EUROPEISKAGEMENSKAPERNASKOMMISSION
Brysselden12.09.2002
KOM(2002) 490 slutlig
ÅRSRAPPORT 2001 FRÅN KOMMISSIONEN
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET
OM EG:s UTVECKLINGSPOLITIK OCH GENOMFÖRANDE AV DET YTTRE
BISTÅNDET
2INNEHÅLL
FÖRORD avstyrelsen för Byrån för samarbete EuropeAid 4
Inledning 6
1. Reformenav förvaltningenavdet yttrebiståndet, utmaningarnasår..........................81.1. Reformprocessen......................................................................................................81.2. Förbättrad programplanering....................................................................................91.3. Utvärdering............................................................................................................111.4. Resultatinriktad övervakning ochutvecklingsprojekt..............................................111.5. Delegering avprojektförvaltningentillkommissionensdelegationer......................121.6. Samstämmighet, samordning ochkomplementaritet...............................................152. FRAMSTEG IARBETET MEDATT UPPNÅUTVECKLINGSMÅLEN.............202.1. Målen iFN:sMillenniedeklaration.........................................................................202.2. Fattigdomsminskning.............................................................................................242.3. Att mätaresultat med hjälp av indikatorer..............................................................262.4. Sektorinriktning iprogramplaneringsprocessen......................................................282.5. Politiska initiativ inomEG:sprioriteradeområden..................................................302.6. Integrationavövergripandeteman..........................................................................383. Genomförande: Övergripande instrument...............................................................453.1. Europeiska initiativet för demokratioch mänskligarättigheter................................453.2. Livsmedelsförsörjning............................................................................................503.3. Hälso-ochsjukvård: Fattigdomsrelaterade sjukdomar ochreproduktivhälsa..........543.4. Narkotikabekämpning............................................................................................563.5. Att knytasammankatastrof-, återanpassnings- ochutvecklingsbistånd...................583.6. Miljö...................................................................................................................... 60
3.7. Partnerskap med icke-statligaorganisationer..........................................................624. Genomförande: per region.....................................................................................664.1. REGIONERSOMOMFATTAS AV EG:S BISTÅND TILLTREDJELAND........664.2. SYDÖSTRAEUROPA: BALKAN ........................................................................68
4.3. Östeuropa,KaukasusochCentralasien...................................................................934.4. SÖDRAMEDELHAVSOMRÅDET. MELLANÖSTERN...................................110
34.5. Afrika, VästindienochStillahavsområdet (AVS)..................................................131
4.6. Asien....................................................................................................................17 0
4.7. Latinamerika........................................................................................................1975. Specialartikel: enresultatorienterad utvecklingsstrategi........................................2245.1. Ländernasochprojektens framsteg.......................................................................2245.2. Uppföljning avresultaten: ländernas framsteg......................................................2255.3. Projektensresultat: Resultatorienterad uppföljning...............................................2345.4. Slutsats:................................................................................................................24 0
6. Ekonomiskatabeller.............................................................................................2427. BILAGOR............................................................................................................2497.1. Harmonisering avavtalsförfarandenoch finansiella förfaranden...........................2497.2. Externt bistånd och”RAL”...................................................................................2507.3. Utvärdering..........................................................................................................2567.4. Revisioner under 2001..........................................................................................2607.5. Innovation............................................................................................................2617.6. Förbindelser med andra internationellaorganisationer..........................................2627.7. Öppenhet ochtydlighet.........................................................................................2637.8. EG-bistånd somintebehandlas idennarapport ....................................................264
4Förord
Under 2001 genomfördes en genomgripande reform av förvaltningen av gemenskapens yttre
bistånd i syfte att projekt och program över hela världen skulle genomföras snabbare och få
högre kvalitet, större genomslag och mera synlighet.
Den 1 januari 2001 inrättades Byrån för samarbete EuropeAid, vilket innebar att en enda
organisation fick ansvar för att hantera hela projektcykeln från identifiering till utvärdering,
samtidigt som ansvaret för programplanering befästes i generaldirektoraten för bistånd
respektive yttre förbindelser. En ny grupp för kvalitetsstöd med företrädare från flera
avdelningar inrättades för att förbättra programplaneringen och kommissionen lade fram 112
nya landstrategidokument, i vilka man fastställde sammanhängande fleråriga ramar för
förbindelserna med tredjeländer.
De fullständiga effekterna av en reform av den här omfattningen kommer ofrånkomligen att
dröja. Den har emellertid redan lett till en del positiva resultat, t.ex. i form av ett förbättrat
budgetgenomförande. Vid ett sammanträde nyligen i OECD:s kommitté för
utvecklingsbistånd (DAC) gavs ett erkännande åt dessa insatser genom uttalandet om att
Europeiska gemenskapen sedan den senaste genomgången 1998 avsevärt har förbättrat sin
utvecklingspolitik och sina utvecklingsstrategier. Detta uttalande återfinns i en
sammanfattning av DAC:s undersökningsresultat. Kommissionen uppmuntras att bibehålla
reformtakten.
När det gäller utvecklingspolitiken gjorde gemenskapen betydande framsteg i fråga om att
öka programmens fokusering på fattigdom och vidtog konkreta åtgärder för att främja
uppnåendet av utvecklingsmålen i FN:s millenniedeklaration ( Millenium Development
Goals). Bland annat antogs ett ambitiöst handlingsprogram för gemenskapens
utvecklingspolitik. Inom ramen för denna dagordning antog kommissionen också en
långtgående handlingsplan för bekämpning av fattigdomsrelaterade sjukdomar i tredje
världen.
Man förstärkte också samstämmigheten mellan utvecklingspolitiken och andrapolitikområden. Europeiska rådet enades vid sitt möte i Göteborg om en strategi för att
integrera frågorna om miljö och hållbar utveckling i EG:s utvecklingspolitik. Vid lanseringen
i Doha av den nya omgången handelsförhandlingar betonades sambandet mellan handel och
utveckling.
Årsrapporten 2001 motsvarar rådets och Europaparlamentets krav på en rapport som är
heltäckande, baserad på välgrundande uppgifter och resultatorienterad. Genom rapporten tas
ett positivt steg idenna riktning, somkommer att utvecklas ytterligare iframtiden.
I rapporten ges information omde programsom har genomförts och bedöms resultaten ute på
fältet. Det handlar om alltifrån främjandet av mänskliga rättigheter på Balkan,
vattenförvaltning i Asien, hälso- och sjukvård i Afrika, utbildning i Latinamerika och snabb
mobilisering iAfghanistan, tillinstitutionelluppbyggnad iRyssland.
Som ett nytt inslag innehåller denna årsrapport en specialartikel. Liksom flertalet övriga
givare rör sig kommissionen iökande takt mot ett mera resultatorienterat utvecklingsbistånd. I
specialartikeln beskrivs pågående insatser och nuläget i fråga om att utveckla effektiva och
pålitligasättatt mätavårt yttrebiståndseffekter.
5Vi står fortfarande inför enorma utmaningar. Men målsättningarna är klara – att förbättra
resultatenavgemenskapens bistånd ochbidra tillsäkerhet ochvälstånd för alla.
Chris Patten Ledamot avkommissionen med ansvar för yttreförbindelser
Ordförande istyrelsen för EuropeAid
PoulNielson Ledamot avkommissionenmedansvar för bistånd
Huvudledamot istyrelsenförEuropeAid
Günther Verheugen Ledamot avkommissionen medansvar för utvidgning
Ledamot i styrelsen för EuropeAid
PascalLamy Ledamot avkommissionenmedansvar för handel
Ledamot i styrelsen för EuropeAidPedroSolbes Mira Ledamot avkommissionen medansvar för ekonomi och finans
Ledamot i styrelsen för EuropeAid
6Inledning
I den här rapporten sammanfattas det första år då Byrån för samarbete EuropeAid ansvarade
för genomförandet av EG:s yttre bistånd1. Den behandlar ett stort område, från de allmänna
framstegen mot ett uppnående av utvecklingsmålen i FN:s millenniedeklaration ( Millenium
Development Goals) till enskilda exempel på hur gemenskapens ekonomiska stöd har
utnyttjats och vad det har åstadkommit. EU är världens största biståndsgivare och dess stöd
motsvarar ca 10 % av världens samlade offentliga utvecklingsbistånd. I den här rapporten
redogörs för de 9,7 miljarder euro som anslogs och de 7,7 miljarder euro som betalades ut
under 2001.
Reformen av förvaltningen av det yttre biståndet är avgörande för att biståndsverksamheten
skall bli en framgång. Den här rapporten är i sig ett viktigt resultat av reformen, som skall
bidra till ökad insyn och ansvarighet när det gäller gemenskapens politik och insatser på detta
område. Genom att ge en samlad redogörelse av alla geografiska och övergripande program
ersätterrapportenflera avde tidigare rapporterna omenskilda program.
De framsteg som har gjorts på områden som prioriteras under reformarbetet – dvs. att
förbättra programplaneringen, samla projektcykelarbetet under etttak ochöka delegationernas
ansvar – beskrivs närmare i kapitel 1. Reformprocessen inleddes i maj 2000 och mycket
återstår att göra innan målen har uppnåtts. Redan nu märks dock tydliga förbättringar. Till
exempel har nivånpå de utestående åtagandena minskat för första gångensedan1990.
I det första avsnittet betonas också vikten av samstämmighet, samordning och
komplementaritet när det gäller olika EG-strategier som skall främja utveckling,
fattigdomsminskning och integrering i världsekonomin. Samstämmighet handlar om att hitta
rätt kombination av strategier för varje region och land med användning av
utvecklingsbiståndet, det humanitära biståndet, den gemensamma utrikes- och
säkerhetspolitiken, det handelsrelaterade tekniska biståndet och strategier för mänskliga
rättigheter, miljö osv. Med hjälp av bättre verktyg för programplaneringen säkerställs en
sammanhängande övergripande ram. Samordning med andra biståndsgivare och
komplementaritet mellan olika strategier och insatser är också av grundläggande betydelse för ett
effektivt yttre bistånd. I rapporten beskrivs vilka åtgärder gemenskapen har vidtagit på detta områdetillsammans med medlemsstaterna, FN, BrettonWoods-institutionerna ochandra biståndsgivare.
Utvecklingsmålen i FN:s millenniedeklaration, som världssamfundet enades om i september
2000, bildar ett gemensamt system för att fokusera och mäta utvecklingen. I kapitel 2 i denna
rapport beskrivs de globala framstegen mot dessa mål och den roll som gemenskapens yttre
bistånd spelar i detta sammanhang. Särskild uppmärksamhet ägnas områden som prioriteras
av gemenskapen, t.ex. hälsa och utbildning, samt åtgärder för att säkerställa att övergripande
frågor sommänskliga rättigheteroch miljö införlivas ialla projekt ochprogram.
1Rapporten omfattar inte biståndet till kandidatländerna. För närmareinformation om Phare-, Ispa- och
Sapard-programmen hänvisastillårsrapporten för respektiveprogram, somfinnspåföljandeadresser:http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/publist.htm
http://www.inforegio. cec.eu.int/wbpro/ispa/ispa_en.htm
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/sapard.htm
För information om dethumanitära biståndet hänvisas till ECHO:s årsrapport:
http://europa.eu.int/comm/echo/en/publicat/publications.htm
7I kapitel 3 beskrivs de instrument som skall säkerställa att övergripande politiska
prioriteringar som tryggad livsmedelsförsörjning och narkotikabekämpning, samt de som
nämns i föregående stycke, omsätts i praktisk handling. Där ges närmare information om
enskilda projekt under 2001, samt ombudgetanslag ochprioriteringar för olika regioner.
Gemenskapens regionala program behandlas i kapitel 4. Insatserna på Balkan, i Östeuropa,
Centralasien, Medelhavsområdet, länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, samt i
Asien och Latinamerika beskrivs under gemensamma tematiska rubriker som avspeglar
prioriteringarna för gemenskapens utvecklingsbistånd. Det innebär att det är lätt att jämföra
olika regioner när det gäller t.ex. landsbygdsutveckling eller transport. I detta kapitel
behandlas också de insatser som görs av EG:s kontor för humanitärt bistånd (ECHO) och
Europeiska investeringsbankens (EIB) långivning.
I kapitel 5 diskuteras en resultatorienterad utvecklingsstrategi. Med utgångspunkt i
landstrategidokumenten och indikatorer granskas möjliga kriterier för att mäta ländernas
resultat. I samma kapitel beskrivs också en pilotåtgärd rörande ett resultatorienterat
kontrollsystemför biståndsprojekt.
Kapitel 6 innehåller en fullständig uppsättning ekonomiska tabeller. Siffrorna i tabellerna är
indelade ide olika kategorier somhar fastställts avDAC.
I bilagorna ges slutligen en detaljerad redogörelse av åtgärder i samband med reformen av
förvaltningen av EG:s yttre bistånd. Där beskrivs vilka framsteg som har gjorts när det gäller
att harmonisera finansiella förfaranden, såväl internt som med andra institutioner. Dessutom
ges närmare information om åtgärder som vidtagits under 2001 för att komma till rätta med
eftersläpningen i utbetalningarna, om revisioner, om verksamheten inom EuropeAids
innovationsenhet, omförbindelserna med andra organisationer ochominsyn ochsynlighet.
Kommissionen kommer att fullfölja reformen, se till att den slår rot och att målen uppfylls. I
den här rapportenbeskrivs vilka åtgärder somvidtogs under 2001 för att uppnå detta .
81. R EFORMENAVFÖRVALTNINGENAVDET YTTREBISTÅNDET ,UTMANINGARNASÅR
I detta kapitel behandlas de framsteg som gjorts under 2001 i reformen av förvaltningen av
EG:s yttre bistånd, som inleddes i maj 2000. Förvaltningsreformen är en naturlig
utgångspunkt för den årliga rapporten eftersom den berör alla aspekter av EG:s yttre bistånd,
vilka beskrivs närmare i efterföljande kapitel. Reformen av gemenskapens utvecklingspolitik,
som inleddes i november 2000 och sker parallellt med förvaltningsreformen, behandlas i
kapitel2 .
1.1. Reformprocessen
När den nuvarande kommissionen tillträdde i september 1999 ställdes den inför en
oroande situation i fråga om genomförandet av stöd till tredje land.
Gemenskapsprogrammens relevans och kvalitet utsattes för allt öppnare kritik, och
uppfattningen om kommissionens image och trovärdighet sjönk kraftigt i
mottagarländerna, liksom i medlemsstaterna och bland deras partner vid de
multilaterala institutionerna .
Den 16 maj 2000 inledde kommissionen ett reformprogram för förvaltningen av detyttrebiståndet
2, med följande huvudsakliga mål:
•Attförbättraprojektensochprogrammenskvalitet.
•Att minska dentid somkrävs för genomförande.
•Att se till att förfarandena för ekonomisk, teknisk and avtalsmässig förvaltning
uppfyller de högsta internationella kraven.
•Attöka genomslaget ochsynlighetenavEuropeiska unionens (EU:s) yttre bistånd.
Reformprocessen har åtföljts av en strävan efter bättre överensstämmelse mellan
politiska prioriteringar och budgetanslag. Vid rådets informella möte i Evian
(allmänna frågor) den 2–3 september 2000 och rådets möte (allmänna frågor) den 9
oktober 2000 framhöll EU:s utrikesministrar att samstämmigheten i EU:s externa
åtgärder borde förstärkas. De betonade också vid rådets möte (allmänna frågor) i
januari 2001 att målen för gemenskapens insatser borde omsättas i konkreta
åtaganden och att samverkan mellan gemenskapens och medlemsstaternas åtgärder
borde förbättras så att EU:sexterna åtgärderskulle blieffektivare.
För att målen med reformen skall kunna uppnås har ett antal viktiga instrument
fastställts. Nya planeringsverktyg för gemenskapens utvecklingssamarbete, i
synnerhet landstrategidokument, har utarbetats och godkänts under 2001. Dessa är
det viktigaste strategiska förvaltningsinstrumentet för gemenskapens bistånd (se
avsnitt 1.2 i detta kapitel). Handhavandet av utvärderingarna har förbättrats. Bland
annat har opartiskheten förstärkts, och erfarenheterna från utvärderingarna kommer
systematiskt att matas in i beslutsprocessen och i utformningen och genomförandet
av projekten och programmen (avsnitt 1.3). I anknytning till de förbättrade
utvärderingarna har ett resultatinriktat övervakningssystem för projekt och program
2SEK(2000)814 av den 16 maj 2000 – Meddelande från ”Relex-kommissionärerna”: Cristopher Patten
(Yttre förbindelser), Poul Nielson (Bistånd), Günter Verheugen (Utvidgning), Pascal Lamy (Handel)och PedroSolbesMira(Ekonomioch finans).
9tagits fram (avsnitt 1.4). Detta är en första åtgärd, men en väldigt viktig del av
reformen. Kommissionen har också börjat delegera projekt- och
programförvaltningen till kommissionens delegationer (avsnitt 1.5). Vid 18 av de 21
delegationer som valts ut för den första fasen har nu delegering skett.
Förberedelserna för den andra omgången (26 delegationer) är på god väg, och de
flesta av dem bör fungera som delegationer i början av det andra halvåret 2002.
Slutligen förklaras i avsnitt 1.6 hur kommissionen har tagit itu med utmaningen att
förbättra samstämmigheten, samordningen och komplementariteten. Dessa frågor är i
högsta gradknutna tillprocessen beträffande landstrategidokumenten.
1.2. Förbättrad programplanering
1.2.1. Land-/regionstrategidokument
Programplaneringen följer de prioriteringar som fastställts i strategidokumenten, där
en strategisk ram för gemenskapens prioriteringar för samarbete i ett enskilt land
eller en enskild region fastställs3. Detta är första gången som kommissionen har
fastställt en sammanhängande ram för sina förbindelser med tredje land, som
omfattar såvälutvecklingsbistånd somannan väsentlig dithörande gemenskapspolitik
(”de politiska åtgärderna”).
Under 2001 började kommissionen utarbeta landstrategidokument och
regionstrategidokument för partner i alla regioner som omfattas av de olika
förordningarna, dvs. AVS (Afrika, Västindien och Stillahavsområdet), ALA (Asien
och Latinamerika), Cards (Balkan), Meda (Medelhavsområdet) och Tacis (Östeuropa
och Centralasien). Dessa strategier har utarbetats i samarbete med de nationella
regeringarna, medlemsstaterna, övriga bilaterala eller multilaterala biståndsgivare
och, där så är möjligt, med företrädare för det civila samhället4. Över 110
landstrategier och regionala strategier är redan klara eller på god väg att bli klara.
Allt beräknas vara slutfört före utgången av 2002 och publiceras på följande
webbadresser:
http://europa.eu.int/comm/external_relations/sp/index.htmand
http://europa.eu.int/comm/development/strat_papers/index_fr.htm
1.2.2. Intern gruppför kvalitetsstöd
I januari 2001 inrättades en intern grupp för kvalitetsstöd som en del av
reformprocessen. Dess huvuduppgift var att bedöma förslag till strategidokument och
vägledande program för länder och regioner för att garantera en genomgående hög
kvalitet. För att uppnå största möjliga effekt ingriper den interna gruppen för
kvalitetsstöd iett relativt tidigt skede av programplaneringsprocessen. Den har hittills
gått igenom fler än 110 programdokument. Gruppen har också utarbetat riktlinjer för
genomförande av gemensamma ramar för landstrategidokument och anordnat fyra
utbildningsseminarier om programplanering. Slutligen har gruppen öppnat en
webbplats i kommissionens intranät för att förbättra den interna kommunikationen
mellanalla somär inblandade iprogramplaneringsprocessen.
Den viktigaste måttstocken för gruppens bedömning har varit de gemensamma ramar
för landstrategidokument som rådet antagit. Förutom att uttala sig om format, stil,
3SEK(2000)814, SEK(2000)1049 av den 15 juni 2000, och slutsatserna från rådets (utvecklingsfrågor)
möteden 10november 2000,http:/www.consilium.eu.int/Newsroom/newmain.asp?lang=1.
4Samrådmed detcivilasamhälletär en skyldighet enligtartikel 2iCotonouavtalet.
10uppläggning och allmän lättillgänglighet har gr uppen koncentrerat sig på följande
centrala aspekter:
•Kvaliteten på bedömningen av utvecklingspotentialen, behoven och
begränsningarna somhindrar utvecklingsprocessen.
•Samstämmigheten mellan analysen och den föreslagna strategin för åtgärder på
gemenskapsnivå, genom att kontrollera om gemenskapens insatser motsvarar de
viktigaste utvecklingsmålenpå medellång sikt.
•Den förslagna strategins inriktning på fattigdomsbekämpning samt
samstämmigheten med gemenskapens övriga politiska mål.
•Inriktning/grad av koncentration; graden av komplementaritet mellan
gemenskapens ochövriga givares och isynnerhet EU:s medlemsstaters stöd .
•På vilka villkor stöd beviljas.
•Fastställande av indikatorer för övervakning av ländernas resultat på vägen mot
ekonomisk tillväxt och minskad fattigdom.
•I vilken utsträckning allt externt bistånd somgemenskapen ger det berörda landet
omfattas (samstämmighet mellan ländernas årliga anslag och övergripande
budgetposter).
•Vilken hänsyn som tas till samstämmigheten mellan utvecklingspolitiken och
övrig gemenskapspolitik av betydelse för partnerlandet/-regionen (”de politiska
åtgärderna”).
På grundval av vad den interna gruppen för kvalitetsstöd kommit fram till anser
kommissionen att gemenskapen har tagit ett kvalitativ steg framåt i sin planering av
det yttre biståndet. Gruppen fann att de dokument den granskade på det hela taget
motsvarade de flesta av kraven i landstrategidokumenten. De största bristerna
påpekades för dem som utarbetade dokumenten, så att de kunde göra de ändringar
som behövdes.
Det finns fortfarande utrymme för förbättringar i programplaneringen. Med detta i
åtanke kommer kommissionen att analysera utarbetandet av landstrategidokumenten
och lägga framsina resultat ien rapport för rådet (biståndsfrågor) inovember 2002. I
denna rapport kommer det också att ingå förslag till ytterligare förbättringar i
programplaneringsprocessen inför nästkommande granskning av
landstrategidokumenten .
1.2.3. Samling av projektcykeln och inrättandet av EuropeAid, Europeiska byrån för
utvecklingssamarbete
Den 1 januari 2001 övertog de geografiska generaldirektoraten (GD Yttre
förbindelser och GD Bistånd) ansvaret för programplanering och strategi, medan den
nya Europeiska byrån för utvecklingssamarbete, EuropeAid, tog på sig ansvaret för
resten av projektcykeln (från identifiering av projekten fram till utvärdering i
efterhand). Denna omorganisation har lett till en motsvarande omplacering av
personal och överflyttning av ansvarsområden. I juni 2001 undertecknades ett avtal
11mellan avdelningarna, som klargör roller och ansvarsfördelning mellan de tre
generaldirektorat som har mest att göra med förvaltningen av det yttre biståndet .
1.2.4. Förbättring av ekonomisk förvaltning och resultat
De första effekterna av förvaltningsreformen, när det gäller förfaranden och
ekonomisk förvaltning och resultat, började märkas under 2001. Dessa omfattade
bl.a. följande:
•Förbättrat totalt budgetgenomförande, inbegripet en ökning av utbetalningarna
med 20 % jämfört med 2000.
•Budgetåtagandenas profil visade en jämnare fördelning över hela budgetåret
(52 % av budgeten genomförd under det sista kvartalet jämfört med i genomsnitt
68 % under perioden1998 – 2000).
•För första gången sedan 1990 minskade nivån på utestående åtaganden som ännu
inte utbetalats. Denna minskning uppgick till 3 %. Antalet utbetalningsår som
krävdes för att klara upp utestående åtaganden minskade från 4,12 år i slutet av
2000till3,66 islutet av2001.
•En minskning avantalet enskilda budgetposter (14 %)jämfört med 2000.
•Genomförandet av nya, förenklade upphandlingsförfaranden (som minskade i
antalfrån46 till8) har påskyndats genomatt enpraktisk vägledning tagits fram.
•Uppgifterna för de 48 tekniska biståndskontor som avvecklats 2001 utfördes av
kommissionensjälv.
1.3. Utvärdering
Som en del av reformen håller utvärderingen av det yttre biståndet på att förstärkas
och integreras bättre i beslutsfattandet. Utvärderingsfunktionens opartiskhet har
också säkerställts på begäran av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd, DAC. En
tydlig uppdelning upprätthålls mellan utvärderingsenheten, som gör tematiska,
sektorsvisa och ”geografiska” (länder och regioner) utvärderingar, och de operativa
och politiska enheter som tar emot dem och vidtar lämpliga åtgärder som svar på
resultat ochrekommendationer.
1.3.1. 2001 års utvärderingsprogram
Utvärderingsenhetens arbetsprogram för 2001 antogs av EuropeAids styrelse vid
dess första möte i februari 2001. Utöver den vanliga politiska analysen av viktiga
sektorer, ämnesövergripande frågor, instrument och nationella program ingick själva
programplaneringsprocessen och ”de politiska åtgärderna”. Vid årsslutet var 17
utvärderingar klara och åtta pågick. I 2001 års program samlades utvärderingarna
runt fyra teman. En fullständig beskrivning återfinns i punkt 7.3 i bilagan till kapitel
7.
1.4. Resultatinriktad övervakning och utvecklingsprojekt
Både indikatorerna på landsnivå och övervakningen av projektresultat bidrar till
bedömningenavresultatenavgemenskapens utvecklingssamarbete.
12De har kompletterande roller och erfarenheterna från båda bör ge information för
beslutsfattande på alla nivåer. Närmare uppgifter om de båda tillvägagångssätten
återfinns ikapitel5.
Kommissionen övergår allt mer till resultatinriktat utvecklingsstöd, och ett viktigt
steg är också etableringen och det första testet av ett system för att regelbundet
övervaka projektens resultat , dvs. deras utfall och eventuella effekter för
stödmottagarna .
Under 2000 tänkte kommissionen ut ett förbättrat resultatinriktat
övervakningssystem för ALA-/MED-/AVS- och Balkanområdena, som är förankrat i
kommissionens system för projektcykelförvaltning. Detta system testades och
förbättrades under 2001.
Huvudmålet är att samla resultatinriktad information om projekten på fältet och
rapportera läget. Systemet ger en översikt över hur långt projekten kommit med
sina resultat för såväl delegationerna som byrån. Systemet vänder sig inte i första
hand till projektmyndigheterna, vilkas löpande handläggning kräver närmare
uppgifter, även om det givetvis skulle vara användbart även för dem liksom för
partnerländernas ministerier ochregeringar.
I systemet ingår att erfarna externaexperter gör korta fältbesök vid projekten och
fyller i delvis standardiserade protokoll med en uppskattning av projektens och
programmens ändamålsenlighet, effektivitet, genomslagskraft, relevans och
sannolika hållbarhet . För att garantera att systemet är enhetligt är vart och ett av de
fem kriterierna noggrant definierade enligt den befintliga metoden och sedan
uppdelat i sina beståndsdelar, som bedömaren måsta överväga noga innan poäng
sätts. De externa övervakningsexperterna har varierande sektorrelaterade och
geografiska kunskaper och erfarenheter av sektorer och geografi. De arbetar i
lämpliga smågrupper, och deras arbete är baserat på analysen av dokument och
intervjuer med företrädare från alla inblandade i ett bestämt projekt, inbegripet de
slutliga mottagarna. Viktig information som projektbudgeten beaktas, men ingen
revision eller fördjupad ekonomisk övervakning förekommer. Rapporterna,
projektförvaltarnas utlåtanden och grundläggande projektdokument registreras i den
centrala databasen, somblir ett viktigt förvaltnings- ochinformationsverktyg .
Pågående projekt (vilkas genomförande pågått i minst sex månader och som varar iytterligare sex månader) av en bestämd minimistorlek (ca 1 miljon euro) övervakas.
Vid utgången av 2001 hade ca 500 projekt till ett sammanlagt värde av 4,7 miljarder
euro övervakats i Latinamerika, Asien, Afrika, Västindien, Stillahavsområdet, i
MED-regionenochpåBalkan.
Den första inblicken i projektens genomförande från utformning och testfas beskrivs
närmare ikapitel5.
1.5. Delegering av projektförvaltningen till kommissionens delegationer
Delegeringen av förvaltningen av biståndet till tredje land till kommissionens
delegationer är ett centralt inslag i reformen av förvaltningen av det yttre biståndet.
Principen är att det som kan skötas och beslutas bättre på plats i det berörda landetskallgöras där och inte iBryssel.
13Kommission har ställt upp en synnerligen snäv tidsplan för sig själv. Målet är att
utvidga delegeringen till samtliga delegationer före utgången av 2003, i följande tre
omgångar efter varandra: 21 delegationer under 2001, ytterligare 26 under 2002 och de
återstående31 AVS-delegationerna under 2003.
1.5.1. Framsteg under 2001
Det ambitiösa målet för 2001 – att genomföra delegering vid 21 delegationer5–
omfattade alla de geografiska områdena och följaktligen program av mycket
varierande slag. För att uppnå detta mål måste kommissionen arbeta parallellt med
utformning, tekniska förberedelser och logistikplanering. Denna komplicerade
uppgift måste inledas samtidigt som andra delar av reformprocessen genomfördes
såväl inom Relexenheterna (inrättandet av Europeiska byrån för
utvecklingssamarbete, integrering av projektcykeln etc.) som på mera omfattande
nivå inom kommissionen (ekonomisk och administrativ reform). Dessutom var de
ekonomiska resurser som kunde mobiliseras för denna första delegeringsomgång
ganska blygsamma, i synnerhet när det gällde antalet nya tjänstemän (begränsat till
40). Den situationen kommer att bli bättre 2002: 114 tjänster kommer att ställas till
förfogande för inledningen av den andra omgången och förstärkning av den första
där detta behövs.
1.5.2. Förberedelser för delegering
Det första kvartalet 2001 fastställdes ett harmoniserat delegeringsbegrepp som
omfattade samtliga geografiska program. Begreppet var baserat på följande
principer:
•Med tidenkommer alla programatt omfattas avdelegering.
•Delegeringenkommerattomfattaalla faser iprojektcykeln.
•Delegering kräver ytterligare omfattande resurser (mänskliga och materiella).
•Huvudkontorets roll kommer att övergå till samordning, kvalitetsövervakning,
kontrollav förvaltningen, tekniskt stödoch förbättring avarbetsmetoder.
På det praktiska planet innebär delegeringen följande förändringar för
delegationerna:
•Att mera aktivt bidra tillprogramplaneringen, även omdet slutliga ansvaret ligger
kvar hos GD Yttre förbindelser eller GD Bistånd beroende på vilket geografiskt
område det rör sig om.
•Att ha direktansvar för arbetet med identifiering och anvisningar, med metodiskt
och tekniskt stöd från Europeiska byrån för utvecklingssamarbete, som också
5De21 delegationernai den första omgången är följande:
Europa:Kroatien, RysslandMedelhavsområdet:Egypten,Marocco, Tunisien,TurkietAsien:Indonesien,Thailand, Indien,KinaLatinamerika:Nicaragua,Bolivia, Argentina,Mexico, BrasilienAfrika/AVS: Sydafrika,Senegal,Elfenbenskusten,Kenya, Mali,Dominikanskarepubliken
14kommer att ansvara för finansieringsförslagens slutliga kvalitetskontroll och för
attta dessa genombeslutsprocessen(förvaltningskommittéförfaranden, etc.).
•Att ha direktansvar för avtalsmässigt och finansiellt genomförande som kräver
strikt efterlevnad av förfarandena och garanterad tillgång till huvudkontorets
systemför finansiell förvaltning ochredovisning.
•Att ha direktansvar för tekniskt genomförande som kräver teknisk expertis påplatsen och möjlighet att begära mera specialiserad rådgivning från
huvudkontoret
.
Mellan april och december 2001 ingick det i det förberedelsearbetet att testa attdatorkommunikationerna var säkra, anpassa informationssystemen till delegerad
förvaltning, ta fram eller uppdatera förfarandehandböcker, ta fram riktlinjer för
ekonomiska kretslopp, införa ett särskilt utbildningsprogram och skaffa fram
finansiering för delegering avde 21 delegationerna iden första fasen
.
1.5.3. Delegering till de 21 delegationerna idenförsta omgången
Arbetet med att förbereda själva de 21 delegationerna för delegering inleddes i
början av 2001. I juli 2001 hade alla delegationscheferna genomgått en utfrågning
med Relexgeneraldirektörer för att komma överens omvilka ytterligare resurser som
behövdes och fastställa en handlingsplan för mobilisering av dessa. Det
sammantagna resultatet av denna process – och den utmaning den utgjorde för
kommissionen – sammanfattas bäst på följande sätt:
•Ytterligare 307 medarbetare (tjänstemän och andra anställda) måste väljas ut,
anställas och utbildas innan de börjar sin tjänstgöring vid de 21 delegationerna.
•18 avde 21 delegationerna måste flytta eller hyra ytterligare kontorslokaler.
•Säkra datorkommunikationer måste installeras vid 19 av de 21 delegationerna för
att de skulle få tillgång tillkommissionens redovisnings- ochförvaltningssystem.
Framstegen vid utgången av 2001 var ganska tillfredsställande. De flesta av de 21
delegationerna kunde inleda sin delegerade verksamhet i januari 2002, i tid för det
nya budgetåret .
1.5.4. Förberedelser för den andra omgången
Listanpå de 26 delegationer6somskulle bli föremål för delegering 2002 godkändes i
september 2001. Afganistan t illkom senare, för brådskande delegering så snart de
lokala förhållandena tillät.
Förberedelsearbetet började omedelbart därefter. Erfarenheterna från den första
omgången kommer att utnyttjas väl. Förväntningarna för de första kandidaterna i den
6De26 delegationernai den andraomgången är följande:
Europa:Albanien, Georgien, Kazakstan, Ukraina.Medelhavsområdet: Algeriet, Västbanken/Gazaremsan, Jordanien, Libanon, Syrien.Asien:Bangladesh, Filippinerna, Pakistan, Vietnam.Latinamerika: Colombia, Peru, Uruguay, Chile, VenezuelaAVS: Burkina Faso, Benin, Kamerun, Etiopien, Madagaskar, Niger, Republiken Guinea, Tanzania
15andra omgången är att delegeringen kommer att gälla från och med september 2002
(vilket förutsätter att problemen med begränsade kontorsutrymmenkan lösas).
1.6. Samstämmighet, samordning och komplementaritet
1.6.1. Förbättrad samstämmighet i politiken
Att säkerställa samstämmigheten mellan målen i gemenskapens utvecklingspolitik
och dess politik och målpå övriga områden är en konkret prioritering och en rättslig
skyldighet förkommissionen.
Europeiska gemenskapen har bilaterala associerings- och samarbetsavtal med de
flesta länderna i Afrika, Asien, Latinamerika samt Medelhavsområdet och Västra
Balkan, varav flertalet är utvecklingsländer. Gemenskapen har inrättat en rad
politiska åtgärder för att främja utveckling, fattigdomsbekämpning och integrering i
världsekonomin. På vilket sätt detta görs skiljer sig från land till land och region till
region. De särskilda målenochområdena för samverkan med EU berorpå flera olika
faktorer knutna till det berörda landet, t.ex. nationalinkomst, fattigdomens
utbredning, den politiska utvecklingen, handelsstrukturer, den geografiska närheten
tillEuropeiska uni onen.
Utmaningen för EU är att sörja för de rätta politiska åtgärderna för varje region ellerland. Den långa raden politiska åtgärder som EU har till sitt förfogande ger en unik
möjlighet att använda en effektiv och ändamålsenlig blandning av
samarbetsinstrument, bl.a. utvecklingsbistånd, fiskeavtal, handelspolitiska åtgärder,
politisk dialog, utrikespolitiska instrument. Användningen av dessa olika instrument
skall göras mera samstämmig genom processen för landstrategidokument. Samråd
sker med alla gemenskapsorgan vid utarbetandet av ett landstrategidokument, utöver
samråd med själva partnerlandet. Landstrategidokumenten måste innehålla ett avsnitt
där EU:s politik beträffande partnerlandet fastställs och de lämpliga politiska
åtgärderna analyseras.
I nedanstående avsnitt ges två konkreta exempel på hur samstämmigheten har lösts i
praktiken, när det gäller fiske och livsmedelsbistånd/livsmedelsförsörjning. I följande
kapitel(kapitel2) ges andra exempel
.
1.6.1.1. Fiske
Genom sitt meddelande om fiske och fattigdomsbekämpning7och genom att stödja
utformningenavbåde rådetsochparlamentets slutsatser har kommissionen ägnat stor
uppmärksamhet åt frågorna om samstämmighet och komplementaritet på
fiskeområdet. De viktigaste målen för denna insats var följande:
•Att förbättra enhetligheten och samstämmigheten mellan gemenskapens
utvecklingspolitik ochannangemensampolitik somrör fiskesektorerna.
•Att uppmuntra ökad komplementaritet mellan de verksamheter som stöds av
gemenskapen och dem som genomförs av medlemsstaterna, genom en gemensam
visionomde frågor somstår på spelochstrategierna för att lösa dem.
7Kommissionensmeddelande”Fiskeoch fattigdomsbekämpning”KOM(724)2000, 8.11.2000.
16Detta arbete, som utförts i nära samarbete mellan de kommissionsenheter som
ansvarar för fiska ochutveckling, har lett till att oförenligheten mellan gemenskapens
utvecklingspolitik å ena sidan och den gemensamma fiskeripolitiken å andra sidan
har minskat. Följande nyckelfaktorerhar legat bakomdenna utveckling:
•Gemenskapens utvecklingspolitik, som i allt högre grad har medfört att
fiskesektorns angelägenheter har införlivats i landstrategidokumenten och
regionstrategidokumenten.
•Den gemensamma fiskeripolitiken, som alltmer kommer att inriktas på hållbarutveckling, både nationellt och när det gäller gemenskapens internationella
förbindelser inom fiskesektorn
.
1.6.1.2. Livsmedelsbistånd/livsmedelsförsörjning
I september 2001 utfärdade kommissionen ett meddelande om utvärdering av och
framtida inriktning för rådets förordning (EG) nr 1292/96 om principerna för och
förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för
livsmedelsförsörjningen.8Genom detta meddelande har kommissionen gjort
betydande framsteg när det gäller samstämmigheten.
Genom meddelandet har ökad intern samstämmighet uppnåtts vid användningen av
livsmedelsbistånd i förhållande till humanitärt bistånd och den gemensamma
jordbrukspolitiken, nämligen:
•Livsmedelsbistånd in natura somlämnas inomramen för förordning (EG) 1292/96
och främst kanaliseras via direkta offentliga program, EuronAid/icke-statliga
organisationer och Världslivsmedelsprogrammet, WFP kommer att mobiliseras i)
som ett komplement till ECHO, för att lämna nödhjälp vid större och utdragna
kriser, ii) som ett bidrag till strategiska reserver och säkerhetsnät, och iii) för att
knyta sammankatastrofbistånd, återuppbyggnad ochutveckling.
•Livsmedelsbistånd in natura har tydligt skiljts från avyttrandet av
jordbruksöverskottetochblivit ett instrument för utvecklingsbistånd.
När det gäller den externa samstämmigheten har de berörda kommissionsenheterna
gjort avsevärda framsteg både i samband med den internationella konventionen om
livsmedelsbistånd och förhandlingarna om WTO-anslutning, mot strängare regler
och större öppenhet då livsmedelsbistånd lämnas till utvecklingsländerna, enligt
följande:
•Livsmedelsbistånd bör lämnas i form av gåva. Det bör emellertid begränsas tillinsatser i katastrofsituationer and humanitära insatser, för att knyta samman
katastrofbistånd, återuppbyggnad och utveckling och som ett inslag i
skyddsnätsstragier för vissa utsattabefolkningsgrupper
.
•För att ta hänsyn till konsumtionsmönster och förhindra snedvridning på
marknaden bör livsmedelsbistånd endast lämnas på begäran av de mottagarländer
somanger sina särskilda behov.
8KOM(473) 2001, 5.9.2001, ändratgenom KOM(473/2)2001,12.9.2001.
17•Givarna bör imöjligaste månprioritera lokala eller regionala köp.
1.6.2. Samordning och komplementaritet
Bättre samordning och komplementaritet är väsentligt för att EG:s yttre bistånd skall
bli effektivare. På den mest grundläggande nivån medför samordning ökad
medvetenhet om vad andra som är engagerade i en särskild sektor, ett särskilt land
eller en särskild region gör, i kombination med ansträngningar att arbeta effektivare
tillsammans. Samordning är avgörande för att undvika överlappningar eller
motsättningar mellan dem som strävar efter att uppnå gemensamma mål.
Komplementaritet börjar med samordning, men går längre: den innebär att varje
aktör koncentrerar sitt bistånd till det område där det kan visa sig mest värdefullt,
med tanke på vad andra gör, ochuppnår största möjliga synergieffekter .
Gemenskapen fäster stor vikt vid båda dessa begrepp. På politisk nivå utgörs degemensamma ramarna för EG:s och andra organs insatser på utvecklingsområdet av
utvecklingsmålen för det nya årtusendet. När det gäller genomförande ämnar
gemenskapen om möjligt integrera sitt eget stöd på landsnivå inom en vidare ram.
Den process beträffande strategidokumenten för minskad fattigdom som
gemenskapen stöder (se kapitel 2) syftar särskilt till att främja samordning och
komplementaritet mellan givarnas satsningar i låginkomstländer. Gemenskapens nya
strategi för programplaneringen, som omfattar användningen av
landstrategidokument och strukturerad dialog med stödmottagarna (t.ex. AVS-
länderna), är centrala mekanismer för större samordning och komplementaritet.
Gemenskapens beslut att inrikta sina utvecklingsinsatser generellt på sex prioriterade
områden, som väljs i varje land utifrån nationella prioriteringar och vad andra gör, är
ytterligare ett bevis på den vikt somfästs vid dessa principer. Särskilda förändringar i
gemenskapens politiska inriktning och inom enskilda sektorer och regioner
diskuteras i efterföljande kapitel. I detta avsnitt ges exempel på vad centret uppnått
under 20
01.
1.6.2.1. Mellan medlemsstaterna ochkommissionen
Rådets och kommissionens riktlinjer för bättre samordningsverksamhet mellan EG
och medlemsstaterna omfattande alla länder som tar emot externt bistånd från
unionen godkändes vid rådets riktlinjediskussion för 2001.9Förbättringarna i
programplaneringen av gemenskapsbistånd, som nämns ovan, bör hjälpa upp denna
process. Förutomsamrådenomlandstrategidokument har det visat sig fördelaktigt att
medlemsstaterna och kommissionen har gemensamma riktlinjer för de olika
sektorerna (kommission håller på att utarbeta sektorriktlinjer för vart och ett av sina
sex prioriterade områden för insatser; riktlinjerna för prioriteringar på
transportområdet har redanantagits).
Dessa satsningar börjar ge resultat. Kommissionen arrangerar regelbundna möten
med medlemsstaternas generaldirektörer för bistånd. Dessa möten ger
generaldirektörerna tillfälle att utbyta åsikter om god praxis, gemensamma
angelägenheter, aktuella problem och nya metoder. Inför de stora internationella
konferenserna 2002 om utvecklingsfinansiering (Monterrey) och hållbar utveckling
(Johannesburg) har särskild tonvikt lagts på samordning inom internationella organ.
9Rådets möte(allmännafrågor)den 22–23 januari 2001.
18En liknande satsning har gjorts för att få kommissionen att engagera sig starkare i
OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd, DAC.
Det mandat som medlemsstaterna gav kommissionen att utarbeta en rapport som
skall läggas fram vid Monterreykonferensen var ett gott tecken på det förtroende som
byggts upp. Vid rådets (biståndsfrågor) möte i november 2001 bad rådet
kommissionen att precisera ett antal frågor och att i dialog med medlemsstaterna
undersöka möjliga initiativ som dessa kan genomföra. Rådet valde särskilt ut frågan
om att öka biståndets storlek för att uppnå FN:s mål - dvs. att 0,7 % av
bruttonationalinkomsten skallgå till offentligt utvecklingsbistånd - bl.a. genom att ta
fram särskilda tidsplaner. Förutom biståndets storlek nämndes biståndets effektivitet,
även i fråga om obundet bistånd, samt globala kollektiva nyttigheter och innovativa
finansieringskällor. Det astställdes att kommissionens rapport skulle läggas fram vid
rådets (allmänna frågor) möte i februari 2002. Rapporten gav en sammanfattning av
de möjliga positiva initiativ som kommit i dagen som ett resultat av diskussionerna
mellan kommissionen och medlemsstaterna och tog upp frågan om hur klyftan
mellan den nuvarande nivån på det offentliga utvecklingsbiståndet och den nivå som
krävs för att uppfylla målen i millenniedeklarationen skulle kunna minskas. Denna
rapport och medlemsstaternas åtgärder bidrog till EU:s positiva insats vid
konferensen för utvecklingsfinansiering.
1.6.2.2. Med andra givare
Kommissionen har lanserat flera initiativ tillsammans med andra givare inom ramen
för de gemensamma toppmötena mellan EU och USA, EU och Canada samt EU och
Japan, särskilt med tanke på området kring de stora sjöarna och Afganistan.
Därutöver har flera möten ägt rum på hög nivå för att förbättra samarbetet med
Norge. Kommissionen håller på att undersöka pilotmodeller för att ytterligare stärka
samarbetet med andra givare. Ett första initiativ med tjänstemän från Japan som tas
emot vid kommissionen har genomförts. Harmoniseringen av givarnas förfaranden är
av central betydelse för att förbättra samordningen, effektiviteten och
mottagarlandets ansvarstagande. Med tanke på detta har kommissionen inlett
undersökningar tillsammans med medlemsstaterna och DAC. En liknande satsning
görs beträffande FN, genom omförhandlingarna av det allmänna ramavtalet och
omarbetningenavbudgetförordningen.
1.6.2.3. Med FN
Förattstärkasinsamordning medFörentanationerna och främja komplementariteten
har kommissionen fört en omfattande politisk dialog och förhandlingar om
förbättring av det allmänna ramavtalet mellan EG och FN. Detta har skett vid möten
med bl.a. UNHCR, ILO, UNDP, UNICEF, UN-NADAFF, FAO, WHO, WFP, IFAD
och UNESCO. 2001 antog kommissionen meddelandet Uppbyggnad av ett effektivt
partnerskap med Förenta nationerna när det gäller utveckling och humanitära
frågor.10Det övergripande målet i meddelandet (effektivare samarbete mellan EG
och FN) godkändes av rådet (biståndsfrågor) vid dess möte den 31 maj 2001. Den
nya strategin kommer att öka EG:s deltagande i de förberedande politiskadiskussionerna och bygga upp ett effektivare, öppnare partnerskap med FN-kontor,
10Kommissionens meddelande– Uppbyggnad av ett effektivt partnerskap med Förentanationerna när det
gäller utveckling ochhumanitära frågor, KOM2001(231), 2.5.2001.
19FN-fonder och FN-program, ett partnerskap som är finansiellt mera förutsägbart och
lättare att övervaka. I uppföljningen till detta meddelande har kommissionen gjort en
omfattande undersökning av FN-kontorens, FN-fondernas och FN-programmens
kärnverksamhet och kapacitet. I dialog med medlemsstaterna och där det finns ett
mervärde inom gemensamt överenskomna politiska mål, kommer kommissionen på
grundval av denna undersökning att stärka samarbetet med FN-organen genom ett
strategiskt partnerskap. Arbetsfördelningen bland givarna kommer följaktligen att
grundas på urvalskriterierna för kärnverksamheten och inriktas på komparativa
fördelar, mervärde ochkomplementaritet.
1.6.2.4. Med BrettonWoods-institutioner
I samband med processen beträffande strategidokumenten för minskad fattigdom har
det både på personal- och ledningsnivå förekommit intensiva kontakter med IMF och
Världsbanken. En gemenskapsgrupp för strategidokumenten för minskad fattigdom
besökte Washington i januari, som uppföljning till gruppens möten med
IMF/Världsbanken i Bryssel i september året innan. Därigenom fördjupades
samordningen för processen beträffande strategidokumenten för minskad fattigdom,
särskilt med ett avtal om samfinansiering av strategidokumenten för minskad
fattigdom11i vissa pilotländer och om förstärkt samarbete beträffande stöd till
förvaltning av offentliga finanser. Framsteg har också gjorts med att uppnå samsyn
beträffande betydelsen av resultatinriktade villkor. Planerna beträffande
förvaltningen av offentliga finanser ledde till att PEFA-programmet (offentliga
utgifter och finansiellt ansvar) skapades med stöd av Världsbanken, EG och DFID
och delvis finansierades med ett gemenskapsbidrag på 1,9 miljoner euro till en
förvaltningsfond. Å andra sidan hade samfinansieringen av strategidokumenten för
minskad fattigdomännu inte förverkligats vid årets slut. Detta berodde till stor delpå
att endast tre länder (varav två AVS-länder) hade fått ett strategidokument för
minskad fattigdom och att samarbetet på fältet ibland inte motsvarade
förväntningarna. Under tiden håller gemenskapen på att involveras i budgetstöd
tillsammans med andra givare, vilket i viss mån begränsar de framtida möjligheterna
till samfinansiering av strategidokument för minskad fattigdom tillsammans med
Världsbanken. Flera kontakter på hög nivå ägde rum under 2001, bl.a. besökte
Världsbankens ordförande James Wolfensohn kommissionen i november.
Gemenskapen har genom sitt deltagande i HIKP-initiativet blivit den största
bidragsgivaren till av Världsbanken förvaltade förvaltningsfonder. Banken och
kommissionen fortsatte med många olika kontakter under året, särskilt i samband
med sektorsamordning och särskilda initiativ, t.ex. det långvariga gemensamma
engagemanget idet särskilda partnerskapet för Afrika (SPA).
11Poverty Reduction Support Credit, Världsbankens nya programinriktade låneinstrument för länder som
omfattasavstrategidokumenten för minskadfattigdom.
202. FRAMSTEG I ARBETET MED ATT UPPNÅ UTVECKLINGSMÅLEN
Vid Förenta Nationernas särskilda millennietoppmöte i september 2000 skrev 147 stats- och
regeringschefer och sammanlagt 189 länder under den s.k. millenniedeklarationen. Det är en
historisk överenskommelse som formar dagens internationella utvecklingssamarbete där
också Europeiska gemenskapernas åtgärder ingår. De utvecklingsmål som anges i
millenniedeklarationen, och som beskrivs mer utförligt i FN:s vägledning för genomförandet
av deklarationen, utgör en gemensam ram för att fokusera utvecklingsåtgärderna och för att
mäta vilka framsteg som görs. Deklarationens utvecklingsmål baseras på överenskommelser
som har ingåtts och resolutioner som har antagits vid de senaste tio årens FN-konferenser,
inklusive de internationella utvecklingsmålen från nittiotalet, och har också fått stöd av de
flestastoramultilateralaorganisationer. Dehardärförenlegitimitet somärnyisitt slag.
I detta avsnitt förklaras hur gemenskapen arbetar tillsammans med andra givare för att nå
utvecklingsmålen i millenniedeklarationen och redogörs för de särskilda målen i
gemenskapens nya utvecklingspolitik som antogs i november 2000. Enighet har nåtts om ett
systemför att följa framstegen iarbetet med att uppnå målen men fortfarande krävs betydande
insatser för att förbättra utvecklingsländernas statistiska förmåga. Av tillgängliga uppgifter
framgår att framstegen är ojämnt fördelade mellan olika regioner och mellan olika mål
(avsnitt 2.1). I november 2000 antog gemenskapen en ny utvecklingspolitik vars främsta mål
är att utrota fattigdomen (avsnitt 2.2). I syfte att kontrollera vilket bidrag gemenskapens
utvecklingspolitik ger när det gäller att uppnå utvecklingsmålen i millenniedeklarationen och
andra politiska mål, håller gemenskapen på att utarbeta ett system med indikatorer för
bedömning av resultaten i de olika länderna (avsnitt 2.3). Gemenskapen kontrollerar också
tilldelningenav medel från gemenskapens utvecklingsprogramtill låginkomstländerna och till
prioriterade sektorer (avsnitt 2.4). För att förbättra utvecklingsprogrammets verkan har
gemenskapen beslutat att inrikta sitt utvecklingsbistånd på sex prioriterade områden (avsnitt
2.5). Utöver dessa kärnområden integreras viktiga övergripande frågor som exempelvis
mänskliga rättigheter, jämställdhet, miljö och konfliktförebyggande i utvecklingsinsatserna
(avsnitt 2.6).
2.1. Målen i FN:s Millenniedeklaration
Statistiken över framstegen i arbetet med att uppnå målen i FN:s
milleniedeklaration12är knapphändig, men den håller på att förbättras. På global nivå
följer flera organisationer utvecklingen, i synnerhet FN, Världsbanken och OECD:s
biståndskommitté (DAC). Tillsammans med andra givare stöder kommissionen
åtgärder för att förbättra den statistiska förmågan i många utvecklingsländer och
regioner.
Av tillgängliga uppgifter framgår att det återstår en lång väg att gå innan det
internationella samfundet uppnår målen i milleniedeklarationen. Utsikterna varierar
mellan olika regioner och olika mål. Utvecklingen i de afrikanska länderna söder om
Sahara släpar efter restenavvärlden.
12Sehttp://www.developmentgoals.org
21Framstegen i arbetet med attuppnåutvecklingsmålen
FATTIGDOM
UTBILDNING

22JÄMSTÄLLDHET MELLAN KVINNOROCHMÄN
BARNADÖDLIGHET

23MÖDRAHÄLSOVÅRD
AIDS

24MILJÖ
Källa: Världsbanken.
Det har gjorts framsteg när det gäller minskningen av den extrema fattigdomen, särskilt i
Asien. Stora skillnader kvarstår emellertid mellan länderna söder om Sahara och de flesta
andraländer i världen. Andelen fattigaavbefolkningeni Östeuropa och Centralasien är relativt
liten men har ökat dramatiskt .
Andelen barn som deltar i undervisning i primärskola ökar, men Mellanöstern, Nordafrika,
södra Asien och de afrikanskaländerna söder omSahara har enlång vägatt vandra.
Utvecklingen för att uppnå jämställdhet mellan könen när det gäller deltagande i
skolundervisning rör sig bara långsamt framåt i länderna i södra Asien och söder om Sahara.
Det är beklagligtattandelenflickor somdeltar i skolutbildning i Latinamerika minskar jämfört
med andelenpojkar.
Barnadödligheten minskar, dock inte i samtliga fall tillräckligt snabbt för att målet för 2015
skall kunna uppnås. Även i detta sammanhang ger särskilt situationen i de afrikanska länderna
söder omSahara anledning till oro.
Undermålig mödrahälsovård i länderna söder om Sahara förefaller vara en av orsakerna till
detta.
Tillgång till rent vatten och hälsovård är fortfarande ett problem i många länder, framför allt
på landsbygden.
2.2. Fattigdomsminskning
I rådets och kommissionens uttalande om gemenskapens utvecklingspolitik i
november 200013anges att huvudmålet för Europeiska gemenskapens
utvecklingspolitik skall vara att minska och slutligen utrota fattigdomen. Detta mål
innebär stöd till hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling, främjande av
gradvis integration av utvecklingsländerna i världsekonomin och en beslutsamhet att
bekämpa ojämlikheter.
I ett arbetsdokument som kommissionen lade fram i juli 200114redogörs för de
nyckelåtgärder som krävs för att uppnå målet om fattigdomsminskning i EG:s
utvecklingspolitik. Detta arbetsprogram genomförs successivt. I följande avsnitt
behandlas de viktigaste inslagen för 2001.
13http://www.consilium.eu.int/Newsroom/newmain.asp?lang=1
14SEC (2001)1317avden 26juli2001.
252.2.1. Fördelningen av finansiella resurser
EG:s förhållningssätt när det gäller tilldelning av bistånd baseras på insikten att
särskild uppmärksamhet måste ägnas åt de minst utvecklade ländernas och andra
låginkomstländers15situation. EG tar också hänsyn till de insatser som
partnerländernas regeringar själva gör för att minska fattigdomen, både i form av
vilka resultat de når och i form av deras förmåga att tillgodogöra sig stöden.
Beträffande medelinkomstländerna fastställs i det gemensamma uttalandet om
Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik att insatserna bör inriktas på länder
med en fortsatt stor andel ”fattiga” som samtidigt visar en tydlig vilja att genomföra
konsekventa strategier för att minska fattigdomen.
Fördelningen av EG:s utvecklingsbistånd till låginkomstländer eller fattiga
befolkningar varierar mellan olika regioner.
AVS-länder: Nästan 90 % av Europeiska utvecklingsfondens (EUF) medel är
öronmärktafördeminst utvecklade ländernaochandra låginkomstländer.
Centralamerika, Anderna och Paraguay: Två tredjedelar av gemenskapens bistånd till
denna region riktar sig till de fattigaste befolkningsgrupperna på landsbygden och i
stadsområden.
Asien: EG:s program för utvecklingssamarbete med Asien har alltsedan de startade
varit inriktade på de fattigaste länderna i regionen, och på de fattigaste
befolkningsgrupperna i dessa länder. Under de senaste fem åren har i genomsnitt
80% av gemenskapens biståndsmedel anslagits till de fattigaste länderna: 32 % har
gått till de minst utvecklade länderna (särskilt Bangladesh, Bhutan, Kambodja, Laos,
Maldiverna och Nepal) och 48 % till andra låginkomstländer, nämligen Indien,
Indonesien, PakistanochVietnam.
2.2.2. Inriktning påfattigdomsminskning i strategidokumenten för enskilda länder
De särskilda politiska reformerna och programmen för att bekämpa fattigdomen i
olika länder påverkas av förhållandena i det berörda landet. Även om hållbar
ekonomisk tillväxt inte i sig är tillräcklig är den en viktig förutsättning för
fattigdomsminskning, något som konstateras i kommissionens meddelande från
november 2000. Många utvecklingsländer har nyligen genomgått stora förändringar,
somövergång från kommunism till demokratisk marknadsekonomi eller från militärt
till civilt demokratiskt styrelseskick. I Ostasien och Centralasien ligger EG:s fokus
på att stödja denna övergångsprocess, främst genom institutionsuppbyggnad som
bedöms vara det mest effektiva sättet att minska fattigdomen i denna region.
Däremot betraktas fredsfrämjande och stabilitetsbyggande åtgärder vara de mest
effektiva instrumenten på Balkan. I Nordafrika och iMedelhavsregionen är biståndet
särskilt inriktat på att stärka regionens förmåga till integration i världsekonomin,
vilket sker genomstödtillekonomisk ochsocialutveckling.
15Det finnsför närvarande 49 länder som av FN betecknas som ”minst utvecklade länder” på grundval av
sin lågainkomstper capita, svaga mänskligaresurser och låganivå av ekonomisk diversifiering. Endastuppgifter ominkomstligger till grundför beteckningen ”låginkomstland”, som omfattar en större gruppländer (Världsbankens klassificering är baserad på en inkomst per capita på mindre än 700 US-dollar2000).
262.2.3. Förfarandet med strategidokument för minskadfattigdom
Gemenskapen är fast övertygad om att det är ytterst viktigt att partnerländerna själva
ställer sig bakom strategierna för hållbar utveckling och fattigdomsminskning för att
utvecklingspolitiken skall bli framgångsrik. I enlighet med detta strävar
kommissionen efter att integrera sitt stöd, som fastställs i kommissionens
strategidokument för varje enskilt land, i en bredare ram. När det gäller
låginkomstländer utgörs denna ram av strategidokumenten för minskad fattigdom
(PRSP) och det förfarande som hör till dem. Kommissionens insatser har försvårats
genombristenpå fullständiga strategidokument. I slutet av 2001 hade endast 8 länder
sammanställt fullständiga strategidokument för minskad fattigdom. När
strategidokumenten för de enskilda länderna uppdateras kan de emellertid ändras så
att de speglar de framsteg som de olika länderna har nått i arbetet att utarbeta
fullständiga strategidokument för minskad fattigdom.
Utveckling av PRSP-metoden ger en viktig möjlighet att förbättra de globala
utvecklingsinsatsernas effektivitet. Kommissionen har givit betydande bidrag till
arbetet att utveckla dettatillvägagångssätt, både genomen omfokusering av den egna
strategin (vilket innefattat en övergång till direkt budgetstöd till partnerländerna om
nödvändiga villkor har uppfyllts), och genom bidrag till utveckling av den
internationella politiken. Detta bidrag förstärks ytterligare genomkommissionens roll
som en av ordförandena i den tekniska gruppen i det strategiska partnerskapet för
Afrika16, och som ledare av ett pilotprojekt baserat i Burkina Faso som syftar till en
reform av de krav som partnerländerna måste uppfylla för att det makroekonomiska
stödet skall utlösas.
Om strategidokumenten för minskad fattigdom skall kunna fungera som en effektiv
ram för omvärldens stöd krävs tydliga resultatindikatorer. De bör innefatta en
uppsättning av nyckelindikatorer som mäts årligen och för vilka ländernas regeringar
är ansvariga inför sina medborgare och som kommissionen (och andra externa
partner) kan använda för att bedöma vilka framsteg som görs. Kommissionen har
spelat en ledande roll i det internationella arbetet för att utveckla instrument för
denna typ av resultatkontroll och avser att integrera relevanta indikatorer hämtade
frånPRSP istrategidokumenten för de enskilda länderna.
2.3. Att mäta resultat med hjälp av indikatorer
Kommissionen mäter resultat med hjälp av indikatorer på följande två plan där
detaljnivåerna skiljer sig mendär uppgifterna samtidigt kompletterarvarandra:
•En mätning av landets resultat i form av ekonomisk tillväxt, höjd levnadsstandard
och minskad fattigdom på kort, medellång och lång sikt. På denna indikatornivå
används uppgifter som hämtas från de mest relevanta av de indikatorer som hör
till målen i milleniedeklarationen eventuellt kompletterade med en begränsad
ytterligare uppsättning avnyckelindikatorer.
•En mer detaljerad mätning av de resultat som det aktuella landet genom sin
nationella politik har uppnått ide sektorersommottar stöd.
16EninformellgrupperingavgivareunderledarskapavVärldsbanken. Jfr
http://www1.worldbank.org/prsp/newsletter/Feb_2001/Our_Partners__Perspectives/Strategic_Partnership_for_Afri/strategic_partnership_for_afri.html
27Genom de två olika mätningar som nämns ovan erhålls uppgifter på två olika
detaljnivåer som kompletterar varandra varför de måste analyseras på ett konsekvent
sätt.
På den första nivån bör en begränsad uppsättning indikatorer kontrolleras i samtliga
länder där kommissionenär verksamför att ge en samlad bild av framstegen iarbetet
att uppnå utvecklingsmålen i millenniedeklarationen. Indikatorerna i denna
begränsade uppsättning bör väljas bland de mest relevanta av de 48 indikatorer som
hör till utvecklingsmålen samt ett mindre antal årligen mätbara nyckelindikatorer
som gör det möjligt att sammanställa årliga rapporter om ländernas framsteg. Denna
ytterligare uppsättning nyckelindikatorer bör innefatta insatsindikatorer (som inte
utgör en del av kontrollramen beträffande utvecklingsmålen) t.ex. indikatorer för att
mäta det finansiella stödet från både myndigheter och givare till särskilda sektorer.
Den bör också innefatta indikatorer på resultat i realtid. I utkastet till riktlinjer för
fastställande av utvecklingsindikatorer17föreslås att när enighet nåtts om denna
uppsättning indikatorer bör de redovisas systematiskt isamtliga strategidokument för
enskilda länder.
Systematisk övervakning med utnyttjande av en bred uppsättning olika indikatorer,
inklusive årligen mätbara indikatorer och insatsindikatorer på nivån för varje enskilt
land, kommer att ge kommissionen möjlighet att övervaka utvecklingen också i de
sektorer där det inte finns någonaktiv aktör. Detta kommer att påverka de beslut som
fattasvidöversynenavstrategidokumentenförvarjeenskilt land.
En bredare uppsättning indikatorer kommer att kontrolleras på sektornivå i de
sektorer som prioriteras i strategidokumentet för ett enskilt land. Dessa indikatorer
bör ingå i den mer heltäckande uppsättning indikatorer som de berörda nationella
ministerierna övervakar. Kommissionen kommer att arbeta med andra givare och
partnerländer för att identifiera en begränsad uppsättning “indikatorer på goda
metoder” för att övervaka sektorresultat. Denna indikativa lista skulle därefter kunna
fungera som en ram för en mer effektiv och sammanhängande nationell diskussion
om sektorövervakning. De offentliga myndigheternas politiska riktlinjer och
lagstiftningsåtgärder bör också övervakas även om de inte är så lätta att mäta med
allmännakvantitativa indikatorer.
I samtliga fall avser kommissionen kontrollera indikatorer som baseras på de
nationella processer som äger rum i det berörda landet (PRSP för de länder som
omfattas avdem). Detta möjliggör ömsesidig påverkan och erfarenhetsutbyte och ger
samtidigt en värdefull möjlighet att diskutera policyfrågor och öka myndigheternas
ansvarighet inomdet egna landet.
Inom ramen för programplaneringen håller riktlinjer på att utarbetas för att hjälpa
programplanerare att införa utvecklingsindikatorer i strategidokumenten för de
enskilda länderna. Eftersom de flesta givare ännu bara är i början av arbetet att
fastställa utvecklingsindikatorer har kommissionen valt att engagera
medlemsstaterna, OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd och andra givare i
utarbetandet avdessa riktlinjer.
17Sehttp://www.europa.eu.int/comm/development/sector/poverty_reduction/infopack_ann1.pdf
28En gemensam arbetsgrupp som består av företrädare från EU:s medlemsstater,
OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd och olika avdelningar i kommissionen
kommer att inleda sitt arbete i mars 2002. Syftet med denna arbetsgrupp är att
utforska givarnas möjligheter att anta ett samlat tillvägagångssätt, med gemensamma
principer ocharbetssätt, för deras kontroller för att minska denarbetsbörda som läggs
på mottagarländerna. Till grund för detta arbete ligger det utkast till riktlinjer för
fastställande av utvecklingsindikatorer18som kommissionen har utarbetat. Detta är
ett fortlöpande arbete ochresultatenkommer allteftersomatt tillföras kommissionens
programplanerings- och översynsförfarande. EU:s medlemsstater och OECD:s
kommitté för utvecklingsbistånd har varmt välkomnat detta arbete.
2.4. Sektorinriktning i programplaneringsprocessen
Somendelavkommissionens insatser för att göra gemenskapens utvecklingsbistånd
mer effektivt har kommissionen sedan 2000 konsekvent arbetat med att inrikta
gemenskapsbiståndet på nyckelområden som är viktiga för att minska fattigdomen
och där gemenskapsåtgärder kan ge ett mervärde. I Europeiska gemenskapens nya
utvecklingspolitik som antogs i november 2000 anges följande sex prioriterade
områden: handel och utveckling, regional integration och regional samarbete, stöd
till makroekonomisk politik och rättvis tillgång till sociala tjänster, transporter,
tryggad livsmedelsförsörjning och hållbar landsbygdsutveckling, uppbyggnad av den
institutionella kapaciteten, sund förvaltning av offentliga angelägenheter och
rättsstatsprincipen.
I detta avsnitt lämnas en redogörelse för de områden där de viktigaste
programplanerade åtgärderna vidtas. Uppgifterna har hämtats ur de strategidokument
för enskilda länder som redan formellt har godkänts eller som kommer att slutföras
inom kort. Fördelningen på olika sektorer har baserats på det klassifikationssystem
som OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd använder. Vissa förändringar av
sektorfördelningen kan komma att göras efter slutförandet av de strategidokument
som just nu bearbetas och efter det att en analys har gjorts av de återstående utkasten
till strategidokument. Någon större förändring av den övergripande bilden kommer
dock troligen inte att ske.
En närmare analys av gemenskapens tillvägagångssätt i varje region återfinns i
kapitel4.
2.4.1. Länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, AVS-länderna
Den fleråriga programplaneringen för AVS-länderna omfattar den nionde Europeiska
utvecklingsfonden (EUF) som kommer att tas i bruk när Cotonou-avtalet19träder i
kraft (förväntas ske ibörjanav2003) för (normalt sett) enfemårsperiod.
I de strategidokument som hittills har granskats ligger tyngdpunkten på transporter
och makroekonomiskt stöd (för strategier för att minska fattigdomen), inklusive
budgetfinansiering när det gäller strategidokument för fattigdomsminskning med
18Sehttp://www.europa.eu.int/comm/development/sector/poverty_reduction/infopack_ann1.pdf
19För att avtalet skall träda i kraft måste det ratificeras av minst två tredjedelar av AVS-staterna, av
samtliga medlemsstater i EU och godkännas av Europeiska gemenskapen (artikel 93.2 i Cotonou-avtalet). Per den 18 januari 2002, hade 36 AVS-stater, fyra medlemsstater i EU och Europeiskagemenskapen slutfört denna process.
29betoning på hälsovård och utbildning. Transporter står för cirka 31 % och
makroekonomiskt stöd för 21 % av de programlagda resurserna. Övriga viktiga
prioriteringar är direkta anslag till utbildning och hälsovård (10,4 %),
vattenförsörjning och avloppsanläggningar (7,1 %), livsmedelssäkerhet och
landsbygdsutveckling (7,1 %) samt kapacitets- och institutionsuppbyggnad till
förmån för offentliga myndigheter ochdet civila samhället (10,8 %). Resurser somär
öronmärkta för gruvsektorn(5,3%)avser dens.k. ”Sysmin-överföringen”20.
Sammanfattningsvis inriktas alltså cirka 27 % av de tillgängliga resurserna för
perioden 2002-2006 på sociala tjänster och infrastruktur enligt den definition som
OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd har ställt upp. Utöver detta har 21 % av
resurserna programplanerats för stöd till strukturanpassning som ofta kopplas till
resultat idensociala sektorn.
2.4.2. Medelhavsländerna
Den fleråriga programplanering som har slutförts för Meda-regionen21täcker
perioden2002–2004.
Programplaneringen har lett till en generellt sett stor fokusering på sociala
infrastrukturer och tjänster. I genomsnitt 47,8 % har anslagits till sociala
infrastrukturer och till makroekonomiskt stöd kopplat till resultat när det gäller
förbättringar av den sociala sektorn. Andra prioriterade områden är miljö (5 %),
handel och turism (7 %) ochtransporter (7 %).
