SV Europeiska unionens officiella tidning C 354/43

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”För nya styresformer inom internationella organisationer”

2010/C 354/07

Föredragande: Annie VAN WEZEL

Medföredragande: Claudio CAPPELINI

Vid plenarsessionen den 25 februari 2009 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett initiativyttrande om

”För nya styresformer inom internationella organisationer”.

Facksektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 4 mars 2010.

Vid sin 461:a plenarsession den 17–18 mars 2010 (sammanträdet den 17 mars 2010) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 132 röster för, inga röster emot och 4 nedlagda röster.

1. Sammanfattning och slutsatser

1.1 Världsekonomin är mer integrerad än någonsin tidigare. Med stora globala kriser i en multipolär värld behövs nya styresformer och större legitimitet för internationella organisationer. Denna legitimitet behöver baseras på gemensamma värderingar, normer och mål, på sammanhållning och effektivitet samt på att inkludera alla länder och deras medborgare. EESK ställer sig positiv till att EU aktivt tar del i utvecklandet av sådana nya styresformer för internationella organisationer.

1.2 Även före den pågående krisen stod det klart att en reform av internationella organisationer, FN-organ och Bretton Woods-institutionerna var nödvändig, men sedan den finansiella och ekonomiska krisen bröt ut har reformprocessen tagit ytterligare fart. När det stod klart att finanskrisens effekter var oåterkalleliga tog G20 initiativ till åtgärder. Trots väl mottagna resultat från G20-processen ifrågasätts beslutens legitimitet. EESK uppmanar EU att etablera effektiva kopplingar mellan G20-processen och representativa FN-organ och att stärka Ecosoc.

1.3 Tillväxt- och utvecklingsländer måste få en mer framträdande roll i styrningen av internationella organisationer. EESK stöder ytterligare omstruktureringar av Världsbanken och IMF för att öka dessa länders representation.

1.4 Ledningen av internationella organisationer bör baseras på FN:s stadga och FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. EU har starkt främjat multilateralt samarbete och EESK stöder fullt ut denna politik. EESK konstaterar dock att förutsättningarna för att främja multilaterala värden har ändrats och överväger därför behovet av en översyn av kommissionens meddelanden om EU:s politik för multilateralism (1).

1.5 Även om internationella organisationer kan ha tydliga mål brister de ofta i effektivitet på grund av otillräcklig tillsyn vid uppföljningen av besluten och bedömningen av effekterna. EU har utvecklat tillsynsmekanismer som fungerar väl och som skulle kunna användas internationellt för att övervaka komplexa insatser på flera nivåer. EESK uppmanar EU att introducera dessa tillsynssystem i internationella organisationer.

1.6 EESK stöder en förstärkning av de internationella organisationernas mandat att reglera finansmarknaderna på internationell nivå i syfte att förhindra en ny finanskris. EESK ställer sig bakom skärpt lagstiftning på europeisk och internationell nivå på följande områden: ökade reserver, reglering av hedgefonder, insyn i skatteparadis, motverkande av överdrivna och obefogade ersättningsbelopp, minskad risk för hävstångseffekter och överstatlig konsolidering av tillsynsmyndigheter.

1.7 EESK stöder alla initiativ på EU-nivå som syftar till att främja samarbete och samstämmighet mellan internationella organisationer. EESK uppmanar EU att ta initiativ till att följa upp Angela Merkels initiativ och få till stånd en formell dialog mellan internationella organisationer för att främja ett samarbete som baseras på ILO:s agenda för anständigt arbete.

1.8 EESK välkomnar Europaparlamentets resolution som uppmanar EU-medlemsstaterna att ratificera de uppdaterade ILO-konventionerna och ställer sig bakom Europaparlamentets uppmaning till kommissionen om att utarbeta en rekommendation till medlemsstaterna om att ratificera de uppdaterade ILO-konventionerna och att aktivt bidra till genomförandet av dessa. EESK vill aktivt delta i utarbetandet av denna rekommendation.

1.9 EESK är medveten om de ”mjuka maktmedel” som EU tillämpar i styresstrukturerna i internationella organisationer, men kommittén anser ändå att EU för var och en av de internationella organisationerna bör utveckla en strategi för att stärka sin makt och ställning. EESK bör vid utarbetandet av dessa strategier rådfrågas genom samrådsmöten.

