P6_TA(2006)0464

Europeiska centralbankens årsrapport för 2005

Europaparlamentets resolution om Europeiska centralbankens årsrapport för 2005 (2006/2206(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europeiska centralbankens årsrapport för 2005,

- med beaktande av artikel 113 i EG-fördraget,

- med beaktande av artikel 15 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken,

- med beaktande av sin resolution av den 2 april 1998 om demokratisk insyn i den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen [1],

- med beaktande av sin omröstning den 5 juli 2005 genom vilken förslaget till resolution om Europeiska centralbankens årsrapport för 2004 förkastades [2],

- med beaktande av sin resolution av den 4 april 2006 om situationen för Europas ekonomi: förslag till betänkande om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2006 [3],

- med beaktande av sin resolution av den 17 maj 2006 om de offentliga finanserna i den ekonomiska och monetära unionen (EMU) [4],

- med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 juli 2006 om årets bedömning av euroområdet (KOM(2006)0392),

- med beaktande av sin ståndpunkt av den 13 mars 2003 om rekommendationen från Europeiska centralbanken om ett förslag till rådets beslut om ändring av artikel 10.2 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken [5],

- med beaktande av sin resolution av den 14 mars 2006 om den internationella valutafondens strategiska översyn [6],

- med beaktande av Europeiska centralbankens rapport om finansiell stabilitet och finansiell integration inom euroområdet,

- med beaktande av skrivelsen av den 5 maj 2006 från ordföranden för utskottet för ekonomi och valutafrågor till dåvarande ordföranden för ecofinrådet om utnämningsförfarandet för Europeiska centralbankens direktion,

- med beaktande av eurosystemets ekonomiska prognoser från juni 2006,

- med beaktande av artikel 106 och artikel 112.1 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A6-0349/2006), och av följande skäl:

A. Europeiska centralbanken (ECB) och Europeiska centralbankssystemet (ECBS) är fullständigt självständiga.

B. ECB:s och ECBS:s huvudmål är att upprätthålla prisstabiliteten och att stödja gemenskapens allmänna ekonomiska politik, enligt vad som sägs i artikel 2 i EG-fördraget. I artikel 105 i EG-fördraget fastslås att penningpolitiken "utan att åsidosätta detta mål" (prisstabiliteten) skall bidra till gemenskapens mål.

C. Bruttonationalprodukten (BNP) i euroområdet ökade med 1,4 procent under 2005, vilket innebär en tillbakagång jämfört med tillväxten på 1,8 procent under 2004, medan inflationen inom euroområdet blev + 2,2 procent vilket ligger nära nivån för 2004 på + 2,1 procent.

D. Medlemsstaterna kunde inte i samma utsträckning utnyttja den starka globala tillväxten 2005. Detta beror bland annat på stigande oljepriser och ogynnsam utveckling av växelkurserna som fick euron att stiga till över 1,17 US-dollar i december 2005 (jämfört med den högsta noteringen i december 2004 på 1,36 US-dollar). Tillväxtprognoserna visar på en viss ekonomisk återhämtning, och kommissionens prognoser förutspår en tillväxt med 2,5 procent 2006 och mellan 1,3 och 2,3 procent 2007 samt en inflation på något över 2 procent.

E. Efter att under två och ett halvt år ha hållit styrräntorna konstanta på 2 procent höjde ECB-rådet dem successivt med 25 punkter den 1 december 2005, den 2 mars, 8 juni, 3 augusti och 5 oktober 2006. Räntorna ligger kvar på en låg nivå i både nominella och reala termer.

F. Det finns för närvarande flera kandidater till ledande befattningar vid Internationella valutafonden, WTO och OECD, med undantag av Världsbanken, vilket inte inverkar negativt på kandidaternas framtida karriär.

G. Flera centralbanker i tredje land har under de senaste månaderna meddelat att de avser att öka den del av valutareserverna som hålls i euro.