2.4.3. Latinamerika
Den fleråriga finansiella programplaneringen för denna region omfattar perioden
2002-2006.
De viktigaste programplanerade åtgärderna ligger inom följande områden: de sociala
sektorerna (inklusive utbildning, hälsovård och vattenförsörjning samt
avloppsanläggningar) 23 %, offentliga myndigheter och det civila samhället (18 %)
samt handel och turism (15 %). Valet av sektorer speglar de särskilda behov som
råder i den här regionen, dvs. direkta åtgärder för att förbättra de sociala tjänsterna
för de fattigaste befolkningsgrupperna, stöd för att bygga upp hållbara institutioner
för att utveckla sund förvaltning av offentliga angelägenheter och förbättrad tillväxt
kombinerad med främjande av handel och turism för att underlätta ytterligare
integration ivärldsekonomin.
2.4.4. Asien
Den fleråriga finansiella programplaneringen för denna region omfattar perioden
2002-2004.
20(SYSMIN: System for Safeguarding and Developing Mineral Production – dessa medel anslås för att
stödja traditionella industrier.) Detta är den s.k. ”SYSMIN överföringen” från den åttonde Europeiskautvecklingsfonden som är avsedd att finansiera det utvecklingsprogram som fastställdes efter enbegäran om bistånd enligtSysmin-programmeti Lomékonventionen. Något finansieringsbeslut för dettaprogram kunde dock inte fattas före den 31 december 2000.
21MEDA omfattar stöd till reform av ekonomiska och sociala strukturer inom ramen för partnerskapetmellan Europa och Medelhavet och omfattar Marocko, Algeriet, Tunisien (Maghreb), Egypten, Israel,Jordanien, den Palestinska myndigheten, Libanon, Syrien (Mashrek), Turkiet, Cypern och Malta.
30Programplaneringen speglar en kraftig inriktning på direkta åtgärder för att minska
fattigdomen. Särskild betoning läggs vid utbildning, hälsovård, vattenförsörjning och
avloppsanläggningar (43 %), handel och turism (9 %), miljö (4 %) samt stöd till
icke-statliga organisationer (5 %).
2.4.5. Östeuropa och Centralasien
Den fleråriga finansiella planeringen för denna regionomfattarperioden2002-2004.
TACIS22finansiering programplaneras på kompletterande områden. Varje nationellt
program eller program som täcker flera länder inriktas på högst tre av följande
områden: institutionella, rättsliga och administrativa reformer, utveckling av den
privata sektorn och ekonomisk utveckling, följderna av samhällsförändringar,
infrastrukturnät, miljöskydd, landsbygdens ekonomi samt kärnsäkerhet. Syftet med
denna selektivitet är att göra stödet mer verkningsfullt. De viktigaste
åtgärdsområdena är energi24,4 %, offentliga myndigheter och civilsamhället 21,1 %
samt utveckling avdenprivata sektorn16,3%.
2.4.6. Balkan
Den fleråriga finansiella planeringen för denna regionomfattarperioden2002-2004.
Europeiska unionen är utan jämförelse den största givaren på västra Balkan som
helhet genom program som Phare23i Östeuropa, Obnova24för f.d. Jugoslavien och
Balkan och Cards25för Balkan. För de kommande åren kommer
gemenskapsbiståndet att inriktas på att bygga upp institutioner och det civila
samhället (42 %), utbildning, vattenförsörjning och avloppsanläggningar och andra
sociala tjänster (20%) samt utveckling avdenprivata sektorn(11%).
2.5. Politiska initiativ inomEG:s prioriterade områden
2.5.1. Handel och utveckling
Avreglering av handel och investeringar inom en sund och öppen ekonomisk
inrikespolitisk ram spelar en viktig roll för att främja ekonomisk tillväxt och
utveckling.
Europeiska gemenskapen har förbundit sig att främja en friktionsfri och gradvis
integrering av utvecklingsländerna i världsekonomin, genom att på ett integrerat sätt
införliva handelsfrågor i utvecklingsländernas utvecklingsstrategier, och genom att
främja regionala och inhemska politiska ramar som gynnar ekonomisk tillväxt och
22TACIS: Tekniskt stöd till federationen av oberoende stater bestående av Armenien, Azerbaijan,
Georgien, Kazakhstan, Kirjigistan, Moldavien, Mongoliet, Ryssland, Tadjikistan, Turkmenistan,Ukraina, Uzbekistan och Vitryssland.
23PHARE: Polen och Ungern: Stöd till ekonomisk omstrukturering (som nu utsträckts till att omfattaBulgarien,Tjeckien,Estland,Lettland,Lithauen,Rumänien,Slovakien och Slovenien).
24OBNOVA: program för återuppbyggnad i Bosnien, Kroatien, Serbien, Montenegro och f.d.jugoslaviska republiken Makedonien.
25CARDS: Gemenskapsbistånd för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering som omfattar västraBalkan (Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien, f.d. jugoslaviskarepubliken Makedonien ochAlbanien.
31social utveckling. EG är den största importören av jordbruksprodukter från alla
utvecklingsländer ochiallmänhet deras viktigaste handelspartner.
När det gäller WTO har EG varit en stark förespråkare för genomförandet av en ny
runda multilaterala handelsförhandlingar, som inriktas på utvecklingsländernas
behov och intressen. De prioriteringar som antogs vid WTO:s ministermöte i Doha i
november 200126(dens.k. utvecklingsagendan frånDoha) bildar entydlig ramför att
stärka banden mellan handel och utveckling i det multilaterala handelssystemet. Den
viktigaste prioriteringen i Doha-deklarationen är att integrera utvecklingsländerna i
världens handelssystemoch iden globala ekonomin. Deklarationen tar upp den fråga
som är särskilt angelägen för utvecklingsländerna och som AVS-gruppen har givit
uttryck för27nämligen “vikten och det överhängande behovet av att integrera AVS-
länderna i det multilaterala handelssystemet samt att utvecklingsfrågor i detta
sammanhang bör vara ett centralt inslag iWTO:s framtida arbetsprogram”.
Bilateralt erbjuder EG utvecklingsländerna en rad olika förmånsordningar för
handeln. Flera av dessa var föremål för diskussion eller ändrades under 2001.
Gemenskapen har slutfört eller håller på att förhandla förmånshandelsavtal med
Medelhavsländerna, Sydafrika, Mercosur, Chile samt Gulfstaternas samarbetsråd och
håller på att undersöka möjligheten att inleda förhandlingar med andra länder. Inom
ramen för Cotonou-avtalet (för AVS-länderna) erbjuder EG också redan långtgående
ensidiga handelsförmåner. Förberedelser inför de kommande förhandlingarna om
ekonomiska partnerskapsavtal med underregioner inom AVS (som avses inledas i
september 2002) startade på allvar under 2001. Utvecklingsländerna omfattas också
av unilaterala handelsförmåner inomramen för det Allmänna preferenssystemet som
förbättrats ytterligare frånden1 januari2002.
I februari 2001 samtyckte EG till att bevilja samtliga produkter från de minst
utvecklade länderna, med undantag av vapen och ammunition, tullfrihet utan någon
som helst kvantitativ begränsning, det s.k. “Allt utom vapen”- initiativet28.Å t g ä r d e n
trädde i kraft i mars 2001. Genom att samtycka till detta avskaffade EU samtliga
återstående tullar på jordbruksprodukter. Också de tre känsligaste produkterna, ris,
socker och bananer, innefattas även om avregleringen för dessa produkter kommer
att ske gradvis under de fyra till åtta kommande åren. De länder som berörs av denna
liberalisering är de 48 minst utvecklade länder somredan omfattas av EU:s allmänna
preferenssystem29.
För att kunna säkerställa att utvecklingsländer och särskilt de minst utvecklade
länderna får ta del av “de ökade möjligheter och den förbättrade välfärd som det
multilaterala handelssystemet genererar”30kommer det att krävas väl målinriktade
program för tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad. Utöver de handelsförmåner
som EU beviljar till utvecklingsländer (se nedan) erbjuder gemenskapen
handelsrelaterat tekniskt bistånd och stöd till åtgärder för kapacitetsuppbyggnad för
26Sehttp://www.wto.org/english/tratop_e/dda_e/dda_e.htm
27Uttalande av AVS-ländernas ministrar ansvariga för handel vid WTO:s fjärde ministerkonferens den
7 november 2001.
28Förordning (EG)nr 416/2001avden 28 februari2001, EGT L60, 1.3.2001;http://Europa.eu.int/eur-lex
29Jfr listan över de minst utvecklade länderna i bilaga IV till förordning (EG) nr 2820/98 av den 21december 1998, EGT 357, 30.12.1998. Samtliga medgivanden för Myanmar enligt GSP har dock
upphävts och detta gäller också för ”alltutomvapen”.
30WTO:sministerdeklaration, 14 november 2001, andra stycket.
32att stödja utvecklingsländerna i deras ansträngningar att förbättra den rättsvårdande,
rättsliga och institutionella förmågan. Strategidokumenten för de enskilda länderna
ger de allmänna ramarna för samtliga gemenskapsåtgärder. Kommissionen arbetar
också tillsammans med EU:s medlemsstater och andra bilaterala givare samt de
multilaterala institutionerna för att främja mekanismer för att samordna och
komplettera det handelsrelaterade stödet. Detta sker inom ramen för de relevanta
multilaterala fonderna som den globala fonden enligt den utvecklingsagenda som
antogs i Doha (Doha Development Agenda Global Trust Fund) och den s.k.
Integrated Framework Trust Fund för de minst utvecklade länderna.
2.5.2. Regional integration ochregionalt samarbete
EU är en stark förespråkare för regional integration eftersom detta främjar både
bättre förståelse och politiska och ekonomiska band mellan grannländer. Denna
process kan befästa fred, förebygga konflikter och främja utvecklingsländernas
integration i världsekonomin och därigenom förbättra utsikterna till ekonomisk
tillväxt ochhållbar utveckling.
Den politiska ramen för gemenskapens stöd till regional integration och regionalt
samarbete utarbetades under 2001 och kommer att fortsätta utvecklas. Att detta
arbete inleddes berodde särskilt på behovet att sörja för samstämmighet mellan olika
inslag i den yttre utvecklingen, som den utvecklingsagenda som WTO antog i Doha
och somstartade i november 2001 och, när det gäller AVS-länderna, förberedelserna
inför genomförandet av Cotonou-avtalet och de förhandlingar somskall inledas 2002
omekonomiska partnerskapsavtal.
2.5.3. Makroekonomisk politik och rättvis tillgång till sociala tjänster (hälsovård,
utbildning)
Det råder allt större internationell konsensus om att ett sätt att göra
utvecklingsbiståndet mer verkningsfullt är att gradvis övergå från enskilda projekt till
direkta bidrag till partnerländernas budgetar (budgetstöd) när förhållandena i det
aktuella landet tillåter detta. Budgetstödet bör dessutom vara kopplat till nationella
strategier för fattigdomsminskning, som exempelvis PRSP, när sådana finns. Detta
bör leda till att utvecklingsländerna blir mer delaktiga i processen, till minskade
överföringskostnader, enhetlig planering och resursallokering samt till förbättrad
komplementaritetochflexibilitet.
Sådant budgetstödges enbart när det kanförväntas bliverkningsfullt. Detta kräver att
landet förvaltar sin makroekonomi på ett stabilt och hållbart sätt. Återhållsam
skattepolitik och monetär politik är ytterst viktig för att minska fattigdom,
tillsammans med strukturförändringar som skapar utrymme för tillväxt som drivs av
den privata sektorn. Alla program för budgetstöd är kopplade till fortsatt sund
makroekonomisk politik somkontrolleras genomett överenskommet IMF-program.
Europeiska kommissionen har spelat en ledande roll för att utarbeta resultatbaserade
mekanismer för makroekonomiskt budgetstöd som gör det mottagande landet mer
delaktigt och stimulerar regeringarna att kontrollera framstegen med hjälp av
nyckelindikatorer för fattigdom och förvaltning av de offentliga finanserna. Av 24makroekonomiska stödprogramiAVS-länderna under 2000 och 2001, innefattade 12
ett helt resultatbaserat tillvägagångssätt, 6 var kopplade till en bedömning av positiva
33resultat och till framsteg när det gäller förvaltning av de offentliga finanserna och 6
var kopplade tillandra (processbaserade) indikatorer.
I samtliga AVS-länder är budgetstöd kopplat till de resultat som landet når när det
gäller olika aspekter som rör fattigdomsminskning och som ingår i utvecklingsmålen
i millenniedeklarationen. Sådant budgetstöd ger därmed ett kraftigt incitament för
regeringen att leverera effektiva bastjänster. Det ger också regeringen möjligheter att
anslå ytterligare resurser för att nå detta mål. Om medlen skall användas till åtgärder
knutna till årlig måluppfyllelse måste de indikatorer som väljs (och som främst
inriktas på grundläggande sociala tjänster som hälsovård och utbildning) mätas
årligen och kunna kontrolleras inom denna ram, dvs. utvecklas snabbt). Under 2001
användes 270,31 miljoner euro till makroekonomiskt stödiAVS-länderna.
I Meda-länderna utgör budgetstödet en mö jlighet till dialog med partnerlandet om
sociala frågor och fattigdomsminskning. Dialogen rör ofta stora sektorprogram som
exempelvis utbildning och hälsovård i Tunisien och vattenförsörjning och utbildning
i Marocko. I dessa program är orsaken till inriktningen på utbildning och hälsovård
respektive vattenförsörjning att bidra till viktiga reformer i dessa sektorer i syfte att
förbättra kvaliteten på och omfattningen av de grundläggande tjänsterna samtidigt
somsund förvaltning av de offentliga finanserna säkerställs. Dessa program inriktade
på sociala sektorer kompletteras av mer traditionella projekt (utbildning i Egypten)
eller sociala fonder31(finns redan i Egypten och håller på att förberedas i Algeriet,
Jordanien och Libanon). Följaktligen anslås en stor del av den sammanlagda Meda-
finansieringentillde sociala sektorerna32.
Förvaltningavvattenresurser
Förvaltning av vattenresurser bör betraktas som en sektorsövergripande fråga som
måste integreras ide flesta utvecklingsstrategier för fattidomsminskning. Förvaltning
av vattenresurser är liksom hälso- och sjukvård och utbildning särskilt viktig för
mänsklig utveckling. Under 2001 utarbetades ett utkast till meddelande från
gemenskapenomförvaltning av vatten iutvecklingsländerna. Ett av målen med detta
meddelande var att peka på var och hur vattenpolitik och utvecklingspolitik
integreras i gemenskapens utvecklingsprioriteringar. I den centrala delen av
dokumentet formuleras nyckelbudskap om vilken inriktning strategierna bör ha och
om vilka insatser som krävs för fortsatta framsteg. Inom den övergripande politiska
ram som utgörs av den integrerade förvaltningen av vattenresurser läggs tonvikten
vid vattenförsörjning och sanitet, gränsöverskridande vattenförvaltning samt
sektorsövergripande samordning och integrering av de olika användningsområdena
för vatten. Meddelandet, som bygger på resultaten från sötvattenskonferensen i Bonn
i december 2001, har till syfte att främja utvecklingen av ett EU-initiativ som bör
vara en huvudfråga på dagordningen för världstoppmötet om hållbar utveckling i
Johannesburg iaugusti/september 2002.
31Sociala fonder användsför attstödja lokalautvecklingsplaner somt.ex.mikrofinansiering.
32Sociala sektorer innefattar: hälsa, utbildning, yrkesutbildning, sysselsättning, det civila samhället,
genusfrågor, mänskliga rättigheter, lokal utveckling, social trygghet, sociala följder av industriellomstrukturering.
34Utbildning
Riktlinjer för programplanering på utbildningsområdet utarbetas och inriktas alltmer
med tanke på fattigdomsminskning. Programplaneringen i utvecklingsländerna har
inriktats på utbildning för alla (grundutbildning) och yrkesutbildning, och genomförs
genom makroekonomiskt stöd och programstöd. Hänsyn till jämställdhetsfrågor har
också tagits genom den ökade inriktningen på grundutbildning och
resultatindikatorer.
Kommissionen har anordnat två möten med medlemsstaternas experter då man
behandlat sektorinriktade tillvägagångssätt, inriktning på fattigdomsminskning samt
kommissionens meddelande om utbildningens betydelse för
fattigdomsbekämpningen iutvecklingsländerna, somkommer att antas under 2002.
Kommissionen har påverkat den internationella dagordningen för utbildningsfrågor
under 2001 genom bidrag till två viktiga möten i FN, nämligen FN:s konferens om
de minst utvecklade länderna och FN:s generalförsamlings särskilda session om barn
(21majtill7 juni2002).
Kommissionen har deltagit aktivt i uppföljningen till Dakar-konferensen om
utbildning för alla och idet arbete sombedrivs iG8 arbetsgrupp för högre tjänstemän
omutbildning för att driva på genomförandet av den handlingsram för utbildning för
alla som antogs vid Dakar-konferensen. I detta forum har följande viktiga frågor
behandlats:
•Ökad mobilisering av medel och samordning mellan givarna för att nå
utbildningsmålen imilleniedeklarationen.
•Större samstämmighet mellan dessa mål och strategierna för enskilda länder
respektive strategierna för fattigdomsminskning.
•Förbättrad samordning med nationella myndigheter på alla nivåer genom en
uppförandekod för finansierande organochpartnerländer.
•Behovet att komma till rätta med eftersläpningen när det gäller finansiella medel
för länder somförpliktigat sigatt nåDakar-målen.
2.5.4. Hälsovård, aids och befolkningspolitik
När det gäller hälsovård, aids och befolkningspolitik har riktlinjer för
programplaneringen antagits som ett led i fattigdomsminskning, integrering av ett
jämställdhetsperspektivochbeträffande målenförhälsa imillenniumdeklarationen.
Kommissionenhar deltagit aktivt iuppföljningen till det åtagande somG8 gjorde vid
toppmötet 2000 att öka stödet till åtgärder för att bekämpa överförbara sjukdomar i
utvecklingsländerna.33EG:s handlingsprogram beträffande överförbara sjukdomar
antogs i februari 2001 och stöddes av rådet (allmänna frågor) i maj och av
Europaparlamentet i oktober 200134. De beslut som fattats om prioriterade åtgärder
ledde till att gemenskapen kunde anta konsekventa ståndpunkter inför viktiga
33Sehttp://www.g7.utoronto.ca/g7/summit/2000okinawa/finalcom.htm
34KOM (2001)96avden 21 februari 2001.
35internationella möten som FN:s generalförsamlings särskilda session om hiv/aids,
konferensen om de minst utvecklade länderna, toppmötet mellan EU och USA i
Göteborg, G8 toppmötet i Genua, toppmötet mellan EU och Kanada, uppföljningen
till handlingsprogrammet från Kairo, uttalandet om avtalet om handelsrelaterade
aspekter av immaterialrätten och folkhälsan som antogs i Doha, samt
övergångsprocessen inför inrättandet av den globala fonden för bekämpning av
hiv/aids, tuberkulos ochmalaria.
Kommissionen har utarbetat den rättsliga grunden för dess medverkan i den globala
fonden och deltog aktivt i den arbetsgrupp som skapades för att inrätta fonden.
Kommissionen har också sammanställt två förslag till översyn av den rättsliga
grunden för två särskilda poster i gemenskapens budget: en budgetpost för
fattigdomsrelaterade sjukdomar, och en budgetpost för reproduktiv och sexuell hälsa
och därmed sammanhängande rättigheter. Därtill har kommissionen utarbetat ett nytt
meddelande om hälsa och fattigdomsbekämpning. Det är nu första gången som det
finns en enhetlig ram för gemenskapens politik när det gäller de vägledande
principerna för investeringar på området för hälsa, aids, befolkningsfrågor och
fattigdomsbekämpning inom ramen för gemenskapens sammanlagda bistånd till
utvecklingsländer.
Kommissionen har anordnat två möten med experter på hälsa från medlemsstaterna.
Vid det ena mötet behandlades en EU-strategi för den globala fonden och det andra
mötet avsåg politik och programplanering för hälsa och fattigdomsbekämpning. I det
sistnämnda mötet presenterade kommissionen det första utkastet till kommissionens
meddelande om hälsa, aids, befolkningsfrågor och fattigdom i utvecklingsländerna
somplaneras antas 2002.
2.5.5. Transporter
Som svar på kommissionens meddelande från juli 2000 om främjande av hållbara
transporter inom ramen för utvecklingssamarbetet35antog rådet en resolution om
hållbara transporter inom ramen för utvecklingssamarbetet36. Dessa två dokument
utgör tillsammans en kraftfull och tydlig politisk plattform för EU:s åtgärder i denna
sektor.
Sektorsstrategin för att uppnå biståndsmålen bygger på principen om att transporter
skall tillgodose användarnas behov, vara säkra, överkomliga i pris, effektiva och ha
minsta möjliga skadliga inverkan på miljön. Det är en heltäckande strategi i så måtto
att den är giltig för alla transportsätt och för de tjänster som finns för att underlätta
rörligheten för varorochpersoner.
Gemenskapens syn på utvecklingssamarbete i transportsektorn är baserad på
erkännandet att effektiva transportsystem i landsbygdsområden och stadsområden
spelar en nyckelroll för att underlätta fattigdomsminskning genom att främja
ekonomisk och social utveckling samt tillträde till sociala tjänster. De är också
viktiga för att underlätta handeln och utvecklingsländernas integrering i
världsekonomin. Stödet är utformat för att hjälpa partnerutvecklingsländer att i
samarbete med samtliga intressenter formulera och genomföra sektorstrategier för attnå målenomminskad fattigdomoch integration. Sådana strategier måste ha en tydlig
35KOM (2000)422avden 6 juli2000.
36Rådets förordning9985/01efter det2352:erådsmötet (utvecklingsbistånd)den 31maj2001.
36process när det gäller prioritering och en sund balans mellan underhåll och
investering och bör vara ekonomiskt, finansiellt och institutionellt hållbara liksom
miljövänliga, säkra och socialt acceptabla. Finansiering för dessa strategier
tillhandahålls vanligtvis inom ramen för sektorprogram. Detta gör det lättare att
förbättra kontrollen, förenklar sektorförvaltningen och leder till en mer överskådlig
ochförbättradresursfördelning.
Baserat på de principer och den strategisom beskrivs ovan utarbetades ”riktlinjer för
programplanering” av stödet till transportsektorn enligt den nionde Europeiska
utvecklingsfonden och dessa riktlinjer översändes till kommissionens samtliga
delegationer 2001. Riktlinjerna innefattar mallar för analyser av transportpolitik,
problem och frågor som kan uppstå vid genomförandet av strategin och
rekommendationer för sammanställning avgemenskapenstransportstrategi.
Av de [44] strategidokumenten för enskilda AVS-länder som lades fram 2001 har 23
länder, nästan samtliga i Afrika, föreslagit transporter, transportinfrastrukturer eller
vägbyggnation som en prioriterad sektor, för sammanlagt cirka 1,7 miljarder euro. I
samtliga fall har förslagen till gemenskapsstrategi för sektorn i strategidokumenten
för dessa 23 länder baserats på riktlinjerna för programplanering. I dessa
strategidokument är de viktigaste områdena för EG:s sektorstöd vägunderhåll
(eftersläpning och periodiskt underhåll), kapacitetsuppbyggnad i både den offentliga
och privata sektorn (t.ex. inhemsk upphandling) och uppgradering av vägar, särskilt
inriktning på viktiga regionala transportförbindelser mellan länderna.
En viktig del av gemenskapens stöd till transportsektorn består i att samordna EG:s
strategier ochpolitik med EU:s medlemsstater, Världsbanken och andra givare för att
se till att gemenskapens åtgärder blir samstämmiga och kompletterar andra givares
åtgärder. Kommissionen diskuterade under 2001 de ovan nämnda riktlinjerna för
programplaneringen med medlemsstaternas expertgrupper på transportområdet och
inledde också en dialog om indikatorer för uppföljning av framstegen inom
transportsektornochomtransportsektorns bidrag till utvecklingssamarbetet.
Det förs också en strategisk och politisk dialog inom ramen för Sub Saharan Africa
Transport Policy Programme (SSATP), där UNECA, Världsbanken, Europeiska
gemenskapen, ett flertal medlemsstater, Norge etc. och cirka 30 afrikanska länder
deltar. Under 2001 skapades en ny ledningsstruktur i syfte att öka det afrikanska
ägandet, stärka programförvaltningen och inrätta en liten styrelse för SSATP
(kommissionen representerar givarna). Man gjorde också en översyn av programmet.
Dessa förändringar har ökat förtroendet från afrikansk sida och ökat givarnas
beredvillighet att stödja programmet, vilket torde främja programmets inverkan på
landsnivå ochsäkra givarfinansieringenpå medellång sikt.
2.5.6. Livsmedelsförsörjning och hållbar landsbygdsutveckling
Efter den externa utvärdering av kommissionens politik för livsmedelsförsörjning
och livsmedelsbistånd som genomfördes 1999 togs 2001 ett viktigt steg för att
ytterligare integrera dessa frågor i kommissionens utvecklingsmål och
biståndspolitik. I meddelandet till rådet och parlamentet om den framtidainriktningenavrådets förordning EG 1292/96
37fastställs:
37KOM (2001)1avden 11 januari 2001.
37•förordningens roll och dess överensstämmelse med annan kommissionspolitik och
andrakommissionsinstrument,
•de särskilda syften och tillämpningar som karakteriserar förordningens olika
instrument, samt
•de åtgärder som krävs för att förbättra programförvaltningens effektivitet och
kvalitet iprogramplaneringens ochprojektcykelns alla stadier.
Eftersom cirka 70 % av världens fattiga befolkning lever på landsbygden har arbetet
under 2001 därför inriktats på att se över gemenskapens politik och strategier i
sektorerna för landsbygdsutveckling och naturresurser (jordbruk, djuruppfödning,
fiske och skogsbruk), för att säkerställa att de på ett effektivt sätt bidrar till målet att
minska fattigdomen. Därutöver har kommissionen utarbetat en strategi för att stödja
jordbruksforskning på nationell, regional och global nivå. Detta arbete har
genomförts med bred medverkan från relevanta avdelningar inom kommissionen och
med aktivt stöd från medlemsstaterna och utgör basen för ett meddelande till rådet
och parlamentet om fattigdomsbekämpning i landsbygdsområden som utarbetades
2001ochavses läggas framunder 2002.
Operativa riktlinjer för programplaneringen för de två områdena
livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling har utarbetats och sänts ut. Åtgärder
har också vidtagits för att säkerställa att frågor som rör naturresurser integreras i den
regionala programplaneringen. Ävenomde flesta av strategidokumenten för enskilda
länder innehåller en bra analys av livsmedelsförsörjning och landsbygdsfrågor,
saknas dock dessa frågor ibland iprogramplaneringsperspektivet.
2.5.7. Institutionell kapacitetsuppbyggnad
Ansträngningar har gjorts för att integrera frågor som rör utveckling och förvaltning
av institutioner i strategidokumenten för de enskilda länderna. I den fleråriga
programplanering som slutfördes under 2001 gavs hög prioritet till program för stöd
tillstärkande avoffentliga myndigheter ochdet civila samhället (se avsnitt 2.4).
Istrategidokumentenfördeenskilda AVS-länderna nämnsdettaområde somett stort
problem i de flesta av de landdokument som hittills analyserats. Följaktligen har
institutionsuppbyggnad valts antingen som en prioriterad sektor för gemenskapsstöd
eller också behandlas det somett övergripande tema.
TACIS-programmet, som stödjer övergången till demokrati och marknadsekonomi i
de nyligen oberoende staterna, har alltsedan det skapades inriktats på
institutionsuppbyggnad. Medan AVS, Meda, Asien och Latinamerika samt Cards
(Balkan) använder 4-21 % av de tillgängliga medlen på detta område, står TACIS
programplanering på området för mer än40 %.
Betydande insatser har ägnats åt tillhandahållande av politisk rådgivning, t.ex. när
det gäller handelspolitik, utarbetande av lagförslag, stöd till gränskontroll, reform av
den rättsliga ramen för ekonomin, de finansiella sektorerna /företagsledning/
rekonstruktion av företag och omstrukturering av offentliga institutioner.
Programmet går nu vidare till att exempelvis innefatta stöd till rättvisa och effektiva
rättssystem, hållbara sociala systemochkommunala tjänster. Eftersom man nu ser att
övergången kommer att bli en längre process än man ursprungligen trott, förskjuts
38programmet från kortsiktiga råd till långsiktiga partnerskap mellan organisationer.
För att hänsyn skall kunna tas till de skilda utvecklingsnivåer som råder i de olika
länderna ienregiongörs iprogrammet också störreåtskillnad mellandem.
Ett internt nätverk har byggts upp för att utveckla en uppsättning praktiska
instrument för att förbättra kvaliteten på utformningen och genomförandet av EG:s
programochprojekt pådettaområde.
2.6. Integration av övergripande teman
Kommissionen erkänner att den i varje skede av genomförandet av verksamheterna
inom de sex prioriterade områdena också måste integrera övergripande frågor. I
gemenskapens utvecklingspolitik anges följande fyra övergripande teman:
•Främjande av mänskliga rättigheter.
•Jämställdhet mellan män och kvinnor.
•Miljön.
•Konfliktförebyggande.
I de följande avsnitten beskrivs den viktigaste utvecklingen inom vart och ett av
dessa fyra områden. Framstegen när det gäller att genomföra särskilda övergripande
instrument behandlas i nästa kapitel.
2.6.1. Mänskliga rättigheter
När kommissionen i maj 2001 lade fram sitt meddelande om Europeiska unionens
roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land38
var det förstagångensedan1995 somkommissionengjorde ett politiskt uttalande ommänskliga rättigheter. I dokumentet anges att en av kommissionens uppgifter är att
främja samstämmighet, konsekvens och öppenhet och undvika dubbelmoral i EU:s
utrikespolitik sett somhelhet. Enytterligare uppgift är att främja det civila samhällets
deltagande iunionens verksamheter på dettaområde.
I meddelandet identifieras tre områden inom vilka kommissionen kan agera på ett
effektivt sätt.
•Genom att främja en samstämmig och konsekvent politik till stöd för mänskliga
rättigheter och demokratisering. Detta innebär samstämmighet både inom
Europeiska gemenskapens politik på olika områden och mellan denna politik ochEU:s övriga insatser, särskilt den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.
Det handlar också om att främja konsekventa och kompletterande insatser från
EU:soch medlemsstaternas sida.
•Genom att ge mänskliga rättigheter och demokratisering en högre prioritet i
Europeiska unionens förbindelser med tredje land och inta en mer framåtsyftande
hållning, där man särskilt tar vara på de möjligheter som erbjuds genom politisk
dialog, handel och bistånd. I framtiden kommer kommissionen att, om så inte
38KOM (2001)252avden 8maj2001.
39redan är fallet, systematiskt inbegripa människorätts- och demokratifrågor i den
politiska dialog somden för med alla tredje länder och idess biståndsprogram.
•Genom att anta ett mer strategiskt förhållningssätt till Europeiska initiativet för
demokrati och mänskliga rättigheter och matcha program och projekt inom detta
område med EU:s åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati.
För att maximera effekterna föreslås fyra tematiska prioriteringar för programmet
inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (se
kapitel3.1), liksominriktning avstödet påett begränsat antal”fokusländer”.
Kommissionens meddelande välkomnades av rådet (allmänna frågor) i juni 2001
som “ett värdefullt bidrag för att stärka samstämmighet och konsekvens i
gemenskapspolitiken” på dettaområde.
Baserat på detta meddelande genomfördes följande två verksamheter under 2001:
a) Enutökad dialog med tredje länder:
Europeiska kommissionen deltog i två möten som hölls inom ramen för dialogen
mellan EU och Kina om mänskliga rättigheter i Stockholm respektive i Peking i
oktober 2001. Därtill anordnade kommissionen i samarbete med det sittande
ordförandeskapet två seminarier om mänskliga rättigheter inom ramen för denna
dialog i Peking i maj 2001 (dödsstraff och rätt till utbildning) och i Bryssel i
december 2001 (kampen mot tortyr och rätt till utbildning). Kommissionen deltog
också i den politiska dialogen med Nordkorea och sörjde för att experter på
mänskliga rättigheter ingick iEU:s delegationtillPyongyang ioktober 2001.
Europeiska unionens strategi när det gäller dialog om mänskliga rättigheter med
länder utanför EU formaliserades i riktlinjer som antogs av rådet den 13 december
200139. Dessa riktlinjer syftar till att förbättra konsekvens och samstämmighet när
det gäller EU:s syn på dialogen om mänskliga rättigheter och underlätta användning
av detta instrument genom att fastställa vilka förutsättningar som måste föreligga för
att det skallkunna användas ochvara verkningsfullt.
b) Multilaterala forum
Världskonferensen mot rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och därmed
förbunden intolerans ägde rum i Durban, Sydafrika från den 31 augusti till den 8
september 2001. Världskonferensens syfte var att fokusera på handlingsinriktade och
praktiska åtgärder för att utrota rasism inklusive förebyggande insatser, utbildning,
skydd och tillhandahållande av motmedel. Kommissionen utarbetade ett bidrag till
Världskonferensen i ett meddelande som antogs den 1 juni 200140. I meddelandet
lämnas en översikt över de åtgärder somredan har vidtagits iEuropeiska unionen för
att bekämpa rasism och beskrivs vad en grupp stater som agerar tillsammans på
regional nivå kan åstadkomma. Europeiska gemenskapernas budget (Europeiska
initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter) bidrog med 3,7 miljoner till
Världskonferensen för att stimulera icke-statliga organisationer och de minst
utvecklade länderna att delta i de regionala förberedande mötena och i själva
39Sehttp://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/ghd12_01.htm
40KOM (2001)291avden 1 juni 2001.
40Världskonferensen. Finansieringen kanaliserades genom kansliet för FN:s höge
kommissarie fördemänskligarättigheternaochEuroparådet.
Kommission bidrog aktivt till det 57:e mötet i kommissionen för mänskliga
rättigheter i Genève liksom till det 56:e mötet i tredje utskottet i FN:s
generalförsamling i New York, som behandlar sociala, humanitära och kulturella
frågor.
c) Valövervakning
Inom området för valövervakning antog rådet slutsatser om kommissionens
meddelande av den 31 maj 2001 om stöd till och övervakning av val41och
välkomnade kommissionens meddelande som ett viktigt bidrag till en konsekvent
EU-politik på detta område. Rådet konstaterade att stöd till val var ett viktigt inslag i
EU:s övergripande stöd till demokratisering och hållbar utveckling i länder utanför
Europeiska unionen. I meddelandet beskrivs också särskilda mekanismer för
samarbete mellan EU:s institutioner beträffande valövervakning. Europaparlamentet
stödde i sin resolution av den 14 mars 2001 kommissionens nya strategi för
valövervakning. Åtta delegationsresor för övervakning av val genomfördes under
2001: Guyana, Peru, Östtimor, Nicaragua, Bangladesh, Sri Lanka, och Zambia.
Resor för genomförande av behovsprövning företogs till Nicaragua, Togo,
Kambodja, Colombia, Kongo Brazzaville, BangladeshochÖsttimor.
d) Programplanering av finansiering
Det tillvägagångssätt som beskrivs i kommissionens meddelande genomfördes i
praktiken i programplaneringsdokumentet 2002-2004 för det Europeiska initiativet
för demokrati och mänskliga rättigheter som antogs av kommissionen den 20
december 2001. Mot bakgrund av dessa krav utgör detta
programplaneringsdokument en ”svarsstrategi” för att göra Europeiska initiativet för
demokrati och mänskliga rättigheter mer verkningsfullt, och granskar bästa sätt att
tillhandahålla stöd. Detta sker genom målinriktning på ett begränsat antal tematiska
prioriteringar och29 s.k. “fokusländer”.
e) Dialog med icke statliga organisationer
Dialogen med icke statliga organisationer har utvecklats, i synnerhet genom den
konferens på temat “Den roll som mänskliga rättigheter och demokratisering spelar
för förebyggande och lösande av konflikter” som hölls i Bryssel den 28 och 29 maj
2001 och genom det årliga forum om mänskliga rättigheter som hölls i Bryssel den
21 och 22 november 2001. Under forumet behandlades de olika roller och
ansvarsområden som stater och icke statliga aktörer har, olika sätt att genomföra
politik om mänskliga rättigheter på bilateral och multilateral nivå, typer,
förutsättningar, mål och utvärdering av dialog om mänskliga rättigheter samt
utvärderingen av konferensrapporten42och de forum om mänskliga rättigheter som
harägt rumhittills.
41KOM (2000)191avden 11april2000.
42Sehttp://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/conf/cp05_01.htm
412.6.2. Jämställdhet
Integrering av ett jämställdhetsperspektiv är ett viktigt inslag i gemenskapens
utvecklingssamarbete som syftar till att uppnå hållbar utveckling och är därför en
prioritet för kommissionen. Denna prioritet bygger på det åtagande att integrera
jämställdhetsfrågor som EG och partnerländerna gjorde i den fjärde
kvinnokonferensen i Peking 1995 och den efterföljande uppföljningen till
handlingsprogrammet och Peking-deklarationen43.
Under 2001 ägnades de största insatserna åt att slutföra handlingsprogrammet för
integrering av ett jämställdhetsperspektiv i gemenskapens utvecklingssamarbete från
juni 200144så att det kunde antas av rådet den 8 november 2001. För att söka
förhindra den välkända företeelsen att goda politiska avsikter inte får någon
uppföljning i praktiken föreslås i handlingsprogrammet att uppbyggnad av intern
kapacitet skall ske genom utbildning, förtydligande av roller och ansvarsområden,
utarbetande av metoder och indikatorer och fastställande av kontrollsystem för att
följa genomförandet mer idetalj.
Handlingsprogrammet skall genomföras under en femårsperiod (2001-2006) och
baseras på tre huvudområden där insatser bör göras för att de uppställda målen skall
nås:
•integrering av jämställdhetsfrågor iutvecklingsländerna,
•integrering av ett jämställdhetsperspektiv i samtliga sex prioriterade områden i
gemenskapens biståndspolitik, samt
•uppbyggnad av kompetens i jämställdhetsfrågor på alla relevanta nivåer
(huvudkontoret ochdelegationer) för att stödja dessa processer.
EG:s budgetposter för jämställdhetsfrågor45har varit mycket viktiga instrument för
att arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv skall kunna gå framåt.
Medlenhar visat sig vara såvälkatalytiska somstrategiska. Syftet är att med hjälp av
det civila samhället ipartnerländerna bygga upp kapacitet ide sociala sektorerna.
En utvärdering av rådets förordning från 199846om genusfrågornas integrering med
utvecklingssamarbetet och dess finansiella ram B7-6110 och B7 6220 har inletts och
kommer att slutföras under 2002.
En granskning av 40 strategidokument för enskilda länder har genomförts för att
bedöma i vilken utsträckning integrering av jämställdhetsperspektivet i
utvecklingssamarbetet har beaktats i programplaneringsprocessen. Granskningen gav
vid handenatt:
•genus nämndes som ett övergripande tema men det var svårt att urskilja
integreringen av jämställdhetsperspektivet,
43Sehttp://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/beijingquesen.pdf
44KOM (2001)295avden 21juni2001.
45B7-6110 och för 2001 B76220som uppgår till2,2miljoner euro.
46Rådets förordning(EG)nr 2836/98.
42•fokus låg på kvinnor och på kvinnornas situation medan analysen av män och
pojkar saknades, och
•genus nämndes i samband med utbildning, hälsa och mänskliga rättigheter men
inget jämställdhetsperspektiv återfanns däremot i de sektorer som mottar den
störstadelenavgemenskapsmedlen(transporterochmakroekonomiskt stöd).
Ytterligare kontroll och metodologiskt arbete krävs för att situationen skall
förbättras.
2.6.3. Miljö
En hög grad av miljöförsämring fortsätter att undergräva utsikterna till långsiktig
ekonomisk och social utveckling och neutraliserar ofta kortsiktiga framsteg när det
gäller fattigdomsminskning. Miljöförsämringen, inklusive utarmningen av
naturresurser, fortsätter ioförminskad omfattning iutvecklingsländerna. Markerosion
och landförsämring, förlust av skogar, habitat och biologisk mångfald, utarmning av
fiskbestånd och förorening utgör allvarliga bestående hot mot hållbar utveckling i de
flesta länder. Därutöver är utvecklingsländerna sannolikt särskilt utsatta för
effekterna av den globala klimatförändringen, trots deras relativt begränsade bidrag
tilldenna företeelse.
Med hänsyn till detta har kommissionen, i partnerskap med FN:s
utvecklingsprogram, Världsbanken och Förenade kungarikets avdelning för
internationell utveckling, inlett en process för att analysera samband mellan
fattigdom och miljö och sätt att minska fattigdom och främja tillväxt. Ett
tankepapper, med status som ”pågående arbete” kommer att bli föremål för bredare
diskussioner i samband med Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling i
Johannesburg 2002 .
Enavde största framgångarna under 2001 var utarbetandet av en gemenskapsstrategi
för ”integration av miljön i EG:s ekonomiska samarbete och
utvecklingssamarbete”47. I denna strategi betonas sambandet mellan
fattigdomsminskning och miljö och avsikten är att integrera miljön i de sex områden
somprioriteras i EG:s utvecklingssamarbete. En av huvudaspekterna i denna strategi
var åtagandet att utarbeta en handledning för integration av miljöfrågor, och ett
utkast tillensådan handledning lades fram 2001. Därutöver genomfördes under 2001
ett flertal miljökurser där personal i Europeiska kommissionen och lokala aktörer
deltog.
En av begränsningarna för kommissionens verksamheter på detta område är den
bristfälliga uppmärksamhet som många utvecklingsländer ägnar skyddet av sin
nationella miljö. Detta har gjort det svårt för kommissionen att säkerställa att
tillräcklig tyngd läggs vid denna fråga i programplaneringsdialogen. Ett av de
tillvägagångssätt som kommissionen provar för att stärka miljödialogen med
utvecklingsländerna är att ta vara på särskilda tillfällen. Detta har tyvärr hittills inte
givit särskilt uppmuntrande resultat. För att möjliggöra framsteg på detta område i
partnerländerna har kommissionen också fokuserat på politiska åtaganden på hög
nivå.
47SEC (2001)609avden 10april2001.
43Under 2001, gav kommissionen betydande bidrag till en rad multilaterala miljöavtal.
Det antog fyra handlingsplaner för biologisk mångfald, inklusive en handlingsplan
för biologisk mångfald för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete48.
Kommissionen spelade också en viktig roll för att säkerställa att förhandlingarna
inom ramen för FN:s konvention för att bekämpa ökenutbredning49kröntes med
framgång (konventionen utfärdade ett nyckeldokument för förberedelserna för
Världstoppmötet omhållbar utveckling) liksom när det gällde Bonn- och Marrakech-
avtalen (Kyoto-protokollet) som innehåller inslag av särskild relevans för
utvecklingsländer (mekanismen för renutveckling ochteknologiöverföring).
2.6.4. Konfliktförebyggande
Konfliktförebyggande har legat högt på EU:s politiska dagordning under 2001.
Givande diskussioner har ägt rum och konkreta åtgärder har föreslagits och
genomförs för att ytterligare förbättra unionens kapacitet på detta område.
Kommissionen antog i april 2001 ett meddelande om konfliktförebyggande50.I
meddelandet presenteras en ny strategi på detta område och lämnas viktiga
rekommendationer tillåtgärder. Konkretaresultat är redan märkbara.
När det gäller integration av konfliktförebyggande i Europeiska unionens politik och
instrument, har landstrategidokumenten granskats med hänsyn till
konfliktförebyggande. Detta innebär att en kontroll av riskfaktorer har genomförts
systematiskt under förfarandet med att utarbeta strategidokumenten för de enskilda
länderna. I detta arbete har kommissionens landansvariga avdelningar använt
konfliktindikatorer som utarbetades under 2001 i samarbete med nätverket för
konfliktförebyggande. Dessa indikatorer rör frågor såsom den politiska och
ekonomiska maktbalansen, kontrollen över säkerhetsstyrkor, regeringens etniska
sammansättning i etniskt blandade länder och den potentiella försämringen av
miljöresurser.
Baserat på denna konfliktanalys har man i strategidokumenten kunnat lägga större
vikt vid de underliggande konfliktorsaker som externt bistånd eller andra EU-
instrument bör inrikta sig på. På programplaneringsnivån avser kommissionen att
lägga större betoning på att stärka rättstatsprincipen, stödja demokratiska
institutioner, utveckla det civila samhället och reformera säkerhetssektorn. Detta
tillvägagångssätt är ytterst viktigt både för att eliminera konflikter och för att
förhindra att de återuppstår. Det ligger också i linje med kommissionens förnyade
betoning på institutionsuppbyggnad som en av EG:s prioriteringar i
utvecklingssamarbetet.
I situationen efter en konflikt är fredsuppbyggande åtgärder viktiga för att säkerställa
bestående fred. När förhållandena har tillåtit detta har kommissionen börjat
medverka mer påtagligt i återuppbyggnadsverksamheter liksom i traditionella
program för demobilisering, avväpning och återintegrering. Ett bra exempel på detta
är det stöd som Europeiska kommissionen gav till den multilaterala givarfonden för
demobilisering, avväpning ochåterintegrering iSierra Leone.
48KOM (2001)162avden 27mars 2001.
49Sehttp://www.unccd.org
50KOM (2001)211avden 11april.2001.
44Kommissionen medverkar aktivt i många internationella insatser för att ta itu med
övergripande frågor som kan skapa spänningar eller konflikter. Under 2001 spelade
exempelvis kommissionen en mycket aktiv roll i Kimberley-processen som syftar till
att inrätta ett internationellt kontrollsystem för import och export av rådiamanter.
Efter att enpolitisk överenskommelse nåddes iGaborone inovember 2001 mellan de
medverkande i denna process håller kommissionen nu på med det förberedande
arbetet så att gemenskapenkangenomföra kontrollordningen fullt ut under 2002.
I meddelandet om konfliktförebyggande har konkreta rekommendationer lagts fram
för en förbättring av Europeiska unionens kapacitet till snabb reaktion på
framväxande konflikter, särskilt genom en förbättring av mekanismerna för tidig
varning och landstrategidokumentens instrument som politisk dialog eller
användning av EU:s särskilda representanter. På gemenskapsnivå håller
kommissionen på att reformera sina instrument för att säkerställa en snabb
gemenskapsreaktion i en krissituation eller då en kris tycks förestående. Ett viktigt
steg togs med antagandet detta år av en mekanism för akuta ingripanden (RRM)51,
som kommer att möjliggöra snabba initiativ för fredsskapande, återuppbyggnad och
utveckling. Mekanismen för akuta ingripanden är nu helt operativ och används
särskilt iden forna jugoslaviska republiken Makedonien, Afghanistan och Kongo för
att genom en rad olika åtgärder säkerställa snabbt ingripande i en konfliktsituation
där dessa åtgärder annars skulle kräva mer omständliga förfaranden.
Konfliktförebyggande är en alltför stor uppgift för en enda organisation.
Internationellt samarbete är ytterst viktigt. Det är endast genom effektivt samarbete
med internationella partner som verkliga framsteg kan nås. Efter Kofi Annans besök
i Bryssel i maj 2001 och rådets (allmänna frågor) antagande av en ny ram för
samarbetet med FN om konfliktförebyggande och krishantering52, har kontakterna
mellan Europeiska unionen och FN förbättrats betydligt. Exempelvis genomfördes
under sommaren 2001 en gemensam utvärderingsresa till området runt de stora
sjöarna i Afrika som förberedelse inför möjliga åtgärder för demobilisering,
avväpning och återintegrering. Liknande ramar studeras för samarbetet med andra
organisationer som är aktiva inom området för konfliktförebyggande, som
Organisationen för säkerhet ochsamarbete iEuropa.
51Rådets förordning(EG)381/2001avden 26februari2001.
52Slutsatser frånrådets (allmänna frågor)möteden 11juni2001.
453. G ENOMFÖRANDE :ÖVERGRIPANDE INSTRUMENT
Europeiska gemenskapen har utvecklat en rad instrument som skall komplettera de åtgärder
som omfattas av de befintliga geografiska programmen. Särskilda budgetposter och rättsliga
grunder har antagits för att sätta dessa övergripande prioriteringar i verket. I detta kapitel
beskrivs översiktligt insatserna under 2001 inomföljande områden:
•Mänskligarättigheterochdemokrati
•Tryggad livsmedelsförsörjning
•Hälso-ochsjukvård, särskilt fattigdomsrelaterade sjukdomar ochreproduktiv hälsa
•Narkotikabekämpning
•Katastrof-, återanpassnings- ochutvecklingsbistånd
•Miljö
•Partnerskap med icke-statliga organisationer
3.1. Europeiska initiativet fördemokrati och mänskliga rättigheter
Under budgetkapitlet B7-70 med rubriken "Europeiska initiativet för demokrati och
mänskliga rättigheter" (EIDHR) ges stöd till åtgärder för att främja mänskliga
rättigheter, demokrati och förebyggande av konflikter. Åtgärderna skall genomföras
huvudsakligen i partnersamarbete med icke-statliga organisationer och de
internationella organen. Den rättsliga grunden för dessa åtgärder är rådets
förordningar (EG) nr 975/199953och(EG)nr 976/199954.
Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter skall komplettera de
gemenskapsprogram som genomförs i samarbete med regeringarna (Europeiska
utvecklingsfonden, Tacis, Asien och Latinamerika, Meda, Cards, Phare osv.).
Initiativet utgör dessutom en sorts ”riskkapitalfond för mänskliga rättigheter” som
skall göra det möjligt att lansera initiativ i form av pilot- eller försöksprojekt.
Insatserna kan också genomföras utan mottagarlandets samtycke eller i de fall de
stora gemenskapsprogrammen inte är tillgängliga av andra skäl, exempelvis om de
tillfälligt har avbrutits. I vissa områden är initiativet den enda rättsliga grunden för
vissa insatser, däribland främjande av politiska och medborgerliga rättigheter,
valövervakning och initiativ för konfliktlösning.
53Rådets förordning (EG) nr 975/1999 av den 29 april 1999 om att fastställa krav för genomförande av
åtgärder för utvecklingssamarbete som bidrar till det allmänna målet att utveckla och befästademokratin och rättsstaten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och degrundläggandefriheterna.
54Rådets förordning (EG) nr 976/1999 av den 29 april 1999 om att fastställa krav för genomförande avgemenskapsåtgärder som inte avser utvecklingssamarbete och som inom ramen för gemenskapensutvecklingspolitikbidrar till detallmännamåletattutveckla och befästa demokratin och rättsstaten samttillmåletattrespekterademänskligarättigheterna och degrundläggandefriheternaitredjeland.
46Prioriteringarna förEuropeiska initiativet för demokratioch mänskliga rättigheter för
2001 har fastställts av kommissionen55. Målen är fokuserade kring ett begränsat antal
temaområden för varje region. Genomförandet av initiativet faller också inom ramen
för kommissionens meddelande av den 8 maj2001 om Europeiska unionens roll i
arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land56som
bland annat syftar till att utveckla ett mer strategiskt tillvägagångssätt för initiativet.
För 2001 fanns omkring 110 miljoner euro t illgängliga att användas till stöd för
åtgärder för mänskliga rättigheter, demokratioch förebyggande avkonflikter.
Liksom tidigare år har tre typer av projekt använts för att genomföra unionens
strategier inomdessa områden:
Projekt som valts ut genom förslagsinfordringar :E f t e rt v åa l l m ä n n a
förslagsinfordringar har 93 projekt subventionerats efter information till eller samråd
med den kommitté för mänskliga rättigheter som inrättats genom rådets förordningar
(EG) nr 975 och 976/1999. Det sammanlagda beloppet till de utvalda projekten
uppgick till59 miljoner euro.
Målinriktade projekt utnyttjas systematiskt för projekt som utarbetas tillsammans
med internationella ochregionala organisationer, däribland FN:s specialiserade organ
och Högkommissariens kontor för mänskliga rättigheter (OHCHR), Europarådet och
OSSE/ODIHR (kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter).
Dessa har identifierats av Europeiska kommissionen inom ramen för särskilda
målsättningar som inte kan genomföras genom förslagsinfordringar. Till denna typ
avprojekt reserverades 36 miljoner euro.
Mikroprojekt gör det möjligt att finansiera demokratiseringsåtgärder med en budget
på mellan3 000 och50 000 euro. Denna typ av projekt är avsedda att fördjupa stödet
till initiativ från det lokala civila samhället. De förvaltas av kommissionens
delegationer och fördelas efter lokala förslagsinfordringar.
Under 2001 valdes mikroprojekt ut i sydöstra Europa (Albanien, Bosnien-
Hercegovina, Jugoslavien, Kroatien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien), i
de nya oberoende staterna (Armenien, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavien,
Ryssland, Tadzjikistan, Ukraina och Vitryssland,), i Latinamerika (Colombia och
Mexiko), i Syd- och Sydostasien (Indonesien, Kambodja, Nepal och Pakistan), i
Västafrika (Elfenbenskusten och Nigeria), i Centralafrika (Kongo), i Sudan, i
Mellanöstern (Israel, Västbanken och Gaza), iHaiti, iTurkiet och iZimbabwe tillett
sammanlagt beloppav12 miljoner euro.
3.1.1. Huvudprioriterade områden
På grundval av det programplaneringsdokument som kommissionen antagit57för
2001 har 6 miljoner euro ägnats åt främjande av och skydd för de grundläggande
mänskliga fri- och rättigheterna (skydd för medborgerliga, politiska, ekonomiska,
55Priorities and Guidelines for the implementation of the 2001 European Initiative for
Democracy&Human Rights (EIDHR), Bryssel, 6.6.2001–SEK(2001)891.http://europa.eu.Int/comm/external_relations/human_rights/doc/sec01_891.pdf
56KOM(2001)252 slutlig.
57http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/sec01_891.pdf
47sociala och kulturella rättigheter; minoriteter, etniska grupper och
ursprungsbefolkningar; institutioner, däribland icke-statliga organisationer vars
verksamhet har samband med skydd, främjande och försvar av mänskliga rättigheter;
rehabiliteringscentra för tortyroffer; utbildning och yrkesutbildning samt åtgärder för
att öka medvetenheten om mänskliga rättigheter; jämställdhet och kamp mot rasism
och främlingsfientlighet; åsiktsfrihet, yttrandefrihet och religionsfrihet).
Till stöd för demokratisering och stärkning av rättsstaten anslogs 35miljonereuro:
oberoende rättsväsende, befogenhetsuppdelning, pluralism, förbättrad förvaltning av
offentliga angelägenheter osv.
Till stöd för förebyggande av konflikter och återupprättande av samhällsfred anslogs
17 miljoner euro. Dessa projekt kommer att genomföras i Latinamerika (Colombia,
där UE konsekvent har stött initiativ som syftar till en fredlig lösning på konflikten i
landet, och Guatemala); i Kaukasus; i f.d. Jugoslavien, Slovenien och Albanien; i
Afrika (Sudan, Kenya, Demokratiska republiken Kongo, Rwanda och Somalia); i
Israel och Palestina; i Afghanistan och Pakistan. Dessa projekt bidrar till
genomförandet av kommissionens meddelande av den 11 april 2001 om
konfliktförebyggande58. Stödet till verksamheten vid internationella tribunaler och
till inrättande av den internationella brottmålsdomstolen uppgick till 3miljoner euro.
De åtgärder som vidtas inom ramen för initiativet utgör ett led i genomförandet av
unionens gemensamma ståndpunkt om den internationella brottmålsdomstolen,
antagen i juni 200159. Kommissionen har understött inrättandet av denna domstol
särskilt via regionala nät av icke-statliga organisationer och via tekniskt stöd till
genomförandet av lagstiftningen och av det tekniska samarbetet. När det gäller
funktionssättet hos domstolarna för f.d. Jugoslavien och Rwanda har kommissionen
finansierat utgifter i samband med insamling av bevismaterial (resor, utredningar,
vittnens resor, gravöppning etc.).
Till stöd för centrer för rehabilitering av tortyroffer i tredje land anslogs
5,95 miljoner euro och 6 miljoner euro anslogs till rehabiliteringscentrer för
tortyroffer och deras familjer i EU. Dessa initiativ utgör ett led i genomförandet av
riktlinjerna för EU:s politik rörande tredjeland i fråga om tortyr och andra grymma,
omänskliga eller förnedrande straff eller behandlingar, vilka antogs av rådet
(allmänna frågor) iapril2001.
Ansträngningar har också gjorts för att se till att jämställdhetsfrågor integreras i
genomförandet av Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter
genom att alla utvalda projekt systematiskt analyseras med avseende på deras
inverkanpå dettaområde.
Prioriterade områden förEuropeiska initiativet fördemokrati och mänskliga
rättigheter2001
Område Belopp(miljoner €)
Utbildningoch yrkesutbildningsamtökad medvetenhetommänskliga rättigheter 2,600
Bekämpning av rasism och främlingsfientlighet och skydd för minoriteter och
ursprungsbefolkningar6,000
58KOM(2001)211slutlig.
59EGTL155, 12.6.2001, s. 19.
48Åsiktsfrihet, yttrandefrihetoch religionsfrihetsamträttenattanvändasittegetspråk 0,420
Respektförbarnsrättigheter601,100
Avskaffande avdödsstraffet 0,880
Främjandeavpluralismpåpolitisknivå och idet civilasamhället 4,400
Främjande av ett gott styre, bland annat genom stöd till öppenhet i förvaltningen och
till förebyggande och bekämpningav korruption1,770
Främjandeavbefolkningensdeltagandei beslutprocesser, särskilt kvinnors och mäns
deltagande på lika villkor i det civila samhället, ekonomin och politiken4,340
Främjande av respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i syfte att förebygga
konflikteroch återupprättasamhällsfreden17,000
Stödtillövergångtilldemokratioch tillvalövervakning 9,960
Förebyggande avtortyr och rehabiliteringavtortyroffer615,950
60Dessutom har 1 miljon eurofrån budgetpost B7-626, "Bekämpningav sexturism i tredje land", tilldelats
en internationellkampanjmotbarnsexturism.
61Dessutom har 7 centra i Europeiska unionen också fått subventioner till ett sammanlagt belopp av6 000 000 euro från budgetpost B5-813 (denna post skall täcka stöd till upprättande och drift avrehabiliteringscentra för tortyroffer och deras familjer och stöd till andra organisationer som erbjuderkonkrethjälptilloffer för kränkningar avmänskligarättigheter).
49På området för utbildning och yrkesutbildning och ökad medvetenhet om mänskliga
rättigheter har Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter ägnat
2,6 miljoner euro åt universitetsutbildning i mänskliga rättigheter och
demokratisering. Tre nya regionala masterutbildningar har inrättats i Sydosteuropa,
Sydafrika och Malta. Genom dessa kan studenter i var och en av regionerna
specialisera sig inomområdet mänskliga rättigheter. Dessa utbildningar är utformade
efter samma modell som den europeiska masterexamen i mänskliga rättigheter och
demokratisering sominrättades 1997.
När det gäller stöd till valövervakning och övergång till demokrati stöder sig
kommissionens verksamhet på meddelandet från april2000 om EU:s stöd till och
övervakning av val62och rådets slutsatser av den 31 maj200163. I alla dessa
dokument understryks det faktum att valövervakningsuppdrag skall utföras på plats
före, under ochefter valdagen.
Under 2001 finansierade Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga
rättigheter valövervakningsuppdrag på begäran av de berörda myndigheterna i
Bangladesh, Kambodja, Nicaragua, Sri Lanka, Zambia och Östtimor. I Pakistan, där
val skall hållas under 2002, genomförs ett projekt som syftar till att återupprätta
allmänhetens förtroende för institutionerna och valprocessen för att öka den politiska
medvetenheten och valdeltagandet. Slutligen har projektet ”European Network for
Electoral and Democracy Support” tilldelats stöd på drygt 1,6 miljoner euro för
stärkande av nätverket, som bildades till följd av projektet EUEOP (European Union
ElectoralObservationProject).
EIDHR –Budgetgenomförande 2001
iprocent avtotalsummasomtilldelats EIDHR
(per region)
Region Beloppimilj.euroip r o c e n ta v
summan
Central-ochÖsteuropa, Oberoende
staters samvälde18,454 16,51
AVS 19,049 17,05
Latinamerika 9,100 8,14
Meda 9,516 8,52
Asien 11,101 9,93
Hela världen (inklusivetortyr) 23,530 21,06
EU 6,000 5,37
Mikroprojekt 12,000 10,74
Teknisktbistånd 3,000 2,68
SUMMA 111,750 100
62http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/eu_election_ass_observ/index.htm
KOM(2000) 191slutlig, 11.4.2000.
632352:amötet irådet (Utveckling), Bryssel, 31.5.2001.
50ÅTAGANDENINOM RAMENFÖR DET EUROPEISKAINITIATIVET FÖR DEMOKRATI OCH MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER 2001
Belopp som tilldelatsprojekt(perregion)
Region Belopp i euro totalti procent
Sydöstra Europa: Balkan 11155 302 12,32
Östra EuropaochCentralasien 8409 661 9,29
AVS-länderna 19242 726 21,26
Latinamerika 15408 732 17,02
Södra Medelhavsområdet, Mellanöstern 10762 574 11,89
Asien 12862 460 14,21
Helavärlden 12681 214 14,01
TOTALT 90522 669 100
14,21 %
11,89 %
17,02 %21,26 %9,29 %12,32 %14,01 %Sydöstra Europa: Balkan
Östeuropa och
Centralasien
AVS-länderna
Latinamerika
SödraMedelhavsområdet,Mellanöstern
Asien
Hela världen
3.2. Livsmedelsförsörjning
3.2.1. Genomförande under 2001
Budgeten för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning uppgick 2001 till
454 miljoner euro. Syftet med detta gemenskapsprogram var att bättre integrera
kravet på en tryggad livsmedelsförsörjning iden övergripande utvecklingsstrategi för
mottagarländerna som anges i landstrategidokumenten och i strategidokumenten för
fattigdomsminskning. Programmet har också inneburit en förstärkning av anslagen
till de nationella parternas – regeringarnas och det civila samhällets – program och
politik.
3.2.2. Fördelning per typ av insats
Prioriteringen av direktstöd bekräftades under 2001. Kommissionen fäster allt större
vikt vid strategin för tryggad livsmedelsförsörjning. För 2001 föreskrevs i
kommissionens livsmedelsprogram 201,8 miljoner euro i direktstöd till regeringarna
iformavekonomiskt stödochstödinsatser, varav74 miljoner till budgetstöd.
En summa på 25,2 miljoner euro reserverades för tekniskt bistånd på plats,
uppföljning och kontroll, finansiering av Resal (Europeiska nätverket för
livsmedelsförsörjning), övervakning av livsmedelsbiståndet och anpassning av
inköpspris för livsmedel.
Allt har genomförts i enlighet med de rekommendationer som utfärdades i den
övergripande utvärderingen av tre års livsmedelsförsörjningspolitik. Prioriteringar
har grundats på optimering av analyskapaciteten, tack vare stödet till Resal.
Livsmedelsbistånd in natura har reserverats för sårbara befolkningsgrupper i
51krisdrabbade länder och för allvarliga livsmedelskriser. Detta bistånd används som
ett säkerhetsnät somkomplement tillkatastrofinsatser.
Bidragen till de icke-statliga organisationerna har bestått i stödinsatser för
livsmedelsförsörjning (ekonomiskt stöd) enligt direktkontrakt mellan kommissionen
och de icke-statliga organisationerna, till ett belopp av 60 miljoner euro, medan de
bidrag i formav livsmedel, redskap och utsäde som beviljades EuronAid motsvarade
ett belopp på 76 miljoner euro. I syfte att uppnå enhetlighet och effektivitet har de
icke-statliga organisationernas projekt integrerats i mottagarländernas nationella
strategier förtryggad livsmedelsförsörjning.
En gemensam programplanering har utarbetats med ECHO i de gemensamma
mottagarländerna.
3.2.3. Mottagarländer
Mottagarländerna finns med på förteckningen över biståndberättigade länder i
förordning (EG) nr 1292/96 och fördelas på två grupper: de som får strukturellt stöd
och de sombefinner sig ikris eller är på väg ut ur en kris. De förstnämnda hör till de
minst utvecklade länderna, med låga inkomster och livsmedelsbrist, allvarlig
osäkerhet i fråga om livsmedelsförsörjningen och vars regeringar har viljan att
utveckla en sammanhängande och långsiktig politik för tryggad
livsmedelsförsörjning. Den andra gruppen är länder i kris eller på väg ut ur en kris
(samband mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd) och de är
föremål för insatser av mer konjunkturbetingat slag, inriktade på leverans av
livsmedelsbistånd tillsammans med kompletterande finansiellt och tekniskt bistånd
för att möta riskerna för hungersnöd eller ländernas behov av att bygga upp den
ekonomiskaochsociala strukturenefterpolitiskakriserelleretniskakonflikter.
Under 2001 omfattade den första gruppen 21 länder: Albanien, Burkina Faso, Kap
Verde, Mauritanien, Niger, Etiopien, Eritrea, Madagaskar, Moçambique, Malawi,
Yemen, Bangladesh, Georgien, Armenien, Azerbajdzjan, Kirgizistan, Moldavien,
Nicaragua, Honduras, Peru och Bolivia. Den andra gruppen omfattade 18 länder:
Afghanistan, Kambodja, Indien, Pakistan, Laos, Liberia, Sierra Leone, Nordkorea,
Somalia, Sudan, Kongo, Rwanda, Angola, Ecuador, Palestina, Tadzjikistan,
Montenegro ochHaiti.
Avsikten med att fokusera på insatser i ett begränsat antal länder var att se till att
gemenskapsstödet skulle kunna uppnå en ”kritisk massa” i varje land för att därmed
öka stödets effekter för enbättre livsmedelsförsörjning.
3.2.4. Förbindelser med andra givare
Gemenskapens program för livsmedelsförsörjning grundas på fyra huvudsakliga
principer för åtgärderna:
– Programmets insatser skall samordnas med övriga givares insatser, i första
hand medlemsstaternas.
– Gemenskapen skall delta i utformningen av en sammanhängande ram för
biståndet imottagarlandet.
52– Gemenskapen skall genomföra utvärdering och analys som stöd för
programmets genomförande.
– Insatserna skallkoncentreras tillett begränsat antalmottagarländer.
3.2.5. Samordning med medlemsstaterna
Omsorgen om samsyn och samordning mellan gemenskapsinsatserna och
medlemsstaternas insatser finns med på alla nivåer av genomförandet av programmet
för livsmedelsförsörjning. Samsynen garanteras vid utformningen av programmen
eftersom det är medlemsstaterna som inom gemenskapsinstitutionerna beslutar om
strategiska riktlinjer för programmet och finansieringen. Samsynen stärks ytterligare
av att det finns en uppförandekodex för livsmedelsbistånd mellan medlemsstaterna
ochEuropeiskakommissionen.
Samordningen i mottagarländerna sker från fall till fall, med beaktande av vilka
givare som är inblandade och vilken typ av program som genomförs. I Moçambique
samarbetar kommissionen exempelvis nära med flera medlemsstater inom ramen för
Proagri, ett sektoriellt programför kapacitetsförstärkning inomjordbruksministeriet.
3.2.6. Den transatlantiska dialogen
Under 1995 inledde Europeiska kommissionen och USAID (US Agency for
International Development) en ny fas i det transatlantiska initiativet, vars mål är att
stärka samordningen inom flera olika områden. När det gäller tryggad
livsmedelsförsörjning har dialogen konkretiserats i sju pilotländer: Bangladesh,
Bolivia, Etiopien, Haiti, Kirgizistan, Malawi och Moçambique. Här har man
gemensamt utarbetat en mall för analys av livsmedelsbiståndet. Mallen omfattar de
bidrag som anslagits, samordning för att bedöma behov och utarbeta en strategi för
målinriktning, beaktande av insatserna på lång sikt när det gäller
livsmedelsförsörjning samt utvärdering (frekvens, kriterier, problem, gemensam
utvärdering).
I Haiti har denna mall används för att utvärdera program för livsmedelsbistånd som
genomförts avgemenskapenoch USA. I Kirgizistan har samordningen mellan EuropeAid och
USAID gjort det möjligt att harmonisera de två givarnas respektive insatser och minska det
amerikanska stödets snedvridande effekter på de lokala marknaderna. I Bangladesh har man
gemensamt genomfört en studie över effekten av program för inkomstskapande bland sårbara
befolkningsgrupper.