1.10 EESK hoppas att det nya Lissabonfördraget, den nya höga representanten för utrikes frågor och det ökade diplomatiska samarbetet kommer att resultera i att EU i större utsträckning kan tala med en röst och förstärka sin ställning i internationella organisationer. EESK uppmanar EU att bedriva en konsekvent extern politik och arbeta i linje med unionens mål.

1.11 Processen för att utforma den nya styresstrukturen präglas inte av någon större insyn. Arbetsmarknadsparterna och representativa organisationer för det civila samhället bör delta och EESK förväntar sig att EU gör informationen om denna process lättillgänglig.

1.12 Internationella organisationers effektivitet ökar om de är öppna för samråd med civila samhällsorganisationer, fackförbund och arbetsgivarorganisationer. Dessa måste ingå i organisationernas öppna rådgivande strukturer och deras tillsynssystem. EESK förväntar sig att EU (kommissionen och medlemsstaterna) arbetar för att främja och underlätta ett förbättrat samråd med civila samhällsorganisationer och arbetsmarknadsparterna i de framtida styresstrukturerna för internationella organisationer.

2. Inledning

2.1 Diskussionen kring styressystemet för internationella organisationer är inte ny, men den snabba spridningen och de djupgående konsekvenserna av den globala finanskrisen har visat svagheterna i det globala styret i den globaliserade ekonomin. Krisen tydliggjorde också det ökade ömsesidiga beroendet mellan länder. Den påverkar inte bara alla ekonomier, utan har även utvecklats till en stor sysselsättningskris som drabbar miljoner redan sårbara arbetstagare och företag. För att i så stor utsträckning som möjligt begränsa de negativa effekterna av krisen och undvika en framtida kris kommer det att bli nödvändigt att på ett effektivare sätt reglera finanssektorn, där krisen började. Det räcker emellertid inte. För att skapa en hållbar och värdebaserad ekonomi måste man skapa en ny och effektivare, mer ansvarsfull och överskådlig styresform för världsekonomin.

2.2 I detta yttrande kommer vi att inrikta oss på de internationella organisationer som styr socialpolitik, ekonomisk politik och finanspolitik mot bakgrund av den pågående reformprocessen och finanskrisen, dvs. FN, WTO, ILO, Världsbanken, IMF, OECD, G20 och Financial Stability Board.

2.3 Världen står inför omfattande globala kriser som endast kan hanteras effektivt på global nivå. Det gäller inte bara den pågående finansiella och ekonomiska krisen utan även livsmedels-, vatten- och energikrisen, den ökade fattigdomen, miljöproblemen och klimatförändringarnas effekter, säkerheten samt den ökade invandringen.

2.4 Globaliseringen har förändrat det ekonomiska samarbetet, och detta bör reflekteras i den globala ekonomiska styresformen. Maktförhållanden förändras och BRIK-länderna (Brasilien, Ryssland, Indien och Kina) får allt större ekonomisk, politisk och strategisk betydelse. Vi håller på att utvecklas från en bipolär (kalla kriget) via en unipolär (USA:s dominans) till en multipolär värld. Tillväxtekonomier och utvecklingsländer måste delta i de institutioner som utarbetar den nya globala styrmodellen.

2.5 Dessa utmaningar kan endast hanteras av institutioner som har legitimitet. Nya styresformer kommer att ha denna legitimitet endast när deras politik är samordnad och genomförs effektivt samt omfattar alla länder och deras medborgare.

2.6 Flera initiativ för att se över det globala styressystemet för internationella organisationer och för att reformera FN har tagits under de senaste åren. Framsteg har gjorts på nationell nivå inom FN-strategin ”Delivering as One”, under ledning av FN:s lokala samordnare. FN:s huvudstyrelse för samarbete meddelade 2009 att nio initiativ ska genomföras gemensamt av FN-organ och Bretton Woods-institutionerna. Under arbetet med att utforma en ny struktur för förvaltningen av världsekonomin föreslås det att Ekonomiska och sociala rådets (Ecosoc) roll och befogenheter stärks. Sedan den finansiella och ekonomiska krisen bröt ut har reformprocessen tagit fart, med G20 i spetsen.