H. De globala obalanserna ökade under 2005, vilket huvudsakligen berodde på att underskottet i Förenta staternas betalningsbalans ökade med 6,4 procent av BNP.

I. ECB:s årsräkenskaper för 2005 visar ett nollresultat netto beroende på att det totala resultatet har använts till avsättningar.

J. ECB spelar en nyckelroll för att det europeiska växelkurssamarbetets (ERM II) skall fungera väl och för kampen mot inflationen.

K. Parlamentet önskar bidra till att stärka ECB:s roll och internationella auktoritet på den internationella arenan.

Den ekonomiska och monetära utvecklingen

1. Europaparlamentet understryker att den ekonomiska återhämtningen karaktäriseras av en årlig tillväxt på 2,5 procent i real BNP och ett tillskott till den inhemska efterfrågan med 2,1 procent under andra kvartalet 2006. Parlamentet noterar att den senaste tidens ekonomiska tillväxt understöds genom nationella reformer och investeringsprogram på arbets- finans- och varumarknaderna. Parlamentet anser att varje räntehöjning måste genomföras med försiktighet för att inte äventyra den ekonomiska tillväxten. Parlamentet fäster uppmärksamheten vid de risker som växelkursutvecklingen för euron och utvecklingen av oljepriset medför; faktorer som medverkat till den svaga tillväxten under 2005. Parlamentet berömmer ECB för att ha koncentrerat sig på sitt viktigaste mål; att upprätthålla prisstabiliteten. Parlamentet anser därför att ECB har agerat riktigt i samband med den ekonomiska och finansiella utvecklingen under 2005 genom att höja sin ränta efter att inflationen hade nått en topp på 2,6 procent i september 2005.

2. Europaparlamentet betonar att ECB dock måste vara medveten om den risk som en fortsatt höjning av räntan i samband med den ekonomiska återhämtning som skett nyligen innebär för tillväxten. Parlamentet påpekar att medlemsstaterna måste vidta nödvändiga strukturella reformer och investeringsprogram för att stötta den ekonomiska återhämtningen. Parlamentet anser att räntepolitiken påverkas av den framgång som arbetet med att förbättra de offentliga finanserna i medlemsstaterna har haft.

3. Europaparlamentet noterar att räntenivåerna på 2 procent har varit historiskt låga under perioden 2003-2005 för att understödja den ekonomiska återhämtningen. Parlamentet uppmanar ECB att fortsätta att uppfylla sina skyldigheter genom sin politik för att säkerställa en solid förankring av de medel- och långfristiga inflationsförväntningarna på nivåer som är förenliga med prisstabilitet. Parlamentet betonar att ECB fortsättningsvis uppmärksamt bör bevaka oljepriserna, fastighetspriserna och de ännu rådande likviditetsöverskotten.

4. Europaparlamentet konstaterar att fortsatt konsolidering i medlemsstaterna är ett nödvändigt villkor för att man skall kunna skapa en grund för hållbar tillväxt, men att man inte får försumma att samtidigt investera i ett samhälle som klarar av framtidens utmaningar. Den senaste globala ekonomiska prognosen från IMF stöder denna uppfattning. För att förankra grundförutsättningarna för en hållbar tillväxt är det fortfarande avgörande med ytterligare reformåtgärder i euroområdets medlemsstater.

5. Europaparlamentet observerar att det i slutet av 2001 och i början av 2003 förekom liknande signaler som idag när det gäller ekonomisk återhämtning, men att dessa inte ledde till uthållig tillväxt. Parlamentet noterar att kommissionens och Eurosystemets prognoser förutspår en svag återhämtning under 2006, åtföljd av en nedgång under 2007. Europaparlamentet anser att varje förbättring av tillväxtmöjligheterna i euroområdet beror av strukturreformer och noggrant genomförda investeringsprogram i medlemsstaterna. Parlamentet är medvetet om att konkurrensen på EU:s marknader och högkvalitativa arbetstillfällen är pådrivande krafter för ekonomisk tillväxt och att deras inverkan på effektivitetsvinster och innovationer inte bör hindras. Parlamentet noterar den senaste ekonomiska återhämtningen under 2006 och framhåller att medlemsstaterna bättre bör utnyttja denna positiva situation till att i större utsträckning konsolidera sina budgetar.