532001 -ANSLAG PERGENOMFÖRANDEPARTNER
Partner Milj. euro Indirekt Milj. euro
Direkt 180,24 WFP 98,00
Indirekt 250,94 Euronaid(icke-
statligorg.)76,00
Övrigt 22,81 Icke-statliga org .60,00
Totalt 453,99 UNRWA 15,00
FAO 1,94
Totalt 250,94INDIREKTSTÖD
FÖRTECKNING ÖVER LÄNDER
Land Summa
Angola 28425 191
Etiopien 25386 971
Georgien 25000 000
Nordkorea 24569 523
Bangladesh 24500 000
Afghanistan 20548 177
Malawi 18000 000
Eritrea 17342 773
Moçambique 14800 000
Sudan 13653 576
SierraLeone 13389 602
Yemen 12000 000
Burkina Faso 11532 345
Armenien 10000 000
Kirgizistan 10000 000
Somalia 9451 499
Honduras 6696 996
Ecuador 6000 000
Kambodja 5707 110
Tadzjikistan 5662 583
Peru 5 000 000
Mali 4740 391
Gaza 3792 572
republiken 3445 775
Jordanien 3119 151
Libanon 2894 354
Niger 2612 492
Västbanken 2609 162
Syrien 2584 760
ElSalvador 2210 685
Bolivia 2145 901
Haiti 2000 000
Zambia 1602 071
Liberia 1258 665
Laos 1060 764
Indien 999 724Nicaragua 891 312
Guatemala 447 350
542001 -GEOGRAFISK FÖRDELNINGAV ANSLAGEN
Geografiska områden Milj.e u ro AVS Milj.e u ro
AVS 167 ,64 Östafrika 65 ,83
Asien 77 ,39 Sydafrika 62 ,83
Latinamerika 23 ,39 Centralafrika 6 ,06
De nya oberoende 50 ,66 Västafrika 30 ,92
Europa 0 ,00 Indiska 0 ,00
Medelhavsområdetoch 27 ,00 Västindien 2 ,00
Övriga 22,81 Totalt 167,64
Att fördela 85,10
Totalt 453,99AVS
FÖRDELNING PERGENOMFÖRANDEPARTNERAVPROGRAMMEN 1993- 2001
Typ av bistånd (milj. euro) 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
Direkt stöd 137,41 183,18 202,16 272,15 287,28 271,91 258,55 196,06 180,24
Icke-statligaorganisatione r160,13 154,51 214,38 106,51 87,21 113,59 85,00 108,05 136,00
WFP 158,47 144,16 137,54 111,45 123,87 141,47 104,14 90,00 98,00
UNHCR 1 5 , 6 6 1 0 , 5 5 1 2 , 7 4 ------
ICRC 20,96 20,27 23,04 - 10,57 9,21 - - -
Övriga organisationer 38,14 21,23 13,63 13,40 11,91 12,29 25,50 15,60 16,94
Annat (tekniskt bistånd, pr i43,23 55,20 42,81 56,65 15,60 29,88 31,79 48,70 22,81
TOTALT 574,00 589,10 646,30 560,16 536,44 578,35 504,97 458,41 453,99Direkt stöd
0100200300400
199319941995
1996
1997
1998199920002001
GEOGRAFISKFÖRDELNINGAV ANSLAGENFÖR PROGRAMMEN1993-2001
Geografiskt område(milj.euro) 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
Europa ---- 10,76 0,22 26,90 11,00 -
AVS 329,97 365,34 371,61 248,22 248,02 239,09 226,97 236,83 167,64
MedelhavsområdetochMellanöstern 74,21 51,80 43,33 34,67 22,91 30,11 20,55 24,80 27,00
Asien 61,99 64,17 121,01 82,18 102,01 154,95 80,73 61,34 77,39
Denyaoberoendestaterna --- 69,00 62,69 51,10 49,87 41,43 50,66
Latinamerika 55,63 49,91 67,54 69,44 61,57 72,98 55,56 34,31 23,39
Reserverade,menejfördelade medel 8,97 2,68 ---- 12,61 -85,10
Annat (tekniskt bistånd, prisjustering a43,23 55,20 42,81 56,65 15,60 31,04 31,79 48,70 22,81
TOTALT 574,00 589,10 646,30 560,16 523,56 579,49 504,97 458,41 453,99AVS-länderna
0100200300400
199319941995
1996199719981999
20002001
3.3. Hälso- och sjukvård: Fattigdomsrelaterade sjukdomaroch reproduktiv hälsa
3.3.1. Problematik och gemenskapens gensvar
Förbättring av hälsa och välstånd för människor i utvecklingsländerna,
utvecklingsländernas integration i världsekonomin och kampen mot fattigdom är en
integrerad delavgemenskapens politik (artiklarna 179 och177 ifördraget).
Kommissionen har tillsammans med medlemsstaterna efterhand fastställt en
sammanhängande serie mål och principer som skall styra urvalet av verksamheter
och tillhandahållandet av medel för de problem som hänger samman med de stora
sjukdomarna ochdenreproduktiva hälsan64.
3.3.2. Syften
a) Fattigdomsrelaterade sjukdomar
– Maximera effekterna av de insatser, tjänster och basprodukter som redan
finns tillgängliga för kampen mot de stora smittsamma sjukdomar som
drabbar de fattigaste befolkningsgrupperna.
– Öka tillgången till viktiga läkemedel.
64http://europa.eu.int/comm/development/aids/html/policiesnf_fr.htm
55– Intensifiera forskning och utveckling, bland annat i fråga om vaccin,
mikrobicider och nya behandlingsmetoder.
b) Reproduktivhälsa
– Garantera alla kvinnors, mäns och ungdomars rätt till god reproduktiv
ochsexuellhälsovård.
– Se till att alla kvinnor, män och ungdomar får tillgång till hälso- och
sjukvård, tjänster och produkter som är säkra och tillförlitliga när det
gäller reproduktivochsexuell hälsa.
– Minskadödlighetenisamband medbarnafödande, särskilt ide länder och
bland de grupper ibefolkningendär denna är högst.
3.3.3. Verksamhet under 2001 och insatsområden
Under de senaste åren har ökad uppmärksamhet ägnats problemen med hälso- och
sjukvård i utvecklingsländerna, i synnerhet de stora s.k. fattigdomsrelaterade
sjukdomarna.
Ett meddelande frånkommissionenomett handlingsprogram för påskyndade insatser
mot dessa sjukdomar antogs avrådet imaj200165.
Urvalet fortsatte bland förslag som inkommit efter den förslagsinfordran som
offentliggjordes i januari 2000 och som redan legat till grund för mobilisering av
krediter till en första omgång förslag 2000. I urvalsprocessen granskades 112 av de
295 förslag sominkommit.
Sexton projekt valdes ut under 2001 med en budget om20,7 miljoner euro, fördelade
enligt följande:
Aids: Elva projekt för 15,2 miljoner euro. Befolkning: fem projekt för
5,5 miljoner euro. Sex av projekten syftar till att hantera problemet med överföring
av hiv från mor till barn. Andra projekt är inriktade på att förebygga aids genom ett
bättre omhändertagande av människor som smittats med sexuellt överförbara
sjukdomar (3) eller genomutbildningsprogram(3), ochtreprojekt gäller mödravård.
Förslagsinfordran var den första inom ramen för dessa budgetposter som riktade sig
till ett brett spektrum av aktörer: icke-statliga organisationer, lokala och nationella
myndigheter, forskningsinstitutioner och organisationer i gemenskapen, allmänna
ochprivatatjänsteföretag.
Bland åtgärderna under 2001 finns också genomförande och uppföljning av
verksamheter som inletts under detta och tidigare år. I december 2001 hade mer än
90 projekt, som tillsammans uppgår till nära 100 miljoner euro, blivit föremål för
uppföljning.
65KOM(2001) 96 av den 21.2.2001, antaget av rådet den 14.5.2001, 2346:e sammanträdet i rådet
(allmänna frågor).
563.3.4. Framtidsutsikter: Kommissionens aktiva engagemang
Under 2001 har kommissionen varit delaktig i formuleringen av riktlinjer för en ny
rådsförordning om bekämpning av sjukdomar (hiv/aids, tuberkulos och malaria) och
om reproduktiv hälsa. En global fond för bekämpning av dessa tre sjukdomar har
inrättats och kommissionen har lagt fram ett meddelande om hälsa och
fattigdomsbekämpning66. Dessa åtgärder bidrar tillsammans till att bättre fastställa
vilkenrolloch funktion budgetposterna för hälso- ochsjukvård skall ha.
Prioriteringarna ochåtgärderna inför framtidenrör sig kring fyra punkter:
– Bättre kommunikation kring de åtgärder som får stöd från dessa budgetposter,
för att de skall få större effekt på förbättringen av de tjänster som erbjuds
befolkningenochpå stödet tillutveckling av folkhälsopolitiken.
– En fördjupad analys avde betingelser under vilka insatserna genomförs.
– Strävan efter att tillämpa de kunskaper som finns på plats och få de lokala
aktörerna att tillägna sig dem.
– Inrättande av ett fungerande samband mellan reproduktiv hälsa och kampen
mot specifika sjukdomar och stödet till utveckling av hälso- och
sjukvårdssystem.
3.4. Narkotikabekämpning
Förebyggande, behandling, återanpassning av narkotikamissbrukare till arbetsliv och
samhälle, epidemiologiska studier, kamp mot penningtvätt, inrättande av ny
lagstiftning osv. - de frågor som gäller narkotikahandel och missbruk kräver
målinriktade svar som utgör en integrerad del av Europeiska unionens övergripande
strategi.
3.4.1. Verksamhet 2001
I enlighet med Europeiska unionens handlingsplan bygger gemenskapssamarbetet på
trehuvudpelare:
•Insatserna fördelas mellan minskning avefterfråganochavutbudet.
•Principen om delat ansvar mellan produktionsländer, transitländer och
konsumtionsländer.
•Narkotikakontrollen integreras iutvecklingssamarbetet.
I fråga omminskning av utbudet har kommissionen organiserat sina insatser kring de
två största rutterna för narkotikasmugglingen till Europeiska unionen. För att
förstärka effekterna av gemenskapens insatser har kommissionen avtalat om ett
system för informationsutbyte med medlemsstaterna som skall öka samordningen
inomEU.
66KOM (2002) 129, 22.3.2002.
57Kommissionens insatser grundas ofta på sakkunskapen inom medlemsstaternas
nationella myndigheter. Denna mobilisering av europeiska experter gynnar
utvecklingen av förbindelser med de stödmottagande länderna, vilket är välkommet
med tanke på att smugglingenär världsomfattande.
Längskokainvägen iLatinamerika har EU nyligen börjat ge stöd åt Venezuelas
regering för inrättandet av ett nationellt narkotikaövervakningscenter och ägnat
2 miljoner euro åt detta. I Colombia strävar EU efter att inta en viktig roll i
fredsprocessen och bidrar till denna genom alternativa utvecklingsprogram
(30 miljoner euro av sammanlagt 105 miljoner). I Västindien har EU bidragit med
omkring 23 miljoner euro till Barbados handlingsplan för budgetpost B7-6310 och
för Europeiska utvecklingsfonden, vilken omfattar en rad program som tillsammans
täcker olika aspekter av narkotikabekämpningen. Initiativet är resultatet av ett
samarbetemellanländerna iVästindien, EU, USAochFN. Unionens insats syftar till
att utveckla kampen mot penningtvätt och kokainsmuggling genom att förstärka
övervakningen till sjöss och inrätta centrala samordningsenheter som inbegriper
polis, tullocharmé.
Längsheroinvägen har olika åtgärder mot smuggling genomförts i Centralasien
ochKaukasus . Program för minskning av efterfrågan håller på att förberedas. EU
förbereder ett nytt projekt med inriktning på Iran, som syftar till att förebygga
narkotikamissbruk och utbilda juridiska ämbetsmän. EU finansierar också
förstärkningen av samarbetet mellan länderna i Centralasien, Iran, Pakistan och
Turkiet.
När det gäller minskning av efterfrågan stödjer kommissionen en övergripande
strategisomsträcker sig långt utöver enbart avgiftning.
Under budgetpost B7-6310 och andra (regionala) budgetposter finansierar
kommissionen en rad program som ger stöd till utveckling av nätverk bland icke-
statliga organisationer vilkas syfte är att erbjuda narkotikamissbrukare olika tjänster,
frångrundläggande medicinsk vård till återanpassning isamhälle, familjoch yrkesliv
genom avgiftning och minskning av de risker som är förbundna med
narkotikamissbruk, särskilt sprutmissbruk.
För att bättre kunna möta problemen har kommissionen också för avsikt att öka
kunskaperna i tredje land om narkotikamissbruk, genom att finansiera projekt för
insamling av information i dessa länder. Detta tillvägagångssätt är mycket viktigt för
att ge mottagarländerna möjlighet att kartlägga sina behov och delta i projekten med
kunskap omproblemen.
Slutligen finansierar gemenskapen flera program mot penningtvätt och deltar i
OECD:sarbeteinomdettaområde.
3.4.2. Framtidsutsikter
Kommissionenbekräftar isitt meddelande av den 8 juni200167omgenomförande av
EU:s handlingsplan för narkotikabekämpning vikten av att ge länder utanför EU stöd
på detta område. I detta sammanhang har kommissionen åtagit sig att inrikta
programplaneringen av åtgärder för narkotikabekämpning på de två rutter som
67KOM (2001) 301 slutlig, 8.6.2001.
58huvudsakligenanvänds för införseln av narkotika tillEU. Kommissionen kommer att
fortsätta att utveckla projekt som syftar till ökad samordning mellan
mottagarländernaochmellandessaochmedlemsstaterna.
3.5. Att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd
•I april2001 antog kommissionen ett meddelande om att knyta samman katastrof-,
återanpassnings- och utvecklingsbistånd. Kommissionen har vidtagit ett antal
åtgärder för att genomföra principerna i meddelandet, och kommer snart att lägga
fram förslag om ytterligare riktlinjer och beslut för detta, som bland annat gäller
följande:
– Omstrukturering av budgetposter och rättsakter som skall användas för
sammanknytning avkatastrof- ochutvecklingsbistånd.
– Inrättande av riktlinjer för ECHO:s avvecklingsstrategier.
– Upprättande av en agenda för förbättring av ECHO:s arbetsmetoder för
attöka dess kapacitet försnabba insatser.
Under 2001 klargjordes ytterligare ECHO:s uppgifter och roll i förhållande till
andra gemenskapsinstrument när det gäller att underlätta övergången överbrygga
klyftan mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd. Som förklaras i
kommissionens meddelande om att knyta samman katastrof-, återanpassnings-
och utvecklingsbistånd68, kommer ECHO att inrikta sig på sin huvudsakliga
uppgift, medan utvecklingssamarbetet måste öka sina ansträngningar att överbrygga
klyftan från andra hållet. För att skapa ökad öppenhet och förutsägbarhet utarbetade
ECHO ett arbetsdokument som lades fram i december 2001 och som klargör dess
allmänna kriterier för utfasning och överlämnande. I arbetsdokumentet fastställs
dessa kriterier itvå steg, nämligen
1) genom definition av metoder för en smidig övergång från humanitärt bistånd
tillåteranpassnings- ochutvecklingsbistånd, och
2) genom en överblick över de kontextuella faktorer som spelar in när det gäller
hur utfasningenskallske.
3.5.1. De viktigaste befintliga instrumenten
•Stödtillbefolkningsgrupper somtvingats lämna sin hembygd
Under 2001 antogs en ny rättslig grund69som medger programplanering fram till
2004 avåtgärder iAsienochLatinamerika.
Då den nu gällande konventionen mellan Europeiska gemenskapen och FN:s
hjälporganisation för palestinaflyktingar (UNRWA)70löper ut har kommissionen fått
68Meddelande från kommissionen om att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och
utvecklingsbistånd –en utvärdering(KOM (2001)153slutlig, 23.4.2001).
69Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001 om åtgärderinom området för stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna iAsien och Latinamerika, EGTL287, 31.10.2001, s. 3.
70Rådets beslut om konventionen mellan EGoch UNRWA 1999–2001,EGTL261, 7.10.1999.
59rådets mandat att förhandla om upprättandet av en ny konvention med en löptid på
fyra år.
I fråga om AVS-staterna gör artikel 255 i Lomé IV-konventionen det möjligt att
mobilisera medel från Europeiska utvecklingsfonden till befolkningsgrupper som
tvingats lämnasinhembygd idessastater.
•Återanpassningsåtgärder
Gemenskapens politik för återanpassningsåtgärder styrs av rådets förordning
(EG) nr 2258 av den 22 november 1996 om återanpassnings- och återuppbyggnads-
projekt till förmån för utvecklingsländer (EGT L 306, 28.11.1996). Åtgärderna enligt
denna förordning skall ” ha begränsad varaktighet och […] syfta till att bidra till att
återupprätta en fungerande ekonomi och den institutionella kapacitet som är
nödvändig för att återupprätta den sociala och politiska stabiliteten i de berörda
länderna och tillfredsställa alla de berörda befolkningarnas behov. Åtgärderna skall
gradvis ersätta humanitära åtgärder och bereda vägen för ett återupptagande av
utvecklingsbiståndet på medellång och lång sikt ”.
•Åtgärder mot antipersonella landminor (truppminor)
Gemenskapens åtgärder på detta område omfattas visserligen av en egen budgetpost
med övergripande räckvidd, men har hittills saknat specifik rättslig grund. Också här
h a re nn yr ä t t s l i gg r u n da n t a g i t s71, som skall tillämpas till och med 2009 och som
kommer att bidra till att öka samstämmigheten mellan insatserna genom att integrera
demien medellångsiktig programplanering.
•Samfinansiering med icke-statliga organisationer
Rådets förordning (EG) nr 1658/98 av den 17 juli 199872rörande samfinansiering
med europeiska icke-statliga organisationer är också ett instrument som möjliggör
finansiering avutvecklingsåtgärder somkanta vid efter humanitära insatser.
3.5.2. Huvuddragen i insatserna under 2001
•Stödtillbefolkningsgrupper somtvingats lämna sin hembygd
Även om insatserna i Centralamerika fortsätter gäller de nya åtagandena på detta
område främst befolkningsgrupper i Asien som tvingats lämna sin hembygd i
samband med långvariga krissituationer. Det gäller grupper från Afghanistan,
Myanmar, Sri Lanka och Filippinerna (Mindanao). Pågående och nya projekt
omfattar många olika områden, från stöd till flyktingar i läger – som i allmänhet
genomförs av FN:s flyktingkommissariat UNHCR – till åtgärder som genomförs via
internationella eller lokala icke-statliga organisationer som arbetar med utbildning,
hälso- och sjukvård, vattenförsörjning eller utveckling av landsbygden. Där
situationen så medger läggs tonvikten på att hjälpa befolkningen att återvända till
hembygden.
71Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1724/2001 och 1725/2001 av den 23 juli 2001 om
åtgärder mot antipersonellalandminor, EGT L234, 1.9.2001.
72EGTL213, 30.7.1998, s.1
60I Mellanöstern har Europeiska gemenskapen med hänsyn till det förvärrade läget
beslutat att utöka sitt bidrag tillUNRWA:s verksamhet. Utöver det årliga anslaget för
2001, som uppgick till 42 miljoner euro, har ett extra bidrag på 15 miljonereuro
mobiliserats för åtgärder inom utbildning och primärvård för flyktingar i fyra
geografiska områden, nämligenVästbanken, Gaza, LibanonochSyrien.
I fråga om AVS-staterna har på grundval av artikel 255 en överenskommelse om
25 miljoner euro undertecknats med flyktingkommissariatet för frivillig repatriering
av burundiska flyktingar som befinner sig iTanzania.
•Återanpassning
Åtgärderna för återanpassning finansieras genomolika budgetposter somtäcker olika
delar av världen (Asien, Östtimor, Latinamerika, Medelhavsområdet, de nya
oberoende staterna och AVS-staterna). De projekt som finansierats har olika form
och täcker olika sektorer, från stöd till grundläggande samhällsorganisation till
omfattande projekt för återuppbyggnad av infrastrukturer.
Östtimor förtjänar ett särskilt omnämnande. Här har gemenskapsstödet som ingår i
världssamfundetsinsatserinom Trust Fund for East Timor bidragit till grundandet av
en oberoende stat. Valet till den konstituerande församlingen, som hölls i september
2001 igodordning, lovar gott inför den fortsatta återuppbyggnadsprocessen.
•Antipersonella landminor (truppminor)
Åtgärderna mot antipersonella landminor omfattar de länder som är värst drabbade
av detta problem. Insatserna gäller såväl minröjning (Afghanistan, Balkan, Angola,
Moçambique, Somalia, Laos) som inrättande av informationssystem (Balkan) och
stöd till institutioner (Kambodja).
3.6. Miljö
År 2001 har varit ett mycket intensivt år i fråga om åtgärder för bevarande av miljö
och djurliv, skog och hållbar förvaltning av naturtillgångar. Sju nya program/projekt
genomfördes till ett sammanlagt belopp av 55,1 miljoner euro och fyra nya program
godkändes tillett sammanlagt belopp av26 miljoner euro.
Pågående verksamheter har fortsatt, särskilt i Kongobäckenet med programmet
Ecofac och tillhörande verksamheter som samordnas av den förstärkta regionala
miljöenheten i Libreville. Löptiden har förlängts för några program som annars
skulle ha avslutats under 2001: Wildlife Tanzania, Wildlife Vision Gabon, Indian
Ocean Regional Environmental Programme. Regionala program för hållbar
förvaltning av naturtillgångar i Västafrika (AGIR, Guinea, Guinea-Bissau, Mali,
Senegal) har trappats ner på grund av bristande intern överensstämmelse, och en
övergripande utvärdering skallinledas inomkort.
De mest påtagliga resultaten under 2001 är att den sammanlagda ytan av Odzala
nationalpark (Kongo Brazzaville) och Monte Alen nationalpark (Ekvatorialguinea)
har femdubblats samt att den konstruktiva dialogen med skogsbolagen har fortsatt.
Det är också viktigt att framhålla upprättandet av ett nätverk av skyddade områden i
Centralafrika (Rapac), där en ordförande har valts och ett första styrelsemöte hållits.
De fem världsarven i Kongo är villiga att ansluta sig till nätverket och Zakouma
61nationalpark iTchad har nyligen blivit medlem, något som säkerligen kommer att ge
Rapac många positiva impulser.
Programplaneringen för nionde europeiska utvecklingsfonden har inletts med
särskild tonvikt på regionala program och behovet av att utse ett nätverk av experter
med regionala uppgifter som kan bistå EU-delegationerna och kommissionen i
genomförandet av miljöpolitik och miljöprogram.
Vattenförvaltning måste betraktas som en sektorsövergripande fråga som skall
införlivas i all utvecklingspolitik som inriktas på att minska fattigdomen (se avsnitt
2.5.3).
Energiär en erkänt viktig övergripande fråga för att minska fattigdomen och för att
uppnå FN:s utvecklingsmål för det nya årtusendet (Millennium Development Goals).
I strategin för hållbar energiförsörjning betonas dels vikten av att låta frågan
genomsyra alla sociala och ekonomiska sektorer (hälso- och sjukvård, utbildning,
företagsutveckling), dels miljövinster och andra fördelar med en effektivare
energianvändning och utnyttjande av förnybara energikällor. I strategin understryks
också behovet av att bygga upp institutionell kapacitet och politisk stöd inom
energisektorn, samt av att förstärka partnerskapen mellan den privata och den
offentliga sektornochgöradet civila samhället delaktigt.
En arbetsgrupp för förnybar energi inom den gemensamma församlingen AVS-EU
har formulerat en resolution, vilken antogs av församlingen under 2000. I
resolutionen erkänns behovet av energitjänster i kampen mot fattigdom och
uppmanas bland annat tillåtgärder för att öka medvetenheten om förnybar energioch
bygga upp kapacitet för sådan. Som en uppföljning till resolutionen och i syfte att
uppmuntra till att integrera hållbar energi i programmen under nionde
utvecklingsfonden anordnade kommissionen en konferens i juni 2001 i
Dominikanska republiken för nationella utanordningsmyndigheter och intressenter.
Konferensen handlade om hållbar energi på AVS-öar och syftet var att öka
medvetenhetenoch inleda enprocess för integrering avenergifrågor.
3.6.1. Verksamhet under 2001
Finansieringsbeloppen för miljö ochskogarnas bevarande har följande syften:
•Stödja globala eller regionala initiativ, särskilt i relation till regionala
miljökonventioner (klimatförändring, biologisk mångfald, ökenspridning) och
internationella avtal.
•På ett flexibelt sätt välja ut partnerländer (inklusive länder med medellåga
inkomstnivåer) som är av särskild betydelse för kampen mot miljöförstöring på
globalnivå, somMexiko, Brasilienoch vissa länder iSydostasien.
•Inleda initiativ av pilotkaraktär.
Under 2001 uppgick kreditåtagandena till 54 miljoner euro varav 13 miljoner
utgjordes av krediter som överförts från 2000 till 2001 på grund av att de rättsliga
grunderna antogs sent (de nya förordningarna antogs inovember 2000).
62Insatserna under 2001 bygger vidare på insatserna under 2000. De har i huvudsak
bestått i förvaltning av 221 projekt som antogs under 2000 eller tidigare, enligt
följande geografiska fördelning:
Miljö Skogar
Afrikaoch Madagaskar 49 46
Stillahavsområdet - 2
AllaAVS-stater 6 -
Latinamerikaoch Västindien 22 53
Asien 8 16
Medelhavsområdet 4 -
Globala projekt 6 9
Totalt 95 126
Därtill kommer 29 projekt som valts ut efter en förslagsinfordran, där över 640förslag inkom, samt 5 andra målinriktade projekt
.
Förslagsinfordran Miljö Skogar
Afrikaoch Madagaskar 1 5
Latinamerikaoch Västindien 5 11
Asien 3 4
Delsumma 9 20
Utanför förslagsinfordran
Afrikaoch Madagaskar 1 2
Latinamerikaoch Västindien 1
Asien 1
Delsumma 23
Totalt 11 23
3.7. Partnerskap med icke-statliga organisationer
Kommissionen samfinansierar tillsammans med icke-statliga organisationer i nord
åtgärder iutvecklingsländer och kampanjer för ökad medvetenhet i medlemsstaterna,
men också samarbetsförstärkande åtgärder som initieras av det civila samhällets
aktörerisöder.
Åtagandenhar gjorts för hela budgeten2001, d.v.s. 204 miljoner euro.
3.7.1. Samfinansiering med europeiska icke-statliga organisationer73
Den1 januari2001 pågick 1 759 projekt ochunder 2001 lades ytterligare 293 projekt
till dessa, vilka valdes ut bland de 1 200 ansökningar om samfinansiering som
lämnades inom ramen för den första förslagsinfordran (som offentliggjordes i juni
2000).
Insatserpå plats
73Budgetpost B7/6000, förordning(EG)nr 1658/98.
63Dessa åtgärder föreslås (med exklusiv initiativrätt) av de europeiska icke-statliga
organisationerna (vilkas huvudkontor och centrum för beslutsfattande skall vara
beläget i en medlemsstat). De genomförs antingen i form av projekt på plats i
utvecklingsländerna, eller i form av globala bidrag (block grants) i de fall de av
effektivitetsskälomfattar flera mindre insatser. I dessa falltalar manom”kontrakt”.
Totalt sett kan man säga att kommissionen på detta sätt med upp till
176 miljoner euro per år samfinansierar projekt och sammanslagna tematiska
åtgärdersomsyftar tillatt minska fattigdomen ide mest utsatta länderna.
TABELLÖVER TOTALAKOSTNADER/EU:S BIDRAGPER
MOTTAGARREGIONi euro
020.000.00040.000.00060.000.00080.000.000100.000.000120.000.000
AfrikasöderomSahara34%
Västindien7%
Stillahavsområdet1%
Asien22%
Latinamerika17%
Centralamerika12%
Medelhavsområdet7%
Den mörka markeringen visar den sammanlagda kostnaden för alla föreslagna
projekt, den ljusa den del som faktiskt samfinansieras av kommissionen.
Procentsatserna anger den faktiska finansieringenper geografiskt område.
Kommentar: Denna analys per område motsvarar spridningen av de fattigaste eller
mest utsatta befolkningsgrupperna. Vissa avvikelser beror på särskilda åtgärder i
Moçambique ochKuba under året.
Utbildning iutvecklingsfrågor
På samma sätt som för de åtgärder som beskrivs ovan föreslår de europeiska icke-
statliga organisationerna åtgärder för kunskapsspridning och information till
allmänheten i EU. Under 2001 granskade kommissionen 132 ansökningar och valde
ut 49 åtgärdersomsamfinansieras tillett sammanlagt belopp av19,3 miljoner euro.
Dessutom valdes 21 av 61 föreslagna åtgärder ut från förslagsinfordran 2000 för
finansiering.
643.7.2. Decentraliserat samarbete74
Bland de 74 ansökningar som inkom under 2000 och 2001 gjordes åtaganden för 19
subventioner under 2001tillett sammanlagt belopp av5 miljoner euro.
DECENTRALISERATSAMARBETE EFTER
AVTALSPARTERNAS URSPRUNG
Nederländerna (1)
7%
Argentina(1)
5%Uruguay(1)
5%Chile (1)
4%Peru(1)
5%C o st aR i c a( 1 )
7%Guatemala (1)
7%Haiti (1)
10%Marocko(1)
2%Gambia (1)
2%Benin (1)
0%Vanuatu (1)
6%Tyskland (1)
12%
Frankrike(5)
18%
3.7.3. Andra åtgärder
– Tvånya förslagsinfordringar75offentliggjordes islutet avdecember 2001 enligt
riktlinjer somgodkänts av medlemsstaterna för budgetåren2002–2003.
– En guide för samfinansiering (Info Guide Cofinancement76) utarbetades, vilken
kommer att underlätta handläggning, genomförande och utvärdering av
åtgärderna, och inom ramen för decentraliseringsprocessen bidra till en bättre
förvaltning av delegationernas åtgärder för uppföljning, övervakning och
kontroll.
Utformningen av denna är baserad på ny teknik (Internet), vilket ger användarna
direkt och omedelbar tillgång till relevant information och gynnar ett effektivt
tillvägagångssätt ikampen mot fattigdomen iutvecklingsländerna.
Utarbetande av instrumentet förprogramkontrakt
I enlighet med den rationaliseringspolitik som förs av kommissionen enligt beslutet
av den 16 maj 2000, med beaktande av förslaget från de icke-statliga
organisationerna och i enlighet med befintliga regler, offentliggjordes en ”infordran
om förslag till programkontrakt” samtidigt med förslagsinfordran 2000. Syftet var
74Budgetpost B7/6002, förordning(EG)nr1659/98.
75http://europa.eu.int/comm/europeaid/cgi/frame12.pl
76Kommer snartattläggas utpåhttp://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/ong_cd/index_fr.htm
65bland annat att förbättra kvaliteten och överensstämmelsen i åtgärderna på längre
sikt.
67 ansökningar registrerades till ett belopp på över 300 miljoner euro. Ett nytt
förfarande för utvärdering och urval för detta pilotinstrument för samfinansiering
håller på att utarbetas. Under tiden har 15 förslag, som tillsammans motsvarar en
begäran om 83,5 miljoner euro, valts ut för att prövas enligt denna nya metod. Ett
budgetanslag på omkring 40 miljoner euro kommer att användas för att
samfinansiera de bästa programmen frånoch med 2003.
Kommissionen har för avsikt att delta i seminarier som anordnas av det civila
samhället bland annat för att utvärdera lanseringen av det nya pilotinstrumentet.
664. G ENOMFÖRANDE :PERREGION
4.1. REGIONER SOM OMFATTAS AV EG:S BISTÅND TILL TREDJELAND
EG:s bistånd till tredjeland täcker alla regioner i världen. I nedanstående avsnitt anges EG:s
partnerskaps- och samarbetsverksamhet i samtliga regioner uppdelade efter geografiska
områden. För att underlätta läsningen anges samtliga länder i varje region. Subregionerna
anges när dettaär relevant.
Balkan
Albanien, Bosnien och Hercegovina, Jugoslavien, Kroatien, f.d. jugoslaviska
republikenMakedonien.
Partnerstaterna i österuopa och centralasien
Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavien, Mongoliet,
Ryska federationen, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan och
Vitryssland.
Södra medelhavsområdet, mellanöstern
Algeriet, Cypern*, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta*, Marocko, den
palestinska myndigheten, Syrien, TunisienochTurkiet*.
*Ursprungligen Euromedländer, numera kandidatländer till EU.
Afrika, västindien ochstillahavsområdet (Avs)
Västindien
Antigua och Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Dominica, Dominikanska
republiken, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaica, Kuba**, Saint Kitts och Nevis, Saint
Lucia, Saint Vincent ochGrenadinerna, Surinam, Trinidad ochTobago.
**Kuba antogs som ny AVS-medlem i december 2000, men har inte undertecknat
Cotonouavtalet.
Stillahavsområdet
Cooköarna, Fiji, Kiribati, Marshallöarna, Mikronesien, Nauru, Palau, Papua Nya
Guinea, Salomonöarna, Samoa, Tonga, Tuvalu, Vanuatu.
Västafrika
Benin, Burkina Faso, Elfenbenskusten, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Kap
Verde, Liberia, Mali, Mauretanien, Niger, Nigeria, Senegal, Sierra Leone, Togo.
Centralafrika
Centralafrikanska republiken, Ekvatorialguinea, Gabon, Kamerun, São Tomé och
Príncipe, Tchad.
67Östra och södra Afrika samt Indiska oceanen
Angola, Botswana, Burundi, Demokratiska republiken Kongo, Djibouti, Eritrea,
Etiopien, Kenya, Komorerna, Lesotho, Madagaskar, Malawi, Mauritius,
Moçambique, Namibia, Rwanda, Seychellerna, Sudan, Swaziland, Sydafrika,
Tanzania, Uganda, Zambia, Zimbabwe.
Asien
Asean
Brunei, Burma/Myanmar, Filippinerna, Indonesien, Kambodja, Laos, Malaysia,
Singapore, Thailand, Vietnam.
SAARC
Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverna, Nepal, Pakistan, SriLanka.
Övriga länder och regioner*
Afghanistan, Hongkong, Kina, Macao*, Nordkorea, Östtimor.
*Jemen, Iran, och Gulfländerna ingår i avsnittet om Medelhavsområdet i denna
rapport.
LatinAmerika
Centralamerika
CostaRica, ElSalvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama.
Andinska gemenskapen
Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela.
Mercosur
Argentina, Brasilien, Paraguay, Uruguay.
Övriga
Chile, Mexiko.
684.2. SYDÖSTRA EUROPA: BALKAN
Stabiliserings- och associeringsprocessen är, sedan den inleddes 1999, hörnstenen i EU:s
politik beträffande länderna på västra Balkan. Den innebär för länderna i regionen en allt
närmare associering med EU. De tre viktigaste instrumenten i denna process, dvs.
avtalsförbindelser, autonoma handelsförmåner och ekonomiskt bistånd, är avsedda att skapa
möjligheter för länderna att upprätthålla stabila demokratiska institutioner, se till att
rättsstatsprincipen respekteras, att upprätthålla öppna blomstrande ekonomier och såväl skapa
starka band mellan dessa länder och EU somuppmuntra tillregionalt samarbete.
Denna process börjar redan att ge avsett resultat. Länderna är på väg att stabiliseras och
politiska och ekonomiska reformprogram som bygger på EU:s lagstiftning och praxis håller
på att genomföras runtom i regionen. Många utmaningar väntar dock framöver. Det finns
fortfarande problem när det gäller respekten för rättsstatsprincipen och de demokratiska
institutionerna, korruption, fattigdom, social utslagning och risken för nya utbrott av extrema
former av nationalism. Europeiska unionens åtagande i regionen är långsiktigt och EU
kommer att fortsätta att hjälpa dessa länder att klara av utmaningarna och gå vidare på vägen
mot fullständig integration. Cards-programmet är ett av hjälpmedlen i denna process. Dess
mål är att hjälpa länderna att bli livskraftiga och väl fungerande stater parallellt med att de
anpassar sina rättsliga ochekonomiska systemtillEU:s.
4.2.1. Inledning
Under 2001 kom de tre grundläggande byggstenarna i stabiliserings- och
associeringsprocessen på plats och detta gav resultat i de enskilda länderna eller
regionenidesshelhet.
Stabiliserings- och associeringsavtal undertecknades med f.d. jugoslaviska
republiken Makedonien i april 2001 och med Kroatien i oktober 2001. Samma år
undertecknades också interimsavtal med de båda länderna för att bestämmelserna
beträffande handelsfrågor och handelsrelaterade frågor i stabiliserings- och
associeringsavtalen skulle kunna träda i kraft under 2001. Under 2001
rekommenderade kommissionen även att förhandlingar skulle inledas om ett
stabiliserings- och associeringsavtal mellan EU och Albanien. I Bosnien och
Hercegovina fortsatte arbetet inom den rådgivande expertgruppen under 2001 och
det gjordes framsteg beträffande de 18 grundläggande stegen i EU:s färdplan vilka
förhoppningsvis skall kunna avslutas under 2002. När det gäller Jugoslavien
inrättades den rådgivande expertgruppen mellan EU och Förbundsrepubliken
Jugoslavien i juli2001 och det hölls två möten under året inför dess avslutande möte
ochupprättandet avengenomförbarhetsstudie under 2002.
Handelsförmånerna har, sedan EU i november 2000 ensidigt beviljade praktiskt
taget helt fritt tillträde till sina marknader för varor från Balkan, inneburit en
välbehövlig stimulans för exporten. Handelsordningen fungerar som en katalysator
för utvecklingen av ett nätverk av frihandelsavtal mellan de länder som ingår i
stabiliserings- och associeringsprocessen och därutöver. Inom ramen för
stabilitetspakten undertecknade Albanien, Bosnien och Hercegovina, Bulgarien,
Jugoslavien, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Rumänien ettsamförståndsavtal i Bryssel den 27 juni 2001 med sikte på att fram till utgången av
2002 upprätta ett nätverkav frihandelsavtal isydöstra Europa.
69EU har tillhandahållit regionen massivt ekonomiskt bistånd (mer än 5 miljarder euro
sedan 1991). Detta bistånd har med tiden ändrat karaktär, allteftersom regionens
behov förändrats. År 2000 antogs en ny förordning som innebär ett mer strategiskt
tillvägagångssätt när det gäller biståndet till länderna i regionen och som skärper
stabiliserings- och associeringsprocessens mål. Biståndet kommer i ökad
utsträckning att inriktas på att stödja de reformer och den institutionsuppbyggnad
som krävs för att skyldigheterna i stabiliserings- och associeringsavtalen skall kunna
uppfyllas. Genom överenskommelse har 4,65 miljarder euro avsatts för regionen för
perioden2000-2006.
Ett kvalitativt steg framåt har tagits i programplaneringen av Cards-biståndet genom
att landstrategier och en regional strategi för perioden 2002–2006 antogs i slutet av
2001. I dessa program, som utformats i nära samråd med partnerländerna,
medlemsstaterna, relevanta internationella organisationer och andra givare, inriktas
Cards-åtgärderna för perioden 2002–2006 på de centrala prioriteringarna i
stabiliserings- och associeringsprocessen, alltifrån de mest nödvändiga fallen av
återuppbyggnad till riktade åtgärder i syfte att bygga upp varje lands institutionella
förmåga att förstå, lagstifta om och slutligen genomföra de grundläggande
beståndsdelarna igemenskapens regelverk ochbefästa rättsstaten.
Den förbättrade programplaneringen åtföljs av ett bättre genomförande. Cards-
biståndet tillhandahålls på det hela taget snabbt och effektivt. Det är framför allt
Europeiska byrån för återuppbyggnad som, sedan den inrättades i februari 2000, har
uppvisat imponerande resultat när det gäller att snabbt och effektivt tillhandahålla
bistånd inomsitt verksamhetsområde - ursprungligen Kosovo - somnu även omfattar
Serbien, Montenegro och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, där
kommissionen i december 2001 förlängde mandatet för flertalet av gemenskapens
biståndsprogram. På andra håll i regionen håller beslutsfattandet på att flyttas över
till delegationer på platsen och deras bemanning att ökas för att förbättra
hjälpinsatsen.
IAlbanien fortsatte under 2001 genomförandet av de program som utformats under
de tidigare åren. För att ytterligare framsteg skall kunna göras inom stabiliserings-
och associeringsprocessen måste Albanien kunna garantera ett stabilt politiskt klimat
med helt och hållet fungerande demokratiska institutioner så att landet åter kan rikta
in sig på de reformer somkrävs ochpåskynda deras genomförande.
Det är därför som 2001, med ett Cards-anslag på 37,5 miljoner euro, har varit ett
övergångsår för att gradvis förskjuta tyngdpunkten från investeringar i infrastruktur
till projekt för institutionsuppbyggnad. Genomförandet av projekt inom ramen för
Cards 2001 kommer enligt planerna att inledas under hösten2002.
Bosnien och Hercegovina fortsatte på vägen mot fullbordandet av den ”vägplan”,
dvs. en arbetsplan över de absolut viktigaste reformerna, som landet måste åtgärda.
Bosnien och Hercegovina erhöll under 2001 ett omfattande finansiellt bistånd
(105,23 miljoner euro inom ramen för Cards) med huvudsaklig inriktning på
flyktingars återvändande, ekonomisk utveckling, rättsliga och inrikes frågor samtinstitutionellkapacitetsuppbyggnad.
F.d. jugoslaviska republiken Makedonien drabbades 2001 av den ur politisk
synvinkel och med hänsyn till säkerheten allvarligaste krisen i landets historia.
70Denna kris har haft stor inverkan på ekonomin, de demokratiska institutionerna och
förvaltningens förmåga att gåvidare med reformprocessen.
Genom EU:s särskilda representants aktiva politiska medling kunde parterna i
konfliktenunderteckna ett ramavtalden13 augusti2001. Enligt ramavtalet måste EU
vid genomförandet av bestämmelserna i detta samordna det internationella
samfundets bistånd i samarbete med stabiliserings- och associeringsrådet. Det är
väsentligt att detta avtal genomförs till fullo för att den nödvändiga landsomfattande
politiska enighet och stabilitet som behövs för att de kommande reformerna skall
kunna genomföras.
Gemenskapens förebyggande engagemang avspeglas också i det ytterligare bistånd
som ges genom olika gemenskapsinstrument. De omedelbara humanitära behoven
tillgodosågs genom Europeiska kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) och
övervakningen av folkräkningen skedde med stöd av Europeiska initiativet för
demokrati och mänskliga rättigheter. Mekanismen för akuta ingripanden (12,8
miljoner euro) och Cards-programmets katastrofbistånd (13,7 miljoner euro)
inriktades huvudsakligen på återanpassning och återuppbyggnad för att underlätta
flyktingars ochfördrivna personers återvändande.
I slutet av 2001 var ca 430 hus, varav många allvarligt skadade, återuppbyggda eller
under återuppbyggnad. Reparationen och upprustningen av de kraftnät som förser ca
150 000 människor med elektricitet var avslutade eller på god väg att avslutas.
Säkerheten utgjorde fortfarande ett problem, både för de icke-statliga organisationer
som medverkade iåteruppbyggnaden av bostäder och det makedonska elbolaget, och
arbetet måste ibland skjutas upp för att återupptas så snart säkerhetsläget så medgav.
Den snabba utvecklingen av relationerna mellan EU och Kroatien under 2001
avspeglas i det stabiliserings- och associeringsavtal som undertecknades i oktober
ochäven idenomfattande ökningenavbiståndet, från18,3 miljoner euro 2000till60
miljoner euro 2001. Medan tonvikten 2000 låg på flyktingars återvändande
utvidgades 2001 års program till att omfatta utveckling av humankapitalet,
uppfyllande av förpliktelserna i stabiliserings- och associeringsavtalet (särskilt
beträffande rättsliga och inrikes frågor), strategisk utveckling, kapacitetsuppbyggnad
ochstödtilldet civila samhället.
Samtidigt uppgick biståndet till Förbundsrepubliken Jugoslavien under 2001 till
över 55077miljoner euro. Biståndet fortsatte med stora reparationer och investeringar
i fysisk infrastruktur och samhällsservice motsvarande 60 % av 2001 års medel.
Biståndet övergick också gradvis till stöd för en mera långsiktig, hållbar utveckling
av en marknadsinriktad ekonomi (25 % av medlen, i stor utsträckning inriktade på
företagsstöd och landsbygds- eller jordbrukssamhällen)) och upprättandet av
demokrati, mänskliga rättigheter ochrättsstaten(15% avmedlen).
Under 2001 utökade Europeiska unionen sina band med regionen genom att bygga
vidare på det somhade åstadkommits under 2000.
77Inräknat Kosovo och en del av budgeten för det regionala samarbetet. Det humanitära biståndet ingår
inte.
71Europeiska byrån för återuppbyggnad78ansvarar för förvaltningen av
gemenskapens viktigaste biståndsprogram i Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d.
jugoslaviska republikenMakedonien. Ett sammanlagt belopp på ca 525 miljoner euro
i nya gemenskapsmedel anslogs till byrån under 2001 och den förfogar nu över en
budget på mer än 1,6 miljarder euro som omfattar dess fyra operativa enheter. Av de
medel byrån förvaltade vid utgången av 2001 hade 85 % upphandlats och 68 %
betalatsut.
I Serbien bidrog byrån under 2001 till att stabilisera nödsituationen genom att
säkerställa försörjningen av elektricitet och eldningsolja, baslivsmedel och
basläkemedel samtidigt som småskaliga infrastrukturprojekt genomfördes i städer
och skolor runtom i kommunerna. I det nya programmet för 2001 befäste den sina
insatser inom energisektorn, samtidigt som den fortsatte att leverera grundläggande
läkemedel samt hälso- och sjukvårdsutrustning. Den importerade utsäde och
gödningsmedel för att stimulera ekonomin på landsbygden. Den gav krediter för att
stimulera småföretagssektorn och inledde mindre program för att främja pressfrihet
ochstödja upprustningenavdet civila samhället och miljön, särskilt isödra Serbien.
I Kosovo fortsatte byrån att tillgodose de mest grundläggande behoven av fysisk
återanpassning: genom insatser i de största kraftverken och kolgruvorna; genom
återuppbyggnad av skadade hus, vägar och broar; genom att sörja för tillförlitlig
vattentillförsel och avfallshantering. Samtidigt betalade den framgångsrikt ut lån till
små och medelstora företag och småskaliga jordbruk, samtidigt som den bidrog till
att öka produktiviteten i landsbygdsekonomin genomatt tillhandahålla basinsatsvaror
tilljordbruket. Särskild uppmärksamhet ägnades i dess projekt också behovet av
atttillvarata ”bästa metoder” i Kosovo genomatttekniskt bistånd och kapacitetför institutionsuppbyggnad tillhandahölls. Projekt i mindre skala igångsattes
föratt uppmuntra tillen fri och yrkeskunnig press och för att stödja småskaliga
initiativ från icke-statliga organisationers sida - i synnerhet för kvinnor och
minoriteterav alla slag.
I Montenegro påskyndade byrån viktiga förbättringar av den grundläggande
infrastrukturen genom att bygga vägar, broar och skolor. Den gav ständigt ökad
stimulansåtreformenavdencentralaochlokala förvaltningen.
EU:s totala insatser i regionen fortsätter att växa i omfattning .E u r o p e i s k a
unionen är engagerad på alla nivåer. Strategiskt , genom att, på lång sikt, erbjuda
utsikter till ett eventuellt medlemskap och, på kort sikt, en mycket närmare
associering med EU i utbyte mot reformer. Militärt, genom att tillhandahålla
fredsbevarande styrkor på 38 000 man från EU:s medlemsstater, dvs. merparten av
den sammanlagda styrkan. Politiskt, genom att delta synnerligen aktivt i regionens
angelägenheter, bl.a. genom att hantera kriser, såsom den i f.d. jugoslaviska
republiken Makedonien och i södra Serbien, eller genom att bidra till att finna
lösningar på känsliga politiska frågor, såsom i förhållandet mellan Serbien och
Montenegro. Institutionellt , genomatt arbetaöver hela linjen för att bygga upp starka
institutioner, så att länderna på västra Balkan kan sköta sina egna angelägenheter,hävda sina medborgares rättigheter och ta itu med den organiserade brottsligheten.
Ekonomiskt ,g e n o ma t th j ä l p at i l lm e dr e f o r m e na ve k o n o m i n ,g e n o ma t tg e
omfattande budgetstöd och, framför allt, genom att ta det genomgripande steget att
öppna hela EU:s marknad för export från Balkan utan att, i detta skede, begära
78http://www.ear.int
72ömsesidiga medgivanden i gengäld. Finansiellt , genom att satsa på
gemenskapspolitiken med en mycket omfattande finansiell hjälp som sträcker sig
över många år. Det bistånd som regionen erhåller är bland de största per capita i
världenoch jämförbart med det somgemenskapenger kandidatländerna.
CARDS-ÅTAGANDEN OCH CARDS-UTBETALNINGARI REGIONEN2001
(i miljoner euro)
ÅTAGANDEN UTBETALNINGAR
PROGRAM 2001 2000 2001 2000
Länder/bilateralt
Albanien 37,5 32,8 56,0 75,3
BosnienochHercegovina 118,7(1) 97,3 143,2 191,5
Kroatien 60,0 18,3 14,5 11,5
Förbundsrepubliken Jugoslavien-
Serbien/Montenegro230,0 215,5 195,8 152,9
Förbundsrepubliken Jugoslavien
– Kosovo171,5 416,0(2) 402,1 213,2
F.d. jugoslaviska republiken
Makedonien56,2(3) 20,9 28,1 29,4
Regionaltsamarbete(4)
Delsumma 768,18 800,8 968,7 673,8
Regionalt 20,0 16,7 1,7 -(5)
Totaltbilateralt/regionalt 788,18 817,5 970,4 673,8
Övriga budgetposter/
BA-poster (administrativt ochtekniskt bistånd, osv.)8,0 3,0 1,3 2,5
TOTALT 796,18 820,5 971,7 676,3
(1) Dentotala budgeten för2001uppgårtill105,23miljoner euro.
(2) Inbegripet175 miljoner eurosomantogsenligtNoteboom-förfarandeti slutetavår2000.
(3) Genomförandetav2001årsprograminleddesnär depolitiska v illkorenuppfylltsi slutet avnovember2001.
(4) Siffrorna per land innefattar inslagavregionalt samarbete.
(5) Siffrorna per land innefattar regionala inslag.
Översikt över åtaganden/utbetalningar 1995–2001
(i miljoner euro)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Totalt
Övergripandeåtaganden 440 581 584 462 988 1062 5550
Avvilka
Cards (Obnova-Phare-
Cards-budgetposterna)
Åtaganden 81 320 330 305 455 843 1035 3369
Utbetalningar 73 298 254 146 237 624 618 2250
Förhållandetutbetalningar/åtagan-den91 % 93 % 77 % 48 % 52 % 74 % 60 % 67 %
Demokrati och mänskliga
rättigheter
Åtaganden 3,6 6,8 14,0 6,8 9,72 10,4 11,68 63,0
Utbetalningar 3,2 6,25 10,9 6,26 4,08 3,01 0,35 34,05
Förhållandetutbetalningar/åtagan-den8 9% 9 2% 7 8% 9 2% 4 2% 2 9% 3% 5 4%
734.2.2. Regionalt samarbete
Att angripa de regionala problemen och höja nivåerna på det regionala samarbetet
står iblickpunkten för den regionala strategisomantogs ioktober 2001. Programmet
på 197 miljoner euro för perioden 2002-2004 är inriktat på bistånd på följande
områden:
•Integrerad gränsförvaltning för att bl.a. ta itu med gränsöverskridande brottslighet,
underlättahandelnöver gränserna ochstabilisera gränsregionerna.
•Uppbyggnad av den institutionella kapaciteten för att utveckla rättsstaten och
förståelsen för EU:s politik, normer ochlagar.
•Stöd till stabilisering av demokratin för att befästa de demokratiska framstegen
ochstimuleradet civilasamhälletsengagemang iregionensutveckling.
•Planeringsstöd för att integrera regionens transport-, energi- och miljöinfrastruktur
ide vidare europeiska nätverken.
Dessa områden har valts ut, eftersom de bidrar till samarbetet mellan länderna i
regionen eller för att effektiviteten inomdessa ökar genom att stödet ges på regional
nivå.
Förutom att den strategiska ramen godkändes igångsatte EG under 2001 det
regionala programmet till ett belopp av 14 miljoner euro, vilket inriktades på de
centrala byggstenarna i det regionala samarbetet. Det inriktades på verksamhet inom
området för rättsliga och inrikes frågor och särskilt samarbete och vidareutbildning
inom rätts- och polisväsendet (4,2 miljoner euro); inom området för
infrastrukturutbyggnad, genomatt medeltillett belopp av 3 miljoner euro ställdes till
förfogande för en inrättning för förberedelse av infrastrukturprojekt och för en
skärpning av reformen av den offentliga förvaltningen och det regionala samarbetet
(6 miljoner euro), i synnerhet inom redovisning, statistik (med stöd från Eurostat)
och Europeiska miljöbyrån. Gemenskapen igångsatte även stöd till nyhetsbyrån
SENSE, för bevakning av verksamheten vid den internationella
krigsförbrytartribunalen för f. d. Jugoslavien (0,3 miljoner euro) och inrättandet av
ett regionalt universitetsnät (0,5 miljoner euro), ett program som gemenskapen
genomför i samarbete med Unesco. Programmets övergripande resultat kommer att
bli ökad tillförlitlighet och kapacitet och ansvarighet inom de offentliga
förvaltningarna, särskilt för de prioriterade områdena, dvs. tillhandahållande av
offentlig förvaltning, administrativ organisation och kontroll, förvaltning av de
offentliga finanserna, finansiell kontroll/revision, politisk och rättslig kompetens,
offentlig upphandling samt skatteförvaltning och internationella handelsavtal.
Gemenskapsbidrag inom ramen för Cards 2001: 2,85 miljoner euro (utöver 950 000
euro inomramen för Obnova 2000-programmet). Detta upphör2003.
Cards-åtagandenför regionalt samarbete 2001 (i miljoner euro)
Regionalt
samarbeteProjekt Åtagande
Rättsliga och inrikesfrågor 4,2
Regionalinfrastrukturutveckling 3,0
74Förstärkningavoffentligförvaltning 6,0
Stabiliseringavdemokratin 0,8
TOTALT 14,0
4.2.3. Transport och infrastruktur, vatten och energi
Före det regionala programmet för 2001 antogs i januari 2001 ett regionalt program
för infrastrukturundersökningar på Balkan(6 miljoner euro).
Inom transportsektorn var det mest framträdande resultatet 2001 öppnandet av
motorvägen Vora-Sukth i närheten av Tirana. Därigenom fullbordades förbindelsen
mellan huvudstaden och kustorten Durres, nästan helt och hållet finansierad av
gemenskapen. I Durres togs hälften av kajen till färjeterminalen i bruk, och arbetet
med den andra halvan påbörjades senare under året. I maj 2001 öppnades den 33 km
långa motorvägssträckan Durres-Rroghozine, där de öst-västliga och nord-sydliga
korridorerna möts.
Under 2001 avslutades fas II av gemenskapsstödet till projekten för lokal
samhällsutveckling, med finansiering till mer än 7 miljoner euro för småskaliga
infrastrukturprojekt i städer och byar över hela Albanien. Under 2001 omfattade
projekten nära 30 vägar på landsbygden och i städerna, nära 20 system för
vattenförsörjning och avloppsrening på landsbygden, två broar, en skola och en lokal
domstol. Alla projekt i fas III av programmet för lokal samhällsutveckling
koncentrerades till Tirana vars befolkning har fördubblats under det senaste
årtiondet. Ytterligare investeringar i mindre skala planeras inom projekten för lokal
samhällsutveckling inom ramen för Cards-programmet för 2001. Kommissionen har
redan hjälpt stadens myndigheter att snygga upp fasaderna längs huvudgatorna – med
bidrag från företag och bofasta.
I reparationen av skadorna från konflikten ingår reparation av den nationella
infrastrukturen liksom den infrastruktur som förbinder Bosnien med det övriga
Europa. Det största byggprojektet, återuppbyggnaden av Samacbron till ett värde av
12,3 miljoner euro, genomfördes med gemenskapsmedel.
Samacbron
Under 2001 färdigställdes Samacbron, belägen på motorväg E 73 mellan Bosnien och
Hercegovina och Kroatien. Den är en viktig förbindelse längs den transeuropeiska korridoren
V, och inom stabilitetspakten för Balkan har det fastställts att den i framtiden skall byggas ut
ytterligare. Bron sprängdes under konflikten 1992 och blev oframkomlig för trafik. Dessutom
avleddes flödet av spillrorna i flodbädden till den södra stranden, vilket orsakade kraftig
erosion. Förändringen i vattensystemet återställdes under de nya arbetena. På det hela taget
liknar den återuppbyggda bron den gamla, men vägbanans bredd har ökats till 6,6 meter från
kant till kant så att trafikflödet underlättas i båda riktningarna. Projektet utökades till att
omfatta anläggning av ny järnvägsräls över bron och anslutningar till befintliga järnvägsnät på
dennorraochdensödra sidanavfloden.
Reformerna inom den civila luftfarten fick fortsatt stöd mot bakgrund av behoven
inom sektorn och det bosniska luftrummets strategiska läge. Syftet med det tekniska
biståndet (1 miljon euro) är att inrätta en stark och effektiv avdelning för civil
luftfart, somkan utföra sina arbetsuppgifter effektivt och övervaka att skyldigheterna
när det gäller trygghet ochsäkerhet uppfylls när projektet har slutförts.
För upprustning av energiinfrastruktur erhölls 3,8 miljoner euro som komplement till
ett av Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska banken för
75återuppbyggnad och utveckling (EBRD) finansierat projekt. Gemenskapen bidrar
med tekniskt bistånd till hopkoppling mellan kraftsystemen i sydöstra Europa och
kraftsystemeniCentral-ochVästeuropavid dencentrala kraftstationen iErnestinovo
idenkroatiskaDonauregionen.
Hittills har Europeiska byrån för åter uppbyggnad reparerat 380 km huvudvägar i
Kosovo. I stödet ingick även grundläggande säkerhetsåtgärder, exempelvis
horisontella och vertikala vägskyltar, vita markeringslinjer, vägräcken längs viktiga
huvudleder och två broar. Genom detta arbete har transportinfrastrukturen runtom i
Kosovo avsevärt förbättrats vilket underlättar rörligheten för varor och personer.
Dessutomhar det lämnats stödtill järnvägssystemet i Kosovo (leverans av utrustning
och lagning av spår). Transportministeriet (tidigare UNMIK:s transportavdelning)
har även fått institutionellt stöd. Gränsövergången i Blace mellan Kosovo och f.d.
jugoslaviska republikenMakedonienhåller också på att förbättras.
I Montenegro läggs tonvikten på att höja servicenivån och trafiksäkerheten längs
kustvägen mellan Petrovac och den kroatiska gränsen och längs huvudvägen mellan
Podgorica och Cetinje. Transportinfrastrukturprogrammet inom budgeten för 2001
innefattar
– byggande avett 8kmlångt tredje körfält på vägenfrånPodgorica tillCetinje,
– byggande av ett 1,5 km långt tredje körfält på vägen från Petrovac till den
kroatiska gränsen,
– återuppbyggnad av ytterligare två områden med jordras längs vägen från
Pogorica tilldenkroatiska gränsen,
och förbättringar av säkerhetsanordningarna på de avsnitt längs dessa två vägar som
inte i egentlig mening ingår i de båda andra projekten. Projektet kommer att
koncentreras på en vägsträcka av 124 km och innefatta ytbehandling mot sladdrisk
vid olycksdrabbade ställen samt skyddsräcken. Det kommer även att omfatta en
uppgradering av varnings- och informationsskyltar och en förbättring av
vägkorsningar.
Transporterna och infrastrukturen är av central betydelse för utvecklingen i f.d.
jugoslaviska republiken Makedonien med hänsyn till landets geografiska läge som
transitland. Denna sektor fick fortsatt stöd ur 2001 års budget. Av de 13,5 miljoner
euro som planerats för dessa sektorer anslogs 11 miljoner euro till att slutföra
moderniseringen av väg E75, som är en del av korridor X i det transeuropeiska nätet
av huvudvägar som korsar Europa. En fond på 2,5 miljoner euro för mindre
infrastrukturprojekt inrättades för modernisering av kommunalinfrastruktur.
För att lindra följderna avdenpolitiska och militära krisen finansierade gemenskapen
reparationen av elöverförings- och eldistributionssystem, lokal infrastruktur,
byggnader och bostäder i de tidigare konfliktområdena. Gemenskapen gav också
kontantbidrag tillca 6 500 familjer somtog emot flyktingar eller fördrivna personer.
Även Jugoslavien tog under 2001 emot bistånd på sammanlagt över 297 miljoner
euro för infrastruktur, energi, bostäder och miljö. Sedan juni 1999 har 273 miljoner
euro i EU-medel tillhandahållits för att förbättra energiförsörjningen i Kosovo. 80miljoner euro anslogs under 1999 och 2000 för att finansiera import av el, akuta
76reparationer av Kosovos egna kraftstationer och löner till anställda. Under 2000 och
2001 genomförde Europeiska byrån för återuppbyggnad en omfattande översyn av
kraftstation B i Kosovo. Hittills har 121 miljoner euro lagts ut för översynen.
Parallellt med översynen har 50 miljoner euro i EU-medel förts över till en
omfattande återuppbyggnad av de kolgruvor som försörjer såväl kraftstation Kosovo
B som Kosovo A. Det har även gjorts reparationer av Kosovos elnät och
fjärrvärmesystem.
Syftet med det serbiska energiprogrammet för 2001 var att försöka stabilisera och
säkerställa den inhemska kraftförsörjningengenom
– upprustning av fyra termoelektriska kraftstationer jämte reservdelar till
andra kol- eller vatttenkraftanläggningar (37 miljoner euro),
– 42 projekt för översyn av understationer och kraftledningar (24 miljoner
euro),
– tillhandahållande av utrustning och ytterligare reservdelar till de två
kolgruvorna iKolubara och Kostolac (17 miljoner euro),
– tekniskt bistånd och institutionsuppbyggnad (2 miljoner euro).
Arbetet påbörjades iaugusti2001 ochhar nu slutförts ioch med att all utrustning och
andra varor har levererats.
Genom detta program gavs även stöd till ytterligare upprustning och underhåll inom
produktionen och distributionen av energi samt i kolgruvorna och för ytterligare
import av el. 15 miljoner euro anslogs till den serbiska energistödsfonden, ett
samriskföretag tillsammans med Förenta staternas regering, som bidrog med 15
miljoner US-dollar via USAID. Denna fond var en finansieringsmekanism för stöd
till import av el till Serbien. Den EU-finansierade importen inleddes i början av
december 2001 och avslutades i januari 2002. Medel anslogs även till förberedande
studier om inrättandet av ett serbiskt organ för ett effektivt energiutnyttjande och en
serbisk tillsynsmyndighet samt till en studie om de nya åtgärder som behövs för att
ökakolproduktionenigruvaniKolubara.
Genom programmet ”energi för demokrati”, som inleddes i november 2000,
tillhandahölls dieselolja och eldningsolja (”mazout”) till 60 kommunala
uppvärmningssystem (som omfattar 80 % av befolkningen), skolor och
uppvärmningssystem för sjukhus. Kraftstationer och kolgruvor tillhandahölls också.
Programmets totala finansiering uppgick till 45 miljoner euro. Programmet fortsatte
under den bistraste delen av vintern och slutfördes i april 2001. Under en betydande
del(70 %) av den serbiska vintern (2000-2001) t illgodosågs Serbiens elbehov genom
EU-finansierad import till en sammanlagd kostnad av 45 miljoner euro vilket bidrog
till att stabilisera elförsörjningen. Viktiga reservdelar för att garantera driften i
brunkolsgruvorna i Kolubara och Kostolac upphandlades också till ett belopp av 7
miljoner euro. Leveranserna inleddes i februari 2001 och avslutades i mars 2002.
Ytterligare 7 miljoner euro lades ut på elimport under juliochaugusti2001.
Vid utgången av 2002 kommer mer än 16 500 hus att ha återuppbyggts i Kosovo
inom ramen för byråns bostadsprogram. Detta innebär att mer än 120 000 personerkommer att ha fått hjälp. Genom bostadsprogrammet för 1999 återuppbyggdes 3 540
77hus. Därefter återuppbyggdes ytterligare 8 420 hus genom bostadsprogrammet för
2000 till en kostnad av 60 miljoner euro. Genom bostadsprogrammet för 2001
återuppbyggdes ytterligare 3 630 hus. 80% av alla hus somåteruppbyggdes av byrån
under 2001 t illhörde den s.k. kategori IV (dvs. helt förstörda) och de flesta övriga
tillhörde kategori III (svårt skadade). Europeiska byrån för återuppbyggnad har även
lämnat tekniskt bistånd till bostads- och fastighetsdirekoratet och är i färd med att
avsluta återuppbyggnadenav femtraditionella tornliknande stenhus (kulla).
Europeiska byrån för återuppbyggnad är inblandad i ett oerhört omfattande program
för upprustning av vattenförsörjnings- och sanitetssystemen i Kosovos stadsområden
och uppgradering av avfallshanteringen till europeisk nivå. Programmet för stöd till
väsentliga allmänna nyttigheter, däribland en kvantitets- och kvalitetsmässig
förbättring av vattenförsörjningen (3,7 miljoner euro), bidrar till upprustningen av
vattenanläggningar, brådskande reparationer och upphandling av utrustning,
exempelvis 35 fordon och 14 000 reservdelar till de kommunala vattenföretagen. I
programmet för år 2000 avsattes 10 miljoner euro till en förbättring av
vattenlednings- och sanitetsnäten. Detta innefattade reparationer av pumpstationer
och anläggningar för vattenhantering. Under 2001 inleddes ett program för
förbättring av hanteringen av fast avfall i Kosovo. 19 soptippar i Kosovo rustades
upp. Arbetena under 2001 innefattade ävenanläggning avsexregionala deponier.
Transport ochinfrastruktur: åtaganden2001 (i miljoner euro)
Transport och
infrastrukturLand Projekt Belopp
Kosovo Transporter 18
Republiken Montenegro Transporter 7
Bosnien och Hercegovina Bistånd till den civila
luftfartsmyndigheten1
Albanien Nationellatransporter 12,5
Albanien Transportinfrastruktur
Pogradec-Kapsthice7
Albanien Durreshamn 2,1
Albanien Gränsstation Kakavija-
Gjirokaster6,8
Totalt 54,4
Miljö
Påmiljöområdet inrättades 2001 ett kontor i Tirana för det av kommissionen
finansierade regionala miljöcentrumet iBudapest. Detta innebär att Albanien numera
är engagerat i utformningen av den regionala miljöpolitiken och kan utnyttja de
resurser som ställts till förfogande för kapacitetsuppbyggnad för miljöstyrning.
Ministeriet för anläggningsarbeten och turism har gjort förberedelser för stora
arbeten på vattenförsörjnings- och avloppsreningssystem i Vlore, Gjirokaster,
Saranda och Lezhe åtföljt av tekniskt bistånd finansierat av kommissionen.
Tillmiljön, som även tidigare år har fått gemenskapsbistånd, anslogs 3,25 miljoner
euro för utarbetande av den nationella åtgärdsplanen för miljön,
genomförbarhetsstudier beträffande fast avfall och utrustning för stationer för
övervakning av luftkvaliteten if.d. jugoslaviska republikenMakedonien.
784.2.4. Landsbygdsutveckling, jordbruk
I jordbrukssektorn i Albanien riktar gemenskapen in sig på tre områden:
livsmedelskontroll, fiske och veterinärkontroller. Ett betydande förberedelsearbete
har genomförts under 2001 för leverans av välbehövlig utrustning till de centrala och
regionala veterinärmedicinska instituten och laboratorierna. Med hjälp av denna
utrustning kommer regeringen att kunna utveckla den marknads- och
tjänsteinfrastruktur som behövs för att tillgodose behoven inom jordbrukssektorn
efterreformen.
IBosnien och Hercegovina har jordbruket av tradition varit en ekonomisk sektor av
central betydelse. Gemenskapen har hjälpt de veterinära myndigheterna att sörja för
bättre hälsovård för och skötsel av boskap med sikte på att konsumenternas
förtroende ochhandeln skallökas. Tekniskt bistånd har lämnats till inrättandet avtvå
reproduktionsanläggningar för svin av hög genetisk kvalitet. Vid valet av ras har
särskild uppmärksamhet ägnats åt rasens förmåga att anpassa sig till de lokala
förhållandena, vilket har givit mycket gott resultat. Dettaprojekt har letttillatt det nu
finns två förökningsanläggningar (vardera med ca 50 djur), två anläggningar för
artificiell inseminering (vardera med fem djur) och två gödningsanläggningar för
första generationens galtar. Inomdetta projekt skulle det potentiellt kunna produceras
1800tongriskött.
Syftet med det serbiska jordbruksprogrammet för 2001 var att ge stöd till jordbruket
genom följande åtgärder:
– Import av sammanlagt 48 700 ton gödningsmedel av rumänskt ursprung (36
700 ton NPK-gödningsmedel i augusti och september 2001 samt 12 000 ton
karbamid ijanuari2002). Leveranserna tillslutanvändarna har slutförts.
– Insatser för att bryta tendensen till avveckling av kreatursbesättningar på grund
av foderbrist genom import av 42 000 ton majs för bearbetning till djurfoder.
Importen från Ungern inleddes i september 2001. Distributionen påbörjades i
mars 2002.
– Tillhandahållande av tekniskt stöd till en ändrad politik i fråga om prissättning
och marknadsföring inom jordbruket och till införandet av en lämplig
lagstiftning ifråga omlivsmedelsprodukter. Enkonsultgrupp inledde sitt arbete
ijanuari2002.
I Montenegro gav byrån en upphandlingsgrupp i uppdrag att köpa in och distribuera
toppmodern mejeriutrustning som ersättning för omoderna maskiner.
Upphandlingsgruppen kommer att hjälpa jordbruksministeriet i policyfrågor och vid
bedömningenavaffärsplaneringen inomde utvalda företag somfått utrustningen.
Jordbruket i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är, vid sidan av
transportsektorn, en ekonomisk sektor av central betydelse för landet och dess
handelsförbindelser med tredjeland. Gemenskapsmarknadernas betydelse för
exporten av jordbruksprodukter och de förpliktelser som följer av stabiliserings- och
associeringsavtalet kräver att de veterinära och fytosanitära kontrollerna och
systemen för identifiering av djur reformeras. Mot bakgrund av resultaten från depågående programmen tillhandahölls genom 2001 års program tekniskt bistånd till
ett värde av 3 miljoner euro för kontroll av livsmedelskvalitet, utrustning för att
79förbättra kapaciteten för veterinära och fytosanitära kontroller samt utbildning och
utrustning så att systemet för identifiering av djur omfattar all boskap av elementär
betydelse.
Landsbygdsutveckling, livsmedelsförsörjning – Cards-åtagandenför 2001 (i miljoner euro)
Land Projekt Belopp
Cards Albanien Lokal samhällsutveckling 10
Cards F.d. jugosla-viska
republi-ken
Makedo-nienInstitutionellkapacitetsuppbyggnad–
Jordbruk3
Cards Kosovo Jordbruk 10
Cards Serbien Jordbruk 20
TOTALT 43
4.2.5. Institutionell uppbyggnad
IAlbanien får institutionell uppbyggnad den största andelen av gemenskapsstödet.
Därigenom tillgodoses behovet av starkare offentliga institutioner vilka är
nödvändiga för att Albanienskallkunna utveckla närmare förbindelser med EU inom
ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Av de 37,5 miljoner euro som
anslogs 2001 avsattes 23 miljoner euro till att förbättra Albaniens kapacitet i fråga
om säkerhet och allmän ordning, förstärkningen av rättsstaten, ett sunt styrelseskick
och respekten för de mänskliga rättigheterna, förstärkning av de offentliga
finanserna, ökade tull- och skatteintäkter och förstärkt standardisering och
certifiering samt stödsamordning.
Vid sidan av flyktingars återvändande är institutionell uppbyggnad det område som
erhåller mest gemenskapsmedel. I Bosnien och Hercegovina avsattes enbart under
2001 31,26 miljoner euro till institutionell kapacitetsuppbyggnad (institutioner på
statlig nivå och enhetsnivå) och rättsliga och inrikes frågor (oberoende rättslig
kommissionochgränsförvaltning).