2.7 Den 24–25 september 2009 i Pittsburgh, USA, fattade ledarna för G20-länderna beslut som på ett genomgripande sätt kommer att förändra styresformerna för internationella organisationer. De beslutade att G20 ska bli deras främsta forum för internationellt ekonomiskt samarbete. De har beslutat att fortsätta sina ansträngningar att reglera finansmarknaderna och sätta högkvalitativa arbetsplatser i centrum för den ekonomiska återhämtningen. De beslutade att inrätta en ram för stark, hållbar och balanserad ekonomisk tillväxt inom vilken de ska utforma gemensamma målsättningar på medellång sikt för ländernas makroekonomiska politik, skattepolitik och handelspolitik som är förenliga med en hållbar och balanserad tillväxt för den globala ekonomin. De gav IMF uppdraget att bistå dem i bedömningen av politiken för att underlätta dialogen mellan länderna. I stora drag kan sägas att de härigenom stärkte IMF:s roll, som redan hade stärkts genom ett budgettillskott på 500 miljarder US-dollar. Världsbanken har fått sitt åtagande när det gäller fattigdomsbekämpning bekräftat genom ett extra lån på 100 miljarder US-dollar och med särskilt fokus på livsmedelssäkerhet och tryggad energiförsörjning för fattiga. G20-ledarna kommer att sammanträda igen i juni 2010 i Kanada, i november 2010 i Korea och 2011 i Frankrike.

2.8 G20-ledarna enades om en modernisering av strukturen för ekonomiskt samarbete. De nya ekonomiernas rösträtt i IMF ska öka med 5 % på bekostnad av överrepresenterade, mindre ekonomier. Världsbanken har också uppmanats att se över de nya ekonomiernas representation i beslutsstrukturen.

2.9 Trots relativt väl mottagna resultat från G20-mötena, ifrågasätts legitimiteten i gruppens ledarskap. Världens fattigaste länder får inte delta i debatten. Dagordningen baseras inte på gemensamma politiska riktlinjer och alla relevanta internationella organisationer har inte möjlighet att delta aktivt. Inom FN är man mycket bekymrad över att FN:s roll håller på att urholkas, i synnerhet när det gäller socioekonomiska frågor. En ny jämvikt måste etableras mellan G20:s nya roll, FN och dess organ och Bretton Woods-institutionerna. Det är troligt att nya initiativ och idéer kommer att presenteras och att ekonomiska och politiska relationer kommer att förändras snabbt och definitivt.

2.10 G20-länderna måste etablera effektiva kopplingar till FN:s representativa förfaranden så att alla länders intressen världen över tas i beaktande i en ny, inkluderande global struktur, kompletterad av ett FN-råd för ekonomisk och social trygghet, ett starkt reformerat Ecosoc med förstärkta beslutsbefogenheter eller ett globalt ekonomiskt råd (2). I samband med alla dessa förändringar måste EU finna sin plats, och vissa observatörer menar att den förändrade maktbalansen kan komma att minska Europas inflytande på den internationella arenan.

2.11 Den roll som det civila samhället och arbetsmarknadsparterna spelar i processen ägnas inte tillräcklig uppmärksamhet. EESK rekommenderar att G20 ger det civila samhället och arbetsmarknadsparterna en formell plats, och uppmanar G20-ländernas arbetsmarknadsministrar att i sitt arbete involvera institutioner som representerar arbetsmarknadsparter på internationell nivå. Även om vissa internationella organisationer har givit arbetsmarknadsparterna och civila samhällsorganisationer rådgivande status saknas det generellt insyn i denna process. Representativa organisationer som EESK och de ekonomiska och sociala råden bör delta mer aktivt.

3. Nya styresformer: principer

3.1 Nya styresformer för internationella organisationer bör utgå från FN:s principer och värderingar. Varje internationell organisation har naturligtvis sin egen styresstruktur, men hela verksamheten bör bygga på Förenta Nationernas stadga om de grundläggande mänskliga rättigheterna, människans värdighet och lika rättigheter för kvinnor och män. Den bör bygga på rättvisa och respekt för internationella fördrag och normer samt främja sociala framsteg och bättre levnadsstandard i större frihet. En ny styresstruktur för internationella organisationer måste bidra till att främja hållbar utveckling och social integration och finna lösningar på de stora globala problemen på ett effektivt sätt.