6. Europaparlamentet anser att en förbättring av tillväxtmöjligheterna i euroområdet måste vila på ett fortsatt konsekvent genomförande av reformagendan. Dit hör under alla omständigheter att göra de sociala trygghetssystemen stabila i framtiden, med tanke på den demografiska utvecklingen. Mot denna bakgrund är det fortsatt viktigt med den europeiska makroekonomiska dialogen för att utarbeta riktmärken för de nationella reformagendorna samt en välbalanserad makroekonomisk politik. I detta sammanhang är det viktigt att ECB slår vakt om sin självständighet.

7. Europaparlamentet anser att skillnaderna i euroområdet, där det under 2005 förekom klyftor på 4,5 procent när det gäller tillväxt och 2,7 procent när det gäller inflation, på lång sikt utgör en betydande risk för EMU.

8. Europaparlamentet noterar den ökande risken för justeringar av fastighetspriserna som svar på den snabba och ohållbara prisökningen de senaste åren. Parlamentet begär att ECB förtydligar sin politik avseende utvecklingen av priserna för tillgångar, inklusive fastigheter. Parlamentet anser att en tydligare ståndpunkt på lång sikt skulle bidra till att undvika uppkomsten av spekulationsbubblor.

9. Europaparlamentet välkomnar Cyperns, Lettlands och Maltas anslutning till ERM II den 29 april 2005, liksom Slovakiens anslutning den 25 november 2005. Parlamentet stöder införandet av euron i alla medlemsstater. Parlamentet anser att man i samband med konvergenskriteriernas uppfyllande bör ägna adekvat uppmärksamhet åt noggrannheten och trovärdigheten beträffande medlemsstaternas statistik. Parlamentet uppmanar övriga medlemsstater att utan dröjsmål vida åtgärder för att också uppfylla kriterierna för tillträde till euroområdet.

10. Europaparlamentet konstaterar att penningpolitikens överföringsmekanismer skiftar mellan euroområdets medlemsstater, då vissa länder i synnerhet är mer reaktiva på grund av att skuldsättning med rörlig ränta dominerar. Parlamentet uppmanar ECB och kommissionen att lägga fram en tydlig analys av dessa skillnader och eventuella förbättringar som kan göras för att underlätta genomförandet av penningpolitiken. Endast om "enhet genom mångfald" blir accepterat som ledande princip både socialt och ekonomiskt kan chanserna för förnyelse öka i Europa.

11. Europaparlamentet betonar riskerna med snabba justeringar som svar på internationella obalanser, då detta kan resultera i en uppvärdering av euron gentemot dollarn. Parlamentet uppmanar Eurogruppen, rådet och ECB att stärka samordningen av sina åtgärder på växelkurspolitikens område.

12. Europaparlamentet noterar att ECB är positiv till att förstärka stabilitets- och tillväxtpaktens preventiva del, men har också vid upprepade tillfällen intagit en kritisk hållning till en eventuell uppmjukning av paktens korrektiva del; en hållning som stämmer överens med alla andra centralbankers inom euroområdet, av vilka somliga har uttalat stark kritik i detta sammanhang.

Penningpolitik

13. Europaparlamentet anser att det behövs mer klarhet och konsistens i den penningpolitik som ECB bedriver, särskilt när det gäller att fastställa den relativa betydelsen av och förhållandet mellan de två hörnstenarna för politiken, dvs. penningmängden (M3) och all annan relevant information om framtida inflationsförändringar. Parlamentet anser att klara och tydliga bestämmelser för hur dessa hörnstenar påverkar operationella penningpolitiska beslut skulle göra ECB:s politik mer förutsägbar och effektiv.