Tonvikten i 2001 års biståndsprogram för Kroatien ligger främst på institutionell
uppbyggnad, som fått 28,4 miljoner euro och omfattar sådan områden som
omstrukturering av arbetsmarknaden, anpassning till EU:s normer, reform av
rättsväsendet, asylpolitik, integrerad gränsförvaltning, reform av den offentliga
förvaltningen, immateriella rättigheter, konkurrenspolitik, statistik, strategisk
utveckling, kapacitetsuppbyggnad ochdet civila samhället.
Behoven av institutionell uppbyggnad varierar mellan olika delar av Jugoslavien
(Serbien, Kosovo, Montenegro) som för 2001 erhöll sammanlagt 59,8 miljoner euro
för detta ändamål. Ett centrum inrättades i Serbien för rådgivning i politiska och
rättsliga frågor och där samlades en särskild grupp med 12 internationella och lokala
experter för att erbjuda regeringen rådgivning i centrala frågor, t.ex. om övergången
till marknadsekonomi, lagstiftning, harmonisering av lagstiftning till EU:s regelverk,
anslutning till Världshandelsorganisationen. Ett avtal om finansieringen av detta
centrum undertecknades i oktober 2001 och arbetet i expertgruppen inleddes i
december 2001.
IK o s o v oh a rk o m m u n e r n af å t th j ä l pa ve x p e r t e rf r å nE Up ål o k a l ts t y r ev i dd e n
institutionella uppbyggnaden. År 2000 inrättades en kommunal och lokal
investeringsfond i syfte att finansiera projekt i liten skala för upprustning av
80infrastruktur på förslag av kommuner runtom i Kosovo. Det kan röra sig om
exempelvis lagning av vägskador och reparation av gatubelysning och
gatubeläggningar. Byrån stödde även Organisationen för säkerhet och samarbete i
Europa (OSSE) vid anordnandet av valet inovember 2001.
Förvaltningsrutinerna i Montenegro kommer att förbättras genom ett projekt för stöd
till kapaciteten vad gäller beslutsfattande inom flera institutioner, exempelvis
statistikkontoret. Sakkunskap på ledningsområdet kommer att tillhandahållas liksom
utbildningsomgångar och studiebesök utomlands. Inom ramen för detta projekt
planeras även tekniskt stöd till en reform av förvaltningen av kapitalutgifter inom
den offentliga sektorn. Byrån lämnar även tekniskt stöd till avdelningarna inom
ministeriet med ansvar för budget, finanser, internrevision och informationsteknik
(IT). Dessutom har det tillhandahållits IT-utrustning till ett värde av 1 miljon euro
ochen informations- ochteknikexpert har ställts till förfogande på lång sikt för att ge
stöd i samband med datoriseringen inom ministeriet. Teknisk expertis tillhandahålls
också somstöd vid omorganisationen av finansministeriet.
Bland de centralt förvaltade projekten har återigen tull och finansiering av tillfälliga
civila förvaltningar ingått på grund av dessa programs speciella karaktär. EuropeAids
tullgrupp för Balkan har fortsatt sin direktförvaltning av det tekniska biståndet på
tullområdet i Kosovo (CAM-K) (5 miljoner euro) och inlett utformningen av ett
liknande bistånd till Serbien (5 miljoner euro) och Montenegro (1,4 miljoner euro).
Även arbetet inom det tekniska biståndet på tullområdet i Albanien (CAM-A) (2
miljoner euro) och kontoret för bistånd på tull- och skatteområdet (CAFAO) (10,5
miljoner euro) fortsatte framgångsrikt. Kommissionen fortsatte dessutom att ge stöd
för täckning av driftskostnaderna inom övergångsförvaltningarna i Bosnien och
Hercegovina samt Kosovo. 13,5 miljoner euro ställdes till förfogande för den höge
representantens kontor och 11 miljoner euro för UNMIK:s EU-pelare med ansvar för
återuppbyggnad ochekonomisk återhämtning iKosovo.
If.d. jugoslaviska republiken Makedonien ligger förstärkningen av de statliga
institutionerna högt på dagordningen över planerade reformer, och fortsatt
gemenskapsstöd erhålls därför för institutionell uppbyggnad; 2001 avsattes 11,5
miljoner euro för detta ändamål. Tyngdpunkten låg på området rättsliga och inrikes
frågor (reformav rättsväsendet, integrerad gränsförvaltning och tullförvaltning), med
utgångspunkt från tidigare års program. För att hjälpa landet att genomföra det
allmänna ramavtalet om fred avsattes dessutom 1,7 miljoner euro för stöd till en
reformavpolisväsendet.
Kontoret för biståndpå tull-och skatteområdet(CAFAO)
Sedan 1996 har kontoret för bistånd på tull- och skatteområdet (CAFAO) hjälpt de statliga
myndigheterna och enhetsmyndigheterna i Bosnien och Hercegovina att genomföra de tull- och
skatterelaterade bestämmelserna i fredsavtalet i Dayton. Bistånd och rådgivning ges för alla
aspekter av tull- och beskattningsarbetet: förvaltning, organisation, struktur, förfaranden,
rättsliga frågor, datasystem, undersökningar och utbildning. CAFAO ses allmänt som ett av de
mera framgångsrika reformprogrammen i Bosnien och Hercegovina, och bistånd ges mot
bakgrund av en inkonsekvent och ombytlig politisk vilja att genomföra förändringar, den
fortsatta förekomsten av etniskt baserade parallella strukturer och vitt utbredd korruption.
Antalet tjänstemän från europeiska tull- och skattemyndigheter som arbetade i programmet
varierade mellan20och40personerberoende påprogrammetsbehovochverksamhet.Enav de
tydligaste indikatorerna på hur framgångsrikt programmet varit är de stadigt ökande
tullintäkterna,som2001 var tregångerhögreän 1996.
81I nedanstående tabell ges exempel på viktiga projekt för institutionell uppbyggnad
under 2001 .
Institutionell uppbyggnad – cards-åtaganden för 2001 (i miljoner euro)
Institution Land Projekt Belopp
Generaldirektoratetför
tullarAlbanien Teknisktbiståndpå
tullområdet(CAM-A)2,0
Generaldirektoratetför
skatterAlbanien Datoriseringav
skatteväsendet2,0
Den federala
tullförvaltningen &Bosnien-SerbiskarepublikenstullförvaltningBosnien och
HercegovinaModerniseringav
tullväsendet10,5
UNMIK:s
tullförvaltningKosovo Moderniseringav
tullväsendet5,0
RIF Kroatien Domstols- och rättsväsende 0,6
Institutionell
uppbyggnadKroatien Stöd tillministerietför
europeisk integration vid
tillnärmningen av
lagstiftningen0,8
Skatte-och
tullförvaltningSerbien Kontoretförsamordningpå
tull- och skatteområdetiSerbien (CAFACO)5,0
Skatte-och
tullförvaltningMontenegro Gruppen för biståndpå
tull- och skatteområdeti
Montenegro (CAFAM-M)1,4
TOTALT 27,3
4.2.6. Utveckling av den privata sektorn och ekonomisk utveckling
Som en del av EU:s politik för att hjälpa till vid övergången till en
marknadsorienterad ekonomi anslogs 36 miljoner euro till företagsutveckling under
2001. Denna strategi för ekonomisk förnyelse är fortfarande inriktad på utveckling
av den privata sektorn och den lokala ekonomin och på att skapa sysselsättning
liksom på att skapa ett enda ekonomiskt område i linje med Europeiska unionen.
Gemenskapsprojekten har verkat för dessa problemområden med 30 projekt med en
totalbudget på nära 90 miljoner euro.
Under 2001 har gemenskapsprojekten på Balkan syftat till att stärka utvecklingen av
den inhemska banksektorn genom uppbyggnad av förvaltningskapaciteten vid
inhemska banker och etablering av en självständig mikroföretagsbank. Även den
inhemska handeln utnyttjade tekniskt bistånd för att avskaffa interna handelshinder,
och det går nu framåt med harmoniseringen av skatterna och skapandet av effektiva
tullunioner.
Cards-anslaget för Albanien omfattar projekt på området för standardisering och
certifiering samt lokal samhällsutveckling i syfte att förstärka den lokala ekonomin
genomförbättrad infrastrukturochlokalsysselsättning.
Genom det serbiska företagsprogrammet ges stöd till utvecklingen av små och
medelstoraföretaggenomföljandeåtgärder:
82– Inrättande av ett lånesystem(hittills har sammanlagt 10 miljoner euro donerats
av EU genom byrån) i form av en rullande fond inom Jugoslaviens centralbank
med utlåning till små och medelstora företag via tre affärsbanker, dvs. Exim
Bank, Novosadska Bank och Zepter Bank (andra banker kommer inom kort att
ansluta sig till systemet). Dessa banker har hittills fått in mer än 600
ansökningar. Lån har beviljats i 40 fall till ett sammanlagt värde av 4 miljoner
euro.
– Stöd till ministeriet för privatisering, omstrukturering och utveckling av små
ochmedelstoraföretag.
– Inrättande och bistånd till stödinrättningar för små och medelstora företag i
form av regionala centrum för rådgivning i näringslivsfrågor i sju städer och
med underavdelningar i ytterligare elva städer. De första av dessa centrum
kommer att öppnas imaj2002.
– Inrättande och drift i Belgrad av ett euroinfocenter som kommer att öppnas i
april2002.
Vidare har 1 miljon euro tillhandahållits i form av tekniskt bistånd under första
faserna i omstruktureringen av statliga företag. Detta arbete inleddes i mars 2002
inomtre företag verksamma på transportfordons- ochjordbruksmaskinsområdet.
Europeiska byrån för återuppbyggnad spelar en centralroll för företagsutvecklingen i
Kosovo. Tillsammans med Världsbanken inrättade byrån under år 2000 en enhet för
tillfälliga krediter (Interim Credit Unit - ICU) som ger lån till små och medelstora
företag. ICU är den främsta långivaren i Kosovo. Samtidigt som byrån ger stöd till
ICU tillhandahåller den, tillsammans med den tyska utvecklingsbanken (KfW),
mindre lån till mikroföretag genom Europeiska fonden för Kosovo. Tre regionala
företagsorgan inrättades i slutet av 2001 och ett råd för utveckling av små och
medelstora företag i Kosovo har också inrättats med stöd av medel från EU. Detta
råd har en oberoende ställning som förespråkare för den privata företagssektorn.
Byrån hjälpte även till med inrättandet av ett euroinfocenter i Kosovo som nu
fungerar somen länk mellan näringslivet iKosovo och övriga Europa. Ett betydande
stöd har även lämnats till socialt ägda företag genom programmet för industriell
utveckling. Genomdettaprogramges tekniskt bistånd och låntillsocialt ägda företag
för att produktionen skall kunna komma igång på nytt och arbetstillfällen kunna
skapas.
Som en del av den övergripande satsningen på att vitalisera företagsbasen i Bosnien
och Hercegovina finansierar gemenskapen vitaliseringen av ca 45 medelstora företag
inom livsmedels-, textil- och läderindustrin samt regional företagsutveckling. Utöver
dessa 4,2 miljoner euro till vitalisering och omstrukturering anslogs under 2001
10 miljoner eurotillrullande fonder för utveckling avdenprivata sektorn.
Finansiellainstrument till stöd för små och medelstoraföretag
Genom Europeiska fonden för Bosnien och Hercegovina har ca 8,7 miljoner euro
tillhandahållits i form av lån till små och medelstora företag, varav 5 miljoner euro har
tillhandahållits av gemenskapen. Övriga bilaterala bistå ndsgivare i Europeiska fonden för
BosnienochHercegovina är Österrike, Tysklandoch Schweiz. Denna kreditfacilitet förvaltas av
en EU-bank via ett antal deltagande bosniska banker. Programmet vänder sig till små och
medelstora och nystartadeföretag och omfattar investeringar i anläggningar och utrustning och
i rörelsekapital. Det är hittills den enda programmet i Bosnien och Hercegovina som
tillhandahåller långsiktig kredit. Det finns för närvarande åtta partnerbanker (sex i Bosnisk-
83kroatiskafederationenoch två iBosnien-Serbiska republiken) som har godkänt mer än123 lån,
vilket är ett tecken på den dynamiska utvecklingen av detta låneprogram. Gemenskapen
kanaliserar även 9,5 miljoner euro till mikrolån via mikroföretagsbanken (med EBRD och IFC
som största aktieägare), som hittills har tillhandahållit över 19 miljonereuro i fler än 3 400 lån.
Åtaganden försammanlagt 90 miljonereurogjordes under 2001för30 operativa projekt.
Cards-åtagandenför utveckling av denprivatasektornochekonomiskutveckling 2001
(i miljoner euro)
Land Projekt Belopp
Cards Albanien Standarder och certifiering 2,0
Cards Regio-nalt Regionalastatistikprojekt 2,5
Cards Kroatien Industristandarder 3,0
TOTALT: 7,5
4.2.7. Hälso- och sjukvård samt utbildning
4.2.7.1. Hälso-ochsjukvård
Hälso- och sjukvård är inte en prioritering som utsetts för gemenskapsbistånd (i
motsats till bilateralt bistånd) till västra Balkan. Samtidigt ingick 31,5 miljoner euro i
Cards-programmet för 2001 för hälso- och sjukvårdssektorn i Serbien. 26,5 miljoner
euro användes för att förbättra tillgången till väsentliga läkemedel i hela Serbien och
införa sådana reformer som upprättandet av behandlingsrutiner och rationalisering
och omstrukturering av läkemedelsindustrin. Ett bidrag på 5 miljoner euro till hälso-
och sjukvårdsreformer i Serbien syftade till att förbättra kvaliteten på vissa
grundläggande tjänster vid sjukhus och vårdcentraler genom upprustning och
leverans av prioriterad utrustning. Hälso- och sjukvårdsreformen i Kosovo fick 14
miljoner euro för att en lokalt teknisk biståndsgrupp skulle bistå UNMIK:s avdelning
för hälso- och sjukvård och social välfärd, för gemenskapsstöd till ett
Världsbanksprojekt för införande att ett socialförsäkringssystem och för
tillhandahållande av viktig medicinsk utrustning och IT-utrustning.
4.2.7.2. Utbildning
Albanien har fått 2,5 miljoner euro för reform av den högre utbildningen ,v i l k e t
gjort det möjligt för landet att fortsätta att delta iTempus-programmet. Programmets
huvudsyfte är att främja reformen av de högre utbildningsanstalterna och den
akademiska undervisningen och de akademiska studierna med hjälp av gemensamma
europeiska projekt. Dessa projekt skall bidra till långsiktig utveckling och förnyelse
av partnerlandets högre utbildning genom samarbete mellan Europeiska unionens
ochpartnerlandets högre utbildningsanstalter.
Utbildningsreformen iBosnien och Hercegovina är inriktad på yrkesutbildning
och högre utbildning. Det första yrkesutbildningsprogrammet resulterade i en
grönbok somgodkänts avde 40 viktigaste aktörerna på utbildningsområdet iBosnien
och Hercegovina. Under 2001 åtföljdes detta dokument av en vitbok, som utgör ett
godkänt koncept för lagstiftning i hela Bosnien och Hercegovina och en ram för
genomförande avde operativa åtgärderna för en landsomfattande reformav systemet,
där tillämpningen av en enda utbildningsplan som ram för yrkesutbildningen ingår.
Reformen av den högre utbildningen är knuten till Bosniens och Hercegovinas
deltagande iTempus-programmet, och2001 anslog gemenskapen 3 miljoner euro fördettaändamål.
84Genom reformen av yrkesutbildningen och reformen av den högre utbildningen
kan Kroatien ta itu med arbetslösheten, ett av landets största sociala problem.
Gemenskapen bidrar till yrkesutbildningsreformen i syfte att inrätta ett modernt och
flexibelt yrkesutbildningssystem av hög kvalitet, som svarar på arbetsmarknadens
och samhällets behov och är väl integrerat med grundskolesystemet, det allmänna
gymnasiesystemet och det högre utbildningssystemet, med tonvikt på decentraliserad
förvaltning och utarbetandet av koncept för en allomfattande reform av
utbildningsplaner och lärarutbildning. Reformen av högre utbildningsanstalter och
den akademiska undervisningen och studierna gynnas av Kroatiens deltagande i
Tempus-programmet (4 miljoner euro).
Förbundsrepubliken Jugoslavien, inklusive Kosovo (under FN-förvaltning) har fått
4,9 miljoner euro för att kunna delta i Tempus-programmet. Dessutom har 1 miljon
euro under 2001 anslagits tillenreformav yrkesutbildningen iMontenegro.
Det starka sambandet mellan utbildning och arbetslöshet (för närvarande mer än
32 % av arbetskraften) i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har resulterat i
att dettaärett målområde för gemenskapsfinansiering. Under 2001 gav gemenskapen
stöd på 7 miljoner euro till reform av den högre utbildningen, varav 3 miljoner euro
avsattes för deltagande i Tempus-programmet och 4 miljoner euro (utöver 1 miljon
euro till detta ändamål 2000) för anläggning av det första universitetet som
undervisar på det albanska språket liksom på makedonska och engelska. Detta
universitet skapades för att komma tillrätta med en av de största olägenheterna för
den stora albanska minoriteten i landet och förbättra relationerna mellan de olika
folkgrupperna.
Sydöstra Europas universitet i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Den 20
november 2001 slog Sydöstra Europas universitet upp dörrarna för första gången.
Undervisningensker på albanska, makedonska, engelska och andra europeiska språk.
Universitetet kommer att ha fakulteter för juridik, företagsekonomi, offentlig
förvaltning, lärarutbildning, kommunikation och datautbildning. Den totala
kostnaden för projektet, somsamordnades avOSSE, uppgick till ca 33 miljoner euro,
ochEuropeiska unionen, inbegripet Europeiska kommissionen(med 4 miljoner euro)
och bilaterala bidrag från EU:s medlemsstater, är den största bidragsgivaren.
Projektverksamheten har varit inriktad på byggandet av universitetsbyggnaderna
liksomatttillhandahålla studielånochtäcka läroanstaltens driftskostnader.
Social utveckling – cards-åtaganden2001 (i miljoner euro)
Social utveckling Land Projekt Belopp
Obnova 2000 Kroatien Tempus 1,5
Cards2001 Kroatien Tempus 4,0
Cards2001 Kroatien Omstruktureringavarbetsmarknaden 3,0
Cards2001 Kroatien Yrkesutbildning 0,6
Utbildning F.d. jugosla-viska republi-
ken Makedo-nienSydöstraEuropasuniversitet 4,0
854.2.8. Övergripande frågor
4.2.8.1. Europeiska initiativet för demokratioch mänskliga rättigheter
2001 anslog Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter mer än
10 miljoner eurotillprojekt på västra Balkan.
Genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter gavs nära
4.5 miljoner euro till projekt för främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna
och de grundläggande friheterna i sydöstra Europa. Bland de initiativ som stöddes
var ett genom vilket de romska folkgrupperna får särskilt stöd. Genom ett särskilt
projekt ges bidrag till dialogen mellan etniska grupper genom en förstärkning av de
lokala myndigheternas förvaltningskapacitet för att hantera de romska folkgrupperna
i Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Kosovo, Montenegro och f.d. jugoslaviska
republiken Makedonien samt i Serbien (725 000 euro). Genom ett av projekten i f.d.
jugoslaviska republikenMakedonien kommer folkräkningen att kunna övervakas och
kontrolleras för att en rättrådig och opartisk framställning av befolkningen skall
kunna främjas och de internationella rekommendationerna när det gäller folkräkning
skallkunna följas (999 800euro).
Europeiskt regionaltmastersprogramfördemokrati
och mänskliga rättigheter i sydöstra Europa.
Genom projektet får forskarstuderande från Albanien, Bosnien och Hercegovina, Bulgarien,
Kroatien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien möjlighet att studera de mänskliga
rättigheterna. Denna masterskurskommer att bidra till framväxten av specialister som arbetar
inom icke-statliga organisationer och lokala förvaltningar och blir politiska beslutsfattare på
Balkan. 1 300000eurohar anslagitsför dennaåtgärd.
Demokratiseringsprocessenochstärkandet avde mänskliga rättigheterna har fått stödpå mer än 3 miljoner euro fördelat på fem projekt. Exempelvis har de civila
institutionernas och de icke-statliga organisationernas möjligheter till åtgärder
utvecklats och förstärkts, och antalet aktiva icke-statliga organisationer och deras
kapacitet har ökats genom ett projekt omfattande 820 000 euro. Ett annat projekt
inleddes för att återskapa och bygga upp förtroendet mellan olika samhällsgrupper
och polisen med hjälp av sammanslutningar mellan föräldrar och lärare och lokala
polisinitiativ. Därigenom kommer ett mera demokratisk klimat och respekt för de
demokratiska rättigheterna i Bosnien och Hercegovina att uppmuntras (300 000
euro).
Stödet för att förebygga konflikter och återupprätta freden är en av de främsta
prioriteringarna för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.
Under 2001 gavs därigenom stöd till exempelvis ett projekt kallat "Åtgärder för
kvinnliga aktivister utanför gränserna". Syftet med projektet är att ta itu med
klyftorna i samhället och i tid möta samhällets tryck på individuell och kollektiv
grund och möta vardagens verklighet i olika regioner i Albanien, Bosnien och
Hercegovina, Kroatien, Kosovo, Makedonien, Serbien och Montenegro samt i
Slovenien (660 000 euro). Syftet med ett annan projekt är att främja försoningen
mellanalbaner och minoritetsgrupper istadenGjakova och Kosovo (510 000euro).
4.2.8.2. Icke-statliga organisationers verksamhet
Det civila samhällets roll för stabiliseringen av demokratin på Balkan är av
avgörande betydelse. Det är absolut nödvändigt att det civila samhället deltar aktivt
86för att regeringen och den offentliga förvaltningen skall bli såväl genomsiktlig som
ansvarig inför medborgarna. Det behövs fortsatta förbättringar när det gäller tillgång
till information och även när det gäller lagstiftning som underlättar de icke-statliga
organisationernas verksamhet.
De nationella och regionala Cards-programmen och Europeiska initiativet för
demokratioch mänskliga rättigheter har varit de främsta förmedlarna av stöd på detta
område. I avsikt att förstärka ägandeskapet på lokal nivå och förbättra EG:s förmåga
att tillgodose behoven på den nivå som ligger närmast medborgarna har
gemenskapen vinnlagt sig om att på nära håll samverka med icke-statliga
organisationer och andra samarbetspartner inomdet civila samhället.
Exempelvis i Albanien har stödet till de icke-statliga organisationerna och det civila
samhället huvudsakligen lämnats genom insatser i liten skala. EG anslog där 0,2
miljoner euro tillen stabilisering av demokratin i sin helhet. I Kroatien gavs 1 miljon
euro till en förbättring av förmågan hos det civila samhällets organisationer och till
en förstärkning av deras prestationsmekanismer. I Bosnien och Hercegovina har
gemenskapens stöd inriktats på utbildning och kapacitetsuppbyggnad inom de icke-
statliga organisationerna, finansiering av icke-statliga organisationers projekt och
tekniskt bistånd, på grund av bl.a. dessa organisationers särskilda inblandning i
projekt som rör flyktingars återvändande. Totalt sett anslog gemenskapen 2 miljoner
euro till utvecklingen av det civila samhället. I Förbundsrepubliken Jugoslavien
tillhandahölls gemenskapens stöd främst i form av nödhjälpspaket med inriktning på
främjande av pluralism genom såväl en förstärkning av de icke-statliga
organisationerna och det civila samhället som genom försoning mellan etniska
grupper. I f.d. jugoslaviska republiken Makedonien var huvudsyftet med stödet till
det civila samhället att främja nationell försoning och under 2001 godkändes genom
kommissionens beslut såsom en mekanism för akuta ingripanden ett katastrofbistånd
till den f.d. jugoslaviska republiken Makedonien på sammanlagt 10,3 miljoner euro,
bl.a. med sikte på att förstärkadet civila samhället.
Därutöver användes mikroprojekt som förvaltas av kommissionens delegationer till
snabba och effektiva insatser som svar på ansökningar om finansiering från lokala
icke-statliga organisationer, kooperativ, utbildningsinstitutioner, kvinnogrupper och
kulturgrupper osv. Dessa medel gavs till projekt som på grund av deras ringa
omfattning normalt sett inte skulle väcka större givares intresse.
4.2.8.3. Samstämmighet med övrig politik
Syftet med gemenskapens bistånd till länderna på Balkan har varit att hjälpa dem att
delta i stabiliserings- och associeringsprocessen och därmed bidra till att förebygga
konflikter, vilket omsider leder till stabiliserings- och associeringsavtal. Inom ramen
för EU:s strategi förskjuts tyngdpunkten hela tiden bort från storskalig infrastruktur
och återuppbyggnad efter kriget till att bygga upp moderna demokratiska stater som
kan sköta sina egna angelägenheter och är tillförlitliga partner för EU. Framstegen i
den ekonomiska reformprocessen och utvecklingen av regionalt samarbete hänger
samman med gemenskapens handelspolitik för regionen, och synnerligengynnsamma handelsförmåner har beviljats inom ramen för denna. I slutet av 2000
inrättade EU ett enhetligt autonomt system för handelsförmåner, som ger tull- och
kvotfritt tillträde till marknaderna i EU för praktiskt taget all export från de fem
länderna.
874.2.8.4. Flyktingars återvändande
Flyktingars och fördrivna personers återvändande t i l ld eh e md eh a d ef ö r ek r i g e t
är fortfarande en viktig prioritering för gemenskapens bistånd till länderna på
Balkan. Att det tar så lång tid för fördrivna personer och flyktingar att återvända och
återanpassas är fortfarande ett av de största hindren för att återupprätta den politiska
stabilitetenochåtergåtillekonomiskt ochsocialt normala förhållanden iBosnien och
Hercegovina. Gemenskapsprogrammet överensstämmer med de mål som fastställs i
bilaga 7 till det allmänna ramavtalet om fred (Dayton-avtalet), de prioriteringar som
fastställts av arbetsgruppen för återvändande och återuppbyggnad, UNHCR:s analys
ochstabilitetspaktens programför regionala åtgärder.
Under 2001 inriktades 38,4 miljoner euro av de mer än 105 miljoner euro som
anslagits för Bosnien och Hercegovina direkt på flyktingars återvändande för
följande ändamål:
•Att särskilt stödja och upprätthålla genombrott (minoriteter) och spontant
återvändande.
•Att bistå planen för genomförande aväganderättslagstiftning.
•Att säkerställa återvändandets hållbarhet genom utveckling av affärs- och
sysselsättningsmöjligheter iområden för återvändande.
Minoriteters spontana återvändande till de hemde hade förekrigetiBosnien ochHercegovina.
Syftet med detta projekt var att ge stöd till den minoritetsgrupp som redan hade återvänt till
Kljuc och Bosanska Krupa och uppmuntra fortsatt återvändande. Detta uppnåddes genom
fullständig återuppbyggnad av 65 hus, reparation av eldistributionssystemet i Veliki/Mali Radic
i Bosanska Krupas kommun och en sysselsättningsskapande del omfattande utdelning av
verktyg, utsäde och boskap. Genom den sysselsättningsskapande delen av projektet erhöll 32
familjer boskap, medan 33 familjer fick jordbruksmaskiner och motorsågar och detetablerades
tre mikroföretag där nio återvändande är sysselsatta på heltid, 10 på deltid och ett fåtal på
säsongsbasis.
I Kroatien anslogs fortfarande betydande medel (23,2 miljoner euro) till flyktingarsåtervändande. Stödet ges via Europeiska unionens återuppbyggnadsprogram för
återvändande (EUPOP) i samarbete med icke-statliga organisationer på fältet.
Programmet främjar en integrerad strategi för flyktingars och fördrivna personers
återvändande och syftar till ett faktiskt återvändande till de hem de hade före kriget,
ett hållbart återvändande och återanpassning och försoning genom förbättrad
livskvalitet för hela det samhälle de återvänder tilli Kroatien.
Återuppbyggnad avhus somskadats vid konflikten.
2001 års program för bostadssektorn i Kosovo omfattar återuppbyggnad av ca 3 630
krigsskadade hus för utsatta familjer. Ungefär 3 100 hus var klara och 16 700 personer hade
flyttat in i sina bostäder i slutet av 2001. Ca 6% av familjerna kommer från etniska
minoriteter, bl.a. familjer som nyligen har återvänt till Kosovo. De icke-statliga
partnerorganisationerna i programmet har valt ut utsatta familjer efter rigorösa sociala
urvalskriterier. Särskilt utvalda kommittéer för återuppbyggnad av byar har hjälpt de icke-
statliga organisationerna och bidragit till att garantera öppenheten och den lokala
ansvarigheten vid urvalsprocessen. De icke-statliga organisationerna stödjer de stödmottagande
familjernas ”självhjälpsinsatser”för att dettaprogramskall bli framgångsrikt.
884.2.9. Samarbetet med övriga givare i regionen
En effektiv samordning mellan givare är väsentlig för att återuppbyggnaden på
Balkan skall bli framgångsrik. Europeiska kommissionens och Världsbankens
gemensamma kontor för sydöstra Europa79sörjer för att överlappningar i program
och projekt mellan olika givares verksamhet undviks. Styrgruppen på hög nivå och
styrgruppen på arbetsnivå hör tillde viktigaste mekanismerna för samordning mellan
givare och dessa sammanträder regelbundet för att diskutera centrala frågor. Bland
andra instrument för samordning mellan givare kan nämnas givarkonferenserna och
mötena i rådgivande gruppen. Det gemensamma kontoret anordnade fem större
givarmötenunder 2001.
Samarbetet med övriga givare iregionenkan ske genomgemensam finansiering av
projekten eller genom att förvaltningen av gemenskapsmedlen anförtros en annan
organisation. Exempel på det senare är att tyska KfW förvaltar kreditfaciliteten för
små och medelstora företag i Europeiska fonden för Bosnien och Hercegovina och
att OSSE tagit initiativet till Sydöstra Europas universitet i f.d. jugoslaviska
republiken Makedonien, där de finansiella resurserna från gemenskapen och
medlemsstaterna slagits samman. Ett exempel på gemensam finansiering och
sammanslagna resurser är gemenskapens bidrag genom tekniskt bistånd till
hopkoppling mellan kraftsystemen i den kroatiska Donauregionen och de
anläggningar somskallfinansierasgenomlånfrånEIBochEBRD.
Gemenskapen ger också räntesubventioner för EIB-lån, och sålunda har f.d.
jugoslaviska republiken Makedonien tidigare erhållit 20 miljoner euro för detta
ändamål. 2001 fick Bosnien och Hercegovina undantagsvis 11,89 miljoner euro i
stödtillräntesubventioner till förbättring av vägar och järnvägar.
4.2.10. EIB-lån
EIB:s verksamhet i västra Balkanområdet är huvudsakligen inriktat på
grundläggande infrastruktur för miljö, transporter och energi och på stöd för
utveckling av små och medelstora företag. Europeiska investeringsbanken verkar i
närasammarbetemedgemenskapen.
ExempelpåEIB-lånochsubventioner 2001
(i miljoner euro)
EIB-lån Land Projekt Låne-belopp
EIB Kroatien Upprustning och moderniseringavden kroatiska
sträckan av den alleuropeiska transportkorridoren VcKroatien40
EIB Albanien Uppgraderingavkraftöverförings-och
kraftdistributionsnät30
EIB Förbundsrepubliken
JugoslavienÅterställandeav transportinfrastruktur i Serbien och
Montenegro66
EIB F.d. jugoslaviska
republiken
MakedonienFinansieringför småochmedelstora
företagssatsningar20
EIB Bosnien och Upprustning av flera järnvägssträckor i alleuropeiska 40
79http://www.seerecon.org
89Hercegovina transportkorridorer
TOTALTförallalån och subventioner iBalkanområdet 319
4.2.11. ECHO
Västra Balkanområdets återhämtning från Kosovokrisen 1999 fortsatte under 2001,
även om konflikten i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien kastade sin skugga
över förbättringen av den allmänna humanitära situationen. Under 2001 fortsatte
ECHO sin närvaro i fem länder och enheter i regionen (Serbien, Montenegro,
Kosovo, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien) med en budget på
83,05 miljoner euro. Ökningen jämfört med de båda föregående åren visar på den
förbättrade humanitära situationen och de ökade insatserna från andra
gemenskapsinstrument.
ECHO:s satsningar i Västra Balkan hade tre mål: att tillgodose de nya humanitära
behoven till följd av krisen i f. d. jugoslaviska republiken Makedonien, att fortsätta
att ta itu med flyktingars, internt fördrivnas och utsatta socialfalls grundläggande
humanitära behov, och att främja LRRD-processen genom att stödja övergången till
återuppbyggnad och mer långsiktig utveckling och genom att främja självbärande
verksamheter bland stödmottagarna.
IKosovoavslutade ECHO huvuddelenavenav sina största humanitära insatser, som
övergick från en ren katastrofinsats till återställande och slutligen resulterade i en
framgångsrik övergång till en mera strukturell utvecklingsprocess. I juni 1999, när
flyktingarna från Kosovo började återvända, svarade ECHO på de trängande
humanitära behoven genom att ge livsmedel, medicinskt bistånd och tillfälligt logi
för fler än 22 000 återvändande familjer. 2000 fortsatte ECHO att t illgodose de mest
utsattas grundläggande behov samtidigt som den stödde de första stegen i
återhämtningsprocessen (i utbildnings- och hälso- och sjukvårdssektorerna, genom
upprustning av vattenförsörjningen och genom att stödja projekt för självbärande
verksamhet). Under 2001 lyckades ECHO avsluta sin tidigare insats och fortsatte att
stödja FN:s flyktingkommissariats insatser för att skydda och hjälpa minoriteter.
Dessutom gav ECHO elementärt bistånd till flyktingarna från f.d. jugoslaviska
republikenMakedonien(72 000 när krisenkulminerade) ochderas värdfamiljer.
Serbien var fortfarande föremål för ECHO:s största insatser. De politiska
förändringarna i Serbien och den reforminriktade regeringen har dragit till sig
långsiktigt strukturstöd från givarna, inklusive gemenskapen, vilket visar sig av
framgångarna vid den givarkonferens för Förbundsrepubliken Jugoslavien som hölls
iBryssel ijuni2001. De humanitära behoven är emellertid fortfarande mycket stora i
Serbien, huvudsakligen på grund av det stora antalet flyktingar och internt fördrivna
(nära 600 000 personer). Medan utsikterna till de internt fördrivnas återvändande
fortsätter att vara dystra kan hållbara lösningar för flyktingar – huvudsakligen
integrering men också repatrieringen – skönjas. ECHO:s program för 2001 fortsatte
att ta itu med de grundläggande behoven samtidigt som det strävade efter
långsiktigare lösningar, t.ex. att underlätta repatriering (juridisk information, besök
för att se hur situationen är) och stödja privat boende för flyktingar som ett värdigare
boendealternativänuppsamlingscenter.
IMontenegro ochAlbanien har de humanitära behoven till följd av Kosovokrisen
praktiskt taget helt tillgodosetts. I Montenegro har ECHO inriktat sig på att täcka de
särskilda behoven under vintern och minska mottagargruppernas beroende av
90humanitärt bistånd genom att finansiera självbärande verksamheter. I Albanien, som
är ett av de fattigaste länderna iEuropa, har tyngdpunkten legat på att slå samman de
tidigare insatserna inom hälso- och sjukvård och vatten och sanitet för att underlätta
övergångentillenutvecklingsprocess.
If.d. jugoslaviska republiken Makedonien uppstod 2001 en öppen konflikt mellan
väpnade albanska extremistgrupper (EAAG) och de makedonska försvarsstyrkorna.
Konflikten trappades upp i olika omgångar under det första halvåret, vilket
resulterade i flera vågor av befolkningsfördrivning inom och utanför landets gränser,
framför allt till Kosovo. Världssamfundet, och framför allt EU, verkade aktivt med
politiskt medling och återuppbyggnadsstöd (genom mekanismen för akuta
ingripandenoch Cards-programmet för 2001) liksom med humanitärt bistånd. I strikt
överensstämmelse med sitt mandat tillhandahöll ECHO livsmedelshjälp åt alla
internt fördrivna och utsatta återvändande och annan hjälp än livsmedel till
värdfamiljer och internt fördrivna, och ECHO har också finansierat akut
återuppbyggnad av skolor och vårdcentraler som skadats i samband med konflikten,
för att underlätta de internt fördrivnas återvändande. Alltsedan konflikten började har
insatserna, genom ett nära samarbete inom kommissionen, fördelats mellan de olika
gemenskapsinstrumenten, och både överlappningar och tomrum har därigenom
kunnat undvikas. ECHO riktade in sig på de omedelbara humanitära behoven medan
mekanismen för akuta ingripanden tog hand om behoven på medellång sikt, t.ex.
återuppbyggnad av bostäder. Trots en viss positiv utveckling sedan ett ramavtal
slutits mellan de politiska ledarna från båda folkgrupperna och godkännandet av
grundlagsändringar i november, var processen på den politiska fronten i slutet av
2001 fortfarande bräc klig.
91ECHO:s finansieringsbeslut 2001 (i miljoner euro)
Land Belopp
Serbien 47,800
Montenegro 7,500
Kosovo 14,000
F.d. jugoslaviska republiken Makedonien 5,400
Albanien 6,600
Regionalt 1,750
TOTALT 83,050
4.2.12. Övervakning i Balkanländerna
Under år 2000 utformade kommissionen ett förbättrat resultatorienterat
övervakningssystem för ALA/MED/AVS och Balkanregionen vilket bygger på
kommissionens metod för projektcykelförvaltning och systemet testades under 2001.
Dessa faser har nu avslutats och i nedanstående stycke beskrivs de första trevande
men intressanta insikterna om vad som fungerar och vad som kan förbättras när det
gäller Balkan. Ytterligare upplysningar om det resultatorienterade
övervakningssystemet återfinns i punkt 1.4 (övervakning). Systemet skall tillämpas
generellt frånoch med 2002.
Under 2001 besöktes 12 projekt i två länder på Balkan. Den totala
gemenskapsfinansiering som omfattades av dessa besök uppgick till 112,3 miljoner
euro. De viktigaste sektorer som bedömdes var för det första infrastruktur och
ekonomiska tjänster (76 %) och för det andra den ekonomiska sektorn, institutionell
uppbyggnad, det civila samhället, social infrastruktur och sociala tjänster (22 %).
Totalpoängen för projekten i regionen var 2,28, jämfört med ett genomsnittsbetyg på
2,5.
Effektivitet, genomslagskraft och hållbarhet bedömdes som de mest framgångsrika
aspekterna. Delkriteriet social och kulturell lämplighet, där målgruppernas
deltagande i utformning och genomförande och relationerna mellan
projektpersonalenochdet lokalasamhället ingår, fick denhögsta poängen iregionen.
Bland huvudkriterierna var relevans och ändamålsenlighet svagast.
Resultatuppfyllelse, när det gäller ändamålsenlighet, var det delkriterium som fick
lägst poäng, följt avekonomisk lämplighet (somettdelkriteriumförhållbarhet).
4.2.13. Slutsatser och framtidsperspektiv
I och med att Cards-programmet antogs år 2000 infördes ett mera strategiskt
förhållningssätt till tillhandahållandet av bistånd till länderna på västra Balkan
främjades uppnåendet av målen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Under
2001 tillgodosågs genom programmet såväl de långsiktiga utvecklingsbehoven som
de omedelbara behov som uppstått till följd av konflikter eller situationer i
efterdyningarna avdessa.
Biståndet inom ramen för Cards-programmet har på det hela taget tillhandahållits
snabbt och effektivt. I synnerhet Europeiska byrån för återuppbyggnad har uppvisat
imponerande resultat när det gäller att snabbt och effektivt tillhandahålla bistånd
inom sitt verksamhetsområde, dvs Kosovo, Serbien och Montenegro, och sedan
92december 2001 även i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. I regionen i övrigt
håller beslutsfattandet påatt överföras tillkommissionens delegationer.
Allteftersom regionen utvecklas kommer biståndet att förändras. År 2001 antogs
landstrategier och en regional strategi för perioden 2002-2006. Programmen kommer
under den tidsperioden att inriktas på viktiga prioriterade områden i stabiliserings-
och associeringsprocessen och gradvis övergå från återuppbyggnad till
institutionsuppbyggnad och ekonomisk reform varvid ett viktigt inslag kommer att
vara att i vart och ett av länderna bygga upp institutionell kapacitet för att förstå,
lagstifta om och slutligen genomföra de grundläggande beståndsdelarna i
gemenskapens regelverk.
934.3. Östeuropa, Kaukasus och Centralasien
Regionen Östeuropa, Kaukasus och Centralasien har under 2001 haft tre stora frågor att
hantera. Den största gäller naturligtvis läget efter den 11 september, eftersom händelserna
denna dag har en betydande inverkan på EG:s strategi i framförallt Centralasien. För 2002
förväntas anslagen för denna region fördubblas. För det andra har EU välkomnat
framstegsreformerna i Ryssland. Detta har markerats med en ökad fokusering av EU-stödet
för genomförande av reformagendan, vilket bygger på tidigare åtgärder inom Tacis som
bidragit till att inrätta lagstiftning om reformerna. För det tredje har EG givit mycket stöd till
de länder somhåller på att utveckla strategidokument för minskning av fattigdomen.
I fråga om sektoriella prioriteringar kan tre teman i EG-stödet för 2001 noteras särskilt. För
det första ägnades ökad uppmärksamhet åt rättsliga och inrikes frågor, något som kommer att
öka ytterligare under kommande år. För det andra befäste EG sitt stödtillden sociala sektorn,
särskilt hälso- och sjukvård och utbildning. För det tredje har gränsöverskridande frågor
prioriteras särskilt, bland annat bättre gränsförvaltning.
4.3.1. Inledning
Europeiska unionen är tillsammans med sina medlemsstater den största givaren av
utvecklingsbistånd till Östeuropa, Kaukasus och Centralasien80. Programmet Tacis
fortsatteatt vara huvudkällan för EU-stödet tillregionenunder 2001.
Det främsta syftet med Tacis är att stödja övergången till marknadsekonomi och
stärka demokratin. Detta mål är det centrala i partnerskaps- och samarbetsavtalen,
vilka i sin tur utgör grunden för EU:s fortlöpande förbindelser med Östeuropa,
Kaukasus och Centralasien. Partnerskaps- och samarbetsavtalen utgör rättsliga
ramverk, grundade på respekten för demokratiska principer och mänskliga
rättigheter, i vilka riktlinjerna för de politiska, ekonomiska och handelsmässiga
relationerna mellan EU och partnerländerna fastställs. Varje partnerskaps- och
samarbetsavtal är ett tioårigt bilateralt fördrag som undertecknas och ratificeras av
EUochden enskilda staten. Dessutomsamarbetar Europeiska unionen med Ryssland
och Ukraina enligt gemensamma strategier under EU:s gemensamma utrikes- och
säkerhetspolitik. De gemensamma strategierna syftar till att stärka samsynen mellan
EU:soch medlemsstaternas politik ochverksamheter idessa två länder.
Ryssland deltar också i initiativet ”Nordliga dimensionen” som gäller Europeiska
unionens utrikespolitik och gränsöverskridande politik omfattande Östersjöområdet,
Ishavsområdet och nordvästra Ryssland. Under 2001 hölls de första mötena inom
energidialogen mellan EU och Ryssland, bland annat inom fyra tematiska
arbetsgrupper, samt etttoppmöte. Kommissionen lade också framett meddelande om
Kaliningrad ijanuari200181, vars slutsatser antogs avrådet.
Den rättsliga grunden för Tacis 2000–2006 är rådets förordning (EG, Euratom) nr
99/2000, som trädde i kraft i januari 2000. I förordningen tas hänsyn till de
erfarenheter unionen gjort i regionen under de senaste elva åren.
Programplaneringsprocessen har utvecklats och förhållandet mellan EG och
80Tacis: programmet för tekniskt stöd till Oberoende staters samvälde och Mongoliet, omfattar Armenien,
Azerbajdzjan, Georgia, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavien, Mongoliet, Ryssland, Tadzjikistan,Turkmenistan,Ukraina,Uzbekistan och Vitryssland.
81KOM(2001) 26, 17.1.2001.
94partnerländerna grundas numer i högre grad på en konstruktiv dialog och mindre på
ett gensvar på partnerregeringarnas önskemål. Genom de nya åtgärdsprogrammen,
särskild de för Moldavien och Kirgizistan, har en stark tonvikt lagts på att minska
fattigdomen. Dessutom har förvaltningen av Tacis ändrats mot en inriktning på färre
och större projekt.
Tacisprogrammet är uppdelat itvå huvudkategorier: nationella program och program
som omfattar flera länder. Under 2001 har strategidokument utarbetats för vart och
ett av de större programmen för perioden 2002–2006, utom i fråga om Vitryssland
och staterna i Centralasien. I dessa dokument analyseras situationen och fastställs
EU:s gensvar på denna situation. Vägledande program som beskriver prioriteringarna
för genomförande av strategierna har också utvecklats för perioden 2002–2003. För
de nationella programmen fastställs i de vägledande programmen två eller tre av
följande samarbetsområdensomprioriterade:
•Institutionella, rättsliga ochadministrativa reformer
•Stödtilldenprivata sektornochekonomisk utveckling
•Socialakonsekvenser avövergången
•Utveckling av infrastrukturnät
•Miljöskyddochförvaltningavnaturresurser
•Utveckling av landsbygdsekonomin
De största programmen som omfattar flera länder är följande: Regionalt samarbete,
gränsöverskridande samarbete, Östersjösamarbete, kärnsäkerhet och EBRD:s facilitet
för investeringsförberedelser.
95ÅTAGANDENOCH UTBETALNINGAR IREGIONENUNDER 2001 (miljoner euro)
ÅTAGANDEN UTBETALNINGAR
2001 2000 2001 2000
PROGRAM
Nationellahandlingsprogram(B7-
5200B)
Armenien 7,8 4,3 3,4
Azerbajdzjan 21,6 4,6 13,2
Vitryssland 3,1 1,4
Georgien 4,0 8,5 3,7 6,6
Kazakstan 14,0 6,1 4,6
Kirgizistan 9,1 4,4 2,4
Moldavien 19,5 4,0 6,7
Mongoliet 4,3 2,4 4,8
Ryssland 80,0 53,0 86,4 91,3
Tadzjikistan
Turkmenistan 2,9 3,1
Ukraina 63,0 63,5 31,2 59,2
Uzbekistan 10,0 6,8 11,9
Delsumma 189,6 168,7 159,9 208,6
Handlingsprogram som omfattar flera
länder
Gränsöverskridande(B7-5210) 23,0 22,5 26,1 19,4
Östersjö(B7-5211 2001, B7-5370 2000) 6,0 5,9
Kärnsäkerhet(B7-524 endast för 2001) 51,0 35,8
Regionala + andra program för flera länder
(B7-5200B)*101,7 214,3 126,2 182,0
Fonden för inkapsling av Tjernobyl (B7-
536)40,0 40,0 40,4
ATA (B7-5200A) 12,2 32,4 5,6 2,0
Delsumma 233,9 275,1 233,6 243,9
Övrigabudgetposter
Livsmedelsbistånd (audit) 1,4
Delsumma 1,4
TOTALSUMMA 423,5 443,8 395,0 452,4
* förår 2000ingårkärsäkerhet
Översikt över åtaganden och utbetalningar 2000–2001(miljoner euro)
2000 2001 Summa
Åtagande 443,8 423,5 867,3
Utbetalningar 452,4 395,0 847,4
KvotU/Å 102,0% 93,3% 97,7%
964.3.2. Regionalt samarbete
Över hälften av Tacisstödet kanaliseras genom initiativ som omfattar flera länder.
Inom detta område läggs tonvikten främst på tre instrument, nämligen programmet
för regionalt samarbete (stöd till samarbete mellan de nya oberoende staterna),
programmet för gränsöverskridande samarbete (stöd till de nya oberoende stater som
gränsar tillEU ochkandidatländerna) ochprogrammet för kärnsäkerhet.
4.3.2.1. Programmet för regionalt samarbete
Programmet för regionalt samarbete stödjer samarbete mellan de nya oberoende
staterna. De tre områden som prioriteras är nätverksbyggande, miljö samt rättsliga
och inrikes frågor. De regionala vägledande programmen för 2002–2003 utarbetades
och godkändes 2001 för programmet för regionalt samarbete. I dessa dokument
föreslogs nya verksamheter inom flera olika områden, som stöd till utveckling av
policylinjer som stämmer överens med olika internationella miljöinitiativ (t.ex.
Kyoto-protokollet) och utveckling av ett program för reformer inom
telekommunikationsområdet. Utöver dessa föreslagna insatser fortsatte också arbetet
inom det programmet för regionalt samarbete med mer etablerade stödprogram som
Traceca (transporter) ochInogate (olja ochgas).
a)Nätverk
Stödet till nätverk ges främst genom de två stora programmen Inogate, som omfattar
sektorn för olja och gas, och Traceca som gäller transporter. Utöver dessa två stora
programkanstödges också inomtelekommunikationssektorn.
•Traceca
Genom Tracecaprogrammet ges stöd åt utvecklingen av den öst-västliga
transportkorridoren från Europa till Centralasien, via Kaukasus, för att göra det
lättare för länderna i detta område att få tillträde till Europa- och världsmarknaden,
och för att uppmuntra regionalt samarbete. Myndigheterna i signatärstaterna har
enats om det multilaterala Tracecaavtalet – själva grunden till Traceca – som är
förankrat både i Tacis och i Phare82. Avtalet följdes av en detaljerad åtgärdsplan för
2000–2001. I februari 2001 inrättades Tracecas sekretariat i Baku, in Azerbajdzjan.
Inom programmet pågår sex projekt, vilka utgör en del av Tacis regionala
handlingsprogram 1999 och genom vilka man genomfört studier inom vägsektorn i
Kaukasus och prognoser för trafiken mellan de tolv Tracecaländerna. Vidare håller
ett stort kontrakt för leverans av optisk kabel längs järnvägen i Armenien, Georgien
ochAzerbajdzjanpå att genomföras.
•Inogate
Inogate syftar till att främja samarbete mellan producenter, transportörer,
pipelineföretag och konsumenter inom olje- och gassektorn i hela Tacisregionen. På
så sätt vill man främja mellanstatliga projekt för olja och gas, minska riskerna för
investerare och främja införandet av internationella normer – särskilt i fråga om
82Phare: program för stöd till ekonomisk omstrukturering i Polen och Ungern (programmet har sedan
utvidgats till att omfatta även Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Rumänien, Slovakien, Slovenienoch Tjeckien).
97miljö och säkerhet – inom infrastrukturnäten för energi. Tjugoen länder i Östeuropa,
Kaukasus och Centralasien samt Grekland och Turkiet har undertecknat Inogates
paraplyavtal, genomvilket de öst-västliga korridorerna för olja och gas uppgraderas i
överensstämmelse med de normer som gäller i EU och internationellt. Fyra nya
Inogate-projekt inleddes under 2001 för att fortsätta det pågående arbetet med att
förbättra säkerheten igastransiteringen mellande nya oberoende staterna.
b)Miljö
Tacis finansierar en rad regionala miljöinitiativ, som t.ex. ett projekt för att hjälpa
miljöministerierna att genomföra sina nationella miljöåtgärdsplaner, utveckla en
gemensam politik och stödja delprojekt inom miljöfinansiering och politiska
reformer. I ett annat projekt finansieras gränsöverskridande flodförvaltning i fyra
flodområden. Projektet omfattar nio länder och stöds av konventionen om
gränsöverskridande vattendrag mellan Förenta nationerna och Centraleuropa. Det
framgångsrika miljöprojektet för Kaspiska havet avslutades under 2001 med att
lokala experter besökte Kaspiska havet för övervaka inträngande och giftiga arter.
Det gemensamma miljöprogrammet, som samlar investeringar från olika
internationella finansieringsinstitutioner, underlättade beviljandet av ett lån på
60 miljoner euro för vattenskydd i Kazakstan under 2001. Vidare har framsteg gjorts
inom den internationella ramen ”Environment for Europe”. Ytterligare stöd gavs till
sekretariatet för programberedning, som är baserat inom Europeiska banken för
återuppbyggnad och utveckling (EBRD), och till arbetsgruppen för
miljöåtgärdsprogrammet, som har sin bas inom Organisationen för ekonomiskt
samarbete och utveckling (OECD). Tacismedel anslogs också till icke-statliga
organisationer för utarbetandet av ett dokument om hållbar utveckling som skulle
presenteras iBrysselunder ”Green Week”-kampanjen83.
c)Rättsliga och inrikes frågor
Europeiska unionen fäster allt större vikt vid att främja rättsstatsprincipen och ett
effektivt rättsväsende genom sitt stöd till de nya oberoende staterna och Mongoliet
via Tacis. Centrala frågor är kampen mot organiserad brottslighet, särskilt
narkotikahandel och handel med kvinnor, samt att minska illegal invandring genom
de nya oberoende staterna. EU ägnar också särskild uppmärksamhet åt
Kaliningradområdet och dess framtid som ”enklav” bland unionens medlemsstater.
GenomTacis strävar man också efter att ge systematiskt stöd till en bättre förvaltning
av gränserna. Fyra nya initiativ föreslogs under det regionala programmet för 2001:
gränsförvaltning vid gränsen mellan Vitryssland och Ryssland, kamp mot handel
med kvinnor i Ryska federationen, mot organiserad brottslighet i Kaliningrad och
mot narkotikahandel ide västra nya oberoende staterna ochKaukasus.
4.3.2.2. Gränsöverskridande samarbete
Programmet för gränsöverskridande samarbete (Cross border cooperation, CBC) är
utformat för att ge stöd åt de nya oberoende stater som gränsar till EU eller
kandidatländerna. Stödet är inriktat på tre huvudteman, nämligen ekonomisk
utveckling (särskilt små och medelstora företag), miljö och gränsövergångar. Stödet
83Green Week är en årligen återkommande kampanj som anordnas av Europeiska kommissionens
generaldirektorat för miljö som en plattform för åtgärder för ökad medvetenhet om EU:s miljöpolitikoch -verksamhet.
98är avsett att komplettera det stöd som ges genom Tacis nationella program och
detaljer om de enskilda sektorerna återfinns längre fram i rapporten. Under 2001 har
huvudfokus inomdettaområde legat på att öppna ett antalgränsövergångar för trafik,
vilket inleddes under tidigare program. Vidare fördes det gränsöverskridande
projektet för ekonomisk utveckling i Uzghorod vid gränsen mellan Ukraina, Ungern
och Slovakien närmare sitt fullbordande. Detta är det första större
gränsöverskridande projekt för ekonomisk utveckling som finansieras genom Tacis
och det har gett värdefulla lärdomar inför projekt som snart inleds i Moldavien och
Ukraina. Programmet för gränsöverskridande samarbete har varit särskilt aktivt vid
finsk-ryska gränsen. Ett seminarium hölls i S:t Petersburg i november 2001 för att
bidra till att stimulera Ukrainas, Vitrysslands och Moldaviens medverkan.
Förhoppningen är att detta kommer att leda till att det inrättas gränsöverskridande
kommittéer mellangrannländer.
Gränsstationen vid KamennyLog (Vitryssland)–Medininkai (Litauen)
Gränsövergången vid Kamenny Log i Vitryssland ligger på vägen mellan Minsk och Vilnius.
Öppnandet av den kommer att underlätta handelstrafiken längs den viktiga vägen från
Kaliningrad, genom Vilnius och Minsk, och vidare till Moskva, samt länka samman Östersjöns
hamnar med Ryssland. I och med Vitrysslands och Litauens självständighet uppstod behovet av
en extern gränsstation. Behovet av att kunna genomföra kontroller ansågs än viktigare med
tanke på att Litauen inte är medlem i Oberoende staters samvälde och inte heller i tullunionen
med Ryssland. Gränsstationen är därför en viktig knutpunkt mellan Östeuropa, Kaukasus,
Centralasienoch denväxande Europeiska unionen. Ett bidrag på 1,34 miljoner euro från Tacis
bidrog till uppbyggnaden av gränsstationen, och utrustning kommer att t illhandahållas med
hjälp av ett bidrag på 1,12 miljoner euro som omfattar tre gränsstationer i Vitryssland. Det
Tacis-finansierade byggnadsarbetet inleddes i januari 2001 och avslutades i slutet av december
samma år. Leveranserna av utrustning till gränsstationen kommer att vara slutförda i april
2002.
4.3.2.3. Kärnsäkerhet
Europeiska unionen har i hög grad bidragit till hanteringen av problemen i samband
med stängningen av kärnkraftverket i Tjernobyl genom det nya projektet för
byggande av ett industrikomplex för fast radioaktivt avfall och ytterligare ett bidrag
om 100 miljoner euro till fonden för inkapsling av Tjernobylreaktorn, förvaltad av
Europeiska banken för återuppbyggnad ochutveckling.
Särskild tonvikt har lagts på att öka driftssäkerheten genom ”hjälp på platsen” (on
site assistance), vilket ges fortlöpande av EU-aktörer vid 14 platser i de nya
oberoende staterna. Denna hjälp syftar till att öka konstruktionssäkerheten, skapa
bättre villkor för drift och övervakning och att organisera driftssäkerheten.
Oberoende tillsynsmyndigheter stärks genom EU:s tekniska och finansiella bistånd
och en stor del av den lagstiftning som krävs har nu införts. Den övergripande
säkerhetskulturen har förbättrats genom en mer formell och regelbunden dialog
mellan reaktoroperatörer och tillsynsmyndigheter (den så kallade 2+2-strategin).
Kärnkraftverken moderniseras genom tillhandahållande av utrustning (ett system för
rengöring av kondensatorer till kärnkraftverket i Balakovo, utrustning för
oförstörande provning till flera kraftverk, system för kontroll av ånggeneratornivå till
kärnkraftverket isödra Ukraina osv.).
För närvarande pågår 91 projekt för allmänt stöd, 17 kontrakt med leverantörer av
utrustning och tre bidrag till EBRD för inkapsling av Tjernobylreaktorn. Under det
årliga programmet 2001 har 18 nya projekt identifierats, vilka syftar till att förbättra
99kärnsäkerhetskulturen i Ryssland, Ukraina och andra stater i Oberoende staters
samvälde.
För att stödja inrättandet av ett tillförlitligt säkerhetssystem i Ryssland ger
Europeiska kommissionenstödtill vetenskaps- och utbildningscentrum iObninsk för
utbildning av operatörer och inspektörer och för tekniskt stöd till de ryska
operatörerna. Dessutomerbjuder Ural Siberian Training and Methodological Centre
i Snezhinsk utbildning och tjänster till operatörer och inspektörer som arbetar i
slutstadiet av bränslecykeln.
Kommissionen samarbetar inte bara med EBRD utan också med Internationella
atomenergiorganet, vars verksamhet för förbättring av kärnsäkerheten i de nya
oberoende staterna för närvarande kanaliseras genom dess program för tekniskt
samarbeteochexpertkontaktgruppen med anknytning tillnordvästra Ryssland.
Viktiga steg har också vidtagits för att påskynda genomförandet av befintliga
åtaganden i kärnsäkerhetsprogrammet. Den personal som arbetar med detta har
utökatsocharbetsgruppenär nu välrustad för att möta de fyra främsta utmaningarna:
hjälp på plats, konstruktionssäkerhet och katastrofberedskap utanför kärnkraftverken,
radioaktivt avfall och avfallssäkerhet, samt tillsynsmyndigheter och organisationer
för teknisk säkerhet.
Att säkerställa godtagbara säkerhetsnivåer vid ombyggnad avkärnkraftverk: strategin”2+2”
Licensinnehavarna har ensamma totalansvaret för säkerheten vid sina kraftverk och deras
inverkan på miljön. Tillsynsmyndigheterna i nspekterar och bedömer alla
kärnkraftsanläggningar för att se till att de överensstämmer med lagar och licensv illkor. Tacis
program för kärnsäkerhet bidrar direkt till uppgradering av kärnkraftsanläggningar i de nya
oberoende staterna, men också till att främja direkt överföring av kunskap om bästa
västeuropeiska säkerhetsmetoder till både licensinnehavare och lagstiftare. Mer specifikt tar
Tacisprogrammet itu med problemet att knyta samman dessa två parter vid licensgivning för
uppgradering av kärnkraftverk. Den strategi som går under benämningen 2+2 erbjuder en
sammanlänkad plan för samarbete, dels mellan kärnkraftsanläggningar i EU och i de nya
oberoende staterna, dels mellan lagstiftare och expertorganisationer i EU och i de nya
oberoende staterna. Förutom att denna helhetsstrategi bidrar till att förbättra rutinerna vid
licensgivning i de nya oberoende staterna bidrar den också till att säkerställa att EU-
finansierade ombyggnader av kärnkraftverk verkligen ökar säkerheten och sker enligt
västeuropeiska normerochpraxis.
Regionalt samarbete – Åtaganden 2001(miljonereuro)
Regionalt samarbete Belopp
Regionalt samarbete 38,0
Gränsöverskridande samarbete 23,0
Östersjösamarbete 6,0
EU/EBRD facilitetför investeringsförberedelser 15,4
Kärnsäkerhet 51,0
Fondenför inkapslingavTjernobylreaktorn 40,0
ISTC/STCU 25,0
Övrigt 21,8
Summa 220,2
1004.3.3. Transport och infrastruktur
4.3.3.1. Transport
Stöd till transportsektorn ges både genom programmet för regionalt samarbete (se
ovan) och genomde nationella handlingsprogrammen. Syftet med transportprojekten
är att modernisera transportsystemet och göra det mer lämpat för en modern
marknadsekonomi. Under 2001 pågick 16 projekt inom denna sektor. Över 400
europeiska experter var involverade i projekten, varav 30 heltidsboende i
partnerländerna.
Den transportinfrastruktur som ärvts från Sovjettiden är överdimensionerad i
förhållande till de nuvarande behoven och behoven på kortare sikt. Det krävs därför
inte några större investeringar, även om en del stöd behövs för att kunna fortsätta
utnyttja den befintliga infrastrukturen på ett effektivt sätt. Transportsystemet
domineras fortfarande av järnvägen, som utnyttjas till över 80 % av
landtransporterna(jämfört med20%iEU).Föratt förbättra systemets flexibilitet har
Tacis främjat projekt för multimodala transporter, genom att ge stöd till ökade
landsvägstransporter, uppdelning av stora transportbolag, och överförande av
förvaltningskunskaper till partnerländerna. Stöd har också givits till inrättande av
modernare lagstiftning och institutionella strukturer.
Bland de projekt som slutfördes under 2001 kan nämnas projekten för säkerhet på
väg och säkerhet i Rysslands hamnar, där man framgångsrikt introducerat
västerländsk standard på båda områdena. Bland de större projekt som inleddes 2001
finns ett för omstrukturering av Moldaviens järnvägar, ett för utveckling av
Kaliningrads hamnar ochett för vägförvaltning inordvästra Ryssland.
Moldaviens järnvägar
Projektet för Moldaviens järnvägar syftar till att vitalisera landets järnvägssystem och
förbättra dess konkurrenskraft. Projektet omfattar konsultrådgivning och utbildning inom
myndigheter i Moldavien och till Moldaviens järnvägar med särskild inriktning på utveckling
ochgenomförande avenplanför omstrukturering.
Kaliningrads hamnar
Kaliningrads hamnar är de enda isfria ryska hamnarna i nordvästra Ryssland och de kommer
att få ökad betydelse i och med grannländerna Polens och Litauens nära förestående anslutning
till EU. Projektet för utveckling av Kaliningrads hamnar inleddes i februari 2001, och det är
utformat för att underlätta handel och investeringar mellan EU:s medlemsstater och Ryssland
genom förbättring av effektiviteten och uppgradering av fysisk och teknisk kapacitet i kanalen
och i Kaliningrads hamnar. Projektet främjar särskilt samriskföretagens, de privata bankernas
och de internationella finansieringsbolagens möjligheter att finansiera en förbättring av den
fysiska infrastrukturen och utrustning för godshantering. Dessutom t illhandahålls i projektet
ledningsutbildning i kommersiell marknadsföring för ledningspersonal vid hamnmyndigheten
och hamnföretag .
4.3.3.2. Infrastruktur
Uppbyggnad /underhåll
Den huvudsakliga verksamheten inom infrastruktursektorn när det gäller
entreprenadkontrakt finansieras genom Tacis gränsöverskridande samarbetsprogram
(CBC, se även avsnitt 2.2). Under 2001 slutfördes byggandet av fyra Tacis-
finansierade gränsstationer vid Salla och Svetogorsk i Ryssland, Kamenny Log i
Vitryssland och Leushen i Moldavien. Under året inleddes också två nya separata
101entreprenadkontrakt för tillfartsvägar till och bro över floden Bug på gränsen mellan
Ukraina och Polen, vilket kommer att slutföras under 2002. Anbudsinfordringar för
entreprenader inleddes för en järnvägsgränsstation vid Ivangorod i Ryssland,
gränsstationen vid Bagrationovsk och demarkering av 650 km gräns mellan
Vitryssland och Litauen. Anbudsinfordringar gjordes också för sammanlagt 30
leveranser av utrustning (16 i Ryssland, 4 i Vitryssland, 6 i Ukraina och 4 i
Moldavien).
Energisektorn
Under 2001 fortsatte åtta stora projekt inom energisektorn i Ukraina, Centralasien
och Kaukasus. Tre av dessa var inriktade på omorganisering av olje- och gassektorn
och tre på att främja en effektivare energianvändning i Ukraina. De övriga två gällde
stöd till en strukturreform av energimarknaden i Kaukasus. Inom energisektorn i
Ryssland genomfördes elva projekt, av vilka fem stycken kommer att fortsätta under
2002.
Transport och infrastruktur– Åtaganden 2001 (miljonereuro)
Transport och infrastruktur Land Belopp
Transport Kirgizistan 1,2
Miljö Kazakstan 2,0
Energi Ukraina 20,0
Total 23,2
4.3.4. Livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling
Tacis understödde under 2001 tolv fortgående projekt inom livsmedels- och
jordbrukssektorn i Ryssland. Två av dessa projekt var inriktade på främjande av
kooperativ verksamhet i jordbruket (produktions-, bearbetnings- och lånekooperativ)
i tre försöksregioner. Ett annat projekt syftade till att främja reformer genom
utbildning inomjordbruket. Tacis stöddeockså ett projekt om livsmedelskvalitet somomfattar olika regioner och gäller utvalda livsmedelsprodukter. Vidare pågick två
projekt för omstrukturering av jordbruksföretag (i Astrakhan och i Ural), ett om
centra för jordbruksrådgivning isödra Ryssland och ytterligare ett på federal nivå för
rådgivning till ministeriet för jordbruk och livsmedel för att främja nya politiska
riktlinjer.
Information om alla projekt som slutfördes under 2001 spreds i stor omfattning för
att uppmuntratill liknande åtgärderiregionen.
I de övriga nya oberoende staterna pågick 17 fortgående projekt omfattande alla
aspekter av landsbygdsutveckling: förbättring av jordbruksproduktionen (odling och
djurhållning), bearbetning av jordbruksprodukter, saluföring och distribution av
produkter, privatisering och registrering av mark, bättre
utsädesproduktion/avkastning, utveckling av jordbrukssammanslutningar och
kooperativ, lånemöjligheter för landsbygden, livsmedelskvalitet och livsmedels-
säkerhet samt utnyttjandeavvattenochkonstbevattningtilljordbruket.
102Programför leverans avjordbruksprodukter från EUtill Ryssland
Genom rådets förordning (EG) nr 2802/98 av den 17 december 1998 fick EG mandat att
leverera jordbruksprodukter till Ryssland. Programmet var det största för leverans av
livsmedel som EG genomfört i regionen (omkring 1,85 miljoner ton levererades till över 50
områden) ochkostnadenuppgicktill400 miljoner euro.
Leveransen av produkter slutfördes i april 2000 då nästan alla produkter sålts till priser
motsvarande gällande marknadsvärde. Intäkterna från denna försäljning bokfördes till ett
särskilt konto vid ryska finansministeriet. Syftet var att använda intäkterna till att betala
pensionsskulder (80%) och till stöd för ministerierna för hälso- och sjukvård och för
arbetsmarknad (20 %). År 2001 ägnades främst åt förvaltning av detta särskilda konto.
Förutom det faktum att programmet för leverans av jordbruksprodukter i sig var komplext
uppstod svårigheter i frågaominsamling och användning avsamfinansieringsmedel.
Somföreskrivsi förordningenharkommissionen låtit utföra enexternrevision av programmet.
Resultaten avdennakommer attläggas framibörjan av2002.
Policyutveckling, utbildningoch driftstöd till jordbruksföretagför produktion avgrödor
Detta projekt pågick mellan februari 1999 och november 2001. Det var utformat för att
förbättra produktionen av grödor i Mongoliet genom en rad demonstrationsprojekt om rätt
användning av gödningsmedel, utsädesodling, bättre bevattningstekniker, minsta
jordbearbetning och träda med kemisk ogräsbekämpning. Projektet har visat att det går att
åstadkomma väsentliga och beräkningsbara förbättringar i fråga om såväl skördens kvalitet
som dess kvantitet med ett minimum av kapitalutgifter. Resultaten av demonstrationsprojekten
spreds i landet genom en serie besöksdagar för allmänheten och regelbunden rapportering om
projektets verksamhet i lokala och nationella medier. Genom projektet inrättades fem
rådgivningscentraför jordbruket, vilkakan erbjuda omfattande rådgivning och information till
helajordbrukarsamhället.
Jordbruksministeriet har hela tiden givit aktivt stöd till projektet och regeringen har redan
börjat genomföra fleraavprojektetsrekommendationer.
4.3.5. Institutionell uppbyggnad
Verksamheten för uppbyggnad av institutioner är kärnan för allt stöd från Tacis. I
denna typ av verksamhet ges stöd åt utvecklingen av öppna, ansvarstagande och
effektiva offentliga institutioner. Bland stödet från Tacis ingår rådgivning om
administrativa reformer tillenskilda ministerier, rådgivning om modern lagstiftning –
när så är lämpligt överensstämmande med EU-normer – och stöd till reformering av
rättsväsendet.
Det nyligen inrättade Tacisprogrammet för partnerskap för institutionell uppbyggnad
(Institution Building Partnership) ger stöd främst åt tre typer av partnersamarbete –
mellan ministerier och organ, mellan kommunala och regionala myndigheter och
mellan icke-statliga organisationer. Partnerskapet inbegriper tjänstemän från EU:s
medlemsstater som avdelas till att arbeta direkt i den stödmottagande institutionen,
t.ex. för att bidra vid förberedandet av ny lagstiftning, reformer av institutionella
strukturer, utbildning om programvara till system, utbildning på plats eller i en EU-
medlemsstat.