3.2 De värderingar som man värnar om i FN:s stadga och FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna är också Europeiska unionens värderingar. EU grundar sig på principerna om frihet och värdighet, dialog och stabilitet samt respekt för internationella avtal. EU har alltid starkt förespråkat multilateralism samt FN och dess fördrag. EESK stöder detta. EESK konstaterar dock att förutsättningarna för att främja multilaterala värden har ändrats och överväger därför behovet av en översyn av kommissionens meddelanden om EU:s politik för multilateralism (KOM(2001) 231: Uppbyggnad av ett effektivt partnerskap med Förenta nationerna när det gäller utveckling och humanitära frågor och KOM(2003) 526: Europeiska unionen och Förenta nationerna: Vårt engagemang för multilateralism).

3.3 En ny styresstruktur för den globala ekonomin bör baseras på den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och vara inriktad på hantering av allvarliga sociala frågor som arbetslöshet, fattigdom, livsmedelssäkerhet och ökad ojämlikhet. Den bör bidra till social rättvisa och en rättvisare värld. En ny styresstruktur bör i högre grad bidra till att främja en grön ekonomi och skydda offentliga resurser som rent vatten och ren luft, biologisk mångfald och minskning av koldioxidutsläpp.

4. Nya styresformer: Ökat samarbete, bättre samordning och effektivitet

4.1 EESK uppmanar Europeiska kommissionen och andra EU-institutioner att aktivt främja nya styresformer för internationella organisationer med syftet att stärka samordningen och deras kapacitet att bidra till hållbar utveckling och skapa anständigt arbete och hållbara företag.

4.2 Internationella organisationer, och FN och dess organ i synnerhet, har visserligen tydliga mål, men de brister ofta i effektivitet. Även om målsättningarna har fastställts i internationella fördrag och normer är genomförandet ofta bristfälligt och ett effektivt system för konsekvensbedömning saknas. Nya styresformer för internationella organisationer bör också kännetecknas av att större fokus läggs på efterlevnad och uppföljning av de beslut som fattas.

4.3 Tillsyn har blivit ett viktigt verktyg för att garantera samstämmighet vid genomförandet av politik och för att få fram indikatorer för ledare och beslutsfattare om hur de kan fokusera på de områden som är viktigast för dem. Genom tillsyn får man också ”tidiga varningar” som gör det möjligt att vidta lämpliga åtgärder i tid. EESK förslår att en sådan strategi tillämpas och utvecklas utifrån internationella organisationers behov, i större och mer samordnad internationell skala, eftersom de goda erfarenheterna i Europa av att övervaka komplexa insatser på flera nivåer har ökat kapaciteten för gemensam förvaltning hos offentliga myndigheter, specialister och den privata sektorn.

4.4 Internationella organisationer kan bli effektivare om de bidrar till varandras mål. Vissa internationella organisationer har klagomålsförfaranden och bindande skiljedomsförfaranden (WTO), medan andra har välutvecklade tillsynsmekanismer, men saknar befogenhet att genomdriva verkställandet (ILO). Internationella organisationers politiska inriktningar bör inte stå i strid med varandra, och det är endast om FN-organen, de internationella finansinstituten och EU samarbetar för att främja varandras målsättningar, exempelvis jämställdhet, hållbarhet, anständigt arbete och liberalisering av handel, som organisationernas mål kan uppnås.

4.5 Styrningen av finansinstitutioner som IMF, Världsbanken och Financial Stability Board har utgjort kärnan i debatten kring det internationella styret av den globala ekonomin. Behovet av att reglera finansmarknaderna och göra dem mer transparenta är mer angeläget än någonsin, eftersom det inte längre är tillräckligt att vidta åtgärder enbart på nationell nivå. För att internationella organisationer på ett effektivare sätt ska kunna förhindra framtida kriser stöder EESK en rättvis förstärkning av deras mandat att reglera finansmarknaderna på internationell nivå, utan att reglerna för den skull blir alltför restriktiva, tyngande och byråkratiska. EESK ställer sig bakom skärpt lagstiftning på europeisk och internationell nivå på följande områden: ökade reserver, reglering av hedgefonder, insyn i skatteparadis, motverkande av överdrivna och obefogade ersättningsbelopp, minskad risk för hävstångseffekter och överstatlig konsolidering av tillsynsmyndigheter, bland andra viktiga frågor.