14. Europaparlamentet uppmanar ECB att agera med tanke på det fortsatt höga värdet på penningmängden M3 (8,8 procent i maj 2006 jämfört med 7,4 procent i december 2005) i jämförelse med det långfristiga referensvärdet på 4,5 procent. Parlamentet framhåller särskilt den stora ökningen av sedlar och mynt i omlopp samt inlåningen över natten. Parlamentet oroar sig för att dessa ökningar inte är hållbara på lång sikt. Parlamentet uppmanar ECB att noggrant undersöka utvecklingen på hypoteksmarknaden och lån i samband med företagsköp/företagssammanslagningar och deras eventuella inverkan på systemrisker, konsumentförtroendet och ränteutvecklingen.

Finansiell stabilitet och finansiell integration

15. Europaparlamentet välkomnar offentliggörandet av ECB:s första rapport om euroområdets finansiella integration, som är nödvändig både för att få ut information om den monetära politiken och för den finansiella stabiliteten. Parlamentet noterar att enligt ECB kräver den finansiella integrationen en integrering av de finansiella marknadernas infrastrukturer, särskilt systemen för avvecklingstjänster. Parlamentet noterar ECB:s avsikt att skapa en infrastruktur för avvecklingstjänster. Parlamentet konstaterar att tills denna infrastruktur eventuellt införs, måste ECB införa en förvaltningsmodell.

16. Europaparlamentet fördömer det faktum att ECB tog kontakt med Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR) angående nivå 2-åtgärder redan innan lagstiftaren hade börjat agera.

17. Europaparlamentet delar de farhågor som ECB ger uttryck för beträffande hedgefonder och uppmanar ECB att genomföra ytterligare analyser inom detta område.

18. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fästa större uppmärksamhet vid de effekter som finansmarknadernas beteende får för den makroekonomiska situationen i euroområdet.

19. Europaparlamentet noterar de risker som gränsöverskridande företagssammanslagningar kan medföra för finansmarknadernas stabilitet. Parlamentet uppmanar därför ECB att genomföra en analys med särskilt fokus på långivare i sista hand ("lender of last resort") och att presentera motsvarande analyser vid den monetära dialogen 2007.

20. Europaparlamentet ser fram mot införandet av det integrerade systemet Target II som kommer att förbättra likviditetsstyrningen inom hela Europeiska centralbankssystemet och medföra väsentliga effektivitetsvinster. Parlamentet uppmanar med kraft ESCB att utarbeta en komplett, transparent och solid rättslig ram för Target II:s framtida funktion.

21. Europaparlamentet beklagar att varken ECB eller rådet har ansett det vara lämpligt att informera parlamentet om samförståndsavtalet om hantering av finansiella kriser.

Eurons externa roll

22. Europaparlamentet upprepar sitt krav på samordning då euroområdet företräds i internationella finansinstitut, för att värna om dess intressen med en kraft som står i proportion till dess ekonomiska betydelse.

23. Europaparlamentet noterar med intresse att flera centralbanker har meddelat att de kommer att öka den del av reserverna som hålls i euro. Parlamentet uppmanar ECB att noggrant övervaka dessa åtgärder och inom ramen för sin årsrapport om eurons internationella roll kvantifiera och analysera effekterna av detta, särskilt för växelkursen.

Sedlar

24. Europaparlamentet konstaterar att värdet av eurosedlar i cirkulation har fortsatt att öka i snabb takt, för att hamna på en nivå på + 12,5 procent 2005. Parlamentet noterar att denna fortsatta ökning främst utgörs av sedlar med höga valörer, särskilt sedlar på 500 euro, som har ökat i antal med 20,9 procent. Parlamentet uppmanar ECB att undersöka orsakerna till denna påtagliga ökning samt analysera de transaktioner som utförs i dessa valörer och efterfrågan per land, så att de risker som skulle kunna vara förknippade med detta kan upptäckas.