Trettio projekt för institutionelluppbyggnad med miljöperspektiv genomfördes under
2001. Flera av dessa inriktades på institutionsutveckling inom nationella och lokala
myndigheter. Vidare pågick två större samfinansieringsprojekt, ett i S:t Petersburg i
Ryssland, förminskningavföroreningar iÖstersjönochett iSvartahavsområdet som
syftar till att förbättra vattenkvalitet, turism och folkhälsa i två kuststäder i Ukraina.
Ytterligare investeringsstödför kommunalservice inleddes också under året.
I fråga om ekonomisk utveckling behövs fortfarande reformer inom vissa
nyckelområden, som rättsliga ramar för den privata sektorn, handels- och
103investeringspolitik, beskattning och tillgång till finansiering. Projekten och
programmen under Tacis syftade till att hantera dessa frågor på såväl gräsrotsnivå
(utveckling avsmå och medelstoraföretag) sompå institutionell nivå.
Institutionelluppbyggnad –Åtaganden2001(miljonereuro)
Land Belopp
Georgien 3,0
Kazakstan 9,0
Kirgizistan 4,7
Moldavien 9,7
Ryssland 45
Ukraina 20,5
SUMMA 91,9
4.3.6. Makroekonomisk politik
Att underlätta ekonomiska reformer och utveckla den privata sektorn är ett centralt
mål i Tacisprogrammet. Under 2001 fortsatte EU att inrikta sin strategi på att
stimulera tillväxten inom näringslivet och att ge stöd till de nya
marknadsekonomiska institutionerna. Samarbete med andra internationella organ har
aktivt eftersträvats, medan man fortsatt att vårda de starka förbindelserna med lokala
partner.
De huvudsakliga utmaningarna för Tacis är fortfarande de nuvarande regelsystemen,
otillräcklig tillgång till finansiering och investeringar och den låga standarden i fråga
om affärspraxis. EU-projekten fokuserades på dessa problemområden med nära
200 projekt till ett sammanlagt budgetbelopp på nästan 300 miljoner euro. Projekt
som stöd till räkenskapsreformer i Azerbajdzjan och stöd till WTO-anslutning,
liksom stöd till utveckling av småföretagarkulturen i Ryssland var typiska för denna
trend. EU-projekten tar itu med lagstiftningsreformer och politiska reformer
samtidigt som man hjälper näringslivet att komma igång och har därigenom blivit
livsviktiga främst iRyssland menockså ide nya oberoende staterna somhelhet.
Under första fasen av programmet för chefsutbildning (MTP) gavs under 2001,
genom EU:s program för arbetspraktik för chefer i de nya oberoende staterna,
omkring 440 arbetsledare möjlighet till arbetspraktik i EU-företag i upp till tre
månader. Under 2001 kontrakterades ytterligare 9,1 miljoner euro tillMTP.
MERIT1 –Stöd till städer medenenda industri, särskilt utvecklingavkolgruvestäder i
Ryssland
Detta projekt syftade till att ge stöd åt fem utvalda städer i koldistriktet för att göra dem till
drivkrafter för utveckling av stadsområdena och regionen. Det gav stöd åt de nya kommunala
myndigheternas roll i kolgruvestäder som drabbats av den industriella omstruktureringen.
Verksamheterna inom projektet var bland annat stöd till utformningen av ekonomiska
strategier, utvecklingavstrategieroch förmåga attlockainvesteringar till områdena, utveckling
av lokal kapacitet genom utbildning, stöd till infrastrukturer för små och medelstora företag,
utveckling av fonder för mikrokrediter och förberedande av en spridningsstrategi för att
inbegripa alla gruvstäder. En rad flaggskeppsinitiativ genomfördes i varje stad som
centralpunkt för en sammanhängande serie verksamheter för ekonomisk regenerering.
Processen för kommunal utveckling var – ochkommer att förbli efter Tacis – deltagarbaserad i
alla städer, det vill säga att man tog till vara synpunkter från hela samhället, däribland
företrädareförlokalamyndigheter, näringslivochdesocialasektorerna.
104Makroekonomiskt stöd -Åtaganden2001(miljonereuro)
Land Belopp
Georgien 1,0
Kazakstan 2,5
Kirgizistan 2,8
Moldavien 3,0
Ryssland 22,0
Ukraina 13,0
SUMMA 44,3
4.3.7. Hälso- och sjukvård, utbildning
4.3.7.1. Hälso-ochsjukvård
Försämringen av hälso- och sjukvårdstjänster i Öst- och Centraleuropa har lett till en
ofta dramatisk minskning av den förväntade livslängden. I Ryssland har den
förväntade livslängden t.ex. minskat från 68 till 58 år under de senaste tio åren.
Många av de sjukdomar som man hade under kontroll eller som till och med hade
försvunnit har återuppstått och ökar, däribland difteri, kolera och tbc. Aids ökar
ocksåpåettokontrollerat sätt.
Europeiska kommissionen inriktar sig särskilt på hälsofrågor i sitt stödprogram för
Uzbekistan. I tabellen nedan ges en översikt över Tacis-åtgärder inom hälso- och
sjukvårdssektornunder perioden2000–2001.
Bland de olika projekt som förbereds finns t.ex. ett för förebyggande och kontroll av
tbc i Kiev i Ukraina (2 miljoner euro), ett för stöd till integrerad kommunal
primärvård i regionen Kakheti i Georgien (5–7 miljoner euro) och ett för regional
hälsovård iUzbekistan(2 miljoner euro).
4.3.7.2. Utbildning
Huvudinstrumentet för Tacis stöd inom utbildningsområdet är programmet
Tempus84. Syftet med detta program är att ge stöd till reformer och omstrukturering
av den högre undervisningen i de nya oberoende staterna och hjälpa dem att anpassa
sig till de nya sociala och ekonomiska behoven. Inom Tempus finns tre typer av
verksamhet: Gemensamma europeiska projekt (JEP), nätverksprojekt (NP) och
individuellautbytesstipendier(IMG).
84Tempus syftar till att stödja reformeringen av den högre undervisningen i Central- och Östeuropa och
omfattar Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Mongoliet, Ryssland, Ukraina, Uzbekistan ochVitryssland.
105Socialutveckling - Åtaganden 2001(miljonereuro)
Land Belopp
Kazakstan 10
Kirgizistan 0,9
Moldavien 6,8
Ryssland 23,0
Ukraina 13,5
SUMMA 45,2
4.3.8. Övergripande frågor
4.3.8.1. Europeiska initiativet för demokratioch mänskliga rättigheter
Under 2001 genomförde Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga
rättigheter (EIDHR) projekt i Östeuropa, Kaukasus och Centralasien till ett värde av
över 7,5 miljoner euro.
Initiativet gjorde åtaganden på 2,6 miljoner euro till ett projekt som syftar till att
främja och försvara mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i Ryssland.
Projektets mål var att stärka och skydda mänskliga rättigheter som en del av ett
övervakningsprogram för de 89 regionerna i Ryssland, särskilt i norra Kaukasus. I
Georgien har EIDHR genomfört ett projekt för rehabilitering av tortyroffer och för
att förebygga tortyr iframtiden.
EIDHR har givit 3 miljoner euro i stöd för demokratisering och goda styrelseformer.
I Vitryssland genomfördes ett projekt gemensamt med organisationen för säkerhet
och samarbete i Europa (OSSE). Projektet inleddes 1999 och har ökat kunskaperna
om människorättsfrågor bland ungdomar. I Ryssland genomförs ett gemensamt
projekt med Europarådet för att främja goda styrelseformer och skydda mänskliga
rättigheter. I Ukraina pågår ett gemensamt projekt med Europarådet för att stärka den
demokratiska stabiliteten och förebygga konflikter. Vidare har ett arbetsorgan för
europeiska normer för styrelseformer, mänskliga rättigheter och human behandling
av fångar inrättats iMoldavien.
Stöd till konfliktförebyggande och fredsbevarande åtgärder prioriteras högt av
EIDHR. Under 2001 arbetade EG t illsammans med Europarådet i ett program för att
stödja Armenien, Azerbajdzjan och Georgien inför deras anslutning till Europarådet.
Särskild vikt lades vid att inrätta demokratiska samhällen grundade på goda
styrelseformer, tolerans och respekt för mänskliga rättigheter. Ett annat gemensamt
programsyftade till att bekämpa korruption och organiserad brottslighet, samt till att
förstärka konfliktförebyggande åtgärder och främja goda styrelseformer. Under 2001
blev EIDHR för första gången engagerat i konfliktförebyggande och
kapacitetsuppbyggnad för mänskliga rättigheter iKaukasus.
4.3.8.2. De icke-statliga organisationernas verksamhet
Utveckling av det civila samhället är en annan kärnfråga inom Tacisprogrammet,
särskilt ifråga omstöd förinstitutionella, rättsliga ochadministrativa reformer.
Ett särskilt program för utveckling av det civila samhället i Vitryssland godkändes i
Minsk i november 1999. Programmet började genomföras i början av 2001. För
106närvarande pågår 24 projekt drivna av icke-statliga organisationer, fem mediaprojekt
ochettprojekt förutbytemellaninstitutioner.
De slutgiltiga förslagen för Tacis program Lien (som främjar partnersamarbete
mellan icke-statliga organisationer) lämnades under våren 2001. Tjugo projekt valdes
ut och håller nu på att genomföras. Projektens sammanlagda värde uppgår till
3,2 miljoner euro. Under Tacisprogrammet City Twinning pågår 35 projekt
(sammanlagd budget 3,5 miljoner euro)somkommer att avslutas under 2002.
Programmen Lien och City Twinning har ersatts med Institution Building
Partnership Programme/Support to Civil Society and Local Initiatives (program för
partnerskap för institutionell uppbyggnad/stöd till det civila samhället och lokala
initiativ). Det nya programmet är inriktat på icke-statliga organisationer, lokala och
regionala myndigheter och yrkesorganisationer. Det ger stöd till en process för
institutionell uppbyggnad genom partnerskapssamarbete mellan EU och de nya
oberoende staterna på gräsrotsnivå. En förslagsinfordran offentliggjordes i december
2001 och projekten förväntas starta under hösten 2002. Den sammanlagda budgeten
för dettaprogramuppgår till15 miljoner euro förtvå år.
”Icke-statligaorganisationers stöd till funktionshindrade” och ”inrättande aven
rådgivningscentral för handikappade barn”
Detta projekt har utvecklats av vitryska icke-statliga organisationer för att förbättra deras
förmåga att hjälpa funktionshindrade. Syftet är att utveckla samarbetet mellan de icke-statliga
organisationerna och arbetsmarknadsmyndigheter för att skapa arbetstillfällen för
funktionshindrade, se över den befintliga lagstiftningen och ge förslag till ny lagstiftning för att
underlätta anställning av funktionshindrade. Arbetsmarknadsministeriet har gratis upplåtit
lokaler för projektförvaltningen, vilket är en viktig signal från de nationella myndigheternas
sida. Förhoppningen är att projektet kommer att ge positiva och hållbara resultat och vara ett
bra exempel på de icke-statliga organisationernas stöd och samarbete med den vitryska
regeringen.
4.3.9. Samordning med EU:s övriga politik
Samordningen med övrig EU-politik sker i två former. För det första samordnar
Europeiska kommissionen förslagen om Tacis stödverksamhet med de
generaldirektorat som ansvarar för EU:s politik inom alla andra relevanta sektorer,
däribland miljö, energi, transport, rättsliga och inrikes frågor, konkurrens, handel,
sysselsättning ochregionalpolitik.
Exempelvis är Tacis stöd till de nya oberoende staterna ofta en del av en bredare
verksamhetsram som bland annat omfattar gemenskapsstödet till kandidatländerna
genom Phare och Interreg85, och det är därför viktigt att se till att samordna Tacis,
Phare och Interreg. I april 2001 publicerade kommissionen ”Riktlinjer för
samordning av finansieringen från Interreg och Tacis”86som ett första steg mot
samordningenavdessa två instrument.
Europeiska kommissionen är dessutom mycket angelägen om att se till att Tacis
kompletterar det stöd som ges till dessa länder genom andra EG-instrument.
Exempelvis innehåller de program som utvecklats under 2001 för Moldavien och
Kirgizistan delar som anknyter till projekt som inletts genom EG:s program för
85Interreg är ett EG-initiativ som finansieras av EG:s strukturfonder och som främjar gränsöverskridande
samarbete mellan regioner inom EU.
86Sehttp://europa.eu.int/comm/regional_policy/Interreg3/doc/docu_en.htm
107livsmedelsförsörjning. På motsvarande sätt eftersträvar man iTacis insatser inom den
privata sektorn för ekonomisk utveckling att, när så är lämpligt, skapa ett gynnsamt
klimat som överensstämmer med de villkor som föreskrivs i fråga om
makroekonomiskt stödfrånEG (se kapitel7).
4.3.10. Samarbete med andra givare
Fortlöpande samordning och komplementaritet med andra givares verksamhet, och i
synnerhet med EU:s medlemsstater, är enhuvudprioritering iTacis strategi. En bättre
samordning på landnivå är det direkta resultatet av de utökade förbindelserna mellan
EG-delegationerna och medlemsstaternas egen representation i partnerländerna. Nya
program förbereds i nära samråd med andra givare och genom formella förfaranden
för kommissionens godkännande (som förvaltningskommittén för Tacis).
Förbindelserna med organisationer utanför EU – i synnerhet Världsbanken och
Internationella valutafonden –stärks hela tiden genom det pågående samarbetet,
särskilt inom områden som genomförandet av strategidokumenten för minskning av
fattigdom (PRSP) och i Kirgizistan genomförandet av den övergripande
utvecklingsramen.
4.3.11. ECHO
Den humanitära situationen i stort i de nya oberoende staterna har inte förbättrats
nämnvärt under 2001. Det är uppenbart att de grundläggande orsakerna till den svåra
humanitära situationen för de mest sårbara befolkningsgrupperna i de nya oberoende
staterna är av strukturell karaktär. Dessa orsaker måste hanteras på ett mer hållbart
och långsiktigt sätt – och faller därmed utanför ECHO:s mandat. På grund av vissa
förseningar i fråga om överlämnandet till andra kommissionsinstrument som bättre
lämpar sig för uppgiften, har ECHO fortsatt sitt stöd, om än i mindre omfattning än
tidigare. Syftet har varit att lindra densvåra situationen för de mest utsatta grupperna,
däribland barn på institutioner, ensamstående äldre och handikappade personer,
utsatta flerbarnsfamiljer. Under 2001 fortsatte och praktiskt taget slutförde ECHO
avvecklingen av sin verksamhet i Vitryssland, Moldavien ochUkraina liksom i
södra Kaukasus ( Azerbajdzjan ,Georgien ,Armenien ).
Av samma anledning minskades finansieringen av den övergripande planen för
Tadzjikistan ytterligare (till 10 miljoner euro), varvid sektorerna för livsmedel,
läkemedel, vatten och sanitet fortsatte att prioriteras. Till följd av den allvarliga torka
som drabbat landet för andra året i följd antogs emellertid ett beslut om ytterligare
2 miljoner euro i katastrofhjälp för finansiering av ett småskaligt program för
livsmedelsförsörjning till förmån för de mest utsatta befolkningsgrupperna på
landsbygden. ECHOfortsättersingradvisaavvecklingavstödtilllandet (vilkenskall
vara fullbordad i slutet av 2003). Genom ett nära samarbete med kommissionen sker
en smidig övergång från katastrofbistånd (som än så länge finansieras av ECHO) till
återanpassnings- och utvecklingsåtgärder (finansierade genom lämpligare
kommissionsinstrument och av medlemsstaterna) som skall kunna tillgodose
behoven på längre sikt. Den ökade internationella uppmärksamhet som Centralasien
fått i samband med krisen i Afghanistan tycks ha haft en katalysatoreffekt när detgäller densistnämnda typenavåtgärder.
IRyssland fortsatte ECHO sitt engagemang i norra Kaukasus, där man täckte upp
för de omfattande humanitära behoven bland befolkningsgrupper som drabbats av
den andra tjetjenska konflikten (40,35 miljoner euro). Denna konflikt blossade upp i
108slutet av 1999 och någon politisk lösning är fortfarande inte i sikte. Beväpnade
strider i Tjetjenien har lett till att stora grupper flytt sin hembygd i norra Kaukasus,
särskilt från Tjetjenien till det angränsande Ingusjien (som härbärgerar omkring
150 000 fördrivna personer). Det internationella hjälpsamfundets ansträngningar att
möta behoven har dock ofta hindrats genom de extremt svåra arbetsförhållandena, i
synnerhet det godtyckliga och otydliga systemet för att få komma in i Tjetjenien och
det faktum att de icke-statliga organisationerna inte har tillgång till VHF-
kommunikation (vilket är ett måste för biståndsarbetarnas säkerhet). Finansieringen
från ECHO hjälpte omkring 400 000 civila offer för konflikten, genom
grundläggande livsmedelsstöd och förbättring av vatten- och sanitetssystem i såväl
flyktingläger som i spontana bosättningar i Ingusjien och för den bofasta
befolkningen i Tjetjeniens huvudstad Grozny. Vidare tillhandahöll ECHO:s
partnerorganisationer primärhälsovård till 40 000 fördrivna personer i läger i både
Ingusjien och Tjetjenien. Fördrivna personer, återvändande och bofasta i hela norra
Kaukasus fick ta del av ECHO-finansierade skyddsåtgärder, bland annat juridisk
rådgivning, och samordningen av det internationella humanitära biståndet fick också
stöd.
Under 2001 anslog ECHO vidare 1,03 miljoner euro för att möta de humanitära
behov som följde av den katastrofala vinter som drabbat en stor del av
landsbygdsbefolkningen i Mongoliet . De insatser som finansierades syftade till att
hjälpa 40 000 bland de mest sårbara i befolkningen med baslivsmedel och
jordbruksstöd.
ECHO– finansieringsbeslut 2001 (miljoner euro)
Land/region Belopp
Vitryssland,Moldavien,Ukraina 1 900
Mongoliet 1 030
Ryssland(Tjetjenien-krisen) 40 350
Armenien, Georgien 3 150
Tadzjikistan 12 000
SUMMA 58 430
4.3.12. Övervakning
Alla Tacis nationella och internationella projekt övervakades regelbundet av
oberoende övervakare under 2001.
Genomförandet bedömdes i genomsnitt som mellan medelgott och gott, med någon
övervikt för gott för projekt somslutfördes under 2001.
Tacis övervakningsgrupper arbetade med utgångspunkt från fyra regionala kontor i
Moskva, Kiev, Almaty och Tbilisi och det mesta av övervakningsarbetet
genomfördes av specialister som bott länge i landet. I slutet av 2001 integrerades
övervakningenavTacis idetövergripandeövervakningssystemet.
4.3.13. Slutsatser och framtidsutsikter
Tacisprogrammet är nu etablerat i Europa, Kaukasus och Centralasien och det håller
gradvis på att anpassas till partnerländernas skiftande behov då övergångsprocessen
går mot sitt slut och ersätts av nya utmaningar. Framförallt tar Tacis numer hänsyn
109till de ökande skillnaderna mellan varje partnerland och strävar efter att se till att
regionala insatser på rätt sätt inriktas på de behov som verkligen finns i regionen.
Enligt den nya Tacisförordningen skall programmet fortsätta att vara inriktat på de
områden där det varit mest effektivt. Därför kommer det huvudsakligen att fokuseras
på stöd till institutionella, rättsliga och administrativa reformer, och verksamheter
inom landsbygdsutveckling kommer gradvis att avvecklas. Medan
utvidgningsprocessen fortsätter kommer EU-stödet att fokusera på
gränsöverskridande och regionala frågor mellan de västliga nya oberoende staterna
ochdeländersomsnart anslutersigtillEU.
1104.4. SÖDRA MEDELHAVSOMRÅDET. MELLANÖSTERN
Europa-Medelhavspartnerskapet inrättades för sju år sedan i ett läge då det rådde instabilitet i
regionen och konflikten i Mellanöstern höll på att förvärras. I dagsläget finns det skäl att
återigen bekräfta att det Europa-Medelhavspartnerskap som inrättades 1995 i Barcelona av
Europeiska unionens 15 medlemsstater och de 12 partnerländerna i Medelhavsområdet är
mycket betydelsefullt strategiskt sett. Den samarbetsmodell som partnerskapet erbjuder går i
dag långt utöver ett enkelt ekonomisk samarbete och har till syfte att främja en varaktig
stabilitet i regionen, vilket är en grundförutsättning för att skapa ett gemensamt välstånd i
Medelhavsområdet.
Europa-Medelhavspartnerskapet är en process somnu (2001) är fullt utvecklad. Det har blivit
det enda diskussionsforumet i regionen och är ett unikt verktyg för att uppnå en samlad och
gradvis utveckling, vilket är en förutsättning för att det skall vara möjligt att utarbeta en
gemensampolitik ochgemensamma strategier iMedelhavsområdet.
För närvarande utgör de Europa-Medelhavsavtalomassociering som ingåtts eller håller på att
förhandlas fram med de nio partnerländerna den huvudsakliga ramen för det bilaterala
samarbetet med EU. Ingåendet av dessa avtal bidrar även till att stärka banden mellan
partnerländerna på regional nivå. Som exempel härpå kan nämnas de frihandelsavtal som
ingåtts inom regionen, såsom t.ex. Agadirprocessen mellan Marocko, Tunisien, Egypten och
Jordanien, vilken speglar dessa fyra Maghreb- och Mashrekländers vilja att öppna sin
ekonomiför sina grannländer.
4.4.1. Inledning
Europa-Medelhavspartnerskapet inleddes vid Barcelonakonferensen 1995 och utgör
ramen för ett privilegierat samarbete mellan Europeiska unionen och partnerländerna
i Medelhavsområdet. Under detta partnerskap samlas alla samarbetsåtgärder som
genomförs gemensamt för att möta de utmaningar av politisk, ekonomisk, social och
miljömässig karaktär som ställer villkoren för framtiden för hela det geopolitiska
området kring Medelhavet.
Bristen på homogenitet och den sociala instabiliteten är de främsta orsakerna till
social utslagning och fattigdom i länderna i södra Medelhavsområdet. Under 2001
var den genomsnittliga inkomsten i regionen 1 512 US-dollar per invånare, med
mycket stora skillnader länderna emellan (från 990 US-dollar i Syrien till över
5 000 US-dollar i Libanon). För att minska dessa klyftor krävs särskilda
ansträngningar inom områdena allmän och yrkesinriktad utbildning samt hälso- och
sjukvård, liksom en bättre samordning med medlemsstaterna och de internationella
organisationerna. Kampen mot fattigdomen är just grunden i gemenskapens nya
strategi för hållbar utveckling och utgör ett av de viktigaste målen för samarbetet
mellanEuropeiska unionenochMedelhavsländerna.
I detta sammanhang är den ekonomiska och sociala utvecklingen i länderna och
territorierna söder omMedelhavet och iMellanöstern av avgörande betydelse för att
det skallvara möjligt att uppnå stabilitet ochvälstånd ihela Medelhavsområdet.
111Programmet Meda87är det främsta finansiella instrumentet i Europa-
Medelhavspartnerskapet, då det ensamt stod för över 88 % av de sammanlagda
kostnaderna för samarbetsåtgärder som finansierades under 2001. EU finansierade
också mer specifika samarbetsåtgärder inom områden som stöd till fredsprocessen i
Mellanöstern, hjälp tillpalestinska flyktingar och stödtilldemokrati.
De associeringsavtal mellan EU och Medelhavsländerna som slutits eller är under
förhandling med nio partnerländer kring Medelhavet utgör en strategisk ram för
bilateralt samarbete där gemenskapens åtgärder ingår. Avsevärda framsteg gjordes
under 2001 med Algeriet och Libanon, som slöt varsitt associeringsavtal med
Europeiska unionen. Prioriteringen har lagts på stödet till projekt som identifierats i
de nationella vägledande program som fastställts för nio partnerländer, inom
områdena ekonomisk övergång (strukturanpassning och utveckling av den privata
sektorn), bevarande av den sociala sammanhållningen (utbildning, hälso- och
sjukvård, landsbygdsutveckling) ochprojekt tillförmån för det civila samhället.
Avtal mellanEU ochländeriMedelhavsområdet 2001
Avtal ikraft Tunisien,den palestinskamyndigheten*, Israel,Marocko
Avtal som skallratificeras Jordanien**,Egypten***, Algeriet****,Libanon****
Förhandlingar pågår Syrien
(*) Övergångsavtal.
(**) Associeringsavtalet med Jordanien torde ratificeras i mars 2002, ikraftträdandet är planerat till
maj2002.
(***) AssocieringsavtaletmedEgypten undertecknades den 26 juni 2001.
(****) Associeringsavtalet med Algeriet undertecknades den 19 d ecember 2001, avtalet med Libanon torde
undertecknasden 10 januari2002.
Under 2001 uppgick kommissionens åtaganden om medel till samarbetsåtgärder i
samband med Europa-Medelhavspartnerskapet till ett sammanlagt belopp av
857,8 miljoner euro, medan utbetalningarna uppgick till 564,6 miljoner euro.
Huvudparten av åtagandena under 2001 gällde programmet Meda, vars anslag
uppgick till 757,4 miljoner euro, och till vilket utbetalningarna uppgick till
sammanlagt 403,7 miljoner euro. Åtagandena till olika specifika budgetposter
(fredsprocessen, UNRWA: hjälp till palestinska flyktingar) uppgick till
100,4 miljoner euro medanutbetalningarna här uppgick till160,9 miljoner euro.
87Programmet Meda styrs av rådets förordning (EG)nr 1488/96 av den 23juli 1996 om finansiella och
tekniska stödåtgärder för reformering av ekonomiska och sociala strukturer inom ramen för
partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet, ändrad den 27 november 2000 genom rådetsförordning(EG)nr 2698/2000, allmäntkalladMeda II.
112Europa-Medelhavspartnerskapet: Åtagandenochutbetalningar 2001 (miljonereuro)
Åtaganden Utbetalningar
Program 2001 2000 2001 2000
Meda
Algeriet
Västbanken/ Gaza
EgyptenJordanien
Libanon
Marocko
Syrien
Tunisien
Turkiet (utöver
övergripandeanslag)60
-
-
20
-
120
8
90
147*30,2
96,7
12,7
15
-
140,6
38
75.7
310,4*5,4
62
62.510,8
2
41,1
1,9
69
86,40,4
31,2
64,484,5
30.7
39,9
0,3
15,9
15,2
Medabilateralt 445 719,3 341,1 282,5
Medaregionalt 312,4 159,8 62,6 48
Summa
bilateralt/regionalt757,4 879,1 403,7 330,5
Andra budgetposter 100,4 122,8 160,9 141,7
SUMMA 857,8 1.002 564,6 472,2
* De åtaganden som gjorts för Turkiet under programmet Meda (budgetpost B7-4100) direktförvaltas av
generaldirektoratetför utvidgning
Åtaganden/Utbetalningar 1995–2001 (miljoner euro)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Totalt
Åtaganden 173 404 981 941 937 879,1 757,4 5 071,6
Utbetalningar 50 155 211 231 243 330,5 403,7 1 624
Kvotutbetalningar/åtaganden29 % 38 % 21 % 24 % 26 % 37,6 % 53,3 % 32,0 %
4.4.2. Regionalt samarbete
Det regionala samarbetet är ett av de mest unika särdragen i Europa-
Medelhavspartnerskapet. Genomdetta kanmanorganisera gemensamma insatser och
utbyta information och erfarenheter mellan de 27 länder och territorier runt hela
Medelhavet som ingår i partnerskapet. Det regionala samarbetet grundas på
utarbetandet av ett vägledande regionalt program och omsätts i praktiken genom det
operativa genomförandet av regionala program som vart och ett syftar till att
utveckla ett visst samarbetsområde.
Kommissionen antog under 2001 en finansieringsplan för det regionala samarbetet
till ett belopp av 200 miljoner euro, för vilken åtagandena gjordes under 2001 och
som omfattade sju särskilda program som skall genomföras under flera år.
Antagandet av denna regionala finansieringsplan syftar till att befästa befintliga
verksamheter och projekt inom områden som miljö (30 miljoner euro) och kulturellt
ungdomsutbyte (10 miljoner euro), men även till att inleda nya insatser, särskilt inom
områdensomriskkapital(50 miljoner euro)ochtransporter(20 miljoner euro).
113Inom ramen för politik och säkerhet har kommissionen fortsatt sitt effektiva
genomförande av åtgärder som syftar till att föra länder och folk närmare varandra.
Tre åtgärder har genomförts: anordnande av två utbildningsseminarier för diplomater
i Meda-länderna; finansiering av nätverket Euromesco som består av oberoende
specialister vid utrikespolitiska institut; nationella civilförsvarsorgan från de 27
parterna ipartnerskapet har deltagit i fyra kurser inom ramen för ett pilotprojekt som
syftar tillbättre förebyggande avolyckorochnaturkatastrofer.
Inom ramen för ekonomi och finans har kommissionen fortsatt genomförandet av
befintliga program och projekt inom sektorerna energi, miljö, informationssamhälle
och statistik. Fem projekt har inletts inom vattenförvaltning och fem projekt har
ägnats åt bättre säkerhet till sjöss. Det industriella samarbetet har koncentrerats kring
följande tre teman: främjande av investeringar, innovations-, teknik- och
kvalitetsutveckling i företag och utveckling av instrument för marknaden i EU och
Medelhavsområdet. Fyra projekt har inletts inom energiområdet. Under förra året
valdes sexton förslag ut inom ramen för programmet, gällande
informationssamhällets teknik. Fem miljöprojekt inleddes under 2001. Dessa
omfattarenlång rad insatser somgäller såvälhantering avavfallistadsområdensom
främjande av ekologisk odling. Inom statistikområdet förblir målet att harmonisera
sifferuppgifter i alla sektorer i området EU-Medelhavet. Två statistikrapporter har
publicerats88, denena omregionalstatistik ochdenandra omturism.
Inom ramen för sociala, kulturella och humanistiska åtgärder har regionala projekt
för audiovisuella media, kulturarv och ungdom genomförts genom programmen
Euromed Audiovisuel (6 projekt), Euromed Ungdom (26 projekt) och första fasen i
Euromed Kulturarv (15 projekt som syftar till att bevara det gemensamma
kulturarvet kring Medelhavet och 10 förslag som valts ut inför fasII). Främjandet av
kvinnors deltagande i den ekonomiska utvecklingen och utveckling av det rättsliga
samarbetet har också definierats som två nya prioriterade insatsområden. Slutligen
planerar EU att förbereda ett regionalt program inom området information och
kommunikation.
Unga marockanskaocheuropeiskavolontärer somsocialarbetarei Tunis
Inomramen för programmet Euromed Ungdom, harfyraunga europeiskakvinnor – två tyskor och
två fransyskor – ochtvå unga marockanskakvinnor tillsammans genomfört flerainsatser inomsocialarbeteti fattigastadsdelar i Tunis i december 2001. Kvinnorna tog handomäldre människoroch övergivna barni två socialcentrai stadsdelen LaManouba. De hjälpte också missgynnandeunga kvinnor frånlandsbygdeni stadsdelenChebedda, och ungakvinnor från socialhjälpcentretistadsdelen Radés. EUfinansierade dessa insatser, somvarade i sexmånader, med ettbelopp om20 000 euro. Dentunisiskaorganisationenför frivilliginsatser (ATAV) stod för samordningen påplatsochför de unga volontärernaskost ochlogi.
88”Statistiques euroméditerranéennes”–ISSN 1561-4034–”Tourism trends in Mediterranean countries” – ISBN 92-894-0066-8 – utg. Byrån för Europeiskagemenskapernas officiella publikationer –L–2985–Luxemburg.
114Regionalt samarbete: Projektåtaganden2001 (miljoner euro)
Regionalt samarbete Projekt Belopp
Vattenförvaltning* 40
Transportpolitik* 20
SMAP II – program för miljöinsatser med
hög och medelhög prioritet*30
Medstat II* 30
EumedisII* 20
Euromed UngdomII* 10
EIB–riskkapital* 50
CGIAR – rådgivande gruppen för
internationelljordbruksforskning1,5
Energiforum 2
Förnyadeåtaganden 24,8
Olikaregionalaverksamheter 4,3
DELSUMMA 232,4
Övergripandeanslag 33
Teknisktbistånd 46,8
SUMMA 312,4
* Projekt som ingår i den regionala finansieringsplanen för Meda 2001 till ett sammanlagt belopp om
200 miljoner euro.
4.4.3. transport och infrastruktur
Utveckling och förstärkning av basinfrastruktur och transport-, energi- och
telekommunikationsnät inom ramen för bilaterala och regionala program motsvarar
de prioriterade målen i Europa-Medelhavspartnerskapet. Under 2001 pågick 49
projekt för uppfyllande av dessa mål, inom ramen för de bilaterala programmen, till
ett sammanlagt åtagandebelopp på omkring 570 miljoner euro.
Under 2001 lades tonvikten på att integrera och samordna föreslagna och pågående
program med andra gemenskapsinsatser, bland annat de som drivs av Europeiska
investeringsbanken och av medlemsstaterna. Miljöskydd och effekterna för en
hållbar utveckling har systematiskt beaktats under den förberedande
bedömningsfasen inför varje projekt.
På detoperativa planet är dehuvudsakliga resultatenunder 2001 följande:
I Marocko har gemenskapsstödet till utveckling av offentliga myndigheter med
ansvar för förvaltning av vatten, energi och transporter utökats under 2001. Inom
programmen för vattenförsörjning och sanitetsåtgärder på landsbygden har följande
framsteg noterats: vattenförsörjningssystem till 13 samhällen och 438 byar
omfattande sammanlagt 423 000 invånare har förbättrats; 65 km landsväg id e
nordliga provinserna håller på att byggas (utbetalningar under 2001: 3,25 miljonereuro); ett omfattande program för elektrifiering på landsbygden, omfattande 15 000
marockanska hushåll, har inletts i samarbete med medlemsstater (Tyskland,
Frankrike) och de lokala myndigheterna. Till dessa framsteg kan också läggas att
kustområdena i norr blir mindre isolerade tack vare att förberedelserna är klara inför
115byggandet av avsnittet El Jehba–Ajdir (109 km) av Medelhavsvägen och att arbete
pågår med att inrätta och utveckla sociala infrastrukturer i utkanten av Rabat för att
ordna nya bostäder åt 20 000 invånare i Salés slumområden (utbetalningar under
2001: 1 miljoneuro).
I Syrien undertecknades under 2001 tre nya finansieringsavtal inom områdena el,
telekommunikationer och kulturturism. Avtalen omfattar totalt 24 miljonereuro och
visar på att samarbetet har återtagit en mer hållbar rytm. Dessa program är nu i
inledningsfasen. Vidare har ett beslut antagits om att finansiera ett program för
sanitetsåtgärderipalestinska flyktingläger iSyrien med upp till8miljoner euro.
I Jordanien har ett arbetslag för tekniskt bistånd inrättats vid enheten för
projektförvaltning (40 personer). Arbetslaget är nu operativt och dess uppgift är attsäkerställa samordning mellan programmen för återuppbyggnad och utveckling av
näten för vattenförsörjning i Ammanregionen. Under 2001 invigdes
vattenförsörjningsprojekt i regionerna Karak och Tafilah, vilka gjort det möjligt att
förse befolkningen i området med denna viktiga samhällstjänst. Slutligen stöder
kommissionen också utvecklingen av kulturturism genom iordningställande av två
arkeologiska utgrävningar ochgenomtekniskt bistånd tillJordaniens turistråd.
På Västbanken och i Gaza fortsätter EU att prioritera förbättring av levnadsvillkoren
för den palestinska befolkningen, trots att arbetet blir allt svårare på grund av det
förvärrade läget och de förstärkta blockaderna mot de självstyrande palestinska
områdena. Det fortsatta arbetet med uppbyggnad av grundläggande infrastruktur
(skolor, vägar, primärvårdcentraler, avloppsnät, avfallsuppsamling) förtjänar attframhållas som ett resultat i sig. Det är av yttersta vikt att denna basinfrastruktur
bibehålls ochutvecklas – ochnär läget engång åter stabiliseras kommer den att bidra
till en snabbare återhämtning av den palestinska ekonomin. En framgång värd att
notera är att samtliga avdelningar isjukhuset iGaza, med en kapacitet på 188 bäddar
för en befolkning på 350 000 personer, togs i fullt bruk under 2001 och nu tar emot
omkring 2 000 patienter i månaden. Vidare kan nämnas återuppbyggandet av
biblioteket i bibelskolan i Jerusalem som invigdes den17november 2001 av
kommissionensordförandeRomano Prodi.
Skolor byggs påVästbanken ochiGaza
Mellan 1996 och 2001 har 21 skolor och tillhörande infrastruktur byggts på Västbanken och i
Gaza. Detta projekt för basinfrastruktur, som skall främja grundskole- och
gymnasieutbildning, har kunnat genomföras tack vare stödet från EU som bidragit till
finansieringenmed14 miljoner euro.
De palestinska kommunerna har nu 311 nya klassrum vilket motsvarar en kapacitet att ta emot
över 14 000 elever. Utöver de utbildningsmässiga och pedagogiska fördelarna har projektet
också haft betydande ekonomiska och sociala effekter, då arbetet genererat omkring 100 000
arbetsdagar för palestinska arbetare, tjänstemän, byggarbetare ochleverantörer.
I Iran, slutligen, håller man på att avsluta arbetet med att utrusta och bygga
infrastrukturertillde två sjukhus somredan byggts iManjiloch Abbar Taroum inom
ramen för ett biståndsprogrampå att avslutas.
Transport ochinfrastruktur: Projektåtaganden2001 (miljoner euro)
Transport och infrastruktur Land Projekt Belopp
Vatten Marocko Sektorsanpassning, vatten 120
Vatten Syrien Miljöoch hälsa/flyktingläger 8
116SUMMA 128
1174.4.4. Utveckling av landsbygden och tryggad livsmedelsförsörjning
Sjuttio procent av befolkningen i Mellanöstern och Nordafrika som lever under
fattigdomsgränsen bor i landsbygdsområden, där levnadsvillkoren i allmänhet är
svårare än i stadsområdena. Underutvecklingen på landsbygden i de flesta av de
sydliga Medelhavsländerna hänger visserligen ihop med klimatet, men också med en
överexploatering avekosystemensomhar rubbat dennaturliga balansen.
Under 2001 har insatserna för utveckling i huvudsak gällt skapande av produktiva
permanenta arbetstillfällen, förstärkning av basorganisationer och hållbar förvaltning
av naturtillgångar, särskilt vatten och skydd för brukbar jord mot erosion. På det
operativa planet var 25 projekt i genomförandefasen under 2001, till ett
åtagandebelopp om sammanlagt 433 miljoner euro, vilka främst koncentrerades tilltre länder: Egypten (7 projekt till ett sammanlagt belopp av 105 miljonereuro),
Marocko (8 projekt tillett sammanlagt belopp av 182 miljoner euro) och Tunisien (5
projekt till ett sammanlagt belopp av 132 miljoner euro); 5 projekt fördelades på
övriga länder iområdet tillett sammanlagt belopp av14 miljoner euro.
EU-stödet till tryggad livsmedelsförsörjning ges inom ramen för Romförklaringen
om världslivsmedelstoppmötet i november 1996. Unionens insatser syftar till att ge
de mest behövande befolkningsgrupperna i södra Medelhavsområdet t illgång till
tillräcklig kvantitativ och kvalitativ livsmedelsförsörjning och till åtminstone ett
minimumavgodtagbara sanitetsanläggningar.
I Yemen har spannmålsproduktionen minskat kraftigt och den täcker för närvarande inte mer
än 25% av befolkningens sammanlagda konsumtion. Inom ramen för den yemenitiska
regeringens strategiska program för minskning av fattigdomen har kommissionen under 2001
givit budgetstöd och tekniskt bistånd uppdelat på följande tre områden: 1) institutionellt stöd
som syftar till att bättre definiera målen och att genomföra den nationella strategin för en
tryggad livsmedelsförsörjning (kompletterat med ett finansiellt stöd till socialförsäkrings-
kassan); 2) stöd till informationssystemet för jordbruksräkningen, som utvidgats till en
undersökning om ett informationssystem för jordbruksmarknaderna; 3) finansiering (med
75 % av totalkostnaderna) av kostnader för programplanering och genomförande av åtgärder
till stöd för en tryggad livsmedelsförsörjning (bland annat byggande av små
bevattningsdammar; programför yrkesutbildning; tillgång till mikrokrediter).
De huvudsakliga åtgärderna – som gäller modernisering av privataproduktionsföretag, effektivare utnyttjande av den storskaliga konstbevattning som
finns, och stöd till initiativ från bassamhällen på landsbygden – har bidragit till att
förbättra livsmedelsförsörjningen. Försörjningen av städerna har också förbättrats
och importtillväxten kontrolleras bättre. Hållbar förvaltning av naturtillgångar och
miljönpå landsbygden har också systematiskt beaktats ivarje genomfört projekt.
På grundval av de operativa prioriteringar som definierats tillsammans med
partnerländerna har följande åtgärder genomförts eller fortsatt under 2001:
Modernisering av jordbruksföretag
Detta program syftar till att genom nationella och lokala specialiserade institutioner
ge det tekniska och finansiella bistånd som behövs till jordbruksentreprenörer i
EgyptenochMarocko för att de skallkunna förverkliga och finansiera sina projekt.
118I Egypten har omkring 3 000 småskaliga privata producenter kunnat utveckla sina företag genom att
diversifiera sin produktionsverksamhet för att bättre kunna motsvara efterfrågan, tack vare att lokala
banker beviljat lån på medellång frist och tack vare rådgivning som finansierats av Europeiska
kommissionen. Genom de ansträngningar som gjorts inom förvaltning har effekterna av detta nationella
projekt blivit mycket goda, då försäljningen av fjäderfäprodukter, mejeriprodukter, odlad fisk och
grönsaker ökat kraftigt och gjort det möjligt att skapa omkring 30 000 jobb och förbättra inkomsterna
för nära50 000 personer.
Utveckling av storskalig konstbevattning och av en mer rationell förvaltning av
vattentillgångarna förutsätter rent konkret en utbildningsinsats bland egyptiska och
marockanska jordbrukare. Den vattenmängd som behövs per hektar har tack vare
reformenkunnat minskas med 30 %.
IEgypten har 20 000 hektar översvämningsbar jordbruksmark kunnat konstbevattnas efter
iordningställande av marken, till förmån för 8 000 jordbrukarfamiljer samlade i 33 föreningar, och tack
vare nya, mer effektiva och vattensnåla bevattningsmetoder. Produktionen av spannmål och foder har
därmed ökat med 30% och jordbruksinkomsterna med 20 %. De åtgärder som finansierats av EU har
gällt dränering och iordningställande av jordbruksareal, stöd till brukarföreningar, teknisk rådgivning
tillproducenter, samtinfrastrukturerför attgöraproduktionsområdena mertillgängliga.
Stödtillbassamhällenpå landsbygden
I TunisienochMarocko hjälper kommissionen bassamhällen att på ett oberoende sättu t f o r m ao c hg e n o m f ö r ad eå t g ä r d e rd ea n s e rv a r av i k t i g a s tf ö ra t tf ö r b ä t t r as i n a
levnadsvillkor och förvalta sin mark på ett hållbart sätt. Insatsområdena omfattar
småskalig jordbruksbevattning, landsvägar och bevarande av vatten och jord.
Åtgärderna stabiliserar jordbruksinkomsterna ochhindrar ökenspridningen och bidrar
på så sätt tillatt bromsa avfolkningenav landsbygden mot städerochutlandet
.
I Tunisien har 480 sjöar och 45 000 hektar bevattningsdammar anlagts och över 20 000 hektar ställts i
ordning, varav5 000hektarbevattnad odlingsareal. De befintliga basorganisationerna kring varje sjö har
grupperats i 80 kooperativ som ansvarar för saluföring av jordbruksprodukterna, vilket lett till en
markant ökning av försäljningen av dadlar och oliver. Ett hundratal av dessa deltagarstyrda lokala
utvecklingsplaner hållernupå attgenomförastillförmånför över 6 000 personer.
Skyddavkustområdenochbevarandeavdenbiologiska mångfalden
För att miljön i nationalparken och naturskyddsområdena skall kunna överleva är det
viktigt att förstärka de institutioner som ansvarar för den lokala miljöförvaltningen.
Täckningen av de kostnader dessa institutioner har för att kunna fullgöra sina
uppgifter skall förbättras genom att man utvecklar systemet för de avgifter som skall
betalasavdeolikaekonomiskaaktörernainomturistbranschenisödraSinai .
I södra Sinai i Egypten har en nationalpark och fem naturskyddsområden på t illsammans 12 000 km²
inrättats, varigenom över 200 kmkorallrev och flera känsliga ekosystem skyddas längs Röda havets kust.
Skyddet av dessa orörda naturområden är en utmaning både ekologiskt sett och i fråga om turism. På
detta sätt förenasmiljöskydd och harmonisk utveckling och bevaras den internationella turistmarknaden,
somger upphovtill över 100 000jobb inomhotell- ochfritidsnäringen.
4.4.5. Institutionellt stöd
Åtgärderna för institutionellt stöd faller inom ramen för de bilaterala verksamheterna
i Europa-Medelhavspartnerskapet, och definieras därmed i ett gemensamt avtal
mellan Europeiska kommissionen och de behöriga myndigheterna och
organisationerna i varje partnerland. Därför skall till exempel de olika sektorsvisa
åtgärder som genomförs för modernisering och demokratisering av partnerländerna
119eller -territorierna ske i samband med en radikal reform av de offentliga
myndigheterna ochregelverket.
Under 2001 finansierade kommissionen följande två nya projekt för institutionellt
stöd:
Stödtillreformavpolisväsendet iAlgeriet
Projektet inleddes 2001 och skall löpa på sex år med en finansieringsram på
8,2 miljoner euro för vilka åtaganden gjordes 2000. Syftet är att främja en god
förvaltning av statsfinanserna och rättsstatsprinciperna i Algeriet. Konkret föreskrivs
i projektet en rad åtgärder som syftar till att höja den yrkesmässiga kompetensen
bland anställda inom den algeriska säkerhetstjänsten, med tonvikt bland annat på
mänskliga rättigheter ideras yrkesutövande.
Stöd till journalistkåren och medierna i Algeriet. Projektet omfattar ett belopp på
1,53 miljoner euro och har en löptid på fyra och ett halvt år. Åtagandena gjordes
2000 och projektet inleddes 2001. Målet är att stärka den oberoende privatägda
pressens roll i Algeriet för att därigenom stödja den nödvändiga demokratiseringen
avdet algeriska samhället. Mer specifikt syftar projektet till att öka den yrkesmässiga
kompetensen hos journalisterna, bland annat genom antagande av en yrkesstadga för
journalister, utarbetande och antagande av ett kollektivavtal inom pressektorn och
godkännande avenstadga ometiska regler.
Institutionellt stöd: Projektåtaganden2001 (miljoner euro)
Institutionellt stöd Land Projekt Belopp
Rättsväsende Jordanien Reformer avregelverk/privatisering 20
Rättsväsende Turkiet* JMPR – modernisering av rättsväsen och program för
straffrättsliga reformer8
EG-rätt Turkiet* Utvärderingavprojektinföranslutningen 5
EG-rätt Turkiet* Fond föradministrativtsamarbete II 8
EG-rätt Turkiet* Deltagandeigemenskapensprogramoch byråer 11
EG-rätt Turkiet* Programför moderniseringavsamhällstjänster 2,5
EG-rätt Turkiet* Program för reform avlokala myndigheter 3,5
EG-rätt Turkiet* UtökningavTAIEX till Turkiet 6
EG-rätt Turkiet* Uppgraderingavstatistiksystem 15,3
SUMMA 79,3
* De åtaganden som ingåtts för Turkiet under programmet Meda (budgetpost B7-4100) direktförvaltas av
generaldirektoratetför utvidgning.
4.4.6. Makroekonomisk politik
Den ekonomiska situationen i Maghreb- och Mashrekländerna kännetecknas av
bristen på en rättslig och institutionell ram som gynnar utveckling av det privata
initiativet, av en stark statlig intervention i de främsta ekonomiska sektorerna och av
en underutvecklad finansiell mellansektor. Den allvarliga obalansen mellan
stadsområden och landsbygd bidrar också till att öka de sociala klyftorna och har en
drastisk inverkan på inkomstfördelningen bland befolkningen. I detta osäkra
ekonomiska läge har försöken att driva en budgetpolitik för återhämtning – som
kännetecknats av icke kontrollerade utgiftsnivåer – under 70- och 80-talen förvärratobalansen i de statliga finanserna och tvingat fram en stabiliseringspolitik som syftar
tillatt minska budgetunderskottenoch minska riskerna för finansiella kriser.
120De program och projekt om finansierats genom Meda har i ett första skede haft till
huvudsakligt syfte att följa och ge stöd åt den process för stabilisering och
ekonomisk övergång som partnerländerna inlett. Syftet är dubbelt då det rör sig dels
om att främja den skattemässiga reformen och statens gradvisa tillbakadragande från
produktionsverksamheten genom omfattande privatiseringsprogram, dels om att
möjliggöra modernisering av den rättsliga ramen och regelverket, vilket är ett
oundgängligt villkor för utveckling av privata investeringar (t.ex. stödprogrammetför industriell omstrukturering i Algeriet, programmet för industrimodernisering i
Jordanien).
121Algeriet: Stöd till modernisering avfinanssektorn (23,5 miljoner euro)
Projektet inleddes i september 2001 och löper på fyra år med en finansieringsram på 23,5 miljoner euro
för vilka åtaganden gjordes 1999. Målet är att ge tekniskt stöd till Algeriets finansdepartement, algeriskacentralbanken, bankerna inom den offentliga sektorn, försäkringsbolag och olika finansieringsorganinom den privata sektorn. Utbytesprogram planeras också mellan algeriska finansinstitutioner och deraseuropeiska motsvarigheter. Högst fem institutioner, tre banker och två försäkringsbolag kan delta.Projektet är nyskapande då det hittills inte har förekommit några utbytesprogram i Maghrebregionenunder ledningavMedaprogrammet.
Jordanien: Stödtillreformeravregelverkochprivatisering (20 miljoner euro)
Projektet faller inom ramen för prioriteringarna i den nationella vägledande planen 2000–2002 ochsyftar till att underlätta den ekonomiska övergångsprocessen i Jordanien genom att främja statligttillbakadragandeoch antagandeavnyaregelverk inomde viktigasteekonomiska sektorerna.
Rent praktisktinleddes projektet medtvå gemensamma studier. Den första studien gäller bärkraften i en
strategi för integrering och effekterna av en eventuell sammanslagning av regleringsmyndigheterna. Denandra gäller inrättandet av kompensationsmekanismer som skall garantera kvalifikationsnivån blandregleringsmyndigheternas personal. Resultatet av dessa studier kommer att ligga till grund för enoperativ handlingsplan som fastställs gemensamt av kommissionen och den jordanska regeringen ochvars syfte på sikt är att avsevärt förbättra produktiviteten och nivån på de tjänster som tillhandahålls.Europeiska unionens bidrag till dettaprojekt uppgår till 20 miljoner euro.
Under 2001 har åtaganden gjorts om ett sammanlagt belopp av 220 miljoner euro –
20 miljoner euro till Jordanien, 120 miljoner euro till Marocko och 80 miljoner euro
tillTunisien – för strukturanpassning inomramen för det ekonomiska samarbetet till
Medelhavsländerna.
Genomförandet av denna strategi bygger på de gemenskapsprogram som grundas på
den så kallade strukturanpassningsfonden (SAF). För denna fond föreskrivs
direktutbetalningar till statens budget efter genomförande av flera strukturreformersombeslutatstillsammans med myndigheterna imottagarlandet.
På det operativa planet har insatserna för stöd till den makroekonomiska politiken i
synnerhet koncentrerats påtre allmänna mål:
•Förbättring av lagstiftning och reglering av privat näringsverksamhet (SAF
Jordanien, SAFLibanon, SAFTunisien).
•Reform av skattesystem – framför allt indirekt beskattning – för att minska
statsbudgetarnas beroende av importskatter och uppnå en mer effektiv och
rättvisare beskattning (SAF LibanonochSAF Jordanien).
•Påskyndande av privatiseringsprocessen för att (i) effektivisera fördelningen av
resurser och stärka konkurrenskraften, (ii) öka budgetresurserna, (iii) främja
privata nationella och utländska investeringar (SAF Libanon, SAF Jordanien och
SAFTunisien).
Kommissionens insatser syftar också till anpassning inom vissa specifika sektorer
genom finansiering av sektorsvisa insatser som integrerar målen om BNP-tillväxt
och som kan säkerställa stabiliteten i de makroekonomiska aggregaten. Dessa
sektorsprogram har två specifika syften, nämligen reform av banksystemet och
förstärkning avsystemen för socialtrygghet.
122Marocko: Programför strukturanpassning inomvattensektorn (120 miljoner euro)
Europeiska kommissionens finansiering av SAF inom vattensektorn beslutades tillsammans med de
marockanska myndigheterna under 2001 och syftar till att effektivisera utnyttjandet av Marockosvattenresurser genom lagstiftande, reglerande, finansiella och tekniska åtgärder som skall garantera envaraktig och kvalitativ vattenförsörjning då resurserna blir alltmer begränsade. De direkta
förmånstagarna i detta program är de nationella institutioner som ansvarar för tillvaratagande a
v
resurser och sanering, men framförallt konsumenterna och alla övriga sektorer i den marockanska
ekonomin.
Marocko: Programför strukturanpassning inomfinanssektorn (52 miljoner euro)
Under första kvartalet 2000 framkom i dialogen mellan de nationella myndigheterna och kommissionenbehovet av att förbättra det marockanska finanssystemets konku rrenskraft och effektivitet.
Strukturanpassningsfonden för den finansiella sektorn godkändes i november 2000 och ingår i
reformerna enligt den ekonomiska och sociala utvecklingsplanen (2000–2004) för denna sektor. I denna
fond föreskrivs bland annat genomförande av ytterligare reformer inom institutioner och regelverk somskall öka dynamiken inom finanssektorn och diversifiera finansieringen av produktivnäringsverksamhet. Kommissionens ekonomiska bidrag ges i form av icke-bundet direkt budgetstöd tillett belopp av 52 miljonereuro. Subventionen skall utbetalas i tre delar. Det inledande stödet och denförsta delen avprogramdelen(2 miljonereurorespektive 25 miljoner euro) betaladesut under 2001.
Makroekonomiskpolitik: Projektåtaganden2001 (Miljoner euro)
Makroekonomisk politik Land Projekt Belopp
Strukturanpassning Tunisien SAFIII 80
Privatsektor Turkiet* Småoch medelstoraföretag 5
Privatsektor Turkiet* Finansiering småoch medelstoraföretag 4
SUMMA 89
* De åtaganden som ingåtts för Turkiet under programmet Meda (budgetpost B7-4100) direktförvaltas av
generaldirektoratetför utvidgning.
4.4.7. Hälso- och sjukvård samt utbildning
Den sociala utvecklingen, och i synnerhet minskning av fattigdomen, är en av de främsta
prioriteringarna i Europa-Medelhavspartnerskapet och utgör därmed en integrerad del av den
tredje pelaren iBarcelonaprocessensominleddes 1995.
Kommissionen genomför i detta sammanhang kompletterande sektorsvisa strategier,
däribland inomsektorerna hälso-ochsjukvård samt utbildning.
4.4.7.1. Hälso-ochsjukvård
Denna sektor är av mycket stor betydelse både på det ekonomiska planet och när det
gäller att minska fattigdomenochstärka den sociala sammanhållningen. Mellan 1998
och 2000 anslogs 248 miljoner euro till denna sektor. Gemenskapens insatser har
ändrat karaktär under det gångna årtiondet – från att i början har begränsats till stöd
åt mödra- och barnavård har EU-projekten gradvis utvecklats till ett stöd förövergripande reformer av hälsovårdssystemen (bland annat sjukförsäkringssystem).
Prioriterade mål idetta sammanhang är att förbättra finansieringen av tjänsterna ochattinrättastrukturersomgynnarkvalitetsprestationer.
123Med utgångspunkt från detta nya tillvägagångssätt har två nya program genomförts
under 2001 iEgypten och iMarocko , och liknande program håller på att förberedas i
Syrien, Tunisien och iYemen89.
89InsatsernaiYemen finansieras utanför budgetposten för Meda.
124Egypten– stöd tillprogrammet för reformer avhälsovårdssystemet
För att kunna garantera en allmän kvalitativ hälso- och sjukvård i framtiden har Egypten inlett en
ambitiös reform av offentliga och privata hälsovårdstjänster genom att omstrukturerasjukförsäkringssystemet mot ett allmänt täckande system som skall ge ett ”minimipaket” av hälso-och sjukvård som tillhandahålls av familjeläkare. Kommissionen finansierar med upp till100 miljoner euro detta omfattande reformprogram som löper på sju år (1998–2005) och som denegyptiskaregeringen toginitiativettill1995. Världsbankenoch USAID stöder ocksåreformen.
4.4.7.2. Utbildning
Utbildningssektorn har haft en liknande utveckling. Från stöd till riktade åtgärder
(t.ex. i Marocko) har man gått mot en sammanhängande strategi för stöd till
nationella sektorsvisa reformer, såsom redan skett i Tunisien – och snart även i
Algeriet. För perioden1998–2000 ingicks åtaganden för 184 miljoner euro.
De främsta interventionssektorerna är grundskole- och förskoleutbildning med bland
annat stöd till insatser i kampen mot analfabetism. I alla projekt som finansieras för
tillfället har särskild uppmärksamhet ägnats åt att skapa tillgång till bastjänster för de
minst gynnade grupperna ibefolkningen– isynnerhet kvinnor.
4.4.7.3. Yrkesutbildning, arbetsmarknad, sysselsättning
Utveckling av yrkesutbildningen är en viktig fråga för alla länderna i Meda-området.
Allt eftersom kraven på kvalificerad arbetskraft ökar blir det allt nödvändigare att
genomföra en sammanhängande långsiktig yrkesutbildningspolitik. I detta
sammanhang fäster kommissionen ökad vikt vid främjandet av lika möjligheter. Det
sammanlagda beloppet för pågående projekt uppgårtill193 miljoner euro.
Under 2001 inleddes ett omfattande 6-årigt program, om 60 miljoner euro, för en
övergripande uppgradering av det nationella systemet för yrkesutbildning i Algeriet.
Programmet går ut på att förstärka den strategiska styrningen av systemet,
uppgradera personalens tekniska kunskaper för att kunna möta företagens krav på
kvalifikationer – särskilt ide små och medelstora företagen och de offentliga företag
som skall privatiseras – samt stärka de befintliga sambanden mellan yrkesutbildning
och andra arbetsmarknadsverktyg. I Marocko pågår ett liknande projekt som nyligen
kommit in i sin operativa fas, där utrustning och tekniskt bistånd levereras till olikautbildningsåtgärder sompågår i15 olika sektorer inomdet marockanska näringslivet.
Tunisien – Uppgraderingavsystemet för yrkesutbildning
Genom denna insats, med en budget på 45 miljonereuro, stöder Europeiska unionen sedan 1998 en
ambitiös övergripande reform av det tunisiska systemet för yrkesutbildning, grundad på interaktivitet
mellan de åtgärdersomgenomförs och andra arbetsmarknadsåtgärder. Under2001 inleddes en aktiv fas i
projektet med återuppbyggnad av ett stort antal privata och offentliga utbildningsanstalter. Denna
återuppbyggnadsprocess har möjliggjorts genom resultaten av den inledande kartläggningsfasen som
genomfördesblandettbrettrepresentativt urval avföretag och som gick ut på att analysera deras behov i
frågaomyrkesutbildning och önskadekvalifikationer bland personalen.
4.4.7.4. Lokalutveckling ochsocialfonder
Det gemensamma syftet med de samarbetsåtgärder som genomförs till förmån för
den lokala utvecklingen, bland annat genom socialfonderna, är strävan efter hållbara
lösningar på problemen med arbetslöshet och fattigdom. Europeiska kommissionen
har i nuläget investerat 200 miljoner euro inom ramen för dessa insatser. De
bilaterala samarbetsåtgärder som genomförts omfattar bland annat Egypten,
Jordanien, Yemen och Libanon. De bygger på ett tillvägagångssätt som omfattar
125flera sektorer och som syftar till att (1) skapa sysselsättningstillfällen och utveckla
små företag, huvudsakligen genom beviljande av mikrokrediter; (2) utveckla den
sociala och ekonomiska infrastruktur som krävs för de berörda
befolkningsgruppernas sociala utveckling; (3) stärka de mänskliga och institutionella
resurserna.
Åtgärderna har efterhand utvecklats mot ett tillvägagångssätt som syftar till
integrerad lokal utveckling vilket gör det möjligt att – liksom i det algeriska projekt
som beskrivs nedan – få ett bra resultat i de territoriellt begränsade projekten, tackvare att behovenkartlagts direkt på den lokala samhällsnivån.
4.4.7.5. Det civila samhället
Stödet till det civila samhället är en viktig del av gemenskapens samarbetspolitik,
som gäller den interna balansen i samhället. Det gäller att uppmuntra staterna att
förstärka dialogen med alla aktörer i samhället och arbeta för att integrera det civila
samhället ytterligare i beslutsprocessen. Genom dessa åtgärder finansieras till
exempel stöd till inrättande och förstärkning av basorganisationer, ekonomiskt stöd
tillprojekt för demokrati och lokal utveckling, samt stöd till kvinnoföreningar. Detta
nya tillvägagångssätt inleddes i Marocko 2000, och fortsatte under 2001 med
genomförandet av ett projekt till stöd för utvecklingsorganisationer i Algeriet och
förhandlingar om ett liknande projekt i Tunisien. Tillvägagångssättet skall också
utvidgas till att omfatta övriga länder iregionen, bland andra Egypten, Jordanien ochYemen. Detta sätt att arbeta för bättre styrelseformer grundas på att en öppen och
varaktig dialog inrättasmed de berörda aktörerna.
Social utveckling: Projektåtaganden2001 (miljoner euro)
Social utveckling Land Projekt Belopp
Yrkesutbildning/
sysselsättningAlgeriet Yrkesutbildning 60
Det civila samhället Tunisien Förstärkningavdetcivilasamhället 1,5
SUMMA 61,5
4.4.8. Europeiska initiativetför demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR)
Under 2001 har Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter gjort
det möjligt att ge stöd åt projekt isödra Medelhavsområdet och iMellanöstern till ett
belopp av nära 11 miljoner euro.
Av denna summa har nära 6 miljoner euro ägnats åt främjande och försvar av
mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Initiativet har givit stöd till två
projekt på regional nivå: det ena är en masterutbildning i mänskliga rättigheter och
demokratisering – kursen ingår i EU:s program för regional masterexamen i
mänskliga rättigheter och demokratisering och kommer att omfatta 36 studerande
från Palestina, Libanon, Malta, Libyen, Egypten, Algeriet, Tunisien, Marocko,
Turkiet, Cypern, Jordanien och Israel i ett regionalt perspektiv. Stiftelsen för
internationella studier vid Maltas universitet ansvarar för masterexamen
(640 000 euro). Det andra projektet är regionalt stöd till icke-statliga organisationer,
medier och lokala myndigheter i Libanon, Syrien, Jordanien och Egypten
(797 000 euro). Vidare har projekt i vissa länder godkänts: i Libanon (skydd för
migrerande arbetstagares och asylsökandes mänskliga rättigheter – 760 000 euro); i
Palestina (främjande av respekten för mänskliga rättigheter bland barn och ungdomar
126i skolåldern i de ockuperade områdena i Hebron, Ramallah, Betlehem och Jerusalem
–303 000 euro; i Israel (fångars rättigheter – 714 000 euro); i Palestina och Israel
(utbildning av aktivister i människorättsfrågor – 350 000 euro); i Turkiet (ökad
medvetenhet om mänskliga rättigheter bland medlemmar av den turkiska
revolutionära fackföreningskonfederationen DISK – 550 000 euro, främjande av
mänskliga rättigheter och samhällsvärderingar bland studerande och lärare i grund-
och gymnasieskolor – 376 000 euro); i Tunisien (omstrukturering av den tunisiska
människorättsorganisationen – 230 000 euro) och i Iran (främjande av mänskliga
rättigheterochavskaffande avdödsstraff– 300 000 euro).
Till stöd för demokratiseringsprocessen och förstärkning av rättsstaten har nära
4,5 miljoner euro anslagits, fördelat på sju projekt. Ett projekt till stöd för obunden
journalistverksamhet i södra Medelhavsområdet (Algeriet, Egypten, Jordanien,
Libanon, Västbanken och Gaza, Marocko och Tunisien) och för att öka säkerheten
för journalister har subventionerats med 660 000 euro. I Egypten kommer ett bidrag
på 800 000 euro att göra det möjligt att arbeta för bättre fängelsevillkor för att närma
demtill internationella normer, bland annat genom besök i fängelser (400 per år) och
rättshjälp till fångar. Ett projekt i Algeriet har tilldelats 900 000 euro för att öka
kompetensen inom fängelseadministrationen för att därigenom öka respekten för de
mänskliga rättigheterna. I Marocko kommer ett projekt att bidra till att förstärka det
civila samhället i landsbygdsområden och öka invånarnas, och framförallt
kvinnornas, deltagande i den lokala beslutsprocessen (550 000 euro). I Syrien har
513 000 euro beviljats för främjande av aktivt medborgarskap. Slutligen har
437 000 euro tilldelats ett projekt i Yemen för utbildning av de nationella
säkerhetsstyrkorna i demokratiskt polisarbete med respekt för mänskliga fri- och
rättigheter.
I Jordanien kommer kvinnors deltagande i beslutsprocesserna, i synnerhet i parlamentet, att främjas
genom ett projekt för stöd till kandidater av båda könen från alla politiska partier. Projektet inriktas på
två aspekter, dels att få studenter att bättre inse kvinnornas roll i den demokratiska processen och
uppmuntra demattrösta vid nästa parlamentsval, delsattökakvinnornas chansattlyckas vid detta val.
Stödet till förebyggande av konflikter och återupprättande av ett fredligt samhälle
prioriteras högt av Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.Under 2001 anslog initiativet över 300 000 euro till stöd åt ett projekt iPalestina vars
syfte är att förbättra tillämpningen av internationell humanitär rätt i de ockuperade
områdena på Västbanken, iGaza och iöstra Jerusalem.
4.4.9. Samordning med övrig gemenskapspolitik
Kravet på samordning med Europeiska unionens övriga yttre verksamhet och övrig
gemenskapspolitik utgör en konkret prioritering och en rättslig skyldighet. År 2001
representerar ett avgörande steg iprocessen för harmonisering av strategier. Samtliga
strategidokument för varje partnerland som har rätt att delta i Medaprogrammet för
perioden 2002–2006 – utom Västbanken och Gaza – och samtliga nationella
vägledande program för perioden 2002–2004 har slutbehandlats och godkänts av
kommissionen innande har börjat genomföras operativt.
Strategidokumenten har utarbetats land för land på grundval av en referensmall i
enlighet med Europeiska rådets riktlinjer från november 2000. Utformandet av
strategidokument i nära samarbete med partnerländerna, medlemsstaterna, EIB och
de internationella finansieringsinstituten har bidragit till strävan efter att se till att
åtgärderna kompletterar varandra i så stor utsträckning som möjligt. Slutligen har
127projekten, oberoende av den ordinarie processen för internt samråd, granskats av den
nyligen inrättade gemensamma gruppen för kvalitetsstöd. Gruppen har granskat varje
projekt med utgångspunkt från de föreslagna åtgärdernas allmänna
överensstämmelse, samordningochkomplementaritet.
4.4.10. Samarbete med andra givare i regionen
En utökad samordning och komplementaritet med andra givare, särskilt
medlemsstaterna, är en av de strategiska prioriteringarna för genomförandet av
programmet Meda. Under den senaste perioden har dessa principer kommit till
konkret uttryck genom följande framsteg:
Samordningen på plats har förstärkts tack vare samarbetet med medlemsstaternas
representanter och tack vare att det faktiska genomförandet av de program som
inleds ipartnerländerna följs upp gemensamt och regelbundet.
Samordningen med andra bidragsgivare, särskilt Världsbanken och Internationella
valutafonden, har förbättrats ytterligare genom regelbundna kontakter, ständigt
informationsutbyte och gemensamma analyser av det politiska, ekonomiska och
sociala läget i partnerländerna. Denna samordning på plats ledde till exempel till att
man under 2001 tillsammans med Världsbanken inrättade strukturanpassningsfond
III (SAF III) i Tunisien (80 miljoner euro), som godkändes i december förra året.
Liknande gemensamma operationer håller också på att förberedas i Marocko och i
Jordanien.
4.4.11. EIB-lån
Under 2001 uppgick det sammanlagda beloppet av lån från Europeiska
investeringsbanken (EIB) till Medelhavspartnerna till 1,5 miljarder euro fördelade
mellan följande åtta länder: Algeriet, Cypern, Egypten, Malta, Marocko, Syrien,
TunisienochTurkiet. Lånenär iallmänhet bilaterala. EIB beviljade dock under 2001
ett lån på 6 miljoner euro till en teknikinvesteringsfond för Mellanöstern omfattande
alla Medelhavsparterna. EIB:s sammanlagda budget för Medelhavsområdet uppgårtill 7,4 miljarder euro som fördelas i form av lån till Medelhavsparterna under
perioden 2001–2007. Till dessa skall läggas 1 miljard euro avsedd till stöd till
regionala samarbetsprojekt inomsektorernatelekommunikation, miljö ochenergi.
Inom ramen för Medaprogrammet beviljade kommissionen under 2001 en
räntesubvention till ett belopp av 8,5 miljoner euro till ett nytt lån från Europeiska
investeringsbanken för programmet för återuppbyggnad och sanering av området
Taparura i Tunisien. Programmet syftar till att sanera och iordningställa 445 hektar i
kustområdet Sfax, som förorenats av industriutsläpp. Två nya EIB-lån i Turkiet
beviljades också räntesubventioner till ett sammanlagt belopp av
31 miljoner euro fördelade enligt följande: 16,7 miljoner euro i räntesubventioner till
”Industrial pollution abatement facility” och 14,3 miljoner euro till ”Mersin waste
water project”. Dessa två projekt går ut påatt återställa vissa områden som förorenats
av industriverksamhet ochkoncentrerad stadsbebyggelse.