4.6 Det krävs ökat internationellt samarbete för att hantera finanskrisens effekter på den reella ekonomin. En säker global ekonomi förutsätter mer lagstiftning på en i högre grad värdebaserad grund. Tysklands förbundskansler Angela Merkel har tagit ett viktigt initiativ. Vid ett möte mellan WTO, Världsbanken, IMF, ILO och OECD i början av 2009 lade hon fram ett förslag om en stadga för hållbar ekonomisk förvaltning (3) som skulle ligga till grund för enhetliga politiska riktlinjer för att uppnå gemensamma mål där varje organisations arbete utgår från dess egna mandat. Med utgångspunkt i denna stadga antog ledarna i G20 i Pittsburgh ”centrala värderingar för hållbar ekonomisk verksamhet” där de fastslår sitt ansvar gentemot de olika berörda parterna – konsumenter, arbetstagare, investerare och entreprenörer – för att öka befolkningens välstånd genom enhetliga ekonomiska, sociala och miljöinriktade strategier. OECD har utarbetat en ”Global Standard for the 21st Century”, med utgångspunkt i organisationens befintliga normer för företagsstyrning, multinationella företag, korruptionsbekämpning och skattesamarbete (4). Stiglitz-kommissionen rekommenderar kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med den minskande efterfrågan, skapa nya arbetstillfällen och uppnå millennieutvecklingsmålen. EESK rekommenderar att EU och dess medlemsstater ställer sig bakom dessa initiativ.

4.7 ILO bör spela en särskild roll i den nya styresstrukturen. Organisationens grundläggande arbetsnormer och principen om anständigt arbete och hållbara företag ger vägledning i hur man bör hantera sysselsättningskrisen. De tre parter som utgör ILO enades vid sin 98:e konferens i juni 2009 om en global sysselsättningspakt, ett paket för att vända de negativa sysselsättnings- och tillväxttrenderna. EESK uppmanar EU att driva fram en formell dialog mellan internationella organisationer med utgångspunkt i ILO:s agenda för anständigt arbete på områdena sysselsättning, företagsutveckling, socialt skydd, mänskliga arbetsvillkor, sunda arbetsrelationer och rättigheter i arbetslivet.

4.8 För att säkra bättre samordning rekommenderar kommittén EU att både internt och externt främja ratificeringen av aktuella ILO-konventioner och genomförandet av agendan för anständigt arbete. Kommittén fäster särskilt stor vikt vid att de konventioner som har koppling till agendan för anständigt arbete ratificeras och genomförs. Det rör sig bland annat om konventionerna om arbetsmiljöpolitik, konventioner om social trygghet och konvention 94 om arbetsklausuler i offentliga kontrakt. EU:s bestämmelser befriar inte medlemsstaterna från de förpliktelser som ratificerade ILO-konventioner medför. EESK ställer sig bakom Europaparlamentets uppmaning till kommissionen i resolutionen av den 26 november 2009 om att utarbeta en rekommendation till medlemsstaterna om att ratificera de aktuella ILO-konventionerna och att aktivt bidra till genomförandet av dessa. Efter att ha lagt fram yttrandena ”Globaliseringens sociala dimension” (5) och ”Anständigt arbete för alla” (6) vill EESK aktivt bidra till att utarbeta denna rekommendation.

4.9 Dessutom stöder EESK alla initiativ på EU-nivå som syftar till att främja samarbete i specifika frågor mellan internationella organisationer. Bra exempel på detta är samarbetet mellan WTO och ILO om sysselsättning, samarbetet mellan Världsbanken och ILO om social trygghet och samarbetet mellan Världsbanken och IMF om införande av grundläggande arbetsnormer. Av störst betydelse är sysselsättning bland unga, mikrofinansiering och social trygghet.

5. Nya styresformer: Större utrymme för utvecklingsländernas intressen

5.1 Utvecklings- och tillväxtländer måste få större utrymme i de nya globala styresstrukturer som ska antas av internationella organisationer. Detta måste emellertid ske i enlighet med FN:s bestämmelser och med respekt för mänskliga rättigheter. Målet att säkra anständigt arbete och genomförandet av ILO:s grundläggande arbetsnormer i framväxande ekonomier och utvecklingsländer bör vara vägledande för de internationella organisationernas politik. Världsbanken och IMF måste omstruktureras ytterligare för att lämna större utrymme för de fattigare länderna och stärka deras inflytande i institutionerna och processerna.