25. Europaparlamentet anser att den första generationens sedlar, som saknar återgivningar av levande varelser, landskap eller monument, bidrar till att ge en kall bild av det monetära samarbetet och till att européerna distanserar sig från euron. ECB uppmanas att på den andra generationens sedlar ha levande varelser, landskap och europeiska mänskliga verk eller kända europeiska personer, om vilka det råder samförstånd. ECB uppmanas att lägga fram sina åsikter om detta för parlamentet.

Demokratisk kontroll

26. Europaparlamentet välkomnar ECB:s tydliga engagemang för en ratificering av konstitutionsförslaget som innehåller en uppräkning av de viktigaste delarna i det politiska ramverket för EMU inom både den monetära pelaren och den ekonomiska och skatteanknutna pelaren. Parlamentet betonar att ratifikationsprocessen inte betyder något för hur den monetära unionen fungerar och inte påverkar eurons stabilitet. Parlamentet uppmanar ECB att fortsätta att säkerställa eurons trovärdighet och att se till att det råder prisstabilitet, vilket är en förutsättning för en makroekonomisk miljö utan inflation som ger ekonomisk tillväxt och skapar arbetstillfällen.

27. Europaparlamentet anser att ECB:s självständighet, inklusive utnämningsförfarandet för ledamöter av direktionen, har visat sin styrka. Parlamentet betonar att det i artikel 112.2 b i EG-fördraget slås fast att ECB:s direktionsledamöter skall väljas bland personer vars auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn är allmänt erkända, och understryker att deras nationalitet inte skall spela någon roll och att de även fortsättningsvis skall bedömas enligt de stränga kriterierna i fördraget, t.ex. vad avser kvalifikationer Parlamentet anser det viktigt att personer med olika bakgrund finns representerade i direktionen, så att efterhandskontrollen av ECB kan ske på ett effektivt sätt. Parlamentet anser att den demokratiska förhandsansvaret och öppenheten skulle förbättras om rådet utvärderade flera potentiella kandidater och om den kandidat som rådet föreslår därefter blev föremål för en omröstning om godkännande i parlamentet.

28. Europaparlamentet uppmanar rådet att fortsätta med utnämningsförfarandet för ledamöter av direktionen. Parlamentet betonar att man är villig att tillsammans med övriga institutioner undersöka vilka förbättringar som är möjliga före nästa förnyelse av direktionen 2010.

29. Europaparlamentet anser att den monetära dialogen mellan parlamentet och ECB utgör en framgång som man bör bygga vidare på. Parlamentet understryker att ansvarsutkrävandet i efterhand av ECB är ett grundläggande villkor för förtroendet och därmed för stabiliteten på finansmarknaderna. Parlamentet påpekar att det är viktigt att säkerställa samstämmigheten mellan direktionen och ECB-rådet vid kommunikation med omvärlden. Parlamentet understödjer en målinriktad informationspolicy hos ECB gentemot parlamentet, rådet och kommissionen. Parlamentet betonar med eftertryck att kraven på en bättre kommunikationspolicy inom ECB endast måste ses mot bakgrund av att ECB:s och dess organs självständighet samtidigt måste skyddas. Parlamentet förnyar dock sin fordran avseende offentliggörandet av en årlig översikt över rådande tendenser, inte endast per land utan också regional och gränsöverskridande, av samma typ som USA:s centralbanks "Beige book", som skulle ge ECB möjlighet att påverka debatten om produktivitetstrender och prognoserna för pris- och löneutvecklingen. Parlamentet uppmanar med kraft ECB att undersöka möjligheten att offentliggöra kortfattade mötesprotokoll.