Det andra prioriterade området för EIB:s insatser är stöd till privata företag som –
oavsett storlek eller produktionsvolym – fått en fjärdedel av de lån som EIB beviljat
för regionala projekt iMedelhavsområdet.
128Det tredje prioriterade området för EIB:s insatser är slutligen utveckling av
energisektorn som fått nära en fjärdedel av de lån som beviljats under det gångna
referensåret.
EIB-lån: Projektåtaganden2001 (miljoner euro)
EIB-lån Land Projekt Ränte-
subventionLåne-
belopp
EIB Tunisien Sanering Taparura 8,5 40
EIB Turkiet* Industriföroreningar 16,7 70
EIB Turkiet* Vattenreningi Mersin 14,3 60
SUMMA 39,5 170
* De åtaganden som ingåtts för Turkiet under programmet Meda (budgetpost B7-4100) direktförvaltas av
generaldirektoratetför utvidgning.
4.4.12. ECHO
Det humanitära bistånd som beviljas genom ECHO till länderna i södra
Medelhavsområdet har bland annat gått till sahariska flyktingar i Algeriet, genom
akut livsmedelshjälp och en övergripande plan på sammanlagt 15,57 miljoner eurooch till palestinska flyktingar på Västbanken och i Gaza (26,18 miljoner euro), och i
södra Libanon (2,7 miljoner euro), Jordanien (515 000 euro) och Syrien
(570 000 euro).
ECHO-insatser 2001
ECHO Projekt Belopp
(miljoner euro)
Algeriet Sahariskaflyktingar 15,57
Algeriet Komplement till
Världslivsmedelsprogrammet11,80
Algeriet Översvämningsdrabbade 0,77
Yemen Hjälp till befolkningen 1,88
Syrien Sårbaragrupper 0,40
Palestina Palestinska flyktingar 26,18
Libanon Palestinska flyktingar 2,70
Jordanien Palestinska flyktingar 0,51
Syrien Palestinska flyktingar 0,57
SUMMA 60,38
4.4.13. Övervakning
Kommissionen utarbetade under 2000 ett system för kontroll och förbättring av
resultat, grundat på projektens förvaltningscykel. Systemet provades under 2001 i
varje geografiskt område (Latinamerika och Asien, Medelhavsområdet, AVS-
länderna, Balkan). De första uppgifter som samlats in tack vare det nya systemet har
gett användbar information om tillståndet i de projekt som förvaltas av de
geografiska enheterna och omde förbättringar sombehöver göras. Systemet kommer
att utvidgas till att omfatta alla EuropeAids verksamheter och börja fungera fullt ut
under 2002.
129Under 2001 kontrollerades 46 projekt (varav sju blev föremål för dubbelkontroll) i
sex länder i Medelhavsområdet. Den sammanlagda finansiella volym som
kontrollerades motsvarade 788,9 miljoner euro. Den finansiellt största delen (26 %)
av de kontrollerade projekten utgjordes av projekt i Meda-området för ekonomiskt
samarbete, institutionsuppbyggnad, civilsamhälle, infrastrukturer och tjänster, följt
avprojekt för undervisning ochsociala sektorer(25 %). Medelpoängen för de projekt
i Medelhavsområdet som bedömdes på detta sätt uppgick till 2,24 (jämförelsevis är
medelpoängenför allageografiskaområdensammantaget 2,5).
Resultatet visar på en bristande effektivitet i projekten i Medelhavsområdet, något
som främst beror på svagheter vid själva utformningen av programmen och bristande
institutionell förstärkning. Det är dock viktigt att betona att Meda-projekten – till
skillnad från projekt i andra geografiska områden – är långvariga. En sektorsvis
analys av projekten visar att de bästa resultaten uppnåtts i jordbruksprojekt och
projekt för stöd till icke-statliga organisationer, medan de sämsta resultaten
konstaterats inomsektorerna industriochhandel. Projektens effektivitet och inverkan
på omgivningen har varit avgörande kriterier vid utvärderingen av de svagaste
projekten. Projektens storlek har också spelat en viktig roll: småskaliga projekt har i
allmänhet haft bättre resultat än mer storskaliga. Övervakningsresultaten har givit
mycket användbar information, med de är dock fortfarande bara vägledande och bör
användas med största försiktighet. Det nya övervakningssystemet kommer tack vare
den fördjupade analysen av projekten i varje geografiskt område att bidra till
utformningenavavgörande riktlinjer vid senare projektförberedelser.
4.4.14. Slutsatser och framtidsutsikter
År 2001 har på det strategiska planet varit ett brytningsår för hela det geopolitiska
området kring Medelhavet och visat hur instabil den regionala balansen i området i
själva verket är. Attentaten den 11 september hade visserligen inte direkt samband
med de regionala frågorna i denna del av världen men de bidrog ändå till en
urladdning av de spänningar som finns i konflikten mellan Israel och Palestina,
samtidigt som den andra intifadan, denna gång beväpnad, i september 2001 gick in
på sitt andra år. De förvärrade regionala spänningarna visar hur viktigt det är att
länderna på båda sidor Medelhavet lyckas med sina ambitioner för det Europa-
Medelhavspartnerskap som inleddes i Barcelona. Detta partnerskap framstår idag
som det enda övergripande politiska projekt som kan lyckas åstadkomma en politisk
stabilitet och social och ekonomisk utveckling i ett geografiskt område som sträcker
sig över nära 5 000 km från öst till väst, och där man i nuläget kan räkna nära ett
tiotal öppna eller hotande konflikter. Det är i detta sammanhang de mål som
uppställdes iBarcelona får sin fulla mening, nämligen uppbyggnad av en gemenskap
i fred, säkerhet och välstånd. Europeiska unionens genomförande under 2001 av den
gemensamma strategin för Medelhavsområdet somantogs förra året visar vilken vikt
de femton medlemsstaterna fäster vid den pågående processen, som nu mer än
någonsin utgör ett nödvändigt forum som behöver vinna partnerländernas förtroende
i fråga om de prioriteringar som valts och de kvalitativa resultaten. I dettasammanhang måste den femte konferensen mellan utrikesministrarna i Europa-
Medelhavspartnerskapet, som skall hållas i Valencia den 22–23 april2002, göra en
detaljerad sammanfattning av läget för den första cykeln i Barcelonaprocessen
(1995–2002) och anta en handlingsplan med en rad konkreta åtgärder för
partnerskapet som täcker de tre delarna i samarbetet mellan EU och
Medelhavsområdet.
130Antagandet av den nya handlingsplanen bör under 2002 leda till en förstärkning och
intensifiering avde åtgärder somomfattas avföljande prioriteringslinjer:
•Ytterligare förstärkning av den politiska dialogen och dialogen om säkerhet, med
det ytterstamålet att med lyckat resultat slutföra det pågående arbetet med stadgan
omfredochstabilitet.
•Inrättande av ett dynamiskt finansiellt och ekonomiskt partnerskap som är till
fördel för alla parter, bland annat genom undertecknandet av associeringsavtalen
med Libanon och Algeriet och genom påskyndande av förhandlingarna med
Syrien. Andra prioriteringar för 2002 är att främja europeiska direktinvesteringar i
regionen, befästa den förstärkta ekonomiska dialogen, utveckla regionala
strategier för infrastruktur, inleda det planerade regionala programmet om
instrument för den inre marknaden och inrätta en utvecklingsbank för EU och
Medelhavsområdet.
•Inrättande av en verklig dialog mellan samhälle, folk och kultur på båda sidor
Medelhavet genom att förstärka det befintliga sociala, kulturella och
mellanmänskliga partnerskapet. En handlingsplan skall antas som är inriktad på
tre specifika områden: ungdomar (bland annat inleds den andra fasen i
programmet Euromed Ungdom), utbildning (programmet Tempus utvidgas till att
omfatta Medelhavsparterna) samt medier och allmänhet (ett regionalt program om
information och kommunikation inleds). Syftet är att uppmuntra och främja ett
större deltagande för att få fler aktörer delaktiga i samarbetet mellan EU och
Medelhavsområdet kring idealendemokrati, kulturochtolerans.
•Stöd till processen för fred i Mellanöstern genom ytterligare ansträngningar från
Europeiska unionens sida för att få de stridande parterna att återuppta dialogen
och upphöra med våldshandlingar, vilket är början till återupptagandet av
förhandlingar för att få till stånd en förhandlad och rättvis lösning på denna
konflikt som undergräver bärkraften i varje försök till samarbete mellan de olika
regionalaaktörerna.
1314.5. Afrika, Västindien ochStillahavsområdet (AVS)
Afrika söder om Sahara står nu inför mycket stora utmaningar i sin kamp mot fattigdomen.
Under 2001 har endast obetydliga framsteg gjorts när det gäller uppfyllandet av
utvecklingsmålen för det nya årtusendet, och inga bestående vändningar av de negativa
trenderna har skett. Mer äntre hundra miljoner afrikaner lever fortfarande iabsolut fattigdom.
Hiv/aids har ryckt fram som den vanligaste dödsorsaken och utgör nu ett allvarligt hot mot
Afrikas framtid. Afrikas arbete för fattigdomsbekämpningen har förstärkts genom det nya
partnerskapet för Afrikas utveckling (NEPAD), som ingicks av de afrikanska
statsöverhuvudena i juli2001. Framsteg har också gjorts iarbetet för fred och säkerhet i vissa
avde oroligaste områdena, somAfrikas horn, Demokratiska republikenKongo ochAngola.
Cotonouavtalet, som ingicks i juni 2000, utgör en ny stark bas för stöd till staterna i Afrika,
Västindien och Stillahavsområdet i deras utvecklingssträvanden. 2001 var avtalets första år.
De flesta landstrategidokumenten för de kommande fem åren utarbetades i nära samarbete
med samhällsgrupper inom länderna. Mot bakgrund av Cotonouavtalet har den politiska
dialogen mellan Europa och staterna iAfrika, Västindien och Stillahavsområdet intensifierats.
4.5.1. Inledning
Ioch med Cotonouavtalet, somundertecknades den 23 juni 2000, presenteras ett nytt
partnerskapsavtal med 77 stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet fram till
år 2020. För att partnerskapsavtalet skall träda i kraft måste det ratificeras av minst
två tredjedelar av AVS-staterna och av samtliga EU-medlemsstater, och dessutom
godkännas av Europeiska gemenskapen (artikel 93.2 i Cotonouavtalet). Trettiosex
AVS-stateroch fyra EU-medlemsstater har redanslutfört processen.
Samarbetet med AVS-staterna skedde därför under 2001 inom ramen för
övergångsåtgärder sombeslutats avAVS-staterna och ministerrådet den 27 juli 2000.
Enligt dessa åtgärder tillämpas de flesta av bestämmelserna i Cotonouavtalet, med
undantag för frigörande av medel från nionde Europeiska utvecklingsfonden(EUF).
Det rättsliga ramverket för relationerna med Sydafrika utökades under 2001 genom
avslutandet av förhandlingarna om vin- och spritavtalet, som slutligen antogs av
rådet och undertecknades i januari 2002. Avtalet om handel, utveckling och
samarbete har ännu inte ratificerats. Vid slutet av 2001 hade tre av EU:s
medlemsstater ratificerats. Avtalet gäller provisoriskt och partiellt från den 1 januari
2000.
Den politiska dimensionen i EU:s relationer med AVS-länderna har stärkts. En
bedömning av den politiska situationen har införts i landstrategidokumenten. Den
politiska dialogen inomländerna har utvecklats ochgjorts mer systematisk.
Under 2001 avslutade EG samrådsförfarandena enligt artikel 96 i Cotonouavtalet
med Elfenbenskusten och Fiji. Dessutom fick rådet ett förslag från kommissionen att
ompröva rådets beslut att avsluta samrådet med Haiti. EG beslöt att inleda samråd
enligt artikel96 med Zimbabwe ochenligt artikel96 och97 med Liberia90.
90Samrådinledsenligtartiklarna 96och 97iCotonouavtalet vidbrottbrutitmot avtaletsgrundsatser
(artikel 96) eller vidallvarligafallavkorruption (artikel97).Syftet är attdiskuteraproblemen med
132Samarbetet med Kuba fortsatte under 2001 i form av medel till katastrofhjälp,
samfinansiering med icke-statliga organisationer ochstödtillekonomiskt samarbete.
Under 2001 har den främsta prioriteten varit att utarbeta nya förbättrade landstrategi-
dokument i enlighet med de nya principerna i Cotonouavtalet. Samarbetsstrategierna
inriktas på fattigdomsbekämpning och baseras på respekt för de sociala, ekonomiska,
politiska och mänskliga rättigheterna. Partnerskapets effektivitet förväntas höjas
genom de nya principerna, dvs. större vikt lagd vid god samhällsstyrning,
sammankopplande av bidrag och resultat samt rationalisering av rutiner för
utbetalning av stöd, och framför allt kravet att mottagarregeringarna skall spela en
ännu större roll i upprättandet av prioriteringar och i förändringsarbetet på bas av
sina egna politiska målsättningar. Enligt nionde EUF kommer kommissionens
delegationer att spela en större roll, och ytterligare ansträngningar kommer att göras
för att koncentrera insatserna till särskilda områden, för att på så sätt maximera
effekten.
Den nya ansatsen stärker principen om delaktighet i utvecklingen. Den utsträcker
partnerskapet till en rad icke-statliga aktörer och tar ett mer samlat grepp genom att
låta politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och miljömässiga aspekter ingå i ett
sammanhållet helt.
Åtagandenochbetalningar under 2001 iAVS-länderna
Miljonereuro Åtaganden Betalningar
2001 2000 2001 2000
EUF: Bilateralt(länder)
Nationella vägledande program1249 3324 1896 1351
EUF: Regionalt samarbete
Regionalavägledandeprogram305 433 172 197
Delsumma bilateralt/regionalt: 1554 3757 2068 1548
Gemenskapens budgetposter 502 502 568 357
Totalt 2056 4259 2636 1905
Översikt över åtagandenochbetalningar (EUF) 1995-2001
Miljonereuro 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Totalt
1995-2001
Åtaganden 1 520 965 616 2 296 2 693 3 757 1 554 13 401
Betalningar 1 564 1 317 1 213 1 440 1 275 1 548 2 068 10 425
Proportion
åtagandenkontrabetalningar0,97 0,73 0,51 1,59 2,11 2,43 0,75 1,29
4.5.2. Regional integration ochregionalt samarbete
Regionalintegrationoch regionalt samarbete spelade även under 2001 en viktig roll i
relationerna mellan EG och AVS-länderna. Genomförandet av åttonde EUF:s
regionala vägledande program (RIP), som godkändes 1996-97 för en femårsperiod
AVS-landetifrågaoch attfinnalösningar. Möjligaalternativär överenskomnakorrektivaåtgärder med
anpassat genomförandeav EU-bistånd eller, om inga andra lösningar finns, indragning av biståndet.
133(och som främst inriktade sig på transport, jordbruksforskning, bevarande av
naturresurser och regional ekonomisk integration91) var även under denna period den
viktigaste verksamheten. Under 2001 anslogs 304 923 133 euro för samtliga sektorer
i regionprogrammen och i de program som omfattar samtliga AVS-länder. Arbete
har också inletts på att formulera program för nionde EUF. Inledande allokering för
regionalt samarbete uppgick till 700 miljoner euro för de regionala vägledande
programmen, 300 miljoner euro för program inom AVS och 300 miljoner euro i
reserv. Under revideringsarbetet kan reserven användas för att ge ökat stöd kopplat
både tillresultat ochbehov.
Regional integration och institutionellt stöd är nyckelingredienser i EG:s bistånd,
eftersom dessa båda element är nödvändiga för att AVS-länderna bättre skall kunna
integreras både i sin regionala ekonomi och i den globala ekonomin. Betydande
program för tekniskt stöd inom bl.a. handel, tullväsende, statistik och andra områden
för Östra och södra Afrikas gemensamma marknad, Västafrikanska ekonomiska och
monetära unionen och Västindiska staternas forum fortsatte under 2001. Tre nya
program på totalt 13,2 miljoner euro godkändes för de fem portugisisktalande
länderna på områdena rättssystem, statistik och förvaltning på alla nivåer. Dessa
program kommer att genomföras i samarbete med den portugisiska regeringen, som
bidrar med ekonomiskt och tekniskt stöd. Politiska initiativ har också tagits på
regional nivå, t.ex. bidrag till den inre kongolesiska dialogen (1,96 miljoner euro)
och till den fredsbevarande och konfliktförebyggande verksamhet som utförs av
Västafrikanska staternas ekonomiska gemenskap.
Den intraregionala dimensionen har ävenunder 2001 varit betydelsefull, och man har
t.ex. satt igång program för att förbereda AVS-länderna för de ekonomiska
partnerskapsavtalen (20 miljoner euro) och hjälpa dem att delta mer effektivt i
Världshandelsorganisationens förhandlingar (10 miljoner euro). I detta sammanhang
har också EG bidragit med 1,45 miljoner euro för att inrätta en AVS-delegation vid
olika internationellaorganbaserade iGenèv e (Världshandelsorganisationen,
FN:s konferens för handel och utveckling UNCTAD m.fl.), som invigdes av
kommissionsledamoten Pascal Lamy i januari 2002. Efter Kairotoppmötet mellan
EU och Afrika har man intensifierat kontakterna med vissa all-afrikanska
organisationer somkandriva specifika verksamheter.
Åtaganden inomramen för det regionala samarbetet under 2001
Region (regionaltvägledande programinomramen för EUF) Miljoner euro92
Västindien 4,14
Centralafrika 8,25
Östafrika 3,64
Indiskaoceanen - 0,76
Stillahavet 29,8
Södra Afrika - 0,43
Västafrika 63,02
PALOP (portugisisktalandeländer) 8,6
91(T.ex. främjande av ekonomiska gemenskaper, tullunioner och frihandelsområden.)
92Negativa siffror uppstår när de frigjorda anslagen (anslagna medel som frigörs från icke-utförda projekt
från tidigare år) är störreän åtagandena.
134Utomeuropeiska länder och territorier 5,71
Delsumma 121,97
Samtliga AVS-länder 182,95
Totalt 304,92
4.5.3. Utomeuropeiska länder och territorier
EU-medlemsstaternas utomeuropeiska länder och territorier har varit associerade
med gemenskapen sedan den inrättades 1957. Syftet med associeringen skall enligt
artikel 182 i EG-fördraget vara ”att främja den ekonomiska och sociala utvecklingen
i dessa länder och territorier samt att upprätta nära ekonomiska förbindelser mellan
dem och gemenskapen som helhet”. Det finns 20 utomeuropeiska länder och
territorier utspridda runtom i världen. Gemenskapens förbindelser med länderna och
territorierna styrs av ministerrådet. I det senaste rådsbeslutet, som fattades den 27
november 2001, fastställs att det genom tillämpning av förfaranden som utgår från
gällande bestämmelser för strukturfonderna bör införas en högre grad av förvaltning
enligt partnerskapsmodellen av de finansiella resurser som tilldelas länderna och
territorierna. I beslutet beviljas 175 miljoner euro till länderna och territorierna inom
ramen för nionde EUF, varav 145 miljoner euro iprogramplanerat stödtill långsiktig
utveckling som berör 12 utomeuropeiska länder och territorier, 8 miljoner euro för
regionalt samarbete, 20 miljoner euro för finansieringen av investeringsanslaget och
2 miljoner euro för undersökningar eller tekniskt bistånd. Även medel från de
budgetposter i Europeiska gemenskapernas allmänna budget som rör stöd till
utvecklingsländer kommer de utomeuropeiska länderna ochterritorierna tillgodo.
Inom ramen för de tre föregående fonderna gick det långsamt att mobilisera det
finansiella stöd som ställts till förfogande i form av sekundära åtaganden och
utbetalningar (särskilt för de nederländska utomeuropeiska länderna och
territorierna). De förfaranden som planeras för nionde EUF bör underlätta
mobiliseringen och utbetalningen. Av de cirka 268 miljoner euro som ställts till
förfogande inom de tre föregående fonderna (exklusive regionalt samarbete) har
åtagandengjortstill82,5 % ochutbetalningar till73,5 %.
Avde 30 miljoner euro som beviljats för det regionala samarbetet inomramen för de
tre föregående utvecklingsfonderna har åtaganden gjorts till 82%, framför allt inom
åttonde EUF tack vare det goda samarbetet mellan AVS-länderna och de
utomeuropeiska länderna och territorierna i Stilla havet, vilket gav upphov till flera
fallavsamfinansiering (på fiske- och jordbruksområdet).
4.5.4. Transport och infrastruktur
Denna sektor innefattar transport, vatten och sanitet, gruvdrift, energi och även stöd
till informationsteknik och telekommunikation. Stöd till transportsektorn anses vara
en nyckelinsats för att minska fattigdomen globalt och få till stånd en hållbar
utveckling och en bättre integrering av AVS-länderna. Att förbättra tillgången till
grundläggande service är också ett viktigt led i att höja livskvaliteten för alla, och i
synnerhet för defattigaste.
4.5.4.1. Transport
Avde 660 programeller projekt som för närvarande drivs inomdenna globala sektor
stöder EG för närvarande genomförandet av 87 större projekt (motsvarande drygt 5
135miljoner euro) inom transportsektorn med inriktning på sektorsreformer,
kapacitetsuppbyggnad, underhåll och uppgradering samt regional integration. Detta
speglar de existerande bristerna när det gäller pålitliga transporttjänster, särskilt i
Afrika.
År 2001 har präglats av en märkbar ökning av takten i genomförandet av existerande
program inom området, särskilt i länder som drabbades av förseningar i
genomförandet tidigare iprogramcykeln. Nya kontrakt motsvarande sammanlagt 414
miljoner euro har tecknats inom transport- och infrastruktursektorerna. En handfull
länder (Benin, Etiopien, Guinea och Mali) delar på ungefär 50 % av denna summa.
Mali kommer först i gruppen med 73 miljoner euro i nya sekundära åtaganden, följt
av Benin (56 miljoner euro), Guinea (44 miljoner euro) och Etiopien (41 miljoner
euro). I Mali gäller kontrakten modernisering av 437 kmav huvudvägen till Senegal.
Detta projekt gör också att ett av de fattigaste områdena i landet blir mer tillgängligt.I Benin gäller de nya kontrakten en tvåårig periodisk översyn av 490 km huvudvägar
(ungefär 25 % av landets nät av huvudvägar) och modernisering av 102 km
vägsträcka i norra delen av landet. I Guinea inriktas den verksamhet som täcks av
kontrakten för år 2001 främst på uppgradering och förbättring av de interregionala
förbindelserna med Senegal, där den närmaste hamnen är belägen, vilket möjliggör
en bättre internationell integrering av landet på medellång sikt. I Etiopien är
moderniseringenavden514 kmlånga vägen mellan Addis Ababa och Woldiya, som
genomkorsar ettområde med över 2 miljoner invånare, ett viktigt inslag iregeringensprogram för vägutveckling och kommer att väsentligen förbättra vägförbindelserna
mellan huvudstadenochdennorra delenav landet. På regionalnivå skedde islutet av
år 2001 också undertecknandet av kontrakten för två större vägförbindelser med ett
kumulativt värde av 165 miljoner euro. En av dessa vägförbindelser kommer att ge
bättre internationell integrering av Tchad via Kamerun (400 km vägförbindelse
mellan Moundou och Touboro - N’Gaoundéré) och därigenom väsentligen bidra till
den ekonomiska integreringen av Centralafrika. Det andra kontraktet gäller den 130
km långa vägförbindelsen mellan Kankan (Guinea) och Bamako (Mali). Denna vägs
aktuella beskaffenhet gör att utvecklingsmöjligheterna för nordvästra Guinea och
sydvästra Mali begränsas. Dessa områden, som beräknas ha en miljon invånare, är
för närvarande under flera månader per år avskurna frånrestenav landet.
I planeringen av programmen för nionde EUF innehöll 23 av de 44
landstrategidokument för AVS-länderna som lades fram för granskning under 2001
transport som prioriterad sektor. Nästan samtliga dessa 23 länder ligger i Afrika.
Man beräknar att, vid slutet av programperioden, omkring 30 AVS-länder och 3
regioner kommer att ha antagit transport som en av de prioriterade sektorerna, med
en trolig bidragssumma på omkring 2 miljarder euro. Det är en summa som
motsvarar vad som avsattes inom ramen för åttonde EUF och som ligger helt i linje
med den fortsatt höga prioritet som både partnerländerna, särskilt de afrikanska, och
kommissionenserkända expertispå området tillerkänner sektorn.
Transport – Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljoner
euro
Aruba Förberedandeundersökning för anläggningavnationalpark 0,5
Belize Bygge av en nybro över floden Sibun 2
Tchad Teknisk undersökning och förberedelse för anbudsinfordran
rörandevägiDobaSahr0,74
136Tekniskt-institutionellt stöd till ministeriet för
byggentreprenader, transport, bostadsfrågor och stadsplanering1,90
Teknisktbiståndtill genomförandeavennationelltransportplan 1,95 Kongo
(Brazzaville)Moderniseringavvägar pålandsbygden 1,98
Eritrea Förstärkningavtransportministeriet 0,62
Förberedande genomförbarhetsstudie rörande vägen mellan
Gondar-Huemra och Arba Minch0,74 Etiopien
Moderniseringavvägen tillHarar Jiga 0,71
Fiji Nybro vid Rewa 11
Gabon Ökade anslag för projektet för vägen Larara/Mitzic 1,99
Guinea-Bissau Bron vidJoaoLandim–ökadeanslag 2,65
Guinea Miljökonsekvensbedömning 0,2
Kenya Programförmoderniseringavnorrakorridoren 79,5
Madagaskar Program för vägunderhåll och förbättrad tillgänglighet 42
Malawi Stöd tillinfrastruktur kring sjön 13,72
Teknisktbiståndtillministerietför byggentreprenader 0,55 Mauretanien
Teknisktbiståndtill underhållavvägar 0,75
Vägtill HienghenePouebo 5,6 Nya Kaledonien
Fiskestöd 2,8
Niger Tekniskt bistånd till transport 0,75
Salomonöarna Ökade anslag för infrastrukturen på landsbygden i Malaita-
området1,2
São Tome Stöd till det nationella vägverket 0,48
Surinam Anläggning av väg till färjeterminalen Surinam - Guyana 13,2
Tanzania Eftersläpandeunderhållsprogramförcentralakorridoren 22
Uganda Förstärkningavnorrakorridoren 36,6
Wallisoch Futuna Utrustningtillbyggentreprenader 1,93
Handlingsplan för utveckling avregional transport 1,98 Regionalt:
CentralafrikaGenomförbarhetsstudie för vägbygge Barouaboulai-Meiganga
Ngaoundere1,9
Eftersläpandeunderhållsprogramförcentralakorridoren 20 Regionalt:
ÖstafrikaModerniseringsprogramför norrakorridoren 13,6
Regionalt:
VästafrikaModerniseringavvägen Kayes-Kidira 28,99
Summa 314,53
4.5.4.2. Vattenochsanitet
EG:s stöd till vatten och sanitet har successivt utvecklats från att ha varit
projektinriktat med fokus på vattenförsörjning och främst inställt på att lösa tekniska
problem, till att bli programinriktat, med större tonvikt på sociala och miljömässiga
frågor och stöd till förbättrad förvaltning av tillgångarna. År 2001 utbetalades 52
miljoner euro till verksamheter kopplade till en säkrare vattenförsörjning och
förbättring avavlopp ochsanitet istadsområden.
EG stöder för närvarande statliga initiativ för förbättring av vattenförsörjning och
tillgång till sanitetsjänster i småstäder på landsbygden i fem länder. I Ghana har
hittills 30 % av de 32 miljoner euro som tilldelats den nationella vatten- och
137sanitetsplanen utbetalats som planerat. När detta projekt har slutförts beräknar man
att drygt 560 000 människor kommer att ha tillgång till säkert vatten och
grundläggande sanitetstjänster.
I Moçambique stöder EG direkt en integrerad vattenresursförvaltning i
Zambesibäckenet, som är den näst största vattentäkten i södra Afrikas
utvecklingsregion, för att förbättra befolkningens livskvalitet, i synnerhet på
landsbygden. EG:s bidrag på 11,7 miljoner euro beräknas bekosta upprättandet av en
myndighet för Zambesis vattentäktsförvaltning och ett utökande av planerings- och
utvecklingskapaciteten för vattenförsörjning och sanitet för landsbygden i
Zambesibäckenet. Personal för tekniskt stöd för projektet rekryterades under 2001. I
Uganda startade vattenförsörjningsprogrammet för städerna i mellanvästern också
under 2001. Omkring 100 000 människor kommer att uppleva fördelar av detta
programpå 17,5 miljoner euro genomatt fallen av vattenburna sjukdomar minskar. ISamoa slutförs just ett vattenförsörjningsprogram som har kostat 18,7 miljoner euro.
Detta program har uppnått sitt mål att förbättra det existerande vattensystemet i de
tätast befolkade landsbygdsområdena på de båda största Samoaöarna, som utnyttjas
av ungefär halva landsbefolkningen, dvs. ungefär 55 000 samoaner. I Mauritius
framskrider enligt planerna genomförandet av programmet för utbyggnaden för 16,7miljoner euro av St Martins reningsverk - som kommer att betjäna en befolkning på
220 000. I Etiopien har 30 % av det programpå 19,5 miljoner euro som syftar till att
åtgärda den otillfredsställande situationen för vattenförsörjning och sanitet i
låginkomsthushållenocksågenomförtssomplanerat.
138Transport ochinfrastruktur (Vattenochsanitet) - Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Angola Dricksvattensförsörjning för staden Tombwa 7,6
Antillerna NL Avloppssystem i Bonaire 0,5
Etiopien Vattenförsörjningsprojekt i AddisAbaba 6
Fiji Miljöprogram 8,5
Ghana Vattenförsörjning till småstäder och sanitära anläggningar i
norraregionen1,99
Lesotho Genomförbarhetsstudier för vattenförsörjning i låglandet i
Lesotho1,75
Mauritius Undersökningför avloppssystem på västkusten 0,15
Mauritius Teknisktbiståndtillavloppssektorn 0,11
Nigeria Vattenförsörjning till småstäder och program för sanitära
anläggningar15
Franska
PolynesienFörbättring av sanitära anläggningar i Bora Bora 9,95
Salomonöarna TilläggtillvattenförsörjningsprojektiKombito 0,15
Summa 51,70
4.5.4.3. Gruvsektorn
Under 2001 pågick stödprogram för gruvdrift inom ramen för EUF i tretton länder,
med en finansiering på totalt 452 miljoner euro. Åtta av dessa länder (Botswana,
Burkina Faso, Dominikanska republiken, Gabon, Mali, Mauritanien, Namibia och
Nya Kaledonien) stöds i sitt arbete för en hållbar utveckling av sin gruvindustri. I
vissa av dessa länder har hjälpen bestått av institutionellt stöd och grundläggande
geologisk faktainformation, iandra har den inriktats på upprustning av större statliga
eller privata företag och åtgärder att reducera de negativa effekterna av gruvdriften. I
de övriga fem länderna pågår program för alternativ sysselsättning med inriktning
främst på transportsektorn.
Sedan den 1 januari2001 programplaneras nu inom ramen för Cotonouavtalet, enligt
vad som beslutats angående övergångsåtgärder mellan Lomé- och Cotonouavtalen,
medel vilka anslagits till stöd för traditionella industrier och för vilka åtaganden inte
gjorts93(ca 450miljoner euro). Programför institutionell förstärkning av gruvsektorn
prioriteras (det kanröra sig omvitt skilda projekt, somrevidering av föreskrifter som
gäller gruvdrift eller miljö, utvecklande av geologisk infrastruktur, informations-
eller kommunikationsverksamhet och utbildning), liksom stöd till små och
medelstora gruvföretag och miljöskydd. Under 2001 var nio bedömningsstudier
igång.
EG var också aktivt i AVS-länderna genom specifika program inom andra områden,
som energi och system för IT och telekommunikation, allt efter den specifika
regionalaeller lokalasituationen.
93Sysmin:System för stabiliseringavexportinkomster inomgruvsektorn.Dettaär en ”Sysmin-
överföring” från den åttondeEUFsom skullefinansieradet utvecklingsprogramsom utvaltsefter enansökanombiståndenligtSysminprogrammetiLomékonventionen,men för vilketingetfinansieringsbeslut kunde tas före den 31 december 2000.
139Inom energisektorn är flera olika aktiviteter på gång, t.ex. stärkning av
institutionerna, elförsörjning – bl.a. elektrifiering på landsbygden och förnybar
energi– och transport i Dominikanska republiken, Eritrea, Etiopien, Ghana, Kiribati,
Mali, Mauritanien, Senegal och Sierra Leone. Under 2001 påbörjades arbete med att
integrera energiaspekter i samtliga frågor (mainstreaming), så att kopplingen mellan
energi och de prioriterade utvecklingsfrågorna (hälsa, utbildning, företagsutveckling,
jämställdhet osv.) lyfts fram i genomförandet av nionde EUF.
Arbete pågår också med att skapa förbättrade informations- och
telekommunikationssystem. I Västindien har ett projekt som omfattar 750 000 euro
inletts för att säkerställa en reglerad och integrerad utveckling av
telekommunikationerna, liksomett projekt på 3,5 miljoner euro för modernisering av
existerande radioteknik. I Afrika infordrades i november 2001 anbud för ersättning
av utrustningen i samtliga meteorologiska stationer i 47 länder, som en del av det
meteorologiska övergångsprogrammet på 11 miljoner euro. När dessa regionala
insatser är färdiga kommer de att underlätta AVS-ländernas tillgång till pålitlig
grundläggande information, så att enhållbar utveckling främjas.
Benin– stöd till transportsektorn
I oktober 1993 antog regeringen i Benin en transportutvecklingsstrategi. I denna strategi ingår
att man koncentrerar investeringarna till ett huvudvägnät, inrättar en vägfond som garanterar
att underhålletkan finansieras, omdefinierar statensroll till attformulera politiken och ansvara
för normgivning och tillsyn, underlättar deltagande från den privata sektorn, stöder
utvecklingenavtransportväsendet och fastställer en investeringsplan.
Tidigare har 165 miljoner euro från flera Europeiska utvecklingsfonder anslagits som stöd till
denna strategi, främst för anläggande och upprustning av 1 114 km huvudvägar, varigenom
Benin har kunnat stärka sin roll som transitland till angränsande länder. EG-stöd har också
inriktats på institutionella aspekter, särskilt på upprättande av vägfonden. Under 2001 har den
främsta verksamheten varit att påbörja renoveringsprogrammet för 600 km huvudvägar i
norra delenavlandet, till enkostnad påca90 miljoner euro. Det andra målet för EG-bistånd är
att ge bättre tillgänglighet till de fattigaste regionerna genom att ansluta dessa till
huvudvägnätet. Dessutomtar EG:sbistånd till transportsektorn hänsyn till problemet att en allt
större del av stadsbefolkningen marginaliseras. Därför sker arbetena med att förbättra
tillgängligheten och trafiken i vissa delar av Cotonou och Porto Novo med hjälp av
arbetskraftsintensiva metoder, som ger en inkomst till den fattigare delen av befolkningen.
Detta senaste projekt beräknas ha skapat 5 000 eller fler arbetstillfällen under fyra år, vilket
gynnar över 30 000människor omman räknar inäven alla somär beroende av dem som beretts
arbete.
Man beräknar att den totala proportionen av huvudvägnätet som klassificeras som ”dåligt”
sjönk från40%år1998till10% år2000.
140Transport ochinfrastruktur – Annaninfrastruktur - Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljoner
euro
Barbados UtökningavBarbadosspråkcentrum 3,95
Komorerna Undersökningaravanvändningaversättningsmaterialförsand 0,1
Komorerna Hanteringavfastavfall 1,83
Dominikanska
republikenPilotprojekt– fastavfalli marginelladistrikt 0,84
Etiopien Restaureringoch konserveringavkyrkor iLalibela 9,1
Haiti Höjningavutgiftstaketförprojekt föranvändningavsatellitbilder 0,35
Kiribati Yrkesutbildningsprogramför Kiribati(infrastruktur) 6,4
Montserrat Utformningoch tillsyn avdenlokalskolan 0,15
Namibia Modernisering av Namibias sjöfarts- och fiskeinstitut i Walvis 1,9
Nya Kaledonien Nytt akvariumi Nouméa 0,9
Nya Kaledonien KyllageriNouméa 1
SaintVincent Utbildningsresurscentrum 1,5
Tonga Vava’u utvecklingsprogram (infrastruktur för fiskeri-, jordbruks- och
turistutveckling)5,2
Regionalt:
VästindienVästindiska radarnätverksprojektet 0,2
Regionalt:
StillahavsområdetResursutvecklingsprogram för Fijis medicinska högskola 75
Regionalt:
StillahavsområdetMinskandeavsårbarhetenhosAVS-staternaiStillahavsområdet 7,
Summa 47,92
4.5.5. Hållbar landsbygdsutveckling och tryggad livsmedelsförsörjning
Tre fjärdedelar av de 1,2 miljarder människor som lever i extrem fattigdom bor på
landsbygden och drabbas ofta av allvarliga miljöproblem. Därför prioriteras en
hållbar landsbygdsutveckling och en god förvaltning av naturtillgångar i arbetet med
fattigdomsbekämpningen på landsbygden, såsom varande förutsättningar för
ekonomisk tillväxt i de flesta utvecklingsländer. Även om betydande belopp som
programplaneras inom de sociala och infrastrukturella sektorerna kommer att gå till
landsbygdsområden, har kommissionen ännu inte helt lyckats med att systematiskt
anta ett konsekvent strategitänkande för utveckling av landsbygden.
4.5.5.1. Jordbruksutveckling
De stora förändringarna på internationell nivå (liberalisering och globalisering av
regionala och internationella marknader) och nationell nivå (minskad central kontroll
av produktiva sektorer) framtvingar förändringar i genomförandet av projekt och
program. De nya programmen, med sin sektorsövergripande ansats (Sector Wide
Approach) stöder den nationella jordbrukspolitiken för att på så vis stärka
jordbruksproducenternas organisationer, uppmuntra deltagande från den privata
sektorns sida och se till att det blir lättare att få tillgång till finansiella tjänster
(mikrofinansiering ochannankredit).
I Burkina Faso stöder det pågående programmet PAOSA (Plan d’Action pour
l’Organisation du Secteur Agricole) på 24,2 miljoner euro kapacitets uppbyggnad
inom de existerande jordbruksorganisationerna, tillgång till lokal finansiering,
institutionellt stöd och höjning av produktiviteten inom risindustrin. Detta sker inom
141ramen för det av Världsbanken grundade programmet för strukturanpassning inom
jordbruket. Man planerar att utbilda 30 000 bönder och 50 000 familjer, erbjuda
omkring 500 000 människor möjligheter till små krediter och starta nya risprojekt (på
en yta av 4 000 hektar) i syfte att öka den årliga produktionen med 10 %. Emellertid
är samverkan inom jordbrukssektorn fortfarande starkt projektbaserad, och man harinte tillräckligt lyckats med att öka EG:s medverkan i initiativ med fler
bidragsgivare. Med hjälp avStabexochdet framtida stöd vid kortvariga fluktuationer
iexportintäktersominrättatsiCotonouavtalet,kommerdenya programmen inte bara
attbidratillinstitutionellareformer,utanocksåtillmakroekonomiskstabilitet.
Under 2001 fortsatte kommissionen att stödja de 12 traditionella AVS-leverantörerna
av bananer genom särskilt tekniskt och ekonomiskt stöd
94. Tio finansieringsförslag
godkändes tillentotalkostnad av 43 miljoner euro. Genomförandet av de två senaste
årens avtal fortsatte också med stöd till att förbättra produktiviteten (bevattning och
dränering), kvaliteten (kyllager) och marknadsföringen och att befrämja alternativa
odlingar iländer där bananproduktionen inte är hållbar.
Stöd till jordbruksforskningi KENYA
Programmet för forskning inom jordbruk och boskapsskötsel (ARSP) fas II är ett femårigt
stödprogram på 8,3 miljoner euro till det kenyanska nationella jordbruksforskningsprojektet
som påbörjades 1998. ARSP:s övergripande mål är att bättre integrera landsbygdsområdena
ekonomiskt, särskilt de arida och semiarida områdena, med resten av landets ekonomi.
Initiativet syftar till att säkerställa att fältarbetare inom den privata och den offentliga sektorn
som är engagerade i arida och semiarida områden, liksom lokala organisationer, använder
forskningsrekommendationerna på ett mer effektivt sätt för att ge boskapsskötare och andra
bönder sunda och socialt acceptabla tekniker och begrepp. EG-bidragen (och bidragen från
andra givarorganisationer) utgår i form av medel för forskning och kapacitetsuppbyggnad,
förbättradinfrastruktur, vetenskaplig utrustning och transportmedel samt kort- och långsiktiga
rådgivningstjänster. Resultatet har blivit en mer omfattande och effektiv forskningskapacitet
inomjordbruket, särskiltiKenyas aridaoch semiaridaområden.
Programför anpassad och tillämpad forskninginriktar sigpå frågor omförvaltning av jord och
vatten, boskap och naturresurser, i de till stor del ökenartade betesområdena. Projektet syftar
till att ge hållbara lösningar som är lokalt förankrade och tar hänsyn till jämställdhetsaspekter,
i nära samarbete med icke-statliga organisationer och statliga fältarbetare. Tack vare
samarbetsavtal med lokalt baserade föreningar och icke-statliga organisationer för främjande
av rekommenderade tekniker och hjälp eller utbildning under införandet, kan de nya
metoderna lättare anpassas och antas i större skala. Detta har till exempel lett till etablering av
tre småskaligamejerier i strategiskacentrai betesområdena i norra Kenya, som förser omkring
50 000 människor med hygieniska, färska och förädlade ko- och kamelmjölksprodukter.
Samtidigt har livsmedelsförsörjningen förbättrats och de hållbara inkomsterna (särskilt för
kvinnor) ökat i dessa arida och semiarida samhällen. Med förbättrade odlingsmetoder och
dräneringsteknik kan nu omkring 2,4 miljoner hektar dåligt dränerade tunga jordar (vertisol)
användas för årstidsmässigt anpassad jordbruksproduktion. Ett verktyg för tidig plantering har
också uppfunnits för att öka böndernas möjligheter till god skörd i halvt ofruktbara områden.
Projektethar lyckatshöja medvetandeti dekenyanskalantbrukssamhällena om den strategiska
vikten att bevara Kenyas genetiska resurser, främst den östafrikanska korthornade
Zebuboskapen som uppgår till ca 5 miljoner djur och som är starkt anpassad till de svåra
levnadsvillkorenochsjukdomsförhållandena.
4.5.5.2. Boskapsutveckling
Två nya finansieringsavtal på totalt 12,5 miljoner euro godkändes till stöd för
boskapssektorn i Madagaskar och Guinea under 2001. Projekten kommer att inriktas
på institutionellt stöd, djurhälsa, privatisering av veterinärtjänster och förbättring av
94Serådets förordning856/1999.
142råvarutjänster för animalisk produktion. Man hoppas att hållbarheten och
effektiviteten i dessa projekt kommer att ökas väsentligt, dels genom att de
bidragsmottagande småboskapsägarna själva har fått vara delaktiga i utformningen
av programmet, dels genom att boskapsägarnas organisationer, som är ansvariga för
genomförandet,harstärkts.
På regional nivå genomförs två program av det afrikanska kontoret för
animalieresurser, baserat iNairobi, nämligen:
•Projektet ”Lantbruk i Tsetse-områden” (20 miljoner euro), som inleddes i
Etiopien, Kenya och Uganda och som kommer att utsträckas till Tanzania,
Rwanda och Burundi. Projektet syftar till att förbättra levnadsförhållandena för
landsbygdsbefolkningen genom en hållbarboskapsutveckling i tsetse-utsatta
områden. Det långsiktiga syftet är en hållbartsetse-bekämpning som organiseras
och finansieras av boskapsägare. Efter ett krisingripande i Kenya minskade
exempelvis andelen trypanosomosinfektioner från 80 till 20 % hos de 50 000
nötdjuren i Teso-distriktet. 1400 bönder har utbildats i tekniker för tsetse-
bekämpning. En ny metod att bekämpa tsetse-överförd trypanosomos har prövatspå 60 gårdar. Genom att använda myggnät impregnerade med insektsgift har man
lyckats få ner veterinärkostnaderna ochöka mjölkproduktionen.
•Det all-afrikanska programmet för bekämpning av djursjukdomar (72 miljoner
euro), som täcker 32 afrikanska länder söder om Sahara. 28 länder drev ett aktivt
nationellt projekt under 2001. En nära samordning mellan mottagarländerna,
givarsamfundet och andra internationella organisationer (Internationella
boskapsforskningsinstitutet, Internationella epizootibyrån (OIE), FN:s livsmedels-
och jordbruksorganisation FAO) har etablerats för att få till stånd ett globalt
djurhälsosystem. Projektet syftar till att omorganisera veterinärtjänsterna för att
möjliggöra bättre kontroll över de viktigaste djursjukdomarna. En sådan kontroll
är, omden blir internationellt erkänd, en förutsättning för att länderna skall kunna
delta i regional och internationell handel med boskap och djurprodukter. Tio
länderharexempelvis förberettdokument attframläggas införOIEföratt få status
som”land fritt frånboskapspest”.
4.5.5.3. Forskning
Forskning på jordbruksområdet bidrar till minskning av hungern och fattigdomen på
landsbygden genom att höja produktiviteten och öka inkomsterna från jordbruket.
Med en växande brist på mark och vatten måste framtida ökningar av tillgången på
livsmedel komma från produktivitetshöjningar. Två större program (med medverkan
från Väst- och Centralafrikas råd för jordbruksforskning och utveckling samt
Föreningen för jordbruksforskning i Centralafrika) uppgår till 41,3 miljoner euro.
Programmen inleddes under 2001 med det övergripande syftet att förbättra kapacitet
och tjänster för jordbruksforskningen vid över 20 nationella
jordbruksforskningsinstitutioner i de tre berörda regionerna. Dessa program
karakteriseras av kapacitets uppbyggnad inom nationella och regionala
forskningsinstitutioner, ett innovativt sätt att skaffa medel genom konkurensutsatt
upphandling och samfinansiering av regionala forskningsnätverk för specifika
jordbruksprodukter.
1434.5.5.4. Vattenförsörjning på landsbygden
Det internationella samfundet har antagit ett internationellt utvecklingsmål enligt
vilket tillgången till förbättrad vattentillförsel (för befolkningen i Afrika söder om
Sahara) skall ökas från 49 % till 74 % fram till år 201595. Ett av EG:s viktigaste
projekt är det regionala solcellsprogrammet, inom vars ramar 626 solcellsdrivna
pumpar och 660 solcellsdrivna elsystem har installerats mellan 1990 och 1998 i nio
länder (Burkina Faso, Mali, Niger, Senegal, Gambia, Tchad, Mauritanien, Cape
Verde och Guinea-Bissau) till gagn för sammanlagt en miljon människor på
landsbygden. Efter en positiv utvärdering under 2001 har man beslutat att sätta igång
en andra fas för 60 miljoner euro. Den andra fasen syftar till att få till stånd en
långsiktig förbättring av tillgången på högkvalitativt dricksvatten för
landsbygdsbefolkningen i Sahel. 465 nya solcellssystem skall sättas upp i byar (med
en genomsnittlig befolkning på över 3 000). Det förutsätter ett aktivt deltagande från
mottagarnas och den privata och den offentliga sektorns sida i utvinningen av
tillgängliga resurser med solcellsbaserad teknik.
Fiske
Ett antal projekt – särskilt i Stillahavsområdet (ProcFish), Indiska Oceanen
(uppföljning, kontroll och övervakning) och Viktoriasjön (genomförandeplan för
fiskesektorn) har satts igång för att bygga upp kapaciteten för förvaltning av
fiskeresurser i målländerna och underlätta regional samverkan. Två nya viktiga
nationella projekt rörande kustfiske har också startats i Stillahavsområdet för att
stärka engagemanget från den privata sektorn. I samarbete med FN:s livsmedels- och
jordbruksorganisations stödenhet för internationellt fiske och fiskeresurser är en rad
andra fiskeförvaltningsprojekt under utarbetande. För att få till stånd förbättringar i
produktions- och handelskapaciteten för fiskeriprodukter har man också finansierat
ett programför 45 miljoner euro för stärkandet avsanitetskontrollaspekterna.
Fiskeriforskningsprojekt vid Viktoriasjön
Fiskeindustrierna vid Viktoriasjön har en årlig produktion av 500 000 ton fisk, varav 100 000
ton exporterastill marknaderna i väster. De spelar en viktig roll i denekonomiska utvecklingen
i den östafrikanska regionen. Den andra fasen i fiskeriforskningsprojektet vid Viktoriasjön
(som startade 1995 med 9,4 miljoner euro) har främjat det regionala samarbetet mellan Kenya,
Uganda och Tanzania genom Lake Victoria Fisheries Organisation. De tre lokala
forskningsstationernas forskningskapacitet har höjts genom uppgradering av anläggningar och
fartyg, utbildning av 150 forskningsanställda och 12 stipendier för längre studier utomlands.
Projektet har bidragit till en mera hållbar förvaltning av sjöns resurser, och man har upprättat
en gemensam fiskeförvaltningsplan (varsgenomförande för närvarande diskuterasi de berörda
länderna).
FiskeriprogramförStillahavsområdet
Fiskeriprogrammet för havs- och kustfiske i Stillahavsområdet (ProcFish, 10,5 miljoner euro)
består avföljande tvåkomponenter:
•Kustkomponenten innebär ett sammanställande av resultaten från den första större
baslinjesbedömningen av resurserna på reven och gäller större delen av Stillahavsområdet.
Undersökningenbetonar både själva fiskeresursernaoch mänskligaoch socialaaspekter.
•Havskomponentenbehandlarresultatenavforskningochbedömningar som redan utförts av
sekretariatet för Stillahavsgemenskapen (SPC) om de viktigaste tonfiskarterna i Stilla havet.
Detta arbete, som har fått internationellt vetenskapligt erkännande, utfördes av SPC som en
del av ett tidigare forsknings- och bedömningsprojekt angående tonfisk i södra
95FN:sutvecklingsmålför detnya årtusendet (Millennium Development Goals).
144Stillahavsområdet, också det bekostat av EUF-medel. Arbetet kommer att utökas till att
gälla en mer ingående undersökning av bestånden av storögd tonfisk, gulfenad tonfisk och
bifångstarter i området.
Båda dessa ProcFish-komponenter innehåller en AVS-komponent och en ULT-komponent
(utomeuropeiska länder och territorier). SPC är det verkställande organet för detta regionala
projekt96.
4.5.5.5. Miljö
Arbetet på miljöområdet 2001 har varit mycket intensivt, särskilt inom skogsvård,
bevarande av hotade arter, fauna och hållbar förvaltning av naturresurser. Sju nya
program/projekt på 55,1 miljoner euro har inletts, och fyra nya program på
sammanlagt 26 miljoner euro har godkänts.
Det största pågående programmet inom denna sektor är ECOFAC, ett regionalt
program för bevarande och rationellt användande av de centralafrikanska
skogsekosystemen. En tredje fas inleddes år 2000 för 23 miljoner euro med
verksamhet kopplad till bevarande av den biologiska mångfalden, ett hållbart
användande av naturresurserna och en hållbar höjning av människors
levnadsstandard. Programverksamhet, samordnad med en nyligen förstärkt
miljöenhet baserad i Libreville, äger rum i sex länder i skogsbäckenet i Kongo.
Programmet har lyckats att väsentligen öka de nationella myndigheternas kapacitet
och medvetande när det gäller förvaltning av naturtillgångarna. Under 2001 har
Odzala nationalpark (Kongo Brazzaville) ökat i yta från 2 800 km² till 13 280 km²,
eller med andra ord femfaldigt, och Monte Alen nationalpark (Ekvatorialguinea) harutökats från 1 004 km² till 2 000 km². Dessutom har ett nätverk skapats för
naturskyddade områden i Centralafrika (RAPAC). Att de fem världsarvsplatserna iDemokratiska republiken Kongo och Zakouma nationalpark i Tchad har förklarat sig
villiga att ansluta sig visar det positiva mottagande som RAPAC har rönt. En annan
viktig verksamhet är dialogen med timmerbolagen angående förbättring av
förvaltningsplanerna och medverkan från lokalsamhällenas sida, både i
övervakningen av den illegala handeln med kött av vilda djur och i upprättandet av
skogsområden för gemensamt bruk.
Vattenförsörjning till byar i Tchad
Tillgång till dricksvatten är en livsviktig fråga i Tchad. Nära åtta invånare av tio har inte
tillgång till rentvatten, och ungefär 33% avbyarna(meden befolkning på mer än 300) har inte
någon plats där man kan hämta vatten. Experterna bedömer att byarna behöver 15 000 borrhål
utrustade med handpumpar, och attnomadbefolkningen behöver minst 4 000stora brunnar. En
policy för vattensektorn har antagits i samarbete med andra givarorgansiationer. Sedan 1980-
talet har EG anslagit över 30 miljoner euro till denna sektor. Det har medgivit byggande av
omkring 2 000 vattenställen utrustade med pumpar och byggande av 45 distributionssystem för
dricksvatten i de större byarna, plus reparation av omkring hundra vattenställen. Det aktuella
området har vidgats från att gälla huvudstaden Ndjamena till att omfatta sex regioner i västra
delen av landet. Ett program som kommer att ge mer än 1 000 nya vattenhämtningsställen
håller på att genomföras. Varje dag iordningställs nya brunnar. Parallellt härmed har man
inom ramen för solcellsprogrammet i Tchad installerat självfungerande solcellsdrivna pumpar,
som har den ytterligare fördelen att de kräver föga underhåll. Ett nytt program, samfinansierat
med de tyskaoch franska utvecklingsbyråerna, kommer inom en snar framtid att ge tillgång till
omkring 300 nya vattenhämtningsställen. En undersökning har inletts för planering av
verksamheten inom denna prioriterade sektor inom nionde EUF, inklusive byggandet av
ungefär 3 400 nya brunnar. All verksamhet präglas av strävan efter hållbarhet och maximalt
samarbete medandragivarorganisationer.
96Sehttp://www.spc.int
1454.5.5.6. Livsmedelsförsörjning
EG är aktivt inom arbetet för tryggad livsmedelförsörjning via sitt kontor för
humanitärt bistånd ECHO och genom sin övergripande utvecklingsbiståndsstrategi.
Någraexempelpåverksamhet iAVS-länder visashär nedan.
Afrika–Moçambique
N ä r at v åt r e d j e d e l a ra vi n v å n a r n aiM o ç a m b i q u e( a vv i l k a8 0%b o rp ål a n d e t )l e v e ru n d e r
fattigdomsstrecket och utsätts för allvarliga problem med bristande tillgång på livsmedel som
förvärras av återkommande naturkatastrofer, såsom cykloner, översvämningar och torka.
Gemenskapens program för livsmedelsförsörjning ingår i ramen för strategidokumentet för
fattigdomsminskning (Poverty Reduction Strategy Paper). I detta dokument framhålls
administrativa reformer som väsentliga för livsmedelsförsörjningen. Denna strategi
kompletteras av direkt stöd till jordbruksproducenterna. Stöd till administrativa reformer sker
via budgetstöd till jordbruksministeriet (via PROAGRI-programmet) och handelsministeriet
och till det nationella meteorologiska institutet. Direktstödet till jordbruksproducenterna syftar
till att öka produktiviteten och mångfalden i jordbruket, särskilt i de södra och norra delarna
avlandet.
146Västindien–Haiti
I Haiti får lokalbefolkningen bara 80 % av det näringsvärde som FN satt upp som
minimibehov, och betydande miljöskador bidrar till en permanent situation av livsmedelsbrist.
Den politiska osäkerheten som landet lider av har förvärrats sedan regeringsvalet i maj 2000,
och detta leder i sin tur till en märkbar minskning av det internationella biståndet. Trots
frysningen av nya åtaganden genom EUF har kommissionen fortsatt sitt bistånd till
skolmatsalar, som ger näringsriktiga måltider till nära 115 000 skolbarn. Verksamhet som
redan godkänts eller som redan pågår (bl.a. upprustning av infrastruktur, kredithjälp) har
också fortsatt.
Landsbygdsutveckling ochlivsmedelsförsörjning: åtagandenunder 2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Benin Program för reparation och underhåll av mindre vägar 8,50
Botswana Programförbevarandeoch förvaltningavfauna 14,00
BurkinaFaso Regionaltsolcellsprogram,fas2 9,96
Kamerun Institutionelltstödfördecentraliseratvägunderhåll 23,50
Caymanöarna Utvecklingavnaturturism 0,10
Tchad Regionaltsolcellsprogram,fas2 4,00
Dominikanska
republikenProgramförutvecklingavekoturism 5,99
Etiopien Programför förbättringavkaffe (CIP IV) 15,00
Gabon FörbättringavturistväsendetiLopéreservatet 0,10
Gabon Teknisktstödförskogsbrukoch miljö 0,08
Guinea-Bissau Genomförbarhetsstudier förregionalt solcellsprogram 0,08
Guinea Stödförfrämjandeavlandsbygdsorganisationer 18,50
Madagaskar Program för boskapsutveckling 4,00
Malawi Utvärdering av socialt skogsbruksprojekt 0,06
Malawi Teknisktstödförberedningavprograminomsektornnaturresurser 0,35
Mali Risprogram 16,00
Mali Regionalt solcellsprogram, fas 2 6,56
Mali Miljöprogrammotökenspridning 14,00
Mauritanien Oasen Adrar 10,00
Mauritanien Seminarium om mångfald inom jordbruket 0,02
Mauritanien UndersökningföråterställandeavPPG-dammen 0,08
Namibia Infrastrukturella behov i fattiga landsbygdsområden 0,08
Namibia Landsbygdsutvecklingoch strategiskaramar 0,20
Namibia Stödtillmarknadsföringoch handelsförhandlingarinomjordbruket 0,19
Namibia Programförnationelltjordbruksstöd 6,00
Niger Regionaltsolcellsprogram,fas2 2,39
Togo Jord-och skogsbruksprogram 1,98
Uganda Program för skogsresurser och skogsförvaltning 12,00
Zambia Program för skogsbruksstöd 1,90
Zimbabwe Bekämpningavsexuelltöverförbarasjukdomar 0,04
Regionalt:
CentralafrikaInitiativmottjuvskytte 1,60
Hjälp till växtskydd i Stillahavsområdet 0,03 Regionalt:
Stillahavsområdet Havs-och kustfiskeiStillahavsområdetoch regionalt 10,50
Regionalt solcellsprogram, fas 2 26,21 Regionalt:
Västafrika Regionalt energiprogram 5,40
Samtliga AVS-
staterTekniskt centrumförjordbruksutveckling 13,31
Summa 232,71
4.5.6. Mänskliga rättigheter, demokrati, gottstyre och kapacitetsuppbyggnad
Respekt för de mänskliga rättigheterna - inklusive grundläggande sociala rättigheter,
de demokratiska principerna, rättssäkerheten och ansvarig samhällsstyrning – utgör
en viktig del i en hållbar utveckling och är grundelement i Cotonouavtalet. Dessa
frågor är föremål för en regelbunden politisk dialog mellan EU och AVS-staterna
och är områden som får starkt stöd från EG. ”Institutionell uppbyggnad” är ett
147mycket verksamt steg i den riktningen. Kommissionens meddelande om
konfliktförebyggande97kräver att mer verksamhet med koppling till fred, demokrati
och politisk och social stabilitet skall ingå i hjälpprogram som ett medel i
konfliktförebyggande. Detta är därför ett område där EG:s verksamhet hela tiden
utökas, särskilt genom det relativt nya området institutionellt stöd genom den
erfarenhet man fått frånprojekt ochkontakter med andra givarorganisationer.
Totalt fanns det 254 nya och pågående projekt inom detta område under 2001, som
uppgick till totalt 727 miljoner euro. De täckte ett brett spektrum av
institutionsbyggande verksamheterochkan indelas itvå stora kategorier, nämligen 1)
respekt för de mänskliga rättigheterna, förbättring av rättssystemet, valprocedurer
och utbildning i hur samhället fungerar, 2) god samhällsstyrning genom
kapacitetsu ppbyggnad, reformer och decentralisering av statliga tjänster. Dessutom
pågick det i Sydafrika projekt till ett sammanlagt värde av 121,5 miljoner euro som
täckte alla aspekter av institutionelluppbyggnad. Med tanke på artenavdessa projekt
måste all bedömning av hur projektenhar lyckats göras på lång eller medellång sikt.
4.5.6.1. De mänskliga rättigheterna och rättsväsendet
EG:s program för de mänskliga rättigheterna syftar till att skapa och upprätthålla
fred, t.ex. rehabiliteringsprogrammet för Burundi på 800.000 euro för att främja
nationell försoning genom att utbilda ”bashingantahe” (byäldste) till en sorts
rättsskipare och skicka dem till ”collines” (distrikt) i andra delar av landet där de är
underrepresenterade. FN:s utvecklingsprogram är ansvarigt för detta. I
Ekvatorialguinea skall man just starta ett nytt pilotprogrampå 3 miljoner euro för att
stödja de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättssäkerheten, efter flera års
indragning avutvecklingsstödet.
Ett korrekt fungerande rättsväsende är nödvändigt för respekten för de mänskliga
rättigheterna. Det pågår för närvarande EUF-finansierade program i åtta länder
omfattande totalt 48,4 miljoner euro med särskild inriktning på detta område, bland
dem ett program på 16 miljoner euro i Burkina Faso för stöd till demokrati,
rättssäkerhet och god samhällsstyrning. Detta projekt fokuserar särskilt på rättsliga
reformer och drivs genom Ougadougou universitet, och det gör en direkt koppling
mellan demokratiskt styre och hållbar social och ekonomisk förvaltning. I projektet
ingår också en fängelsereform, som innefattar hjälp att få försvarsadvokater. Arbete
har också inletts på ett rättsväsendeprogramför Rwanda, somuppgår till7,2 miljoner
euro. Programmet stöder olika statliga institutioner, bl.a. ”gacaca”, dvs. det
traditionella rättssystemet, som förhoppningsvis kommer att pröva fångar som
anklagas för alla utom de allvarligaste brotten under folkmordet 1994. Det stöder
också projekt som främjar samhällstjänst som ett alternativ till fängelse och projekt
med anknytning till rättsskipning och nationell försoning ledda av icke-statliga
organisationer.
Val
Demokratin är också beroende av fria och rättvisa val. Eftersom antalet val ökat i
AVS-länderna har också stödet från EUF ökat, från fyra projekt 2000 till sju 2001 iKongo, Lesotho,Solomonöarna, Sierra Leone, Tchad, TogoochZambia. EUF-stödet
97KOM(2001)211avden 11april2001.
148börjar före valet med t.ex. utbildning av väljare och väljarregistrering. Stödet kan
också vara i form av t.ex. tryckning av valsedlar och mer långsiktiga program för
utbildning i hur samhället fungerar. Med undantag för Tchad och Zambia gäller allt
ekonomiskt stöd sombeskrivits ovan (och beviljats under 2001) val som kommer att
hållas under år 2002.
Valresultatet både i Tchad och Zambia har ifrågasatts. Diskussioner pågår inom
kommissionenhur mankangöraEUF-stödet mer effektivt inomdettaområde. I vissa
fall ges ytterligare stöd för internationella valobservatörer från EG:s budget
(budgetpost B7-7). Valstöd ges i allmänhet i samråd med givarna, inklusive FN:s
utvecklingsprogram. När representanterna väl har valts, behöver de ofta hjälp med
resurser för att utföra sina uppgifter, t.ex. personal, bibliotek och datorer. EG har
flera olika projekt av detta slag, t.ex. institutionellt stöd till nationalförsamlingen i
Angola.
Gott styre
Samhällsstyrningsfrågor prioriteras högt i samarbetsstrategier, på basis av en analys
av problem och av behoven av institutionell utveckling, ofta i samråd med andra
intresserade givarorganisationer, t.ex. i Kenya där EG är medlem i gruppen för
ekonomisk samhällsstyrning. En av de främsta formerna av stöd, sett iantalprojekt -
och ett stöd som kan få effekt långt över de finansiella kostnaderna – är
tillhandahållandet av tekniskt stöd till tjänstemän vid den nationella
utanordningsmyndigheten. I de flesta AVS-länder existerar detta stöd i någon form,
ofta inom ramen för ett större hjälpprogram till finans- eller planeringsministeriet
med ekonomiska, administrativa eller andra reformer. Hjälp ges inte bara till
ministerier utan också till andra offentliga organ som spelar en roll i den nationella
politiken.
I Etiopien får exempelvis de ekonomiska institutionerna stöd till att modernisera och
effektivisera sin verksamhet. I Dominikanska republiken innefattar ett program för
statliga reformer och modernisering på 25 miljoner euro som påbörjades under 2001
decentralisering på lokal, regional och provinsiell nivå. Delegering av vissa
befogenheter till lägre nivå är en trend som förmodligen kommer att fortsätta.
Pilotprojektet på 1,91 miljoner euro för främjande av mellanstora städer i Guinea,
som hade sitt ursprung i decentraliseringen på 1990-talet, startade 1998 och syftade
till att ge tjänstemän på lokal myndighetsnivå möjlighet att ta aktiv del i
utvecklingen. En nyligen utförd utvärdering fann att detta experiment, trots vissa
problem, kan byggas på och bör följas av andra delar av landet. Med tanke på den
vikt Cotonouavtalet fäster vid en större delaktighet från det civila samhällets sida i
utvecklingsprocessen och i kapacitets uppbyggnaden, kommer pilotprogram som
detta att vara en nyttig erfarenhet. Folkräkning – som är ett omistligt verktyg för
makroekonomisk planering – finansieras också av EUF. Ett färskt exempel är Niger,
där ett projekt på 1,1 miljoner euro startade 2001. I oktober 2001 hade folk- och
bostadsräkningen slutförts. All denna verksamhet är nära samordnad med
strukturanpassning, skuldlättnad (HIPC)och andra relevanta program finansierade avEG eller andragivarorganisationer.
Allmänt välfärdsprojekti Zambia
Ett intressant och ganska unikt EUF-projekt är välfärdsprojektet (Public Welfare Assistance
Scheme, PWAS) i Zambia, som godkändes 1999. Det kräver bara relativt blygsamma medel
(1.160.000 euro) och är tänkt att stärka det statliga sociala skyddsnätet i Zambia genom
förvaltningsstöd, utbildning och förbättrad samordning på alla nivåer. Gräsrotsorganisationer
149är direkt engagerade i beslut om fördelning av resurserna. PWAS använder också i så stor
utsträckning som möjligt existerande sociala strukturer (befintliga kommittéer, lokala
organisationer etc.) i stället för att skapa nya. Det slutliga förslaget till strategidokument för
fattigdomsminskning för Zambia för 2001 erkände värdet av det omarbetade PWAS-projektet.
Cirka 4,13 miljoner euro kommer att tilldelas projektet under nästa femårsperiod, tillsammans
med samfinansiering från regeringen med ytterligare 0,65 miljoner euro. Vid en färsk översyn
efter projektets halva löptid har man konstaterat att andra länder i regionen med fördel skulle
kunna ta exempel av projektet. Slutsatsen av utvärderingen var att PWAS-projektet bör
utvidgas – med ökad budget – till stadsområden. Visserligen är resultaten imponerande, men de
är bräckliga och behöver befästas med ytterligare kapacitets uppbyggnad, skapande av nätverk
med andra nationellapartner och starkare fokus pålokalaresurser för attökahållbarheten.
150Institutionell uppbyggnad – Åtaganden 2001
AVS-land Miljonereuro
Angola 0,40
Antigua och Barbuda 0,02
Bahamas 0,04
Botswana 5,12
Burkina Faso 2,8
Burundi 0,08
Centralafrikanskarepubliken 0,75
Djibouti 0,11
Dominikanskarepubliken 0,02
Elfenbenskusten 0,23
Ekvatorialguinea 3
Eritrea 0,74
Guinea 3,07
Guinea-Bissau 0,03
Guyana 0,2
Haiti 0,15
Kenya 0,54
Kiribati 0,07
Kamerun 2,81
Kongo(Brazzaville) 2,44
Kongo(Kinshasa) 0,58
Lesotho 0,85
Malawi 1,34
Mali 0,7
Namibia 0,37
Niger 1,99
Rwanda 0,06
Senegal 1,43
Sierra Leone 3,22
Solomonöarna 1,28
Surinam 0,16
Tanzania 0,1
Tchad 13,89
Togo 3,07
Zambia 0,08
Summa 51,74
4.5.7. Makroekonomisk politik och utveckling av den privata sektorn
4.5.7.1. Makroekonomisk politik
Att ge makroekonomiskt budgetstöd har blivit en väsentlig del i gemenskapens
finansiella ochtekniska samarbete med AVS-länderna. Sedan 1992 har gemenskapen
151givit budgetstöd som uppgår till omkring 2.604 miljoner euro i 40 AVS-länder. Förr
användes dessa medel i huvudsak till att stödja ekonomier som hade
”betalningsbalansproblem”. Numera inriktar man sig mer på att hjälpa länderna att
finna andra sätta att hantera sinekonomi.
Därför tillämpade kommissionen också under 2001 principen att koppla sina
budgetstödsprogram till fattigdomsbekämpning och följaktligen till de
strategidokument för fattigdomsminskning som utarbetats för utvecklingsländerna.
Det innebär att merparten av budgetstödsprogrammen innehåller resultatindikatorer,
som ofta är relaterade till hälsa, utbildning och förvaltning av de offentliga
finanserna. Vad gäller det senare har kommissionen slutit ett avtal med Världsbanken
om att inrätta en för EG och Världsbanken gemensam förvaltningsfond för
bedömning av offentliga utgifter och finansiellt ansvar. Dessutom arbetar
kommissionen med att upprätta gemensamma arrangemang med andra
givarorganisationer för att ge mer effektiv och ändamålsenlig hjälp till
mottagarländerna.
Under 2001 gjorde kommissionen åtaganden för 263 miljoner euro för direkta
budgetstödsprogram i AVS-länderna. Den godkände utbetalning av över 300
miljoner eurotill38 AVS-länder med pågående strukturanpassningsprogram.