5.2 Det är nödvändigt att bistå utvecklingsländer så att de kan stärka sina möjligheter att på ett effektivt sätt delta i WTO:s beslutsprocess. De måste få kapacitet att lättare kunna delta i handelsförhandlingar och uppmuntras att utveckla och stärka sin kunskap i handelsfrågor samt sin tekniska kapacitet och befogenheter på området marknadsintegration. Utvecklingsländer måste ges ett visst legitimt politiskt utrymme i handelsförbindelserna.

5.3 I mars 2009 utförde IMF en analys av låginkomstländers sårbarhet för den globala finanskrisens effekter och den därpå följande ekonomiska nedgången (7). Enligt ILO:s beräkningar kan över 200 miljoner människor drivas in i extrem fattigdom. Flertalet av dessa bor i utvecklingsländer och framväxande ekonomier. Antalet ”fattiga arbetstagare”, dvs. de som tjänar mindre än 2 US-dollar per dag, kan stiga till 1,4 miljarder och därmed omintetgöra de framsteg som gjorts för att minska den globala fattigdomen under det senaste årtiondet. Den ökade fattigdomen drabbar i första hand kvinnor, med tanke på att 60 % av världens fattiga är kvinnor. Med beaktande av detta måste ytterligare insatser göras för att uppnå millennieutvecklingsmålen. EESK uppmanar EU att på ett kraftfullt sätt fullgöra sina åtaganden för att uppnå millennieutvecklingsmålen.

6. Vilken roll kan EU spela när det gäller att främja nya styresformer för olika internationella organisationer?

6.1 EU fyller en särskild funktion på denna internationella arena. Europeiska unionen är den viktigaste exportören i världen, den främsta biståndsgivaren till utvecklingsländer och referensmarknaden på ett internationellt plan. Trots detta visar viss forskning att EU håller på att förlora sin ställning inom FN (8). EU får mindre stöd i generalförsamlingen för sina resolutioner om mänskliga rättigheter än man fick för 10 år sedan på grund av ökat inflytande från länder som motsätter sig inblandning i ”interna angelägenheter” såsom Kina och Ryssland (9).

6.2 EU har mycket som står på spel i det globala styressystemet. EU:s sociala marknadsmodell är unik och har visat sig vara synnerligen väl lämpad att hantera de komplexa problem som uppstått till följd av den rådande ekonomiska krisen. EU och dess institutioner måste aktivt vidta åtgärder för att skydda sina intressen och främja sina värderingar.

6.3 Europeiska unionen är representerad i alla internationella organisationer som deltar i styret av den globala ekonomin, antingen genom att medlemsstater ingår i styrelsen för dessa organisationer, att unionen samordnar medlemmarnas politik i organisationerna, att unionen representeras genom den medlem som är ordförandeland eller direkt genom att kommissionen har representationsstatus. I de flesta internationella organisationer har EU bara observatörsstatus (med undantag av WTO och FAO) och det är genom ”mjuka maktmedel” som EU utövar sitt inflytande. Även om dessa mjuka maktmedel och det europeiska nätverk som bygger på goodwill visserligen kan leda till konkreta resultat, bör EU aktivt sträva efter formellt inflytande där så är möjligt. För var och en av de internationella organisationerna bör EU utveckla en strategi för att stärka sin makt och ställning i syfte att främja en mer effektiv och rättvis förvaltning av organisationerna.

6.4 I IMF representeras EU av olika företrädare (ordföranden i Eurimf, ECB, eurogruppens ordförande, finansministern från det land som innehar EU-ordförandeskapet) och oenighet bland medlemsstaterna om finans- och utvecklingsfrågor hindrar EU från att tala med en röst. Europeiska kommissionen kan visserligen tala för EU:s räkning i handelsfrågor, men i andra finansiella eller ekonomiska frågor intar inte ens de 16 EU-länder som har en gemensam valuta och som har överlåtit en del av sina befogenheter till ECB en enad hållning. Med tanke på Bretton Woods-institutionernas ökade betydelse, och då i synnerhet IMF, uppmanar EESK EU och dess institutioner att verka för att i högre grad samordna styret av dessa institutioner. EU:s medlemsstater innehar tillsammans 32 % av rösträttigheterna i IMF, jämfört med USA:s 17 %. Minskat inflytande för mindre EU-länder som lämnar utrymme för framväxande ekonomier kan kompenseras genom en mer samordnad EU-politik.