30. Europaparlamentet understryker att ECB:s trovärdighet också beror av en hög grad av insyn i bankens beslutsprocesser. Parlamentet upprepar sin begäran om ett snabbt offentliggörande, efter varje sammanträde med ECB-rådet, av ett kortfattat mötesprotokoll varav argumenten för och emot varje förslag sam skälen till att besluten fattades framgår. Parlamentet insisterar på att denna information inte skall ersätta den information som ECB:s ordförande ger omedelbart efter att man fattat monetära beslut, vilket ger observatörer och marknadsaktörer ovärderliga och snabba upplysningar. Parlamentet anser att denna öppenhet är viktig eftersom marknaden på detta sätt bättre kan förstå ECB:s penningpolitik.

31. Europaparlamentet understryker att ECB:s trovärdighet också beror av en hög grad av insyn i bankens beslutsprocesser. Parlamentet upprepar sin begäran om ett snabbt offentliggörande, efter varje sammanträde med ECB-rådet, av ett kortfattat mötesprotokoll varav argumenten för och emot varje förslag samt skälen till att besluten fattades, och om detta gjordes enhälligt eller inte, framgår. Parlamentet insisterar på att denna information inte skall ersätta den information som ECB:s ordförande ger omedelbart efter att man fattat monetära beslut, vilket ger observatörer och marknadsaktörer ovärderliga och snabba upplysningar. Parlamentet anser att denna öppenhet är viktig eftersom marknaden på detta sätt bättre kan förstå ECB:s penningpolitik.

32. Europaparlamentet uppmanar ECB att inom ramen för sin kommunikationsstrategi fästa större vikt vid de utfrågningar som parlamentets utskott med ansvar för ekonomi och valutafrågor genomför med ECB:s ordförande.

ECB:s förvaltning

33. Europaparlamentet konstaterar att ECB:s personalstyrka har växt kraftigt sedan 1999, nämligen med 86 procent under perioden i fråga. Parlamentet konstaterar att ECB under några månader 2005 tillfälligt frös personalstyrkan men att bankens personalstyrka trots allt ökade med 3,5 procent under 2005. Parlamentet noterar att ECB framhåller sin vilja att förbättra den interna effektiviteten. Parlamentet anser att detta är ett lovvärt mål och önskar att det konkretiseras på ett varaktigt sätt, särskilt genom en långsiktig stabilisering av personalstyrkan.

34. Europaparlamentet betonar den vikt som ECB och de nationella centralbankerna bör fästa vid dialogkvaliteten, informationens transparens och erkännandet av fackföreningsaspekten i samband med personalkommitténs sammanträden.

35. Europaparlamentet anser att ett deltagande från personalens och fackföreningarnas sida i sådana beslut som berör dem och en social dialog på hög nivå kommer att bidra till att skapa en gemensam kultur inom ramen för Eurosystemet och ECBS.

36. Europaparlamentet konstaterar att ECB:s resultat på 992000000 euro 2005 helt och hållet har avsatts för att täcka risker i samband med växelkursen, räntan och fluktuationer i guldpriset, vilket netto resulterat i ett nollresultat. Parlamentet noterar att nivån på denna avsättning kommer att ses över årligen. Parlamentet konstaterar samtidigt att byggkostnaderna för ECB:s nya huvudkontor uppskattas till 850000000 euro. Parlamentet uppmanar ECB att klargöra sina mål avseende egna medel och avsättningar samt införa en budgetpolicy som både på ett tillfredsställande sätt täcker de risker som banken är utsatt för och möjliggör ett tillfredsställande ekonomiskt resultat.

*

* *

37. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till Eurogruppens ordförande, rådet, kommissionen och Europeiska centralbanken.

[1] EGT C 138, 4.5.1998, s. 177.

[2] EUT C 157 E, 6.7.2006, s. 19.

[3] Antagna texter, 4.4.2006, P6_TA(2006)0124.

[4] Antagna texter, 17.5.2006, P6_TA(2006)0214.

[5] EUT C 61 E, 10.3.2004, s. 374.

[6] Antagna texter, 14.3.2006, P6_TA(2006)0076.

--------------------------------------------------