Makroekonomiskt stöd- Strukturanpassningsprogram- Åtaganden2001
AVS-land Miljonereuro
Elfenbenskusten 12,8
Gabon 4,9
Ghana 50,8
Guinea 11,1
Jamaica 21,7
Kap Verde 12,1
Lesotho 18,5
Mali 31,8
Mauretanien 18,3
Niger 3,2
Tanzania 76,1
Vanuatu 1,6
Summa 262,9
152Burkina Fasooch dennya principenför budgetstöd
Från 1997 till 2000 genomförde Strategiska partnerskapet för Afrika (en informell grupp
givarorganisationer under ledning av Världsbanken) en undersökning i Burkina Faso för att
studera frågan om att ställa villkor på mottagarlandet för att biståndet skall frigöras (den så
kallade villkorsprincipen). Undersökningen företogs under beskydd av Burkina Fasos regering.
Den nya principen innebär att partnerregeringen ges en ledande roll i reformarbetet, medan
givarna begränsar sin roll till att utvärdera resultaten inom området ekonomisk tillväxt och
fattigdomsbekämpning. Resultaten av ‘konditionalitetstestet’ har använts i stor skala vid
omarbetningenavBretton Woods-institutionernas instrument för strukturanpassning. Ett av de
viktigaste resultaten av denna reform har, vad gäller HIPC-länderna, varit upprättandet av ett
övergripande utvecklingsdokument som återspeglas i strategidokumentet för
fattigdomsminskning.
I Burkina Fasos fall kom flera givarorganisationer (kommissionen, Nederländerna, Danmark,
Sverige och Schweiz), överens om att fördela sitt budgetstöd på ett komplementärt sätt och
tillämpa de utbetlaningsmekanismer som utformats enligt strategidokumenten för
fattigdomsminskning. Tanken är att minska regeringens överföringskostnader när det är fler
givarorganisationer inblandade och ge större ekonomisk insyn på medellång sikt. Programmet
för budgetstöd för fattigdomsbekämpning innehöll två komponenter av direkt budgetstöd. Det
ena, på 15 miljoner euro, var kopplat till den makroekonomiska ramen och utbetalades efter
IMF:s granskning av sitt program med Burkina Faso. Det andra, på 10 miljoner euro,
utbetalades enligt ett antal resultatindikatorer som formulerats i strategidokumentet för
fattigdomsminskning. På så sätt kopplades de slutliga utbetalningarna till den insats som gjorts,
till genomförandet av politiken och till resultaten vad gäller fattigdomsbekämpning på
nyckelområden i strategidokumentet. Resultaten är ännu blygsamma, men processen har satts
igång ochaktörernaochderasansvarsområdenärklartdefinierade.
4.5.7.2. HIPC- initiativet
Två beslut antogs gemensamt av AVS och Europarådet i december 1999 angående
gemenskapens deltagande i initiativet med skuldlättnad för djupt skuldsatta fattigaländer(HIPC)
98. Som kreditgivare bidrar kommissionen med 360 miljoner euro till
den av Europeiska investeringsbanken administrerade förvaltningsfonden för HIPC-länderna, och som givarorganisation kommer kommissionen att bidra med maximalt
680 miljoner euro till den av Världsbanken administrerade förvaltningsfonden för
HIPC-länderna.
I ramavtal mellan EG, Världsbanken och Europeiska investeringsbanken fastställdes
den rättsliga och praktiska basen för EU:s program för skuldlättnad. Sedan avtalen
hade skrivits under frigjordes en första utbetalning på 250 miljoner euro till
Världsbankens förvaltningsfond (i juli 2000) och en första utbetalning på 100
miljoner euro gjordes till Europeiska investeringsbankens förvaltningsfond (i
december 2000).
Hittills har 24 av 41 HIPC-länder (av vilka 34 är AVS-länder) nått sin
”beslutspunkt”
99och har därför rätt att få interim skuldlättnad genom Världsbankens
förvaltningsfond. Världsbanken och Afrikanska utvecklingsbanken (ADB) utför
behovsprövningen.
I sin roll av kreditgivare utför EG behovsanalysen. När länderna når beslutspunkten
fastställer kommissionen i nära samarbete med Europeiska investeringsbanken den
totala skulden till EG för varje enskilt land (inklusive särskilda beräkningar rörande
lån och riskkapital). Den bestämmer sedan vilka lån som kan komma ifråga för
98Beslut nr 1/1999och nr 2/1999avden 8d ecember 1 999,EGTL103, 28.04.2000, s. 73-75.
99Sehttp://www.worldbank.org/hipc/about/FLOWCHRT4.pdf
153skuldlättnad och kommer sedan överens med de berörda länderna om vilka lån som
slutligenskallväljasut.
Vid slutet av år 2001 hade kommissionen skickat förslag till skuldlättnad till nästan
alla berörda länder. Enandra utbetalning på 250 miljoner euro överfördes idecember
2001 till den HIPC-förvaltningsfond som administreras av Världsbanken, och en
andra betalning på 100 miljoner euro gjordes till den HIPC-förvaltningsfond som
administreras av Europeiska investeringsbanken. Fram till den 31 december 2001
hade bara Uganda, Moçambique och Tanzania nått sin ”slutförandepunkt” enligt det
utvidgade HIPC-initiativet.
Medel som frigörs när skuldbetalningsskyldigheten upphör används till att finansiera
fattigdomsbekämpningsinitiativ, särskilt inomdensociala sektorn.
4.5.7.3. Utveckling avdenprivata sektorn
EG:s mål är att få till stånd en långsiktig och hållbar ekonomisk utveckling. Den
privata sektorn kan ses som en motor för ekonomisk tillväxt och därigenom som en
viktig källa till sysselsättning i AVS-länderna.
Utvecklingen av den privata sektorn är en fråga som berör många områden, och den
ingår därför i programplaneringen av andra sektorer som hälso- och sjukvård,
utbildning och infrastruktur. Kommissionens strategi kombinerar stöd på makronivå
(företagsmiljön och investeringsklimatet), mellannivå (finansiellt och icke-
finansiellt) och mikronivå (företagens konkurrenskraft).
På makro-och mellannivå kan nationella och regionala myndigheter i AVS-länderna
utnyttja DIAGNOS, ett program som ger hjälp med att analysera klimatet inom den
privata sektorn för att identifiera de främsta hindren för ekonomisk tillväxt i AVS-
länderna. Diagnostiska studier företogs idrygt 20 länder under 2001 somhjälp till att
utarbeta strategier för att skapa ett positivt företagsklimat inom den privata sektorn.
På mellan- och mikronivån kan privata firmor och tjänsteföretag utnyttja EBAS, som
är EU- AVS företagsstödsservice och som syftar till att ge effektiv
företagsutvecklingshjälp. EBAS pågår för fullt, och vid slutet av 2001 hade man
godkänt mer än 700 projekt som ger stöd åt firmor, tjänsteföretag och förmedlare i
mer än 60 AVS-länder. Av de totalt 20 miljoner euro som finns att tillgå hade
åtagandengjortsför 17 miljoner euro redanett år före programmets slut.
Syftet med PROINVEST är att främja investeringar i partnerskapsavtal nord-syd och
syd-syd, med en förbättring av investeringstjänsterna som främsta mål. Den totala
budgeten beräknas till 110 miljoner euro fördelade på sju år. PROINVEST-
programmet antogs idecember 2001.
Dessutom ingår i de nationella eller regionala vägledande programmen för många
AVS-länder och regioner medel som avsatts för utveckling av den privata sektorn. I
Sydafrika är exempelvis utveckling av den privata sektorn ett av nyckelområdena för
stöd och ett utmärkt exempel på att ekonomisk utveckling kan bidra direkt till
fattigdomsminskning. Under 2001 antogs ett riskkapitalsprogram för 59 miljoner
euro, som kommer att ge tillgång till kredit och icke-finansiellt stöd till den tidigare
missgynnade ekonomin. Ett annat program för 34 miljoner euro kommer att stärkaden lokala ekonomiska utvecklingen iSydafrikas norra provins.
154Vad beträffar regionala initiativ som uppstått till följd av Cotonouavtalet godkändes
under 2001 ett program för 70 miljoner euro för att stödja den västindiska
romsektorn. Programmet hjälper lokala romproducenter att konkurrera på en
fullständigt liberaliserad spritmarknad genom att modernisera deras anläggningar,
förbättra deras kapacitet att hantera eventuella miljökonsekvenser, öka deras
konkurrenskraft och identifiera nya marknader. Programmet kommer att spela en
viktig roll när det gäller att stärka en nyckelsektor inom de lokala ekonomierna och
därigenom bidra till att skapa nya arbetstillfällen och generera export- och
skatteintäkterpåbasisavstarktlokalt ägande.
Programmet för bekämpningsmedelsinitiativ (PIP) är ett program som täcker alla
AVS-länder och som utarbetades på begäran av AVS-EU-ministermötet i Cotonou i
juli 2000. Den totala kostnaden för PIP är 40,1 m iljoner euro, av vilka 29,1 miljoner
k o m m e ra t tb e t a l a sa vE U F .D e tä re t ts v a rp åb e h o v e tf ö ra k t ö r e r n ai n o mA V S -
ländernas trädgårdsodlingssektor att leva upp till högre normer för att kunna följa de
europeiska bestämmelserna, där gränserna för bekämpningsmedelsrester satts mycket
lågt. Syftet är att hjälpa till att skapa en hållbar och konkurrenskraftig privat
trädgårdsnäring iAVS-länderna.
Makroekonomiskt stöd - Utveckling av den privatasektorn- Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Stödprogram till företag och främjandeav investering 2,80
Handelsmässan i Havanna 0,19Kuba
Utbildningsprogram för företagsledare 1,94
Etiopien Utvecklingsprogram för mikroföretag och små företag 7,00
Stöd tillhandels-och industriministeriet 0,4
Riskkapital 58,90Sydafrika
Lokal ekonomisk utvecklinginorraprovinsen 34,00
Trinidad och Tobago Caribbean Business Services Ltd 0,9
Rom 70
Förvaltningsfond PEPA (Public Expenditure and Financial
AccountabilityTrustFund)1,90
Råvaruprisrisker 1,78Samtliga AVS-länder
Centrumför företagsutveckling 20,38
Summa 200,19
4.5.8. Sociala sektorer : Hälsa och utbildning
4.5.8.1. Hälsosektorn
AVS-länderna skiljer sig mycket åt vad beträffar både politisk stabilitet och
regeringarnas kapacitet och vilja att leverera resultat inom hälsosektorn. Responsen
från EG har varit skräddarsydd till landets specifika situation, vilket lett till en
blandning av insatser genomEUF och andra EU-instrument (tematiska budgetposter,
samfinansiering med icke-statliga organisationer, etc.).
Närhelst så varit möjligt har pågående projekt omorienterats i riktning mot en
sektorsdialog, en sektorsövergripande ansats och stöd till programplanering och
finansförvaltning över hela sektorn. Betydande insatser har gjorts att förbättra
155kvaliteten hos påbörjade projekt. Projektledningen har inriktats på att påskynda
genomförandet och minska dentid det tarför stödetatt nå mottagaren.
2001 års totala hälso- och sjukvårdsanslag för AVS-länderna beräknades uppgå till
960 miljoner euro (854 miljoner euro som belastade EUF och 107 miljoner som
belastade EG:s budget, posten för Sydafrika). Det pågick 139 projekt i 47 länder,
varav 94 % inom ramen för nationella vägledande program och 6 % regionalt eller
inomAVS inomramenför EUF.
När EG:s insats planerades togs särskild hänsyn till de enskilda ländernas specifika
behov och situation, med betoning på tillgång till grundläggande hälsovårdstjänster
och kapacitets uppbyggnad. Samtidigt lade man också särskild vikt vid minskning av
ad hoc-projekt och sammanslagning av ansökningar som gällde olika undersektorer
tillstörreoch mer heltäckande insatser för att nå enså stor effekt sommöjligt.
Nationella projekt omfattar allt från efterkrissituationer (Angola), återupptagande av
samarbete genomen viktig delsektor (t.ex. stöd till immunisering i Nigeria) och start
av de nya SMAP-programmen (Moçambique) till ”sektorsbundna åtgärder” inom
projekt för budgetstöd för fattigdomsbekämpning (Ghana). De regionala projekten
fokuserar på en fortsatt kamp mot flodblindhet (onchocerciasis) i västra Afrika
genom samfinansiering av en givarförvaltningsfond som förvaltas av Världsbanken
ochgenomförsavVärldshälsoorganisationenWHO.
EG har bidragit till att inrätta en global fond för kampen mot smittsamma sjukdomar
som hiv/aids, tuberkulos och malaria. Särskilt betonades att den globala fonden
skulle komplettera och vara konsekvent med stödet på landsnivå från andra
finansieringsmekanismer.
EG har också deltagit i diskussioner med FN-organ (som Världshälsoorganisationen,
FN:s barnfond UNICEF och FN:s befolkningsfond UNFPA) om gemensamma
arbetssätt inom projekt på landsnivå och bildat ett nätverk för hälsofrågor för att
konsolidera sektorn, utbyta erfarenheter ochutveckla god sed.
Social utveckling - Hälso- ochsjukvård- Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Angola Stödprogramför hälsosektorn 25,00
Guinea Kompletterandestödtillhälsosektorn 5,00
Lesotho Stöd till reform avhälsosektorn 1,80
Moçambique Stödprogramför hälsosektorn 30,00
Nigeria Prime–Partnerskapför attförstärkaeffekternaav
immunisering64,50
Sydafrika Partnerskapför grundläggandehälsovård, inbegripethiv/aids 25,00
Swaziland Program för förebyggandeoch vårdavhiv/aids 1,96
Zimbabwe Stödprogramför hälsosektorn –fas II 33,00
Regionalt:
VästafrikaÅtgärder mot flodblindhet 4,50
Summa 190,76
Stöd till hälsosektorni Ghana
Efter dåliga erfarenheter från en mångfald vertikala projekt, vart och ett med sin egen
planering och sina egna förfaranden, prövade hälsoministeriet 1995 en ny ansats som spände
över hela sektorn. Genom en process med allmänt deltagande antogs 1996 en hälsostrategi på
medellång sikt, som omsattes i ett femårsprogram vilket överenskommits mellan parterna och i
vilket politik, genomförandestrategier och resurser fastställs. EG anslöt sig till denna process
1998 med ett bidrag till fonden, där flera givarorganisationer deltog, och med ett aktivt
156deltagande i politikdialogen med regeringen, det civila samhället och givarorganisationerna.
Man kom överens om gemensamma förvaltningsarrangemang, uppföljning, etc. Under 2001
stod det klart att folkhälsan, trots en begränsad budget på bara 7 dollar per capita och trots
svåra förhållanden, hade förbättrats så att man exempelvis hade den lägsta barndödligheten i
Västafrika och en immunitet mot DPT3 (difteri, polio och stelkramp) på 72,2 %. Med en sådan
förändringstakt är Ghana ett av de länder inom AVS-regionen som uppvisar de bästa siffrorna.
Resultaten är mycket uppmuntrande. Denna typ av samarbete kan visa sig vara en av de mest
effektiva närdetgällerattgeresultat inomhälsovården till gagn för befolkningen.
4.5.8.2. Sektornför utbildning, yrkesutbildning ochkultur
Under 2001 godkände kommissionen åtta nya projekt i AVS-länderna, motsvarande
98,7 miljoner euro i bistånd till utbildningssektorn. Detta innefattade 7 åtaganden
inom nationella vägledande program och ett regionalt projekt. Det finansiella stödet
till AVS-länderna inom sektorn ökade med 38 % jämfört med under år 2000, med
störreprojekt ochen mera sektorsövergripande ansats.
Fokus under denna period låg på att bygga upp den nationella kapaciteten inom
utbildningssektorn (Etiopien, Uganda, Stillahavsområdet) och stöd för
grundutbildning (Gabon, Haiti, Niger). Båda dessa delsektorer är direkt kopplade till
fattigdomsbekämpning och bidrar till ekonomisk tillväxt, fördjupad demokrati och
ökadrättssäkerhet.
De samlade utbildnings- och yrkesutbildningsanslagen för 2001 beräknas till 540
miljoner euro och innefattar 111 projekt. Små projekt svarade för större delen av
anslagen. Manberäknar emellertid att medelstorleken på åtagandena kommer att öka
iländer medgynnsamma förhållanden, vilket börmedföraförstärkteffekt.
Social utveckling- Utbildning- Åtaganden 2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Kapacitetsuppbyggnad 0,74 Etiopien
Utvecklingsprogram för utbildningssektorn 23,00
Gabon Grundutbildning 5,00
Haiti Grundutbildning 28,00
Kiribati Yrkesutbildning 6,40
Niger Grundutbildning 8,70
Uganda Mänskligaresurser för hälso- och sjukvården 17,00
Regionalt:
StillahavsområdetUniversityof the South Pacific/Utvecklingsprogram för
mänskligaresurser5,00
Summa 93,84
Programför utvecklingavmänskligaresurser(HRDP) iPapua Nya Guinea
Regeringen i Papua Nya Guinea genomförde under 1990-talet viktiga utbildningsreformer för
att söka lösa landets främsta problem när det gäller mänskliga resurser. I sjunde EUF utgjorde
de mänskliga resurserna ett mål för EG-stöd, genom förbättring av universiteten, utbyggnad av
sekundärskolor, utbildninginomlandet ochstipendier för studier utomlands.
I åttonde EUF prioriteras åter de mänskliga resurserna, med 24 miljoner euro allokerade för
femår (till mars 2004). Programmet garanterar en kontinuitet i EG-bidragen inom området för
att öka undervisningens kvalitet och antalet studerande (särskilt flickor) och för att utveckla
yrkesutbildningen.
Investeringen i fasta resurser gäller främst nya byggnader och renovering av existerande.
Programmet kommer också att bekosta utrustning och undervisningsmateriel till sju
yrkesskolor, lärarhögskolor och universitet. Fortbildning erbjuds för både allmänna och
157privata institutioner, ochävennyalärare utbildas.Vidsidanavutbildningeninomlandet har ca
120 stipendier delats ut för studier utomlands.
EU-Vanuatus skolutvecklingsprogram
Vanuatu är en östat i Stilla havet med ca 200 000 invånare. Allt sedan självständigheten 1980
har regeringen prioriterat utbildning, och 2001 gick 26 % av den totala statsbudgeten till
utbildning.
Kommissionen har under de olika Lomékonventionerna i allt större utsträckning anpassat sina
insatser efter denna prioritering. EU:s nuvarande utvecklingsprogram för utbildningssektorn i
Vanuatu finansieras av åttonde EUF och inleddes i september 1999. Projektet bekostar
förbättringar i både skolväsendets infrastruktur och inlärningsprocessen. 18 lägre
sekundärskolor (8fransktalande och 10 engelsktalande) – för beräknade 2 500 elever – kommer
att byggas om och/eller repareras. Vanuatu lärarhögskola kommer att få ett bibliotek,
undervisningslokaler och studentbostäder. För att de nya lokalerna skall användas optimalt
bekostas också kapacitetsuppbyggnad, stärkning av skolledningen i sekundärskolor,
fortbildning för lärare, rådgivare och inspektörer samt anskaffning av nytt
undervisningsmateriel. Projektetkommer att slutföras i augusti 2002.
Dessutom anslog kommissionen 9,5 miljoner euro till en rad kulturprojekt för att
stödjadenkreativa förmåganochfrämjadenkulturella identiteteniAVS-länderna .
158Social utveckling - Kultur - Åtaganden2001
AVS-land Projekt Miljonereuro
Angola Film: Na cidadevazia 0,30
Kamerun Decentraliseradekulturinitiativ 0,25
Centralafrikansk
arepublikenFilm: Lesilencedelaforêt 0,40
Tchad Film: Abouna 0,30
Decentraliseradekulturinitiativ 1,60
Film:CircusBaobab 0,10
Film: Parisselon Moussa 0,30Guinea
F ilm :L ef le uv eco mmeu nef rac tu re 0,30
Decentraliseradekulturinitiativ 1,90 Elfenbenskusten
Film: IndependenceChacha 0,16
Mali Film: Kabala 0,18
Franskspråkigutbildninginomradiooch TV 0,64
Film: Viedefemmes 0,10Regionalt:
Västafrika
4:e fotografimötet – Bamako 0,15
Ungdomsfestival: Mandingue 0,12
Koreografidagar: Madagascar 0,21
Internationell filmfestival: Abidjan 0,05
Film:Thewooden camera 0,30Samtliga AVS-
stater
Ekonomiskt stödtill11filmer 2,10
Summa 9,46
Samarbete med Sydafrika
Stöd till utbildning och yrkesutbildning i Sydafrika utgår som en del av det
europeiska återuppbyggnads- och utvecklingsprogrammet ERDP och finansieras
genomEG-budgetens post förSydafrika.
Mellan 1995 och 1999 godkändes tolv utbildnings- och yrkesutbildningsprojekt, som
motsvarade ca 180 miljoner euro. Av denna summa beräknar man att 40 % går till
yrkesutbildning och vuxenutbildning, 10 % till primärskola och utveckling av barn i
lägre åldrar, 20 % till högre utbildning och resten främst till politikstöd, vilket
speglar Sydafrikas behov och prioriteringar under de första åren efter apartheid.
Under 2001 betalade EG ut 27 miljoner euro till dessa projekt vilket höjde den
övergripande utbetalningsgradentill60 %.
Mikroprojekt och flyktingar
För att tillgodose de lokala samhällenas behov har EG fortsatt att delta i
finansieringen av mikroprojekt på lokal nivå. Under 2001 uppmärksammade man
särskilt projekt med aktivt lokalt deltagande som har positiv verkan på det
ekonomiska och sociala livet i de lokala samhällena. Länder med flyktingproblem
har prioriterats. När så varit möjligt har EG försökt att underlätta självförsörjning hos
och integrering eller återintegrering av flyktingar.
159Social utveckling - Mikroprojekt ochflyktingar - Åtaganden2001
Instrument: Mikroprojekt (åtaganden2001)
AVS-land Projekt Miljoner
euro
Centralafrikanska
republikenProgram för mikroprojekt 2,00
Kongo(Brazzaville) Program för mikroprojekt 1,84
Moçambique Stöd till samordningavmikroprojekt 0,36
Niger Livsmedelsförsörjning och konsolidering av
fredsprocessen0,77
Summa 4,97
Målgrupp: Flyktingar (åtaganden2001)
AVS-land Projekt Miljoner
euro
Angola Teknisktstöd till programplaneringavart. 255 0,03
Stödtillekonomiskochsocialintegreringavflyktingar 1,50
Återintegreringavungafördrivna och f.d. soldater 0,75Kongo
(Brazzaville)
Återintegrering i skolor samt kamp mot hiv/aids och droger 0,75
Återintegrering av och självförsörjning för fördrivna –
Kinsangani4,40
Återintegrering av fördrivna från kriget 0,74Demokratiska
republikenKongo
Återintegrering av och självförsörjning för fördrivna 8,30
Liberia Återintegreringsprogramföråtervändandeoch fördrivna 25,00
Summa 41,47
4.5.9. Sektorsövergripande frågor
4.5.9.1. Europeiskt initiativ för demokratioch mänskliga rättigheter (EIDHR)
Under 2001 har EIDHR stött projekt i AVS-länderna för 19 miljoner euro, av vilka
6,5 miljoner anslogs till 9 projekt för främjande och försvar av de mänskliga
rättigheterna. 925 000 euro gick till ett projekt i Benin, Gambia, Burkina Faso,
Nigeria, Mali, Etiopien, Tanzania och Egypten för att stödja en kampanj för att
avskaffa kvinnlig könsstympning. Ett annat projekt på 867 000 euro syftar till att
främja kvinnans rättigheter i Västafrika (Togo, Senegal, Nigeria, Mali, Ghana,
Burkina Faso ochBenin).
Stöd till detafrikanskauniversitetsprogrammet (mastersutbildning) i mänskligarättigheter och
demokratisering
Universitetsprogram riktar sig till unga yrkesmänniskor som redan tagit sin akademiska
grundexamen, och ger såväl en strikt akademisk utbildning i rutiner, institutioner och
mekanismer för försvar och främjande av de mänskliga rättigheterna och demokratin som
forskarkunskaper och verktyg för att förbereda de studerande för arbete. Programmet intar en
regional utgångspunkt för utbildningen i de mänskliga rättigheterna. Trettio studerande från ett
stort antal afrikanska länder kommer att delta i programmet och tillbringa det första halvåret
som engrupppå Centre förHumanRightsviduniversitetet i Pretoria, där de bevistar avancerade
föreläsningar om de mänskliga rättigheterna. Därefter delas de upp i fyra grupper som placeras
ut i de deltagande universiteten under det andra halvåret. De deltagande universiteten är Centre
for Human Rights vid Pretoria University, Makerere University (Uganda), University of Western
Cape(Sydafrika), University ofGhana samt Catholic University of Central Africa (Kamerun). 1,3
miljoner euroharanslagitstillprojektet.
160Andra initiativ är t.ex. ett projekt i Benin och Moçambique för att förbättra
levnadsvillkoren för barn och öka respekten för deras rättigheter (797 000 respektive
300 000 euro) och ett program på 704 000 euro för stöd till medierna för främjande
av mänskliga rättigheter isamband med fredsprocessen iSierra Leone.
Till stöd för den demokratiska processen och rättssäkerheten har anslagits omkring
6 miljoner euro, t.ex. stöd till personalen på Transparency International för att
utveckla tekniker att bekämpa korruption och stödja oberoende medier. I
Demokratiska republiken Kongo har ett projekt på 1,2 miljoner euro startats för att
främja rättssäkerheten genom att öka dialogen mellan regeringen och det civila
samhället. 440 000 euro har anslagits för att stödja den internationella tribunalen i
Tanzania, som prövar frågan om vilka som var skyldiga till folkmordet 1994 i
området kring de stora sjöarna.
I Kuba försöker man genomett projekt på 500 000 euro bidra till utvecklingen av ett
mer pluralistiskt, demokratiskt och öppet samhälle, särskilt genom att uppmuntra ett
fritt informationsflöde och utbyte av idéer mellan kubanska intellektuella på ön och
exilkubaner runt om i världen.
Stödet för konfliktförebyggande åtgärder och återskapande av inbördes fred är en av
EIDHR:s viktigaste prioriteringar. Under 2001 stödde EIDHR fem projekt i Afrika
för nära 3 miljoner euro. Dessa projekt kommer att utvecklas iföljande länder:
•I Sudan, för att stödja fredsprocessen genom att främja en dialog mellan de
sudanesiska partierna kring konkreta förhandlingsfrågor utanför det formella
medlingsarbetet (500 000 euro).
•I Somalia, där 600 000 euro har allokerats till att inleda en konsensusbaserad
process för identifiering och prioritering av återuppbyggnads- och
utvecklingsbehov, ochrekommendationer för förbättrade principer ochrutiner.
•I Demokratiska republiken Kongo, för att förstärka dialogen mellan
lokalsamhällena iprovinsenKivu (500 000 euro).
•I Rwanda, där ett projekt syftar till att underlätta rättegångarna efter folkmordet
för atttrygga återgångentillett fredligt samhälle (670 000 euro).
•I Sierra Leone, för att hjälpa till med återintegreringen av fördrivna ungdomar och
kvinnor ideras egna samhällen.
EIDHR har stött den demokratiska övergången och övervakningen av
valförfarandena i flera afrikanska länder, t.ex. i Zambia (presidentval, parlamentsval
och lokalvalunder 2001; 570 000 euro)och iTogo (parlamentsvalsom förväntas ske
våren 2002; 527 000 euro) (se även avsnitt 4.5.6. ”Mänskliga rättigheter, demokrati,
gott styre ochkapacitets uppbyggnad”.
4.5.9.2. Icke-statliga aktörerochicke-statliga organisationers verksamhet
Icke-statliga aktörers engagemang i partnerskapet
Cotonouavtalet innehåller innovativa bestämmelser som syftar till att främja ett
tillvägagångssätt som bygger på allmänt deltagande, för att på så sätt få till stånd ett
161engagemang fråndet civila samhällets ochekonomiska ochsociala aktörers sida. Det
innebär att man måste informera om partnerskapet och hålla överläggningar med det
civila samhället om de ekonomiska, sociala och institutionella reformer och den
politik somEU föreslår skall stödjas. Dessutom har man inriktat sig på att underlätta
för icke-statliga aktörer att engagera sig igenomförandet av programoch projekt och
att förse dem med nödvändiga ekonomiska resurser och stöd för
kapacitets uppbyggnad.
En preliminär utvärdering av genomförandet av dessa bestämmelser i
programplaneringsprocessen visar att i 42 av de 50 länder för vilka förslag till
landstrategidokument fanns tillgängliga hölls samråd med icke-statliga aktörer. I 25
av dessa 42 länder hade förslagen till landstrategidokument ändrats som resultat av
samrådsprocessen.
Olika typer av strategier har följts för att engagera icke-statliga aktörer i framtida
samarbete. I ett antal länder inriktas strategin på att stärka dessa aktörers deltagande i
samtliga sektorer av EG-samarbete och på olika sätt (mainstreaming). I andra
planeras deras medverkan främst för de prioriterade sektorerna. En tredje typ av
strategi understöder deras deltagande inom icke-prioriterade sektorer, antingen som
ett medel för att nå fattiga befolkningsgrupper eller som ett bidrag till god
samhällsstyrning ochkonfliktförebyggande.
Vad gäller finansiering föreslås i 26 landsprogram direkt finansiering för
kapacitets uppbyggnad hos icke-statliga aktörer eller annat stöd. Tillsammans uppgår
de föreslagna medlen som anslagits direkt till icke-statliga aktörer i dessa länder till
ca 130 miljoner euro av ett totalt programplaneringsanslag på ca 3 miljarder euro.
Emellertid är det bara i tolv länder (Gambia, Gabon, Kiribati, Jamaica, St. Lucia,
Tchad, Vanuatu, Zimbabwe, Burkina Faso, Guyana, Sao Tome och Botswana) som
man har diskuterat urvalskriterier för finansiering av icke-statliga aktörer med den
nationella utanordnaren.
Slutligen kan nämnas att 31 av de 50 landstrategidokument som granskats innehöll
uppföljningsåtgärder för framtida samråd ochuppföljning.
Stöd till programmet för kommunal utvecklingi Väst-och Centralafrika
”West and Central Africa Management Association for the Municipal Development
Programme” omfattar nationella förbund med lokalt ansvar, kommuner och icke-statliga
organisationer som är engagerade i lokala och kommunala utvecklingsinitiativ i Väst- och
Centralafrika. Programmet syftar särskilt till att öka stadsområdens kapacitet att genomföra
initiativen. Två viktiga åtgärder har vidtagits: stärkandet av den lokala
genomförandekapaciteten och utbildning av omkring 60 anställda inom kommunen (1998 till
2001). Utbildningsaktiviteterna har varit mycket framgångsrika, liksom upprättandet av
program för att stärka kapaciteten inom de nationella förbunden av lokalt valda personer, och
upprättandetaven afrikansk kommunrörelse på delregional och kontinental nivå. Detta förs nu
framåt på fältet genom fortbildning av lokala tjänstemän. Den kanadensiska utvecklingsbyrån
(CIDA), Världsbanken, franska utrikesministeriet, den franska regionen Ile-de-France och det
kanadensiskakommunförbundet deltar i dettaprojekt.
4.5.9.3. Könsfrågor
Somialla regioner är jämställdhetsaspekten en av drivkrafterna bakomEG:s insatser
i AVS-länderna. Där så är lämpligt, dvs. i det stora flertalet av fallen, identifierar
programmen och projekten särskilt kvinnornas, de unga flickornas och barnens roll i
processen. Det innebär t.ex. att göra kvinnor till mottagare för stödåtgärder, rådfråga
162den kvinnliga delen av befolkningen i förberedelsen inför ett projekt, analysera i
vilkenutsträckning kvinnor är aktiva deltagare igenomförandet samt föreslå åtgärder
för att undanröja eventuella hinder för att kvinnorna skall få behållning av resultatet.
Jämställdhetsperspektivet ingår iplaneringenavallt EG-stöd.
4.5.10. Handel och utveckling
För AVS-länderna har icke-reciproka handelsförmåner funnits sedan 1975.
Förberedelser pågår också för avtal om ekonomiskt partnerskap med delregioner i
AVS-länderna. För att målen med avtal om ekonomiskt partnerskap skall kunna nås
måste AVS-länderna fullständigt integrera dessa avtal i sina utvecklingsstrategier.
EG kommer i sin tur att stödja en politik som kompletterar dessa avtal genom
utvecklingsstödienlighet med Cotonouavtalet.
4.5.10.1.Utvecklingsstödochavtalomekonomiskt partnerskap
Sambandet med utvecklingssamarbetet kommer att vara en central aspekt i
förhandlingarna omavtalomekonomiskt partnerskap både i snävare bemärkelse, när
det gäller kapacitetenatt föra förhandlingarna, och i vidare bemärkelse, när det gäller
förmågan att genomföra de avtal som blir resultatet och därigenom öka
handelsflödena.
Stöd förförhandlingskapacitet
Många AVS-länder har inte den kapacitet som krävs för att inleda omfattande
handelsförhandlingar. Med eller utan avtal om ekonomiskt partnerskap är de
emellertid ändå tvungna att samtidigt föra multilaterala, regionala och bilaterala
förhandlingar. Förhandlingsprocessen i samband med dessa avtal behöver inte
innebära att denna situation förvärras, utan AVS-länder och regioner kan få ett
avsevärt stöd för att lösa problemet. I överensstämmelse med Cotonouavtalet har
avsevärda belopp i de regionala stödprogrammen avsatts för förstärkning av den
analytiska förmågan och förhandlingskapaciteten hos både de regionala
organisationernaochderas medlemsstater.
Utvecklingsstöd förhandel
Ur ett helhetsperspektiv är det nödvändigt att effektivt integrera handelsaspekterna i
utvecklingssamarbetet, vilket är ett viktigt inslag i Cotonouavtalet. I program för
utvecklingssamarbetet på sådana områden som makroekonomiskt stöd, transport,
stöd till den privata sektorn osv. bör större hänsyn tas till handelsdimensionen. De
första stegen i denna riktning har tagits genom att handelsfrågor integrerats i alla
nationella och regionala strategidokument för nionde EUF. Dessutom har ett antal
program omfattande samtliga AVS-stater inletts eller kommer att inledas i syfte att
åtgärda ”flaskhalsar” i AVS-ländernas handel. Avtalen om ekonomiskt partnerskap
kommer att förstärka denna process genom att handelsförhandlingarna kopplas ihop
med programmen för utvecklingsbistånd.
EG:s stöd till AVS-ländernas handelspolitik
–Förstärkning av AVS-ländernas förhandlingskapacitet inom WTO och i fråga om avtal om
ekonomiskt partnerskap.
–AVS-länderna har hittills erhållit särskilda stödprogram för WTO-förhandlingar och
förhandlingar om ekonomiskt partnerskap till belopp av 10 respektive 20 miljoner euro för
analyser och samordningsmöten. Från och med juli 2002 kommer emellertid programmen att
163samordnas i Bryssel genom en ledningskommitté, och de kommer att inledas på initiativ av AVS-
ländersomlämnarinenansökan omstöd.
–StödtillAVS-ländersnärvaroiGenève, därverksamhetinomramen förWTOägerrum.
–1,4 miljoner euro har beviljats för ett nytt kontor för AVS i Genève (öppnat i januari 2002), som
kommer att fungerasom kontaktpunkt.
–HjälptillAVS-partnerattleva upptillEG:snormerfördjurhälsa ochväxtskydd.
–Ett femårigt bekämpningsmedelsprogram på 29 miljoner euro för AVS-länderna inrättades i juli
2001. I projektet ingår information/kommunikation, normgivning, bästa praxis (genomförande av
adekvata systemförkvalitetskontroll) ochkapacitetsuppbyggnad100.
–Stödtill AVS-ländernasintegreringi världshandeln.
–Vid AVS-ländernas handelsministermöte i november 2001 föreslog kommissionen en stödordning
på 50 miljoner euro för att underlätta AVS-ländernas integrering i världshandeln så snart nionde
EUF blir tillgänglig. Ytterligare ca 350 miljoner euro har öronmärkts för regional integration och
handelsrelaterat tekniskt bistånd/kapacitetsuppbyggnad inom handeln under den kommande
femåriga programperioden. Tilldelningar för handelsrelaterat stöd kan också tas med som icke-
prioriterade sektorer i de nationella vägledande programmen, beroende på framställningar av
AVS-myndigheter.
4.5.11. Samstämmighet med andra politikområden
Handels- och investeringsliberalisering kan spela en viktig roll för ekonomisk
tillväxt. EG försöker integrera utvecklingsländerna i världsekonomin enligt Doha-
utvecklingsagendan, som kopplar ihop handel och utveckling i de multilaterala
handelssystemen. EG ger dessutom betydande handelsrelaterat tekniskt stöd för att
stärka partnerländernas rättsliga och institutionella kapacitet samt normgivnings-
och lagstiftningskapacitet på området. För AVS-länderna har icke-reciproka
handelsförmåner funnits sedan 1975. Förberedelser pågår också för ekonomiska
partnerskapsavtalmed delregioner iAVS-länderna.
I WTO har EG varit en stark förespråkare för multilaterala förhandlingar centrerade
kring utvecklingsländernas behov och intressen.
Enligt Cotonouavtalet kommer hjälp i handelsrelaterade frågor att ges på nationell,
regionaloch (för alla AVS-länder) horisontell nivå. 10 miljarder euro är öronmärkta
för den förstnämnda nivån och ca 260 miljoner euro för regionala insatser. Bland de
horisontella programmen finns ett WTO-stödinitiativ på 10 miljoner euro och ett
stödprogram på 20 miljoner euro för att hjälpa AVS-länderna att på ett effektivt sätt
förhandla omekonomiska partnerskapsavtal.
4.5.12. Samverkan med andra givarorganisationer i regionen
Den sektorsövergripande ansatsen innebär att givarorganisationerna allt oftare slår
ihop sina resurser i stället för att sätta igång enskilda aktioner. I Cotonouavtalet
betonas ytterligare vikten av samarbete mellan givarorganisationerna, och detta
speglas av ökad samordning, särskilt inom partnerländerna själva. EG har olika
ramavtal med bilaterala och multilaterala givarorganisationer t.ex. det avtal som
tecknades med Italien 1985 och som har förlängts fram till mars 2003, för vilket EG
har gjort ett åtagande på 140 miljoner euro. Andra konkreta exempel är följande:
•Ett gemensamt program för bedömning av offentliga utgifter och finansiellt
ansvar.
Ett program på 2 miljoner euro, finansierat genom en förvaltningsfond, har
inrättats med Världsbanken och öppnats för bidrag från andra givarorganisationer.
100Sehttp://www.coleacp.org
164Det är tänkt att förbättra god samhällsstyrning, bekämpa korruption och göra de
offentliga ugifterna i AVS-länderna mer verkningsfulla genom att ställa upp
utvecklingsmål, särskilt för fattigdomsminskning. Metodologiska studier för att
identifiera lämpliga resultatindikatorer och gemensamma granskningar av de
offentliga utgifterna bör bidra till en märkbar förbättring i förvaltningen av
offentliga medel.
•Testfallför hantering avråvaruprisrisker;Världsbankens förvaltningsfond.
Ett finansieringsavtalslöts ijuli2001 för att finansiera utvecklandet av åtta testfall
somprototyper till instrument för hantering av råvaruprisriskerna i AVS-länderna.
Initiativets syfte är att utsträcka de prisgarantimekanismer som finns i de
utvecklade länderna till utvecklingsländerna för att på det sättet minska risken för
dramatiska prisfall på de största råvarorna (kaffe, kakao, bomull, socker etc.),
särskilt för fattiga lantbrukare.
Det totala stödet från EG till AVS/EU:s förvaltningsfond för hantering av
råvaruprisrisker är på 1.737.600 euro och skall administreras av Världsbanken i syfte
attutvecklatestfallsomprototyper.
I nedanstående förteckning sammanställs några exempel på samfinansierade
aktiviteter.
165Förteckning över överenskommelser omsamfinansiering somträffats under 2001
AVS-land/
regionProgram/ projekt Samfinansierande
partnerTyp avsamfinansiering Miljoner
euro
SierraLeone Program för
rehabiliteringoch
återflyttningTyskland, Sverige,
Storbritannien,Italien,
Nederländerna;USA,
Schweiz, Kanada,Norge; VärldsbankenTvå inbetalningartillen
förvaltningsfond förflera
givare somadministreras
avVärldsbankenEG:10
Andra
givare:35
Västafrika Program för
jordbruksforskningFrankrike,
Storbritannien, Belgien,Nederländerna;USAParallell EG:12
Andra
givare:
10,36
Somalia Allafrikansk
bekämpningavdjursjukdomarItalien Gemensam EG:72
Italien:1
Tchad Vattenförsörjning
tillbyarnaOuadaiBiltineTyskland,Frankrike Gemensam EG:2
Tyskland:5Frankrike:5
Samtliga
AVS-länderFörvaltningsfond
för offentligautgifter och
finansielltansvar
(FEPA)Världsbanken Inbetalningtillen
förvaltningsfond förenstaka givaresom
administreras av
VärldsbankenEG:1,95
Världs-
banken:2
SamtligaAVS-länderAVS/EU Hantering
för råvaruprisriskerVärldsbanken Inbetalningtillen
förvaltningsfond förfleragivare somadministrerasavVärldsbankenEG:1,74
4.5.13. EIB-lån
En av Europeiska investeringsbankens (EIB) målsättningar är att främja ekonomisk
tillväxt i AVS-länderna och integrering av AVS-länderna i världsekonomin101.I
Cotonouavtalet ligger huvudvikten på den privata sektorn som den främsta motorn
för ekonomisk tillväxt. Dock kan genomförbara inkomstgenererande projekt inom
alla ekonomiska sektorerkomma ifråga.
Investeringsstöd är ett nytt instrument som ersätter riskkapital och som
tillhandahåller ökade ekonomiska resurser från nionde EUF. Investeringsstödet
kommer att
•förvaltas enligt kommersiella principer, så att det är finansiellt hållbart,
•utgörarörelsekapital, dvs. återflödena kommer att investeras inya projekt, och
•säkerställa AVS-ländernas framtida tillgång tillresurser.
Andra EIB-finansierade lån kommer även fortsättningsvis att finnas vid sidan av
investeringsstödet.
Några exempelpå projekt 2001
101Sehttp://www.eib.org/lending/AVS/index.htm
166144 miljoner euro har betalats till pipelineprojektet för Tchad-Kamerun102i
kombination med EIB-resurser på 88 miljoner euro och riskkapitalresurser (från
EUF) på 56 miljoner euro. Pipelineprojektet för Tchad-Kamerun ingår i ett större
integrerat oljeutvecklings- och pipelineprojekt stött av Världsbanken och
internationella oljeföretag. Projektets miljömässiga och sociala aspekter har
granskats inära samarbete med Världsbanken.
50 miljoner euro har betalats tillprojektet N4 för avgiftsbelagda vägar iSydafrika103.
Projektet har en nyckelroll för nätet av avgiftsbelagda vägar i norra och västra
Pretoria. EIB bidrog med finansiering i rand, vilket gjorde att byggherren inte
behövde ta valutarisker idetta viktiga sydafrikanska PPP-projekt.
15 miljoner euro betalades till mikrofinansföretag genom fonder specialiserade på
mikrofinansiering. Bankens syfte är att hjälpa dessa fonder att utvecklas och nå
kommersiell mognad och ekonomisk hållbarhet. Företagen kommer att
samfinansieras med andra givarorganisationer och, om nödvändigt, kombineras med
bidrag frånandra källor för institutionsbyggande åtgärder.
EIB-låntillAVS-länder ochSydafrika1997-2001
Lånper sektor:
(miljonereuro)AVS
(1997-2001)AVS
2001Sydafrika
(1997-2001)Sydafrika
2001
Energi 655 260 102 -
Transport ochTelekommunikationer191 16 145 50
Miljö 159 69 45 -
Industri, tjänster 307 48 25 -
Småoch medelstoraföretag
(globalalån)584 127 459* 100*
Summa 1 896 520 776 150
* Inbegriperävenstödför småskaligakommunala infrastrukturplaner.
4.5.14. ECHO
Under 2001 var AVS-länderna de största mottagarna av humanitärt bistånd från
Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (ECHO), med totalt
173,32 miljoner euro. I Afrika var det fortfarande området kring de stora sjöarna som
var mest krisdrabbat, med 35 miljoner euro allokerade till Demokratiska republiken
Kongo, 32 miljoner euro till burundiska flyktingar i Tanzania och 20 miljoner euro
till Burundi. Dessutom åtnjöt hundratusentals flyktingar, internt fördrivna människor
och andra sårbara lokala befolkningsgrupper över hela kontinenten livräddande
katastrofhjälp frånECHO:s samarbetspartner under mycket svåra omständigheter.
Även om den politiska utvecklingen i många av mottagarländerna ger upphov till
vissa allvarliga tvivelpå att en långsiktig förbättring avden humanitära situationen är
möjlig, finns det trots allt vissa positiva tecken(t.ex. viss stabilisering iVästafrika).
102Utsett till ”Oil and Gas deal of the Year” av tidskriften Project Finance International och till ”Project
FinanceLoan oftheYear 2001”avtidskriften InternationalFinancingReview.
103Utsett till”InfrastructureDealoftheYear”avtidskriften Project FinanceInternational.
167ECHO har lyckats effektivisera tillhandahållandet av sitt bistånd till AVS-länderna
genom att göra största delen av medlen tillgängliga vid början av 2001, så att man
sedankunnat ge snabbrespons och finjustera strateginunder årets gång.
168Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (ECHO) -
Finansieringsbeslut 2001
AVS-land Miljonereuro
Angola 9
Burundi 20
Burkina Faso, Tchad 2,55
Västindien/Stillahavsområdet(inbegripetkatastrofberedskap) 3,88
Centralafrikanskarepubliken 1
Demokratiskarepubliken Kongo 35
Eritrea 7
Etiopien 9,2
Kenya 4,6
Madagaskar 0,9
Moçambique 2,84
Sierra Leone, Guinea,Liberia 20,6
Somalia 1,7
Sudan 17
Tanzania 32,15
Zimbabwe 0,5
ECHO:sflyg (baseradeiAfrika, för utdelningavbistånd) 8,4
Summa 176,32
4.5.15. UppföljningiAVS-länderna
Kommissionen införde under 2000 ett förbättrat resultatorienterat
uppföljningssystem för ALA104/MED/AVS-länderna och Balkanländerna, med
förankring i kommissionens projektcykelförvaltningsmekanism. Systemet testades
under 2001. Nu när testfasen är slut kan kommissionen erbjuda viss preliminär
information om vad som fungerat bra och vilka områden som behöver omfattande
förändringar. Ytterligare information om det resultatorienterade
uppföljningssystemet ges i kapitel 1 (punkt 1.4.) Detta nya uppföljningssystem
kommer att vara helt funktionsdugligt år 2002.
Under 2001 har 173 projekt besökts (varav 18 återbesökts) i 23 länder i AVS-
regionen. Den totala volymen EG-finansiering som omfattades av uppföljningen var
1.902,9 miljoner euro. De främsta sektorerna var infrastrukturella och ekonomiska
tjänster (36 %) samt ekonomisk och institutionell uppbyggnad, det civila samhället,
social infrastruktur och sociala tjänster (15 %). Totalt bedömdes resultaten av
projekten iregionen ligga något över genomsnittet, dvs. 2,55 jämfört med medeltalet
2,5.
Verkningsgrad och genomslag verkar vara, relativt sett, de mest framgångsrika
aspekterna. Miljömässiga och tekniska aspekter visade också bra resultat, medan
svagheter uppvisades i de ekonomiska och finansiella faktorerna och effektiviteten,
särskilt vad gällde åtgärdernas planering i tiden. Den regionala analysnivån för
projektens framsteg bör emellertid behandlas med viss försiktighet (se punkt 1.4).
104Asien och Latinamerika.
1694.5.16. Slutsatser och framtidsutsikter
EG:s utvecklingsbistånd kommer även i fortsättningen att sträva mot att uppnå
utvecklingsmålen för det nya årtusendet (såväl i AVS som i andra regioner). Detta
kräver en dialog mellan nationella myndigheter om utvecklande av en
sektorsövergripande ansats och ett nära samarbete med EU:s medlemsstater och
andra partner. Cotonouavtalet och reformen av förvaltningen av EG:s yttre bistånd
erbjuder enramför detta.
För biståndsmottagare och representanter för det civila samhället i AVS-ländernas
utgör den nya programplaneringsstrategin – som karakteriseras av rationalisering av
samarbetsinstrument och införande av en ”rullande programplanering” – en unik
möjlighet att anlägga ett mer praktiskt inriktat tillvägagångssätt och att få en mer
öppen kontroll över värdefulla resurser för utvecklingsbistånd. Det finns emellertid
ett pris att betala, nämligen ökad disciplin och ett ofrånkomligt behov av att ur de
knappa leden av utbildade mänskliga resurser avdela personer till
förvaltningsuppgifter.
För EU:s medlemsstater utgör det nya strategin en gyllene möjlighet att göra verkliga
framsteg i sökandet efter komplementaritet, vilket hittills har varit mer självklart i
teorin än i praktiken. Följdsatsen blir att även de måste acceptera radikala
förändringar i arbetsrutiner, informationssätt och samrådskrav om de ömsesidigt
godtagna slutdatumen i det nya avtalet skall kunna uppnås. Resultaten av
förhandlingarna om det nya interna avtalet kommer att visa i vilken utsträckning de
nödvändiga förändringarna avrutiner kommer att genomföras iverkligheten.
Den kan inte nog understrykas att om den nya strategin med ”rullande
programplanering” skall bli kostnadseffektiv i det långa loppet för alla inblandade,
kommer det ofrånkomligen att krävas en betydande extra ansträngning för att se till
att det inledande programplaneringsarbetet är genomförbart och av hög kvalitet. När
detta är avklarat, och genomförandeprocessen är helt kopplad till den inledande
programplaneringen av landstrategidokumenten, kommer den dagliga
förvaltningsprocessenatt bli lättareoch förhoppningsvis mer flexibel och effektiv för
alla inblandade.
1704.6. Asien
4.6.1. Inledning
I början av september 2001, innan katastrofen den 11 september inträffade,
underströk kommissionen att Asiens betydelse för EU inte kan ifrågasättas, varken
ekonomiskt, politiskt eller kulturellt, eller i samband med regionala och globala
problem, som t.ex. fattigdom och miljö eller demokrati och mänskliga rättigheter.
Denna analys har sedan dess fått ytterligare relevans mot bakgrund av de utmaningar
somtydligt framgår somett resultat avvar ochenavde fruktansvärda attackerna mot
World Trade Center i New York och mot Washington. Många av dessa utmaningar
berör EU:s relationer med Asien, särskilt med avseende på kampen mot terrorismen
ochföljderna avdenreligiösa fundamentalismensomhar resulterat ide nya problem
somåteruppbyggnadenavAfghanistankommer att innebära.
Gemenskapen antog den 4 september 2001 en ny strategisk ram för EU:s
förbindelser med Asien och dess underregioner för de kommande tio åren. I den här
nya strategin kommer tyngdpunkten att läggas på de viktigaste målen som är att
förstärka EU:s politiska och ekonomiska närvaro i hela regionen och höja den till en
nivå sombättre motsvarar den växande rollsomett utvidgat EU har ivärlden.105
56 % av världens befolkning (och 66 % av dess fattiga) lever i Asien, dess andel avvärldens BNP är 25 %, gemenskapsimporten ökar gradvis och är nu uppe i 27,5 %
(från 26,9 % 1997) medan gemenskapsexporten har legat relativt konstant på 17,6 %
mellan 1997 och 2000. Detta har medfört att Asiens handelsöverskott gentemot EU
har vuxit högst betydligt från33,1 miljarder euro 1997till118,1 miljarder euro 2000.
Asien är EU:s största handelspartner på importsidan och dess näst största
exportmarknad. Beträffande de utländska direktinvesteringarna har Asien dock inte
återtagit sin marknadsandel inom EU efter sin ekonomiska kris utan fick i medeltal
bara 6,6 % avEU:s utländska direktinvesteringar mellan1997 och2000
106.
4.6.1.1. En framväxande regionaldialog
Sedan 1994 har Europeiska kommissionens politiska dialog med regionen utvecklats
avsevärt genom samtal på högsta nivå med de asiatiska samarbetsparterna i Asien-
Europa-mötet (ASEM), och med Kina, Indien, Japan och (snart) Korea.
Ministerdialogen med Asean fortsätter och inkluderar nu aktivt EU-deltagande i
Aseans regionala forum (ARF). Dessutom har kontakterna på hög nivå med
Australien och Nya Zeeland vidareutvecklats. Under 2001 fortsatte EU dessutom att
aktivt verka för freds- och säkerhetsfrågor iregionen, t.ex. genom stöd till införandet
av demokratiskt styre i Kambodja och Östtimor, stöd till flyktingar i och ifrån
Afghanistan och genombidrag till KEDO107.
4.6.1.2. Bilaterala förbindelser ochsamarbetsavtal
EU:s externa samarbetspolitik formuleras juridiskt och förvaltas i form av
samarbetsavtal, protokoll, administrativa rutiner och samförståndsavtal. Dessa ligger
tillgrund för programmens genomförande ochbudgetfinansiering.
105Seavsnitt4.6.14-Utsikter och framtidsperspektiv- för detaljinformation.
106Handelssiffrorna inkluderar Japan, Kina, Hongkong, Sydkorea, och dessutom Asean-länderna och
Sydasien.
107KEDO: Organisationen för energiutvecklingpå Koreahalvön.
171Handels-ochsamarbetsavtal medländer iAsien
Land Typ avsamarbetsavtal Undertecknat
ASEAN108Samarbetsavtal1097 mars1980
Kina Avtal omhandeloch ekonomisktsamarbete 21maj1985
Macao Avtal omhandeloch samarbete 5 juni1992
Indien Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling 20 december 1993
Sri Lanka Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling 18 juli 1994
Vietnam Samarbetsavtal 17 juli1995
Nepal Samarbetsavtal 20november 1995
Kambodja Samarbetsavtal 29 april 1996
Syd-korea Ramavtalomhandeloch samarbete 28 oktober1996
Laos Samarbetsavtal 19 april 1997
Bangladesh Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling 22 maj 2000
Pakistan Samarbetsavtal om partnerskap och utveckling 24 november 2001
Samarbetet mellan EG och länderna i Asien sker huvudsakligen inom ramen för
ALA-förordningen 443/92 som antogs 1992. Denna förordning inbegriper en
komplett strategisk ram110som täcker utvecklingssamarbete, ekonomiskt samarbete,
miljö och dessutom kraftigt understryker behovet av att främja demokrati och
mänskliga rättigheter. De prioriterade områdena för samarbetet mellan EU och Asien
har fortsatt varit institutionell kapacitetsuppbyggnad och främjande av primärvård
ochutbildning somhjälpmedeli bekämpningenav fattigdomen.
Åtagandenochutbetalningar iAsien2000/2001 (miljoner euro)
Åtaganden Utbetalningar
Program 2001 2000 2001 2000
Länder Bilaterala 225,0 283,0 264,6 240,2
Regionala 64,5 96,6 41,2 36,6
Delsumma
Bilaterala/Regionala289,5 379,6 305,8 276,8
Övrigabudgetposter 88,8 67,4 72,1 41,7
Slutsumma 378,3 447,0 377,9 318,5
108Sydostasiatiskanationersförbund.
109Protokoll om utvidgning av avtalet till att även omfatta Vietnam undertecknat den 14 februari 1997.
Protokoll om utvidgning av avtalet till att även omfatta Konungariket Kambodja och Laosundertecknadeden 28juli 2000.
110Rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till ochsamarbetemedutvecklingsländernaiAsien och Latinamerika, EGT L52, 27.2.1992.
1724.6.1.3. Fakta beträffande vårt samarbete med Asienunder 2001
Två stora händelser, en orsakad av naturen och en av människor, har satt sin prägel
på rapporten om samarbetet mellan EG och Asien under 2001. Dessa händelser är
jordbävningen iGujarat ochefterverkningarna avden11 september iAfghanistan.
INDIEN – Jordbävningen iGUJARAT
Då Gujarat drabbades av jordbävningen den 26 januari 2001 (republikens dag), var Chris Patten,
kommissionär med ansvar för yttre förbindelser, i New Delhi på officiellt besök. Han framförde
omedelbart ordförande Prodis kondoleanser till Indiens president, K. R. Narayanan, och framhöll att
Europeiska unionen känner djupt med Indiens folk i denna stund och kommer att ställa upp med all hjälp
sombehövs.
ECHO reagerade mycket snabbt efter katastrofen och ställde 3 miljoner euro till förfogande den 27
januari, och ytterligare 10 miljoner fyra dagar efter skalvet. Dessa medel anslogs till europeiska icke-
statligaorganisationer för att tillhandahålla katastrofhjälp i de värst drabbade områdena. Gemenskapens
nyligen inrättade byrå för samarbete EuropeAid sände omedelbart en arbetsgrupp till de berörda
områdena med uppdrag att ta fram ett användbart och varaktigt hjälppaket för att underlätta statens
sociala och ekonomiska återhämtning. För att visa sin solidaritet med Gujarat tillhandahöll EG ett
stödpaket på cirka 80 miljoner euro som baserades på gruppens slutsatser, och i detta ingick en del
sjukvård (40 miljoner euro), en del återuppbyggnad, (15 miljoner euro) och en del naturtillgångar (25
miljoner euro).
AFGHANISTAN – Igångsättande avettåterhämtningsprogram
Efter händelserna den 11 september 2001, tillkännagav statsöverhuvuden och regeringar den 20 oktober
att EU skulle förena sig med det internationella samfundet i ett omfattande och ambitiöst program för
politisk och humanitär hjälp vid återuppbyggnad av Afghanistan. Kommissionen anslog under 2001
nästan 103 miljoner euro till stöd för Afghanistan, varav hälftenkanaliserades genom ECHO. Redan före
den 11 september förekom bistånd i form av stöd till fördrivna och livsmedel till landsbygdsområdena.
Kommissionen har därefter lagt fram ett förslag om ytterligare 57,5 miljoner euro som stöd till ett
uppbyggnadsprogram i Afghanistan, där beslutet kommer att tas i början av 2002. Huvudsyftet med det
här programmet är att stödja landets stabilisering genom att lämna bidrag till grundläggande förvaltning
och att tillgodose grundläggande behov.
Översikt över åtaganden/utbetalningar 1995-2001 (miljoner euro)
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Totalt
Åtaganden 457,3 405,7 435,3 423,3 342,7 447,0 378,3 2 900,5
Utbetalningar 219,3 279,1 301,9 262,1 289,2 318,5 377,9 2 048,0
4.6.2. Regionalt samarbete
EU har sedan länge förbindelser med Sydostasien iformavett antalpartnerskap.
4.6.2.1. Partnerskapet mellanEU ochAsean
Förbindelserna mellan EU och Sydostasiatiska nationers förbund (Asean) baseras på
ett samarbetsavtal(1980) mellanEGoch medlemsländerna iAsean111.
4.6.2.2. EU-SAARC
EU har genomgående intygat sitt intresse av att stärka banden med Sydasiatiska
sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC112) som en regional
111Asean-länderna: Brunei, Filippinerna, Indonesien, Kambodja, Laos, Malaysia, Myanmar, Singapore,
Thailand, Vietnam.
112SAARC-länder: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverna, Nepal, Pakistan, Sri Lanka.
173organisation. Medlemsländerna i SAARC hade 1999 1,3 miljarder invånare och
representerade nästan 22 % av världens befolkning men endast 1,97 % av världens
BNP (575 miljarder US-dollar 1999). Genomsnittlig inkomst per capita är 441 US-
dollar (Världsbanken, 1999). Fattigdomen är i sanning ett grundläggande
kännetecken för situationen iSydasien.
4.6.2.3. ASEM
ASEM (Asien-Europa-mötet) består av en informell dialog- och samarbetsprocess
som sammanför kommissionen och EU:s medlemsstater med de tio asiatiska
länderna (Brunei, Filippinerna, Indonesien, Japan, Kina, Sydkorea, Malaysia,
Singapore, Thailand och Vietnam). ASEM-dialogen tar upp politiska, ekonomiska
och kulturella frågor i syfte att stärka förbindelserna mellan våra regioner och skapa
en atmosfär av ömsesidig respekt och partnerskap på lika villkor. Kommissionen
utlovade under 2001 ett anslag på 20 miljoner euro till den andra fasen av ASEM:s
förvaltningsfond för att därigenom ge fortsatt stöd till reformer inom de finansiella
och sociala sektorerna, med särskild inriktning på de asiatiska ASEM-partner som
direkt påverkades avkrisen iAsien1997.
4.6.2.4. De speciella programmen inkluderar följande:
–Asia Link-programmet som inom loppet av fem år kommer att tillföra 40 miljoner
euro för att främja bildandet av regionala och multilaterala nätverk mellan
institutioner för högre utbildning i EU:s medlemsstater och Sydasien, Sydostasien
ochKina, och
–Asia Urbs-programmet som siktar på att förstärka de lokala förvaltningarnas
kapacitet inom stadsförvaltning med tonvikt på att lindra fattigdomen i
lokalsamhällena.
Under 2001 avslutades det första året av ett samfinansierat projekt inom Asia Urbs
med titeln Asia Rehab: Förbättring av det dagliga livet för invånarna genom
bevarande och återuppbyggande av Hanois historiska centrum. Invånarna
uppmuntras att rusta upp sin egendom och att stanna kvar i sina hem under
upprustningen om det är mö jligt. Under det första året samlade ett pilotprojekt för
restaurering cirka 50 deltagare från två byggnader, varav den ena byggnaden
grenslade över två gator och inhyste fem familjer medan den andra innehöll en
juvelbutik och bostäder för fyra familjer. Erfarenheterna och resultaten från detta
projekt kommer att utgöra ett exempel för andra husägare i framtiden. Att inrätta ett
kreditsystem för finansiering av verksamheten visade sig stöta på problem, eftersom
det inte var lätt att väcka banksektorns intresse. Det har däremot gått mycket bra att
tillhandahålla tekniskt bistånd och metoder för att förbättra byggnader och
tillhörande bostadsytor, att få juridiska experter att medla beträffande problem i
relationerna hyresvärd/hyresgäst ochatt få vägledning vid planeringen.
InomAsia Urbs- programmet ställs medel till förfogande för partnerskap mellan de
lokala förvaltningarna som gemensamt kan utföra genomförbarhetsstudier och/eller
tvååriga pilotprojekt med inriktning mot vissa nyckelområden för samarbete:
stadsförvaltning, stadsmiljö, socioekonomisk utveckling och stadens socialainfrastruktur. De viktigaste samarbetsområdena för de 28 projekt som godkändes för
finansiering under 2001 (totalt 11 miljoner euro) var följande: avfallshantering (7),
entreprenörskap/ekonomisk utveckling (5), stadsförvaltning (3), kulturarv (3),
174utbildning/påbyggnad (3), vattenförvaltning (2), föroreningskontroll (2), nyskapande
teknik (1).
175Åtaganden för regionalt samarbete 2001 (miljoner euro)
Regionalt samarbete Projekt Belopp
ASEM Asiatiskaförvaltningsfonden 20,0
Asien ProEco (ex-Ecobest) 31,5
Asien ARCBC tilläggsklausul(biologisk mångfald) 0,9
DELSUMMA 52,4
4.6.3. Transport
De viktigaste komponenterna i gemenskapsbidraget inom transportsektorn till de
asiatiska länderna är flygtransporter och sjötransporter. Dessa områden kommer att
spela en viktig roll, eftersom ett effektivt transportsystem är väsentligt för den
ekonomiska utvecklingen i de asiatiska länderna. Genomförandet av
samarbetsprojektenkommer att påvisa fördelarna med europeisk praxis iregionen.
4.6.3.1. Sjötransporter
Sjöfartsprojekt EU-Indien : Projektets syfte är att förbättra effektiviteten i två indiska
hamnar och att dessutom bistå den indiska regeringen vid införandet av elektroniskt
datautbyte i sektorn. EG-bidraget till detta projekt är 8 miljoner euro
(projektbudgeten omfattar totalt: 10 miljoner euro). Projektet har redan inneburit en
förbättring av handels- och investeringsvillkoren inom hamnsektorn. Flera olika
insatser har slutförts under 2001 i Jawaharlal Nehru Port och Chenai Port, som
inkluderar omstrukturering av hamnorganisationen och genomförbarhetsstudier inom
området elektroniskt datautbyte. Dessutom har kapaciteten utökats beträffande
hamnunderhåll, trafikprognostisering ochplanering.
4.6.3.2. Flygtransporter
Att förbättra flygsäkerheten och att öka samarbetet mellan EU och Asien i
luftrummet har prioriterats genom följande:
Projekt för civil luftfart mellan EU och Indien , EG-bidrag 18 miljoner euro (total
budget på 28 miljoner euro)
Europeiska experter har under 2001 besökt sex indiska flygplatser. Seminarier har
organiserats med teman som förvaltning av luftrummet, regionalt samarbete och
certifiering av stora flygplan. Dessutomhar ett seminariumom flygbolagsförvaltning
or g a n i s e r a tsf örb e sl u tsf a t ta r ep åh ög s tan i v å .
Projekt för civil luftfart mellan EU och Kina , EG-bidrag 7 miljoner euro (total
budget på 15 miljoner euro)
Våra motparter i Kina visade under 2001 stort intresse för åtgärder avseende
harmonisering av lagstiftningen. Dessutom har utbildningsverksamheten beträffande
flygduglighet redan resulterat i att 14 kinesiska utbildningsorganisationer är fullt
kvalificerade. Genomförandet av produkthanteringsåtgärder har likaledes resulterat i
att två produktionslinjer har installerats iXi’An och Chendu iprovinsen Sechuan.
Sammanfattningsvis har de två civila flygprojektenredangenomfört följande:
176– Ökat medvetenheten beträffande EU:s branschpraxis som inkluderar
flygduglighet, säkerhetsstandarder ochsäkerhetsbestämmelser.
– Bidragit till utvecklingen av den framtida förvaltningen av flygtrafikmiljön
samt utveckling av flygplatsernas infrastruktur.
– Utvecklat kunskaper och metoder för modernt produktstöd, underhåll och
översynsteknik.
Dessutom har kommissionen under 2001 också deltagit i förhandlingar om det
föreslagna samarbetsprojektet mellan EU och Asien beträffande civil luftfart som
kommer att omfatta 15 andra länder i Sydasien och Sydostasien. EG-bidraget till
detta projekt uppskattas till 15 miljoner euro (projektbudgeten omfattar totalt 30
miljoner euro).
4.6.4. Livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling
Hållbar landsbygdsutveckling och livsmedelsförsörjning är viktiga komponenter i
gemenskapens strategi för bekämpning av fattigdomen. Under 2001 anslogs 20
miljoner euro i direkt livsmedelsstöd till Nordkorea och ytterligare 4,5 miljoner
euro, huvudsakligen avsedda för inköp av jordbruksredskap och gödningsämnen,
anslogs i indirekt stöd via världslivsmedelsprogrammet. Bangladesh fick anslag på
24,5 miljoner euro till livsmedelsförsörjning (varav 3 miljoner euro reserverades för
livsmedelsbistånd).
Afghanistan tilldelades 16 miljoner euro (via WFP) och dessutom 4 miljoner euro
som livsmedelsbistånd via Euronaid. Kambodja, 5,7 miljoner euro, och Laos,1,1
miljoner euro, fick stöd i form av livsmedelsförsörjningsprojekt som tillhandahölls
av icke-statliga organisationer. Slutligen fick Indien nästan 1,0 miljoner euro i form
av livsmedelsbistånd via Euronaid.
Landsbygdsutveckling, livsmedelsförsörjning – Åtaganden2001 (miljoner euro)
Land Projekt Belopp
Pakistan Veterinärstöd 22,9
Asien CGIARjordbruksforskning 7,5
Indonesien Utveckling av konstbevattningsjordbruk i Bululeng
KarangAsem6,1
Kambodja Nordprovinsen (Studie) 0,6
TOTALT 37,1
4.6.5. Institutionell uppbyggnad
Uppbyggnad av institutionell kapacitet har definierats som ett prioriterat område för
gemenskapens utvecklingssamarbete.
Bland de speciella målen på området institutionell förstärkning ingår följande för
2001:
– Utveckling av öppen, ansvarsmedveten och effektiv förvaltning och
administration ialla statliga och halvstatliga institutioner.
177– Förstärkning av rättsstaten och förbättrade möjligheter till rättslig prövning
genomattsäkerställarättsväsendetsprofessionalismochoberoende.
– Bekämpning av bestickning, mutbrott ochnepotism.
IKambodja tillhandahölls bistånd till kommunalvalen som ägde rum i början av
2002, inklusive tekniskt bistånd till den nationella valkommittén samt dessutom
finansiellt stödgenomUNDP.
Fortsatt genomförande av institutionella stödprojekt i Kina, som t.ex. EU:s och
Kinas rättsliga och juridiska samarbetsprogram, EU:s och Kinas
statistiksamarbetsprogram och EU:s och Kinas utbildningsprogram för styrelser i
byarna (somChris Patteninledde iBeijing imaj2001).
Utvecklingssamarbete påbörjades för första gången i Nordkorea .
Förberedelsearbetet under 2001 ledde till att två pilotprojekt för bistånd
identifierades. Dessa projekt kommer att tillhandahålla utbildning med avseende på
det ekonomiska reformprogrammet ochstödja ökad effektivitet inomenergisektorn.
FörPakistan godkändes ett nytt program för tillhandahållande av boskap, som
inkluderar att förstärka ochomstrukturera statens tillhandahållande av boskap.
Bland flera nya utvecklingsinitiativ för Vietnam fastställdes ett program som innebär
stöd till arbetsmarknadsdepartementet för att förbättra tillgången på yrkesutbildad
arbetskraft inom nyckelsektorer (10 miljoner euro). Ett annat projekt kommer att
fokuserapå institutionellt stödtillutvecklingavsmå ochmedelstoraföretag.