6.5 EESK skulle gärna se att EU sporrar IMF att främja en politik som underlättar tillgången till kredit och finansiering för små och medelstora företag och jordbrukare i synnerhet, eftersom det i alla ekonomier är dessa sektorer som utgör sysselsättningens ryggrad och är de största arbetsgivarna. EESK skulle också gärna se att EU uppmanar de internationella finansinstituten att göra anslag tillgängliga för utvecklingsländer så att de kan vidta åtgärder som motverkar de cykliska förändringarna och härigenom undvika åtgärder som förstärker dessa förändringar.

6.6 Sedan år 2000 har EU avsevärt ökat sitt finansiella bidrag till Världsbanken (241 miljoner euro 2008). EESK erkänner Världsbankens betydelse för fattigdomsutrotning och rekommenderar att EU uppmuntrar banken att anta en ekonomisk utvecklingspolitik som omfattar anständigt arbete samt tillgång till hälso- och sjukvård, utbildning och andra offentliga resurser. EESK uppmanar EU att uppmuntra Världsbanken att finansiera återhämtningsplaner för länder som drabbats av den pågående finansiella och ekonomiska krisen. Dessa planer bör vara inriktade på stöd till hållbar företagsutveckling, skapande av nya arbetstillfällen, offentliga investeringar, aktiv arbetsmarknadspolitik, utökning av grundläggande social trygghet för alla, kompletterande trygghetsnät för de mest utsatta och investeringar i grön ekonomi.

6.7 Enligt det nya Lissabonfördraget har Europaparlamentet medbeslutanderätt på det handelspolitiska området. För EESK innebär detta nya möjligheter att förstärka sitt samarbete med parlamentet och kommissionen i handelsfrågor. EESK har utarbetat flera relevanta yttranden om handelspolitik och om behovet av att samordna handelspolitiken med EU:s social- och miljöpolitik (10) .

6.8 EU ägnar mycket tid åt att samordna sina åsikter och ståndpunkter i internationella organisationer, och mindre tid och ansträngningar kan därför ägnas åt att uppbringa stöd för dessa ståndpunkter bland andra medlemmar i internationella organisationer. FN-konventionen om mänskliga rättigheter för funktionshindrade är ett positivt undantag på senare tid. Det civila samhällets organisationer kan stödja en gemensam ståndpunkt. EESK noterar att EU-länderna tenderar att rösta lika och uppmanar EU att göra sig beredd att tala med en röst för att förhindra att unionens inflytande omintetgörs för att medlemmarna inte kan enas. Lissabonfördraget kommer förhoppningsvis att leda till en förbättring på det här området. Godkännandet av det nya fördraget, den höga representantens nya ställning och det ökade diplomatiska samarbetet utgör en möjlighet att förstärka EU:s internationella ställning.

6.9 För att få till stånd en bättre förvaltning av internationella organisationer som är mer enhetlig och effektiv måste man börja på hemmaplan. EU:s politik inom FN och FN:s organ, inom G20 och Bretton Woods-institutionerna bör utgå från samma principer och främja samma mål, inom ramen för de olika organisationernas mandat och struktur. Betydligt större insatser krävs för att utveckla en samordnad politik inom internationella organisationer. EU:s arbete för en konsekvent utvecklingspolitik är ett positivt exempel. EESK syftar också på samstämmigheten mellan intern och extern politik i Lissabonstrategin (11).

7. Stärkt samråd och samarbete med arbetsmarknadsparter och det civila samhällets organisationer

7.1 Engagemang från arbetsmarknadsparterna och det civila samhällets organisationer är en förutsättning för att man ska kunna skydda och främja sådana värderingar som är grundläggande för internationella organisationer. Det civila samhället har ett mycket stort intresse i förvaltningen av internationella organisationer. Den senaste krisen har visat att det civila samhället, i form av skattebetalare, arbetstagare, konsumenter, sparare, husägare och företagare betalar ett högt pris för otillräckligt och ineffektivt globalt styre.

7.2 Den nya styresstrukturen tar form vid diplomatiska toppmöten på hög nivå. Processen präglas inte av någon större insyn. Civila samhällsorganisationer och arbetsmarknadsparter har ytterst begränsad tillgång till information om processen och än mindre möjligheter att påverka. Civila samhällsorganisationer och fackförbund försöker mobilisera den allmänna opinionen och utöva påtryckningar på regeringarna för att föra fram sina idéer om den framtida styresstrukturen för den globala ekonomin. En del grupperingar inom näringslivet tillfrågas, andra inte. De civila samhällsorganisationernas och arbetsmarknadsparternas synpunkter bör beaktas i större utsträckning inom ramen för EU:s politiska process avseende internationella organisationer.

7.3 Det finns många exempel på välfungerande praxis på regional, nationell och internationell nivå när det gäller det civila samhällets deltagande i förvaltningen av internationella organisationer. På internationell nivå kan ILO särskilt nämnas. Representanter för arbetsgivare, arbetstagare och regeringar deltar på lika villkor i samtliga av ILO:s institutioner, vare sig det gäller förvaltning, beslutsfattande, fastställande av normer eller tillsyn. OECD:s rådgivande kommittéer för näringslivet (BIAC) och fackförbunden (TUAC) kan också nämnas som förebilder för institutionellt samråd med arbetsmarknadsparter. Alla andra internationella organisationer har mer indirekta samråd med arbetsmarknadsparterna och andra civila samhällsorganisationer, som till exempel de icke-statliga organisationernas rådgivande status i FN, eller inga samråd alls, som i G20. En effektiv förvaltning av internationella organisationer kommer att förstärkas genom att deltagandet från det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadsparterna institutionaliseras på ett öppet och insynsvänligt sätt. Internationella organisationer kan också bli effektivare om det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadsparterna får möjlighet att delta i uppföljnings- och tillsynsmekanismerna och systemen för tidig varning.

7.4 EESK förväntar sig att EU låter det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadsparterna delta i utformningen av unionens riktlinjer och ståndpunkter avseende nya styresformer för internationella organisationer. Kommittén utgår också från att EU inom de internationella organisationerna kommer att arbeta för en öppenhet för att rådfråga det civila samhället och arbetsmarknadsparterna när deras styresstrukturer diskuteras. För ett meningsfullt samråd krävs insyn och obehindrad tillgång till dokument inom en tidsram som gör det möjligt för berörda parters synpunkter att beaktas och integreras.

7.5 EESK förväntar sig att EU (kommissionen och medlemsstaterna) arbetar för att främja och underlätta ett förbättrat samråd med det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadsparterna i den framtida styrningen av internationella organisationer.

Bryssel den 17 mars 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) KOM(2001) 231, Meddelande om att upprätta ett effektivt partnerskap med Förenta nationerna när det gäller utvecklingsfrågor och humanitära frågor; KOM(2003) 526, Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Europeiska unionen och Förenta nationerna: Vårt engagemang för multilateralism.

(2) Detta rekommenderades av den expertkommission som under ledning av Joseph Stiglitz deltog som rådgivare vid FN:s konferens om finanskrisen och den ekonomiska krisen i världen och dess följder för utvecklingen, juni 2009. Stiglitz-kommissionen rekommenderade också att man inrättar en expertpanel som kan bistå rådet.

(3) Gemensamt pressmeddelande av förbundskansler Angela Merkel, den 5 februari 2009, Berlin.

(4) Angel Gurría, OECD: s generalsekreterare, Rom, 12 maj 2009.

(5) EUT C 234, 22.9.2005, s.41.

(6) EUT C 93, 27.4.2007, s.38.

(7) IMF, The Implications of the Global Financial Crisis for Low-Income Countries, mars 2009.

(8) Richard Gowan, Franziska Brantner: A global Force for Human Rights? An audit of European Power at the UN. European Council on Foreign Relations, september 2008. www.ecfr.eu

(9) EUT C 182, 4.8.2009, s.13.

(10) EUT C 211, 19.8.2008, s.82.

(11) EUT C 128, 18.5.2010, s.41.