Institutionell uppbyggnad – Åtaganden 2001 (miljoner euro)
Institutionell
förstärkningLand Projekt Belopp
Goda styrelseformer Indonesien Partnerskapom godastyrelseformer 13,30
Demokratisering Kambodja Val/FN:sfond för särskildaändamål 2,95
Institutionell
uppbyggnadNordkorea Pilotprojekt för institutionellt
stöd/utbildning0,97
“ “ Pilotprojekt för energisektorn 0,93
Institutionellt stöd Nepal Folkräkning 0,40
TOTALT 18,55
4.6.6. Utveckling av den privata sektorn
Det ekonomiska samarbetet med Asien inriktas fortfarande i första hand på att främja
det ömsesidigt lönande samarbetet med handel mellan företag, vilket stärker Europas
profiliAsienochAsiens iEuropa, genomatt det ökarEuropas ekonomiska närvaro i
Asien och kan hjälpa de olika länderna när det gäller att definiera och genomföra en
politik som syftar till att förbättra deras ekonomiska situation och det ekonomiska
resultatet.
– Handel mellan företag
Investeringsprogrammet för Asien startade som ett sektoröverskridande
ekonomiskt samarbetsprogram med Asien, som avsåg att främja företagssamarbete
genom ömsesidigt lönande partnerskap mellan Asien och EU. Programmet
178tillhandahåller en rad bidrag och stödinstrument och ger dessutom tillgång till ett
vidsträckt nätverk samt en databas för sökning av partner, som kan användas av
företagsrepresentanter, inklusive handelskammare, bransch- och
industriorganisationer, yrkessammanslutningar, industriförbund och agenturer för
affärsutveckling medspeciellinriktningpåsmåochmedelstoraföretag.
Inom ramen för programmet samfinansierades 143 projekt fram till december 2001.
Enbart under 2001 godkändes 85 projekt som totalt fick 7,98 miljoner euro i bidrag
från EG.
Genom sitt stöd till European Business Information Centres (EBIC) ökar EG de
asiatiska företagens kapacitet i hela regionen (dvs. i Sri Lanka, Indien, Malaysia och
Filippinerna) när det gäller att knyta ömsesidigt lönande band med företag inom EU.
Under 2001 öppnades ett nytt EBIC i Hanoii Vietnam. Genom dessa center får de
asiatiska företagen och organisationerna tillgång till ett stort informationsutbud.
Cirka 805 000 euro avsattes under 2001 till stöd för verksamheten i Sri Lanka,
Indien, MalaysiaochVietnam.
–IBhutanprioriterades under 2001 konsolidering och förberedande av fas 2
(4,2 miljoner euro) av det gemenskapsstödda projektet Medicinalväxter. Denna
fas skall inriktas på att göra Institute of Traditional Medicines Services (ITMS)
till en bärkraftig del av den långsiktiga utvecklingen inom landets
medicinalväxtsektor.
– Programinomområdet företagsutbildning
China-Europe International Business School (CEIBS) i Shanghai etablerades
1994 som ett resultat av fas I av ett gemenskapsfinansierat projekt. Syftet med
CEIBS är att öka Kinas kommersiella och industriella förbindelser med EU genom
att tillhandahålla utbildning i förvaltning för kinesiska chefer och göra det lättare för
demattfåtillgångtillinternationellexpertispåområdet.EG:sstödtillCEIBS gick in
i sin andra fas under 2001 med ett gemenskapsåtagande på 10,95 miljoner euro.
CEIBS visade under 2001 på nytt att den är den bästa affärsutbildningsskolan på det
kinesiska fastlandet genom att ta en plats på listan över världens 100 bästa MBA-
skolor. Cirka 600 studenter skrev in sig på MBA- och EMBA-kurser under 2001.
CEIBStog dessutomemot ungefär 4 300 studenter påkortareutbildningar.
Under 2001 delade gemenskapens och Kinas program för unga företagsledare
(11,64 miljoner euro) ut diplom till 24 unga EU-företagare. Gemenskapens och
Kinas yrkesutbildningsprogram för industrin utbildade 408
arbetstagarpraktikanteroch25 instruktörspraktikanter.
Andra program omfattar ett stipendieprogram i Hongkong, särskild administrativ
region i Kina, med inriktning på en Master of Law i mänskliga rättigheter vid
University of Hong Kong, tre pågående samarbetsprogram i Macau, särskild
administrativ region i Kina , och ett nytt program för samarbete inom den juridiska
sektorn som startade i slutet av 2001, som totalt får gemenskapsbidrag med 990 000
euro.
– Programpå området informationsteknik
179Programmet Informations- och kommunikationsteknik i Asien startade i oktober
1999. Målet för programmet är att öka samarbetet beträffande informations- och
kommunikationsteknik mellan Europa och de deltagande länderna/territorierna i
Asien. Kina blev ett deltagarland under 2001. Under 2001 godkändes 23 projekt
(5,98 miljoner euro) som koncentrerar sig på kompatibla informations- och
kommunikationstekniska lösningar mellan asiatiska och europeiska informations-
och kommunikationstekniska miljöer, förbättrad överföring av informations- och
kommunikationstekniskt kunnande och stärkande av den ömsesidiga förståelsen för
de olika regionernas regelverk och/eller rättsliga strukturer.
180Åtagandeninomdenprivatasektornochekonomisk utveckling 2001 (miljoner euro)
Land Projekt Belopp
Indien Facilitet för småskaligaprojekt 4,04
Vietnam EBIC 0,99
Kina Immateriellarättigheter (Tillägg) 0,80
Vietnam Personalresurser/Turism 10,80
Vietnam Den audiovisuellasektorn 0,95
Macao Samarbete på deträttsliga området 0,99
Kina WTO (Tillägg) 0,60
Kina Tolkutbildning 0,40
Asien Utbyggnad av programmet för informations- och
kommunikationsteknik5,00
TOTALT 24,57
4.6.7. Sociala tjänster: Hälso- och sjukvård samt utbildning
4.6.7.1. Hälso-ochsjukvård
Det finns ett antal sociala och ekonomiska utmaningar som har sitt ursprung i
fattigdom, sociala förändringar, tillväxt och kriser inom ekonomin samt en
underfinansierad hälso- och sjukvårdssektor. För Asien tillkommer också en
hälsoutmaning, somkännetecknas av snabba förändringar i folkhälsan: demografiska
förändringar, varierande risker med avseende på miljö och livsstil, epidemiologiska
förändringar och en vidgad klyfta i hälsostatus mellan olika sociala och ekonomiska
klasser. Regionen är dessutom utsatt för naturliga och människoframkallade
katastrofer.
Gemenskapen har som svar på dessa utmaningar med avseende på
utvecklingsprogrammet för hälso- och sjukvårdssektorn under 2001 i huvudsak
fokuserat på följande prioriteringar:
–IThailand avslutades under 2001 ett projekt (2 miljoner euro) som avsåg en
sjukvårdsreform, där Thailands regering fick hjälp att uppnå total täckning,
decentralisering och det civila samhällets engagemang för att förbättra tillgång
och vårdkvalitet. Under 2002 kommer anslag att beviljas till ett andra program
för att följa upp denna positiva erfarenhet när det gäller europeiskt stöd till
sjukvårdsreformen i Thailand (5 miljoner euro). I Vietnam är det pågående
utvecklingsprogrammet för hälso- och sjukvårdssystemet (1998-2003, 34
miljoner euro) inriktat på att förbättra primärvårdens kvalitet och tillgänglighet.
–Ännu större gemenskapsinsatser som svar på utmaningar från olika
sektorer. De genomförs i allt större utsträckning genomsektorövergripande strategier och budgetstöd. IBangladesh pågår ett
omfattande reformprogram som förenar hälso- och sjukvårdstjänster med
familjeplanering genom sektorprogrammet för hälso- och sjukvård till
befolkningen 1998-2003 (70 miljoner euro). Gemenskapen, Världsbanken och
andra givare har gemensamt fattat beslut om detta program. Sektorprogrammet
har gjort stora framsteg under de två och ett halvt år som gått sedan starten.
Betydande förbättringar har skett beträffande de flesta hälsoindikatorerna
181(barnadödligheten har t.ex. gått ned till 62 (2000) från 92 per tusen (1992-6)
och barnsängsdödligheten har sjunkit till under 400 (uppskattning 2001) från
485 (1991). Beträffande reformprogrammet har framgången varit mera blandad
och ansträngningarna som gjorts för att driva fram enhetlighet påverkades
negativt isamband med de nationella valenochbytet till nyregering.
–IIndienär målet för gemenskapsstödet till reformprogrammet inom hälso-,
sjukvårds- och familjeomsorgssektorn (200 miljoner euro) att förbättra kvalitet
och tillgänglighet beträffande hälso- och sjukvårdstjänster med särskild
inriktning på hälsostatus beträffande kvinnor och barn. 22 stater är för
närvarande anslutna till reformprocessen (det var 11 deltagande i starten) och
nästan 40 icke-statliga organisationer och institutioner bidrar till
genomförandet av reformen. Efter jordbävningen i Gujarat i januari 2001
ökade gemenskapen sitt bidrag med 40 miljoner euro för att stödja
återuppbyggnad och återanpassningsinsatser och behålla tempot i de olika
sektorreformerna.
–Förstärkning av de sociala trygghetssystemen och sjukförsäkringen .
De europeiska erfarenheterna av social trygghet och sjukförsäkringar kan vara
särskilt värdefulla i länder som försöker minska sårbarheten för de människor
som befinner sig nära fattigdomsgränsen. I Kinabörjade gemenskapen under
2001 förbereda ett stort program (20 miljoner euro) med inriktning på social
trygghet som man förväntar sig skall antas under 2002. I Indonesien
finansierades ett mindre program som avsåg politisk rådgivning angående
sjukförsäkringar med hjälp av bugeten för 2001.
–Att ta itu med det oavslutade programmet beträffande epidemiologiska
och demografiska förändringar med avseende på den
fattigdomsrelaterade sjukdomsbördan: barnsängsdödlighet, smittsamma
sjukdomar.
Det asiatiska initiativet för reproduktiv hälsa, som genomfördes av UNFPA, har
som målsättning att genomföra rekommendationerna från konferensen i Kairo 1994
om befolkning och utveckling. Inom programmet, som genomförs i Pakistan, Nepal,
Sri Lanka, Bangladesh, Vietnam, Laos och Kambodja, driver icke-statliga
organisationer 42 projekt (inklusive 3 projekt med regional dimension) och erbjuder
ett antal olika tjänster i relation till sexuell och reproduktiv hälsa med inriktning på
kvinnor och ungdomar. I Vietnam hade till exempel de icke-statliga organisationer
som stod för genomförandet utbildats i reproduktiv hälsa för alla med beaktande av
maktdynamiken mellan mänochkvinnor.
Under 2001 förlängde kommissionen programmet fram till den 31 december 2002.
Framsteg ochuppnådda resultat för vart ochett av de 42 projekten redovisas idetalj i
Årsrapporten2001113.
Programverksamheten i Kambodja, inkluderar följande: Uppgradering av 4
konventionella kliniker för reproduktiv hälso- och sjukvård, seminarier med
deltagande av mer än 145 000 ungdomar, över 38 000 besök på ungdomscentra och
113http://www.asia-initiative.org/annual_report_2001.html
182bibliotek samt besök på klinikernas ungdomsmottagningar av 30 000 ungdomar.
Detta är första gången somett projekt iKambodja har lyckats samla föräldrar, lärare,
lokala ledare och ungdomar runt samma bord och bryta den tystnad som omger
ungdomars sexualitet.
Det regionala programmet för malariakontrollsomomfattar Laos114,Kambodja och
Vietnam är inriktat på malariaförekomst, sjukdomsnivå och dödlighet. Programmet
har med stor framgång lanserat impregnerade sängnät idessa tre länder och förbättrat
den omedelbara behandlingen av sjukdomsfallen genom en effektiv förpaketerad
kombination av antimalarialäkemedel. Gemenskapen gick under 2001 med på att
förlänga programmet tilldecember 2002.
Gemenskapen lovade under 2001 även att anslå 60 miljoner euro till den nyligen
inrättade globala fonden för bekämpning av AIDS, TB och malaria och gav sitt stöd
till ett meddelande115om genomförande av åtgärdsprogrammet mot dessa tre
allvarliga ochsmittsamma sjukdomar.
–Att hantera naturliga och människoframkallade katastrofer,
återuppbyggnad efterkonflikteroch övergång tillutveckling .
Som redan nämnts reagerade kommissionen snabbt i fråga om jordbävningen i
Gujarat och ökade budgetstödet till Indiens program inom sektorn för hälso- och
sjukvård med 40 miljoner euro. Även om fysisk återuppbyggnad av infrastrukturen
kommer att utgöra en viktig del av hjälppaketet, så kommer biståndet till Gujarat
också att fokuseras på förbättring av kvaliteten beträffande reproduktiva hälso- och
sjukvårdstjänster genom reformer, som ligger i linje med det reformprogram inom
sektornsomhittills genomförts iIndien .
Kommissionen tror också på att skapa kontinuitet genom att från återuppbyggnad
efter konflikt övergå till utveckling och har därför tillsammans med andra givare
(dvs. Världsbanken, Portugal, AusAID, Brasilien, JICA) utformat en
sektoromspännande innovativ strategi för Östtimor . Samarbetsprogrammet för flera
givare somkanaliseras genom förvaltningsfonden för Östtimor (TFET) har sedan det
etablerades i början av 2000 hjälpt Östtimor att uppnå snabb social och ekonomisk
utveckling.
TFET kommer att stödja genomförandet av planen genom följande åtgärder: (i)
fortsätta att fokusera på komplettering av grundläggande kapitaluppbyggnadsbehov
inom de ekonomiska och sociala sektorerna under det första året efter
självständigheten, eftersom regeringen står inför den svåra uppgiften att ta över
funktioner somtidigare upprätthållits av FN:s övergångsmyndighet i Östtimor, vilket
innebär tillhandahållandet av tjänster och hantering av brådskande rättsliga och
institutionella åtgärder, (ii) hjälpa till med kapacitetsuppbyggnad för konstruktion
och förvaltning av utvecklingsprojekt, för att bistå regeringen i utförandet av större
utvecklingsprogramgenomdess centrala budget när TFET trapparned.
114Demokratiskafolkrepubliken Laos.
115KOM(2000) 585 slutlig.
1834.6.7.2. Utbildning
2001 har varit ett viktigt år för gemenskapsstöd till utbildningsutveckling i Asien
som kännetecknas av två utmärkande drag. För det första har ett
gemenskapsåtagande godkänts som avser att stötta länder, särskilt de minst
utvecklade, somuppfyller agendan och målen för Utbildning för alla .F ö rd e ta n d r a
har övergången från individuella, resultatinriktade projekt till strategiska insatser
sombanar vägen för sektoromspännande samordning avutbildningentagit fart.
IBangladesh har följande nya åtaganden gjorts:
–IDEAL(20,3 miljoner euro): de viktigaste målen är att förbättra tillgången till
utbildning och att höja utbildningskvaliteten i över 10000 grundskolor i 10 av
de 64 distrikten i Bangladesh. Cirka 2,5 miljoner barn och 40 000 lärare
kommer att gynnas av bidrag till förbättring av deras klassrumsmiljöer,
kvaliteten beträffande utbildning och inlärning och utvärdering av inlärningen.
Dessutom ger projektet bidrag till kartläggning och planering av skolor samt
skolförvaltningskommittéer.
–BRACIcke-formell utbildning (23 miljoner euro): målet är att stödja
fattigdomsbekämpningen genom att tillhandahålla icke-formell utbildning för
ungefär 1,6 miljoner barn, som traditionellt inte har tillgång till formell
skolutbildning, (särskilt flickor som utgör 60 % av de inskrivna) och att bidra
till förstärkning av landets utbildningssystem. Projektet stöder utbildning av
personal och lärare, förbättring av läroplaner och kursmaterial samt
klassrumsprocesserna. Gemenskapsstödet gör det också möjligt för BRAC att
utöka sin verksamhet till att omfatta förbättring av läs- och skrivkunnigheten
och andra grundläggande kunskaper som förbättrar livskvaliteten för fattiga
vuxna.
IIndienundertecknade gemenskapen ett finansieringsavtal till stöd för Sarva
Shiksha Abhiyan, ett nationellt sektoromspännande program som den indiska
regeringen genomför och vars syfte är att främja en folklig rörelse för allas rätt till
grundutbildning. Gemenskapens sektorbaserade stöd kommer att göra det möjligt för
centrala och delstatliga regeringar att intensifiera sina ansträngningar för att år 2003
kunna tillhandahålla grundutbildning (formelleller icke-formell) för alla barn mellan
6 och14 år. 2007 skall alla barn slutföra fem år i grundskola och år 2010 åtta år.
Kvaliteten på grundutbildningen skall år 2010 ha höjts till en tillfredsställande nivå
för alla barn. År 2007 skall alla könsrelaterade hinder och övriga sociala klyftor som
förhindrar tillträde till grundskoleutbildning vara borta och år 2010 de som hindrar
tillträde tillgrundutbildning.
UtvärderingsresultatförprojektiIndien–
EG-stödtill utveckling avgrundskoleutbildningi distrikten(150 miljonereuro)
Uppnåddamål
–Alla kvantitativa mål116uppnåddes och i några fall överträffade resultaten förväntningarna och
dessutomgenomfördesytterligareettantal konkretainsatsermed utmärktresultat.
116De viktigaste målen för grundutbildningen i distrikten var följande: (i) att nedbringa skillnaderna i
registrering, avhopp och inlärningsframsteg mellan könen och de sociala grupperna till mindre än 5 %,(ii) att reducera andelen generella avhopp från grundskolan till mindre än 10 %, (iii) att höja de
184–I de två stater som dragit mest nytta av gemenskapsanslaget (Madhya Pradesh och Chhattisgarh),
uppnåddes målen för grundutbildning i distrikten nästan totalt beträffande ökad tillgång och
inskrivning, minskat antal avhopp och genusrelaterade/sociala skillnader, förbättrade
inlärningsresultat, och ökad kapacitet beträffande planering och förvaltning117.L ä s -o c h
skrivkunnighetstalenförvuxnavisade ocksåen påtagligförbättring underprogramperioden.118
–Effekternaavprogrammet när det gäller utbildningssystemet i stort har varit tillfredsställande. En
del förbättringar har införts beträffande arbetet i klassrummet och i alla stater har
förvaltningsprocesserna inom utbildningssektorn, och även andra sektorer, blivit mer resultat- och
deltagarinriktade.
–Programmet har generellt visat sig vara både tekniskt och ekonomiskt hållbart.
genomsnittliga prestationsnivåerna med minst 25 % över uppmätta baslinjevärden, (iv) att tillhandahålla
100-procentigt tillträde till grundskoleutbildningen, (v) att förstärka kapaciteten beträffande planering,förvaltning och utvärderingavgrundskoleutbildningen pånationell, statligoch distriktsnivå.
117Bruttoandeliprocentför tillträdetillgrundskoleutbildningökadefrån ettgenomsnittpå77,4%1996 till100 % 1999 i Madhya Pradesh och från 86,4 % 1996 till 98 % 2001 i Chhattisgarh. Bruttoandel iprocent för antal inskrivna barn mellan 6 och 11 år i klasserna 1-5 ökade från 76,7 % till 96,5 % iMadhya Pradesh och från 88 % till 101,5 % i Chhattisgarh. Antalet avhopp från grundskolorna harminskat till mindre än 10 % och minskningen har varit störst beträffande flickor. Genusfrågor ochsocialaskillnader vidregistreringtillgrundutbildningharnedbringatstillmindreän 5 % i de distrikt därDPEP-I genomförs i båda staterna. Index för jämn könsfördelning i Madhya Pradesh för bruttoandel iprocentinskrivnai grundskolahar stigit för flickor, barn iregistreradekaster (SC)och stamfolk (ST) till
97,3, 98,2respektive 99,8. I Chhattisgarh har de sociala skillnaderna när det gäller inskrivning minskat
från 12,7 % 1996 till 1,2 % 2000 mellan stamfolk och andra grupper, och från 7,3 % till 1,5 % mellanregistreradekaster och andra grupper. Skillnaden i inskrivning baserad på genus har minskat från 7,8 %1996 till 2,7 % 2000. De distriktsvisa kunskapstesterna vid skolstarten, efter halva tiden och vidavslutningen uppvisadei Madhya Pradesh förbättringar som varierademellan 5,8 % och 51,8 % i språki klass 1 och 12,5 % och 54,3 % i matematik i klass 1 med liknande variationer i klass 4. Liknandeförbättringarmed avseendepå framsteghar noteratsiChattisgarh.
118Läs- och skrivkunnighetstalet för vuxna (15 år och uppåt) i Madhya Pradesh beräknas under de sista tioåren ha ökat från 44,2 % 1991 till 64,1 % 2001 – ett ökningstal som ligger mer än 50 % högre än dennationella siffran.
185Viktigalärdomarförframtidagemenskapsstödtill grundutbildningi Indien
–Det har visat sig vara effektivt att använda en finansieringsmetod som innebär att regeringen
fördelar gemenskapsanslaget, så att det inte helt och hållet går till bidrag, utan även används för
attöka ambitionsnivån och geresursertill sektorinsatserför grundutbildning påstatlignivå.
–Attöverföragemenskapsbidrageniförväg,i stället för att ersätta utlägg, har visat sig fördelaktigt i
fråga om ekonomisk säkerhet, flexibilitet beträffande utlägg och möjlighet till innovationer.
–Man ägnade större uppmärksamhet åt att förbättra tillgången än att förbättra tillgången och
kvaliteten.
–Bidragets effekt med avseende på kapacitetsuppbyggnad, teknisk assistans, övervakning och
utvärderingkan ökasbetydligtmedbättreplaneringochsamförståndslösningar.
Någraviktigapolitiska frågorsomberörutvecklingen avgrundutbildningen
–Ekonomiskt tak för utgifterna för lärarlöner.
–Åtgärderpåstatlignivåför attrationaliseralärarkåren.
–Effekterna på medellång och lång sikt av differentierade lärarlöner i fråga om kostnadseffektivitet
och rättvisa.
–Kostnadsmässiga och professionella kopplingar mellan förberedande och praktisk utbildning av
lärarei grundskolan ochmellanstadiet.
–Inrättandeavfonderföroförutseddautgifterförskolor och utgifterför kvalitetsinsatser.
IKinalanserade gemenskapen ett projekt för grundutbildning på 15 miljoner euro
som är avsett att stödja provinsregeringen i Gansu i dess arbete med att
modernisera och förbättra lärarutbildningen, att förstärka förvaltning och
institutionell kapacitet med avseende på grundutbildning i fattiga
landsbygdsområden i Gansuprovinsen, att bedriva forskning med avseende på att
upptäckaochsprida lovande innovativa insatser ochmetoder för grundutbildning.
Gemenskapens samarbete med Asien på utbildningsområdet: styrande
principer
Gemenskapens samarbete med Asien på utbildningsområdet har under 2001 fortsatt
att bygga på följande huvudprinciper:
–Att koncentrera och sammanföra resurserna : Sektorstyrda och politiskt
styrda insatser inom utbildningssektorn kräver, liksom inom merparten av de
övriga sociala sektorerna, i allmänhet en kritisk resursmassa. Eftersom
gemenskapens resurser för samarbete är begränsade, finns det en överhängande
risk för att resurserna blir alltför utspridda. Mottagarländerna ombeds därför
ofta att fastställa tydliga prioriteringar, vilket framgår av tabellen ”Samarbete
med andra givare iregionen”.
–Främjande av att alla skall ha tillgång till grundutbildning som ett sätt att
maximera effekten av fattigdomsbekämpningen och avskaffa
genusklyftorna .Formell utbildning kontra icke-formell utbildning .
Sektorövergripande strategier fokuserar uppmärksamheten på den viktiga roll
som partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn kan spela när
det gäller att främja allas tillgång till grundutbildning med hög kvalitet. Där
den formella tillgången till grundutbildning är dålig bör det finnas en strategi
för att underhålla både formell och icke-formell utbildning och för att utveckla
produktiva kopplingar mellan dem. Denna strategi följs sedan upp i
landstrategidokument och nationella vägledande program samt dessutom vid
planeringen av nya och pågående program. Det finns ett starkt band mellan
grundutbildning och nivåförbättringar av människors välbefinnande, särskilt
med avseende på livslängd, spädbarnsdödlighet, nutritionsstatus för barn och
186även främjande av rättvisa beträffande genus och lika möjligheter. Eftersom
flickornas siffror för inskrivning i grundskolan och avslutande av
grundutbildningen i allmänhet släpar efter i jämförelse med pojkarnas, krävs
det ofta speciella insatser för flickor för att främja EFA-målen. Utveckling av
mänskliga resurser genom grundutbildning som är tillgänglig för alla bidrar
också i hög grad till ekonomiska framsteg.
–Fortsatt tillhandahållande av tjänster och reformer . Den politiska miljön
och villkoren för sektorbaserade insatser inom grundutbildningen kan ha gjort
större framsteg i vissa länder (Indien) än i andra (Bangladesh, Kambodja,
Laos).
Ge Pakistan stöd för atthanteraeffekternaavkonflikten i Afghanistan
Som en del av det stöd som Pakistan fick från det internationella samfundet under krisen i
Afghanistan, åtog sig kommissionen att undersöka olika sätt att bistå den pakistanska
regeringen i dess reformansträngningar. Detta lyckades man delvis med genom att en ändring
infördes i bestämmelserna beträffande projektet för socialt åtgärdsprogram (SAPP II) som
möjliggjorde direkt budgetstöd till regeringen i avvaktan på indikatorer om reformprocesser
inom utbildnings- och hälso- och sjukvårdssektorerna. Kommissionen gjorde vid slutet av 2001
enförstaavbetalningpå 15,5miljonereurounder denhärnya projektmekanismenochden sista
utbetalningen på samma belopp väntas runt mitten av 2002, vilket innebär att
gemenskapsinsatsernai SAPPII skall vara avslutade.
Därtill kommer att behoven och den politiska miljön kan förändras, beroende på faktorer som
ligger utanför den pakistanska regeringens kontroll. Gemenskapsstödet måste därför
skräddarsys i enlighet med utbildningssituationen i varje enskilt land och vara tillräckligt
flexibelt förattgeländernamöjlighet att möta nya utmaningar.
4.6.7.3. Programinomområdet högre utbildning
EG-program och EG-projekt inom sektorn för högre utbildning genomförs med
målsättningen att i partnerländerna och inom EG få tillgång till högutbildad personal.
De bidrar dessutomtillatt föra framEuropa somett globalt och framstående centrum
för studier och utbildning. Dessa mål följer de prioriteringar somdetaljerat beskrivs i
kommissionens meddelande om högre utbildningssamarbete med tredje land119,s o m
bygger på de positiva erfarenheter som utvanns inom ramen för gemenskapsinternt
utbyte under Sokrates/Erasmus-programmet.
EG fortsatte under 2001 att stödja de bilaterala programmen för Europastudier i
Indien, Malaysia, Kina, Pakistan och Vietnam (cirka 2 miljoner euro). Dessutom
förberedde gemenskapen en storskalig andra fas av programmet för centrum för
Europastudier iKina.
Det regionala doktorandprogrammet för tekniska studier, som genomförs vid
Asian Institute of Technology i Bangkok, har fortsatt att ta emot EG-stöd. Projektet
har utökats till cirka 2,7 miljoner euro och förlängts till december 2002. Detta ger
programmet möjlighet att uppnå femårsmålet att värva 90 asiatiska och 90
europeiska utbytesstudentertillforskarutbildningen.
Kommissionen har dessutom förberett lanserandet av gemenskapens och Aseans
programföruniversitetsnätverk ,somomfattar7miljonereuro.
119KOM(2001) 385 slutlig, 18.7.2001.
1874.6.7.4. Kultur
Asien-Europa-stiftelsen , som etablerades i Singapore 1997 inom ramen för ASEM,
fick fortsatt gemenskapsstöd under 2001. Gemenskapsstödet har bidragit till att
etablera stiftelsens rykte som en effektiv och högst respektabel organisation och att
stärka dess roll som består i att förstärka den ömsesidiga medvetenheten genom bl.a.
kulturell verksamhet i de båda regionerna. Stiftelsen har sedan den startades 1997
satt igång cirka 80 separata projekt med ungefär 4.500 deltagare. Gemenskapen har
varit finansiellt involverad inästanhälftenavdessaprojekt.
EU:s och Indiens ekonomiska tvärkulturella program (EIECP) undergick under
2001 en utvärdering efter halva tiden. Utvärderingen bekräftade programmets
betydelse och även att den övergripande projektstrukturen fungerar. Dessutom
föreslogs ett antal åtgärder under utvärderingen som kommer att innebära
förbättringar i förvaltningen av programmet. Mot denna bakgrund beslöt
kommissionen att föreslå förlängning av det befintliga samförståndsavtalet och att
startaomprogrammet under 2002 inomramen för endelegerad förvaltningsmodell.
Social utveckling – Åtaganden2001 (miljoner euro)
Sektor Land Namn Belopp
Hälso- och sjukvård Indien Hälso- och sjukvård 40,0
Hälso- och sjukvård Indien SCALE 25,8
Utbildning Indien EU-studier (Nehru-universitetet) 0,60
Hälso- och sjukvård Indonesien Sjukförsäkring 0,5
Utbildning Bangladesh BRAC/NFPE III 23,0
Utbildning Bangladesh IDEAL 23,3
Utbildning Bangladesh IDEAL 20,3
Hälso- och sjukvård Bangladesh BRAC 28,7
Hälso- och sjukvård Asien Malaria 3,2
Utbildning Asien Tillägg till doktorandprogrammet för
tekniskastudier0,30
TOTALT 165,7
4.6.8. Övergripande frågor
4.6.8.1. Europeiska initiativet för demokratioch mänskliga rättigheter
Under 2001 anslogs 10,81 miljoner euro till projekt i Asien och Asean-regionen
genom det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. (Se tabell
10A nedan). Stödet avsåg i första hand följande:
– Att främja och försvara mänskliga rättigheterochgrundläggande friheter.
– Demokratiseringsprocessenochförstärkning avrättsstaten.
– Konfliktförebyggande ochåterupprättande avrättsstaten.
– Övergångtilldemokratiochvalövervakning.
1884.6.8.2. Icke-statliga organisationers verksamhet
Gemenskapen och icke-statliga organisationer samfinansierade 51 projekt i Asien till
ett belopp av 36,74 miljoner euro, vilket utgör ungefär 22 % av den budgetpost som
är tillgänglig för samfinansiering med dessa organisationer (B7-600). Merparten av
de samfinansierade projekten avser kapacitetsuppbyggnad, hälso- och sjukvård och
dessutomsanitet samt landsbygdsutveckling.
1894.6.8.3. Tropiska skogaroch miljö
Tropiskaskogar
Kostnaden för skogsbränder
I Indonesien försvinner skogar med alarmerande hastighet som ett resultat av mer än tre
årtionden av okontrollerad exploatering. Nyligen genomförda studier utvisar att de skogar som
återstår kommer att försvinna inom loppet av 10 till 15 år om avskogningen fortsätter i
nuvarande takt och inte fås att avstanna. De huvudsakliga orsakerna till avskogningen är
ohållbara avverkningsmetoder, inklusive illegal avverkning, och storskalig omvandling av skog
till plantager, vilket ofta ligger bakom de okontrollerade och förödande bränder som bryter ut.
Brandkatastrofen som ägde rum i Indonesien 1997 tilldrog sig stor internationell
uppmärksamhet. Ekonomerna uppskattar kostnaderna för enbart rökdimman till nästan 1,5
miljarder euro i hälsovård och bortfall av inkomster från turismen. Dessutom beräknas
bränderna under 1997 (den drabbade totalytan uppskattades till 9,7 miljoner hektar) ha
resulterat i över 3 miljarder euro i tilläggsskador i form av förluster av timmer, jordbruk,
andra skogsprodukter än timmer, hydrologiska och jordbevarande tjänster etc. Detta är lågt
räknat eftersom de indirekta kostnaderna för kolutsläpp i atmosfären och tilläggskostnader på
lång siktför sjukvård somberor pårökdimman inte har inkluderats.
Gemenskapen har erkänt de tropiska skogarnas roll i den globala miljön och vikten
av att de bevaras för en långsiktigt hållbar utveckling. I Asien är skogarna viktiga av
ekonomiska, sociala och miljömässiga skäl. De har dessutom global betydelse i
samband med miljömässig stabilitet, atmosfärisk upptagning av kol, bevarande av
biologisk mångfald, klimatreglering och skyddande av ursprungsinnevånares
rättigheter och kulturer. De asiatiska skogarna anses tillhöra de rikaste med avseende
på biologisk mångfald men befinner sig förmodligen trots detta bland de mest
hotade.
I ALA-förordningen120tillhör miljöskydd och skydd av naturtillgångar de långsiktiga
prioriteringarna. Under 2001 startades några nya projekt med inriktning på bevarande
och hållbar förvaltning av skogarna i Asien inom ramen för ALA:s
finansieringsinstrument.
Som en del av gemenskapens och Indonesiens skogsprogram , som består av sex
pågående projekt, anslogs under 2001 medel till ett nytt projekt för hantering av
skogsbränder på södra Sumatra (8,5 miljoner) som skall ta itu med det särskilda
problemet med skogs- och markbränder. Dess målsättning är att underlätta
etablerandet av system för hantering av bränder på provins-, distrikts-, deldistrikts-
och bynivå över hela södra Sumatra. Under 2001 undertecknades ett
finansieringsavtalpå 2 miljoner euro avseende ett center för bekämpning av illegal
avverkning som skall hjälpa skogsdepartementet att bekämpa illegal avverkning. I
gemenskapens och Indonesiens skogsprogram ingår pågående projekt som totalt
omfattar gemenskapsåtaganden på över 100 miljoner euro och som tar upp
nyckelfrågor beträffande skydd, hållbar förvaltning och institutionell förstärkning.
Dessa projekt medverkar till att bevara och hållbart förvalta över 2 miljoner hektar
tropiska skogar i olika delar av Indonesien och tillhandahåller dessutom utbildning
för flera hundra människor i olika sektorer, som sträcker sig från hållbar
skogsförvaltning och kartläggning till förebyggande av bränder och tolkning av
satellitbilder. Tack vare de framsteg som gjorts inom ramen för dessa projekt är
120Rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till och
samarbetemedutvecklingsländernaiAsien och Latinamerika, EGT L52, 27.2.1992.
190gemenskapen nu fast etablerad som Indonesiens störste bidragsgivare inom
skogssektorn och betraktas som en mycket viktig aktör i den politiska dialog som
pågår inomlandets skogssektor.
Gemenskapen anslog under 2001 16,9 miljoner euro till projekt för förvaltning av
naturliga skogar i Kinaför att stödja regeringens program för bevarande av naturliga
skogar(NFPP), somhar infört ett förbud mot avverkning av naturliga skogar. Det här
är gemenskapens första stora projekt på området i Kina. Projektet utarbetades
tillsammans med Världsbanken som en del av ett program för hållbar
skogsutveckling o c hf i c kä v e nf i n a n s i e r i n gf r å nG l o b a l am i l j ö f o n d e no c h
Världsbanken.
MiljöAsia-EcoBest- och EU-Asia Pro-Eco-programmen
Asia-EcoBest har sedan 1997 främjat Europas bästa miljölösningar och gynnat
europeiska företag i Asien genom det autonoma Singaporebaserade Regional
Institute of Environmental Technology (RIET). Asia-EcoBest-projektet (som
avslutades i mars 2002) hade planerat att använda cirka 1,4 miljoner euro inom
ramen för arbetsprogrammet under 2001.
Av totalt 40 inkomna ansökningar var det 18 externa projektförslag som fick bidrag
och cirka 0,7 miljoner euro betalades ut. Tio seminarier, kurser och
rundabordssamtal ägde rum i Kina, Indien, Nepal, Filippinerna och Vietnam. Dessa
samlade cirka 650 deltagare, 7 undersökningar påbörjades (inklusive 2 offentliga
presentationer avprojektresultat)och1 resursutvecklingsprojekt.
RIET förbrukade dessutom cirka 0,7 miljoner euro på 3 konferenser i Kina,
Singapore och Thailand (400 europeiska och regionala deltagare), på
utställningspaviljonger och handel mellan företagsmöten i Indien, Malaysia,
Singapore och Thailand där 50 europeiska företag deltog, samt på att utarbeta och
marknadsföra omfattande rapporteromAsia EcoBest-projekten1998-2002.
Asia-EcoBest medverkade till att förbättra företagsrepresentanternas kunskap om
miljöfrågorna i Asien, särskilt beträffande de små och medelstora företagen. Det
förväntas att gemenskapsstödet till Asia-EcoBest på medellång sikt kommer att
innebära att handeln med Europaökar,ochså även investeringarna.
Ett nytt program som avser ekonomiskt miljösamarbete, EU-Asia Pro-Eco,
godkändes idecember 2001. Det nya programmets övergripande syfte är följande: (i)
förbättrad miljökvalitet som inkluderar positiv inverkan på den globala
klimatförändringen i förhoppning om ett renare Asien och förbättrade hälsovillkor,
(ii) långsiktigt hållbara investeringar och handelsförbindelser mellan EU och Asien
och (iii) förbättrat miljötänkande inom de ekonomiska sektorerna. Syftet med EU-
Asia Pro Eco är att stödja antagandet av politik, teknik och metoder som främjar
renare, resurssnålare och hållbara lösningar på miljöproblem i Asien.
EU-Asia Pro Eco innehåller en operativ och praktisk dialog som skapar möjligheter
och tillhandahåller stöd i form av anslag för åtgärder i samband med förstärkning av
politiken, diagnostiska undersökningar, tekniska partnerskap ochdemonstrationsverksamhet . Den första inbjudan till att ansöka om medel väntas i
191januari 2003 och tros möta stort intresse. Gemenskapsbudgeten omfattar totalt 35
miljoner euro.
Inom området bevarande av biologisk mångfald har kommissionen, förutom de
direkta investeringarna i individuella skogsprojekt, främjat inrättandet av Aseans
regionala center för bevarande av biologisk mångfald . Kommissionen bidrar med
8,5 miljoner euro till det här projektet som startades 1999 och har sin bas i Manila,
Filippinerna, varifrån det genom ett nätverk samverkar med nationella enheter för
biologisk mångfald i Asean-länderna. Syftet är att intensifiera bevarandet av
biologisk mångfald i Asean-regionen genom ett bättre samarbete. Projektet bidrar
sålunda inte bara till bevarande av biologisk mångfald utan även till regional
integration.
192Miljö, energi, skogsbruk–Åtaganden2001 (miljoner euro)
Land Namn Belopp
Kina Energi/Miljö 20,0
“ Naturligt skogsbruk 16,9
Indonesien Skydd mot skogsbränder -fas 2 8,5
TOTALT 45,4
4.6.9. Samstämmighet med övrig politik
Byrån för samarbete EuropeAid säkerställer att samstämmigheten med övrig
gemenskapspolitik når en hög nivå, vilket är särskilt märkbart på handelsområdet,
och likaså isamband med EU:s politik beträffande miljö och fattigdomsbekämpning.
Ramprogrammet för EU:s stödtill Kinas anslutning till WTO utvidgades under 2001
och finansieringen ökade medan biståndsprogrammet för multilateral handelspolitik
håller på att genomföras i Vietnam. Gemenskapsstödet gör det möjligt för
utvecklingsländer att på ett bättre sätt delta i multilaterala handelssystem och
därigenom förbättra deras funktion, vilket i sin tur gynnar EU och dess
medlemsstater. De tillhörande programmen om immateriella rättigheter förvaltas
också i enlighet med gemenskapspolitiken. Det ekonomiska samarbetet på
miljöområdet, Asia-EcoBest-programmet, genomfördes av Regional Institute of
Environmental Technologies (RIET) som har sin bas i Singapore. Fullt samråd har
skett med kommissionens andra enheter av betydelse för saken för att säkerställa
totalöverensstämmelse mellanRIET-åtgärderochövrig gemenskapspolitik.
Inriktningen på de olika projekten och regionala programmen i Asienregionen är i
linje med meddelandet från kommissionen om en strategisk ram för förbättrade
partnerskap121, som utarbetades i april 2001. EU:s politiska och ekonomiska närvaro
iregionen bör absolut ha förstärkts genomdenrad avprojekt somgenomförts.
4.6.10. Samarbete med andra givare i regionen
Inomramen för givarsamarbete uppräknas itabellen nedan de länder i Asien somhar
pekat ut utbildning som ett prioriterat område för samarbete. Dessutom görs en
systematisk ansträngning för att sammanföra gemenskapsresurserna med andra
givares resurser, särskilt medlemsstaternas, för att på så sätt skapa den kritiska
resursmassan och starta den politiska dialog och samordning som krävs för
sektorinsatser på utbildningsområdet.
Landets prioritering Lista över länder Sammanslagning av gemenskapsresurser inom
utbildningssektorn
Bangladesh AsDB, UNICEF, DFID, NL, CIDA
KambodjaLänder där grundutbildning
är ett prioriterat område för
gemenskapenKina WB, DFID, NL
Indien
Indonesien
Laos WB, DANIDA, NORAD, FINIDA
121Europa och Asien: en strategisk ram för förbättrade partnerskap KOM(2001) 469 antaget av
kommissionen den 4 september 2001, därefter antaget av ministerrådet genom ett skriftligt förfarandeden 27 december 2001.
193Nepal AsDB, WB, SIDA
Pakistan WB, AsDB, DFID, NL
Vietnam
4.6.11. EIB-lån –2001
Europeiska investeringsbanken (EIB) deltar aktivt i EU:s samarbetspolitik i Asien.
Den ger med hjälp av sin lånepolitik stöd till projekt som har ömsesidigt ekonomiskt
intresse. Finansieringen tillhandahålls genom EU:s och medlemsstaternas budgetar
ochsyftet ärattoptimerabiståndet somtillmottagarna.
EIB-lån2001 (miljoner euro)
Typ avlån Land Projekt Lånebelopp
Tillverkningsindustri Filippinerna PhilipsSemiconductor 93,3
Transport / Kommunikationer Kina Utbyggnadavvägar iGuangxi 56,1
Globala lån Indonesien RabobankIndonesia GL 28,1
TOTALT 177,5
4.6.12. ECHO
Under 2001 reagerade och agerade ECHO snabbt i samband med två stora
katastrofer i Indien och även då de ställdes inför de stora utmaningarna beträffande
humanitärt bistånd och bidrag till återuppbyggnaden efter befrielsen av
Afghanistan122. Det totala ECHO-stödet till länder i Asien uppgick under 2001 till
104,3 miljoner euro.
Indienfickkatastrofbistånd tilloffren för jordbävningen iGujarat ijanuariavsett för
tillfälligt logi som tält och liknande och dessutom ett mobilt fältsjukhus. Under juli
månad lämnade ECHO akut livsmedelsbistånd och andra artiklar till befolkningen
somdrabbades avöversvämningarna iOrissa (sammanlagt 14,602 miljoner euro).
IAfghanistan gjordes stora insatser (54,7 miljoner euro) för den av torka drabbade
befolkningen och de internt fördrivna genom livsmedelsförsörjning, hälso- och
sjukvård och tillhandahållande av logi för att i första hand skydda de mest utsatta
befolkningsgrupperna somdrabbades avreaktionenpå 11 september.
INepalgenomfördes en stor insats i form av livsmedelsbistånd (2 miljoner euro) till
förmån för 100 000 bhutanesiska flyktingar och i Myanmar fortsatte ECHO att
lämna stöd till utsatta befolkningsgrupper och etniska minoriteter som drabbats av
politisk isolering ochdiskriminering.
ECHO har fortsatt att vara djupt engagerat i återuppbyggnaden av Östtimor (11,274
miljoner euro) som huvudsakligen går till projekt för förbättring av vatten, sanitära
tjänster och hälso- och sjukvård. På grund av det relativt stabila läget, som
bekräftades genom att nationen fick sin självständighet i maj 2002, har fokus skiftat
från katastrofhjälp till återuppbyggnad och utveckling. ECHO förväntas avveckla sin
verksamhet där islutet av2002.
122Se: Afghanistan – Igångsättande av ett återhämtningsprogram, avsnitt 4.6.1.3 – Fakta beträffande vårt
samarbetemedAsien under 2001.
194Dessutom har ECHO inom ramen för sitt regionala program för katastrofberedskap
(Dipecho) godkänt en första handlingsplan för Sydasien som uppgår till 3,2 miljoner
euro. Planens skall inriktas på att minska lokalsamhällenas sårbarhet vid
översvämningar. Under 2001 pågick dessutom genomförandet av projekt på
sammanlagt 4 miljoner euro som godkänts året innan inom ramen för den andra
Dipechoplanenför Sydostasien.
Nedanstående tabell anger vilka beslut som ECHO tagit under 2001 som en
humanitär reaktionpå de speciella behoven ivart ochett avdessa asiatiska länder.
Finansiellabeslut för ECHO 2001(miljoner euro)
ECHOHumanitärtbistånd
Land Projekt Belopp
Afghanistan och dess
grannländer-Livsmedelsbistånd
-Biståndtillinterntfördrivna och återvändande
-Flygtransport för tillträde54,680
Indien Katastrofbistånd, tillfälligt logi och medicinsk vård för offren för
jordbävningen i Gujarat och översvämningarna i Orissa14,602
Östtimor Förbättring av vatten- och sanitetssystemen samt hälso- och
sjukvårdstjänster11,274
Kambodja Grundläggande medicinsk vård, vatten och sanitet och småskalig
minröjning.
Katastrofbiståndtill25 000familjer som drabbatsavtorka.4,900
Thailand Förbättring av villkoren för burmesiska flyktingar som bor i
flyktingläger utefter gränsen mellan Thailandoch Myanmar4,500
Nordkorea -Biståndtillprimärvårdssystem
TillhandahållandeavbarnkläderTillhandahållandeavbasartiklar till översvämningsoffer3,365
Indonesien Bistånd till offer för lokala etniska konflikter på Moluckerna och i
Östtimor2,200
Kina Bistånd till offren för naturkatastrofer i Guangxiprovinsen och Inre
Mongoliet2,150
Nepal Tillhandahållandeavbaslivsmedeltill bhutanesiskaflyktingar 2,000
Myanmar/Burma Bistånd till internt fördrivna personer (sanitet och hälso- och sjukvård)
samtskydd för fångar1,990
Filippinerna Biståndtilloffren för konflikten iMindanao
Bistånd till offren för stormen Lingling1,460
Sri Lanka Bistånd till offren för inbördeskriget i Jaffna 0,700
Vietnam Katastrofbiståndtillöversvämningsoffren 0,533
DELSUMMA 104,354
Dipecho-programmet (katastrofberedskap)
Sydasien Den förstaåtgärdsplanen för Sydasien inomramen för Dipecho 3,200
TOTALT 107,554
1954.6.13. Övervakning
Under 2000 tänkte kommissionen ut ett förbättrat resultatinriktat
övervakningssystem för ALA/MED/ACP och Balkanområdena som är förankrat i
kommissionens metod för projektcykelförvaltning. Systemet testades under 2001.
Utformning och test har avslutats och i nästa stycke beskrivs de första preliminära
men intresseväckande inblickarna i vad som fungerar och vad som kan förbättras i
Asien. Ytterligare information om det resultatinriktade övervakningssystemet
återfinns i kapitel 5 (Övervakning). Systemet kommer att tillämpas på alla
gemenskapsprojekt frånoch med 2002.
Under 2001 besöktes 78 projekt (av vilka 9 kontrollerades på nytt) i 12 olika länder i
regionen. Den totala volymen på gemenskapsfinansieringen som täcktes in på detta
sätt är 1.006,4 miljoner euro och de viktigaste sektorerna var hälso- och sjukvård (31
%) samt utbildning (8 %). Totalpoängen för projekten i regionen var 2,77 jämfört
medettgenomsnittsbetygpå2,5.
Effektivitet och inverkan är de förhållandevis mest framgångsrika aspekterna. Det
högsta betyget fick delkriteriet miljömässig och teknisk lämplighet, sekundära
effekter av resultat och allmänna oplanerade effekter. De svagaste områdena är
tidpunktenförinsatsernaochekonomisk lämplighet.
Som framgår av kapitlet omövervakning bör resultaten av den regionala analysen av
de olika projekteffektivitetsnivåerna hanteras med stor försiktighet. Den kan, i bästa
fall, tillhandahålla ledtrådar vid utarbetandet av nya, djupare undersökningar av
projekteffektivitetens natur isärskilda regioner.
4.6.14. Utsikter och framtidsperspektiv
I sitt meddelande från 1994 om en ny Asienstrategi gav kommissionen för första
gången en allmän ram för gemenskapens förbindelser med länderna i Asien. I
september 2001 antog gemenskapen ett nytt meddelande123som uppdaterade den
strategin med hänsyn till huvuddragen i den utveckling som ägt rum sedan dess och
fastställde en omfattande strategisk ram för gemenskapens förbindelser med Asien
ochdess underregioner under de kommande tio åren.
EU bör särskilt verka för att
– bidra till fred och säkerhet i regionen och i världen genom att bredda vårt
engagemang iregionen,
– ytterligare stärka handels- och investeringsflödena mellan våra regioner,
– främja utvecklingen av de fattigare länderna i regionen och angripa
fattigdomens grundorsaker,
– Bidra till att skydda de mänskliga rättigheterna och verka för att demokrati,
goda styrelseformer ochrättsstaten införs.
123Europa och Asien: En strategisk ram för förbättrade partnerskap KOM(2001) 469 antaget av
kommissionen den 4 september 2001, därefter antaget av ministerrådet genom ett skriftligt förfarandeden 27 december 2001.
196– skapa globala partnerskap och sluta allianser med asiatiska länder i relevanta
internationella forum för att medverka till att möta de utmaningar och
möjligheter som globaliseringen medför och stärka våra gemensamma insatser
för globala miljö- ochsäkerhetsfrågor, och
– medverka tillatt stärka medvetenhetenomEuropai Asien(ochvice versa).
Sammanfattningsvis framhävs det i meddelandet att Asien är en ekonomisk och
politisk samarbetspart av avgörande betydelse för Europa. Mer än någonsin tidigare
bör EU och dess samarbetsparter i Asien samverka för att komma till rätta med de
globala utmaningar som de båda regionerna står inför och ta itu med de globala
möjligheter somvialla borde kunna få delav.
1974.7. Latinamerika
Gemenskapens strategi för Latinamerika har alltid byggt på ett erkännande av olikheterna
inomregionenochpå dendärav följande nödvändighetenatt anpassa dialogenochsamarbetet
efter de regionala och nationella förutsättningarna. De senaste åren har kännetecknats av att
både Europeiska unionen och Latinamerika velat utveckla mer övergripande förbindelser
genom ett strategiskt partnerskap124för att Latinamerika och Europeiska unionen som
samarbetsparter bättre skallkunna eftersträva gemensamma politiska, ekonomiska och sociala
m å ls a m tf ås t ö r r ei n f l y ta n d ep åg l o b a l i s e r i n g e nd ä rm a ns a m ti d i g tb e a k t a rb å d eg e m e n s a m m a
intressen och de egna särarterna. Utvecklingssamarbetet utgör en viktig del av detta
strategiska partnerskap, vilket illustreras av de ökade regionala initiativen under 2001.
4.7.1. Inledning
Läget när det gäller samarbetsavtalochgemensamma avsiktsförklaringar
Latinamerika:regioneroch länder125
Centralamerika(A) Andinska gemenskapen(C) Mercosur (A) (C) Övriga
Costa Rica (A) Colombia Argentina(A) Chile(A)(C)
ElSalvador (A) Ecuador (A) Brasilien (B) Mexiko(B) (C)
Guatemala (A) Peru (B) Paraguay(A)
Honduras(A) Bolivia (A) Uruguay(A)
Nicaragua (A) Venezuela (A)
Panama (A)
(A) Gemensamavsiktsförklaring undertecknades 2001.
(B) Förhandlingar om gemensam avsiktsförklaring pågår.
(C) Ramavtal för interregionalt samarbete undertecknat 2001 eller tidigare.
De latinamerikanska länderna står generellt sett inför tre stora utmaningar: att minska
fattigdomen och ojämlikheten, särskilt genom att öka den sociala solidariteten; att
befästa rättsstaten genom att sörja för att de demokratiska processerna blir
oåterkalleliga; att främja ländernas integration i världsekonomin genom att
komplettera de ekonomiska reformerna och genom att öka ländernas internationella
konkurrenskraft.
Kampen mot fattigdomen i Latinamerika skall ses mot bakgrund av den speciella
situationen i regionen, som kännetecknas av stora geografiska och demografiska
kontraster. Andelen människor som bor i städer beräknas öka från 75 till 79procent
framtill 2020 (med den största andelen i Argentina, Brasilien, Chile, Colombia, Peru
ochUruguay), vilket EU måste tänka på isina samarbetsprogram.
Större delen av EU:s bistånd till de latinamerikanska länderna regleras genom rådets
förordning (EEG) nr 443/92126av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt
bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländerna i Asien och
124KOM(2000) 670 ”Kommissionens meddelande om uppföljningen av det första toppmötet mellan
Latinamerika, Västindien och Europeiskaunionen”.
125Latinamerika delas in i följande regioner: Centralamerika, Andinska gemenskapen och Mercosur samtChileoch Mexiko.
126Regelverket för samarbetet med Latinamerika förändrades inte under 2001. Kommissionen utarbetadeunder 2001 dock ett förslag till ny förordning för de latinamerikanska länderna som är tänkt att antasunder 2002.
198Latinamerika. Finansieringen av stöd till befolkningsgrupper i Latinamerika som
tvingats lämna sin hembygd och av återanpassnings- och återuppbyggnadsprojekt
regleras genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2130/2001 och
genområdets förordning (EG) nr 2258/1996.
Trots sin enorma ekonomiska potential står Latinamerika fortfarande inför betydande
utmaningar. I genomsnitt uppgick BNP i regionen till 3.800 US-dollar per capita
under 1999. BNP var 15 gånger större i den rikaste nationen än i den fattigaste (430
US-dollar i Nicaragua jämfört med 6.180 US-dollar i Uruguay). Välståndet är också
ojämnt fördelat, vilket bland annat innebär olikheter när det gäller tillgången till
hälso-ochsjukvård, utbildningochsocialtrygghet.
I Latinamerika pågår olika regionala integrationsprocesser. Dessa processer går hand
i hand med ett ökat antal frihandelsavtal som främjat ett uppsving för
handelsförbindelserna mellan regionens länder och därmed bidrar till regionens
ekonomiskatillväxtochutveckling.
Europeiska unionen och dess medlemsstater är den givare som ger det största
biståndet –iformavgåvobistånd – tillutvecklingssamarbetet iLatinamerika.
Åtagandenochbetalningar under 2000 och2001 (ieuro) (förutombudgetpostenBA*
ochKUBA)
PROGRAM ÅTAGANDEN BETALNINGAR
POSTB7-310/311 2001 2000 2001 2000
LAND -BILATERALT
Argentina 0 9 910 000 7 207 145 5 674 145
Bolivia 0 25 000 000 4 069 269 11 069 999
Brasilien 2 350 000 10 304 190 5 354 877 3 565 615
Chile 0 9 000 000 5 791 622 1 795 894
Colombia 34 800 000 4 891 196 2 841 411
Costa Rica 9 600 000 575 777 589 328
Ecuador 11 000 000 2 465 667 3 457 072
Guatemala 16 150 000 14 101 002 16 365 748
Honduras 0 5 023 666 9 035 130
Mexiko 0 764 630 1 480 430
Nicaragua 10 900 000 5 000 000 11 760 063 15 985 406
Panama 8 650 000 2 933 167 3 278 359
Peru 0 6 575 250 10 963 918
Paraguay 0 7 642 593 4 423 313
ElSalvador 28 942 500 5 976 710 9 367 046
Uruguay 900 000 1 320 000 1 626 845 2 150 271
Venezuela 10 000 000 2 298 333 3 697 053
DELSUMMA
BILATERALT133 292 500 60 534 190 84 647 812
DELSUMMA
REGIONALT84 373 500 163 310 000
Övriga (rör främst de
regionalaprogrammen)35 394 789 72 260 228
TOTALT
BILATERALT/REGIONALT217 666 000 223 844 190 124 452 601 178 000 366
199*Budgetposten BA omfattar kostnader som är knutna till den administrativa förvaltningen, bl.a. inom
ramen för decentraliseringen av programförvaltningen till delegationerna.
200Europeiska unionens budget för samarbetet med denna region uppgår sedan 1996 till
cirka 500 miljoner euro per år. Denna siffra inkluderar åtaganden genom
budgetposterna B7-310 (finansiellt och tekniskt samarbete), B7-311 (ekonomiskt
samarbete), B7-312 (hjälp till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd)
ochB7-313 (återanpassning ochåteruppbyggnad), somär specifika för Latinamerika,
samt andra viktiga budgetposter som inte är geografiskt specifika, såsom mänskliga
rättigheter, tryggad livsmedelsförsörjning och medfinansiering av icke-statliga
organisationer.
De frigöranden som gjordes under 2001 inom ramen för minskningen av utestående
åtagandenuppgick till96,6 miljoner euro. De avser 143 åtaganden.
BudgetposternaB7-310 (finansiellt ochtekniskt samarbete) ochB7-311 (ekonomiskt
samarbete) i miljoner euro
1995 1996 1997 1998 1999 2000 * 2001** Totalt
Åtaganden 287,6 262,8 254,1 240,9 104,4 229,7 231,6 1 611,1
Betalningar 145,7 151,9 148,8 142,8 158,7 179,5 126,3 1 053,7
*InbegripetKuba
** Inbegripet BA-posten
Under 2001 införlivades den administrativa verksamheten och uppföljningen av
kontoren för tekniskt bistånd med det arbete som utförs av kommissionens
tjänsteavdelningar, vilket fick operativa följder. Dessutom har även
decentraliseringen av personal från huvudkontoret till delegationerna i viss mån
fördröjt betalningarna iförhållande tillåtagandena.
4.7.2. Regionalt samarbete
Det regionala samarbetet har förstärkts under senare år, vilket återspeglar
beredvilligheten att dels ge konkret uttryck åt samarbetsdelen av det strategiska
biregionala partnerskapet, som stats- och regeringscheferna i Europeiska unionen,
Latinamerika och Västindien fattade beslut om vid toppmötet i Rio de Janeiro 1999,
dels genom lämpliga samarbetsformer stödja de pågående regionala
integrationsprocesserna.
4.7.2.1. Övergripande program
Det regionala samarbetet genomförs bland annat genom så kallade övergripande
program. Dessa program, som är av gemensamt intresse och finansieras inom ramen
för det ekonomiska samarbetet, syftar till att stärka partnerskapet mellan nätverk av
aktörer inomde båda regionerna (städer, företagochuniversitet).
Under 2001 stöddes storaövergripande programsåsomALFA, Al-Invest, Atlas, Urb-
Al, Alure, @LIS.
ALFA-programmet : Akademisk utbildning i Latinamerika. Detta programsyftar till
att förstärka samarbete av gemensamt intresse mellan Latinamerika och Europeiska
unionen genom samarbete inom den högre utbildningen och till att främja ett
201varaktigt utbyte både mellan Latinamerika och EU och inom Latinamerika127,
framför allt på följande områden: teknik, medicin, samhällsvetenskap och ekonomi.
Den andra fasen av programmet (Alfa II) omfattar åren 2000–2005. Inom ramen för
programmet ALFA II pågår 54 projekt till en total kostnad på 12,45 miljoner euro,
varav gemenskapen bidrar med 8,89 miljoner euro. Under den första etappen avALFA-programmet har 104 projekt valts ut, och som antingen pågår eller har
fullbordats.
127http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/alfa/index_en.htm
202RESCE – Nätverk för socialastudier – Centralamerika –Västindien– Europa
Genom detta nätverk, som samordnas av universitet i Costa Rica och inbegriper universiteten
Sorbonne, Haag, Salamanca, Nicaragua, El Salvador, Havanna och Centroamericana i Mexiko,
har man lyckats inrätta en centralamerikansk magisterexamen ( Maestria Centroamericana ). Det
handlar om ett magister- och forskningsprogram inom sociologi med en socialpolitisk
specialisering som inbegriper ett projekt för utbildning av lärare eller personer med
universitetsexamen inom olika institutioner och avdelningar på de universitet som ingår i
nätverket. Det utbildningsmaterial som framställts genom detta program har utgjort ett
pedagogiskt stöd för magisterutbildningen. Kommunikationen mellan medlemmarna i
nätverket har förbättrats tack vare e-post. ALFA-programmet har gjort det möjligt att
organisera en internationell konferens med socialpolitik som tema och att publicera en bok
(PoliticaSocial:vinculoentreestadoysociedad).
AL-INVEST : Program för decentraliserat samarbete som stöds av kommissionen
och som syftar till att främja möten och samarbete mellan små och medelstora
företag i Latinamerika och Europeiska unionen för att på så sätt främja handel och
tekniköverföring. Sedan programmet inleddes 1996 har 250 evenemang128anordnats.
330 aktörer (handelskammare, näringslivsorganisationer och konsultföretag i
Europa) och 25 000 små och medelstora företag i de båda regionerna har deltagit i
mötena. Under 2001 valde man ut 50 branschmöten som fick gemenskapsstöd samt
fem ARIEL-åtgärder ( Active Research In Europe and Latin America ,e t ta vA L -
INVEST-programmets instrument). Bland programmets många framgångar kan tre
nämnas somexempel:
Furniture ’00
Under detta möte, som organiserades i Uberlandia (Brasilien), grundades ett europeiskt
konsortium för att skapa ett samriskföretag med brasilianska parter. Investeringarna (för att
byggaen fabrik iUberlandiasindustriområde) uppgår till12 miljonereuro.
Exhimoda ’99
Under detta möte, som organiserades i Mexiko, undertecknade ett mexikanskt och ett spanskt
företag ett kontrakt till ett värde på 18 miljoner euro för att skapa ett gemensamt företag som
skall tillverkakläder för EU-marknaden.
FITUR ’98
Under detta möte, som organiserades i Spanien, undertecknade ett franskt och ett
paraguayanskt företag ett kontrakt till ett värde på mer än 6 miljoner euro för att uppföra en
anläggning för avfallshantering i Paraguay för vilket de totala investeringarna uppskattas till
mer än20 miljonereuro.
ATLAS är ett program för att stödja förbindelserna mellan handelskammare i
Europeiska unionen och Latinamerika, och som syftar till att underlätta
kunskapsöverföring. 200 handelskammare berörs av programmet, som fått ett anslag
på 2,4 miljoner euro för perioden2001-2003129.
URB-AL130är ett programsomsyftar tillatt skapa direkta och varaktiga förbindelser
mellan lokala myndigheter i Europeiska unionen och Latinamerika genom att främja
utbyte av erfarenheter. Under dess första etapp har man skapat åtta tematiska
nätverk. De har isin tur gett upphovtill65 projekt av gemensamt intresse som håller
på att genomföras. Genom programmets verksamhet, som inbegriper 750 lokalamyndigheter (från storstäder till småstäder) och ett hundratal andra lokala aktörer
(icke-statliga organisationer, universitet, företag m.m.), kan man dela resurser och
128http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/al-invest/index_en.htm
129http://www.eurochambres.be/whatwedo/atlas.htm
130http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/urbal/index_fr.htm
203erfarenheter för att bättre ta itu med de problem som orsakas av städernas tillväxt
(förvaltning avrörligheten inomstäderna, lokaldemokrati, stadsmiljö m.m.).
Efter framgångarna under programmets första etapp, där man hade en budget på
14 miljoner euro, har kommissionen godkänt en budget på 50 miljoner euro för dess
andra etapp (med andra ord en tredubbling). Dessa ekonomiska insatser gör det
möjligt att skapa sex nya tematiska nätverk (lokal finansiering och delaktighet i
budgetarbetet, kampen mot fattigdom i städerna, bostäder i städerna, främjande av
kvinnor i lokala beslutsorgan, staden och informationssamhället, allmän säkerhet i
städerna).
”Utbyteavkunskap omrättvisa”
Intendencia Municipal de Montevideo (Uruguay), som samordnar ett av nätverken inom URB-
AL-programmet bestående av 150 lokala myndigheter i EU och Latinamerika, har utarbetat en
ny socialpolitisk strategi för städer som grundar sig på att man delar erfarenheter och
kunskapermellan alladeltagare.
Man har inrättat 14 projekt som syftar till att förbättra utformningen och genomförandet av
den lokala politiken inom viktiga sociala områden som utbildning, sjuk- och hälsovård, stöd till
missgynnade eller marginaliserade grupper, inflyttningen till städerna, våld inom familjen samt
främjande avjämställdhet ochförsvar avkvinnors rättigheter.
Samtliga projekt har samma mål, nämligen att skapa en ”integrerad” strategi för staden där
invånarna inte beaktas individuellt, utan tvärtom som en del av familjer, grupper och
gemenskaper somagerar sinsemellan.
Projektet ” Economía solidaria: un sector en desarrollo ”, som samordnas av staden Rio Claro
(Brasilien), syftar till att främja försök på området solidarisk ekonomi som är anpassade till de
lokalasocialaförutsättningarna. Det främjar ocksåskapandetavsysselsättning.
ALURE-programmet131för ekonomiskt samarbete på energiområdet mellan
Europeiska unionen och Latinamerika trädde i kraft 1996 och löper ut 2003. Med ett
anslag på 26 miljoner euro har detta program gjort det möjligt att genomföra 25
projekt med ett hundratal aktörer inom gas- och elsektorerna ,s å s o mf ö r e t a g ,
offentliga förvaltningar och icke-statliga organisationer. Programmet har bidragit till
att tillgodose energibehoven i de latinamerikanska länderna både kvantitativt och
kvalitativt, samtidigt som det har främjat missgynnade gruppers t illgång till dessa
tjänster och bidragit till miljöskyddet. Projekten har skapat ett stort mervärde för
mottagarna, främst genom att överföra beprövade idéer och instrument från den
europeiska energisektornochanpassa demtill latinamerikanska förhållanden .
CLIOPE: Effektivitet och miljöskydd hos kraftvärmeverk
Under senare år har flera länder i Latinamerika upplevt brist påelenergi framför allt beroende
på en kraftigt ökad efterfrågan och otillräckliga investeringar i energiproduktion. Dessutom
skapar många kraftvärmeverk i regionen enorma föroreningar samtidigt som deras effektivitet
och tillgänglighet är begränsade. För att ta itu med detta problem har det regionala CLIOPE-
projektet ägnats åt att utbilda ett hundratal latinamerikanska förvaltare och tekniker samt åt
att skapa ett informations- och kunskapsnätverk på Internet som förstärker utbytet mellan de
båda regionerna. Genom projektet har man hittills inrättat tre permanenta utbildningscentrer
(i Colombia, Argentina och Mexiko) och skapat varaktiga band mellan aktörerna inom sektorn,
vilket skall underlätta utformningen av projekt för att modernisera kraftverken och köpa
modernkontrollutrustning samt erbjuda nya handelsmöjligheter för de bådaregionerna.
@LIS-programmet (allians för informationssamhället)132,s o ma n t o g sa v
Europeiska kommissionen den 6 december 2001, syftar till att främja
131http://www.europa.eu.int/comm/europeaid/projects/alure/index_en.htm
132http://www.europa.eu.int/alis
204informationssamhället i Latinamerika och avhjälpa bristerna på dataområdet genom
att främja samarbete med europeiska samarbetsparter och bidra till att uppfylla de
lokala myndigheternas och allmänhetens behov och på så sätt åstadkomma en
varaktig utveckling.
Med en budget på 85 miljoner euro, varav Europeiska gemenskapen bidrar med
63,5 miljoner euro, riktar sig @LIS till alla aktörer inom det civila samhället,
inbegripet ideella organisationer.
Flertalet övergripande program sågs över under 1999 och utvärderades under 2000-
2001. Resultaten är på det stora hela mycket positiva, och programmet har gett
upphov till ekonomiska, akademiska, kulturella och tekniska band mellan de båda
regionerna. Programmen har också bidragit tillen ökad europeisk närvaro i regionen
samt till att skapa varaktiga förbindelser på regeringsnivå, kommunal nivå,
företagsnivå och inomdet civila samhället.
4.7.2.2. Samarbete med regionala samarbetsorganochbilateralt samarbete
När det gäller samarbetet med enskilda länder eller grupper av länder i Latinamerika
fortsatte kommissionen under 2001 samarbetet enligt de särskilda prioriteringarna
inom ramen för befintliga institutionella avtal, varvid förutsättningarna i varje land
eller region beaktades.
Projekt som rör grupper av länder genomförs via budgetposterna B7-310 (finansiellt
och tekniskt samarbete), B7-311 (ekonomiskt samarbete) inom Centralamerika,
Andinska gemenskapenochMercosur.
a) Centralamerika
Samarbetet med Centralamerika sker genom det samarbetsavtal som trädde i kraft
1999.
Under 2001 anslog kommissionen 8 miljoner euro till ett tullunionprojekt inom
ramen för det ekonomiska samarbetet med Centralamerika.
När det gäller det bilaterala samarbetet anslog kommissionen 29 miljoner euro till
ElSalvador, 16 miljoner euro till Guatemala, 9 miljoner euro till Panama,
10 miljoner euro till Costa Rica och 11 miljoner euro till Nicaragua. Dessa stora
budgetinsatser illustrerar kommissionens beslutsamhet när det gäller att aktivt stödja
projekt som bidrar till att förstärka och konsolidera demokratiska institutioner och
rättsstaten, till den regionala integrationsprocessen, till en starkare ekonomisk
utveckling ochtillCentralamerikas integration ivärldsekonomin.
Utöver det stöd somges genombudgetposterna för finansiellt och tekniskt samarbete
respektive ekonomiskt samarbete stöder Europeiska unionen denna region genom
åtgärder som finansieras via andra budgetposter. Efter det att naturkatastrofer orsakat
svåra skador anslog kommissionen under 2001 68 miljoner euro för olika
rehabiliterings- och återuppbyggnadsprojekt iCentralamerika (Nicaragua, Guatemala
ochElSalvador)och iVenezuela.
Det regionala programmet för återuppbyggnad i Centralamerika (PRRAC) är ett
omfattande program. Det inrättades efter orkanen Mitch härjningar för en period på
sju år och syftar till att återuppbygga och förstärka hälso- och sjukvårdssektorn och
205utbildningssektorn, som drabbades hårt i de flesta av länderna, samt till att utvärdera
de miljöproblemsomovädrenorsakat.
PRRAC genomförs genom 16 stora projekt, vars budget är fördelad mellan
Nicaragua, ElSalvador, Guatemala ochHonduras.
206PRRAC - Honduras
Utöver dessa omfattande projekt har mer blygsamma projekt genomförts som redan gett
konkreta resultat, såsom det vatten- och dräneringsprojekt som genomförs i Honduras.
70 procent av målen har uppnåtts: Man har konstruerat 24 vattenledningar – samtidigt som 16
håller på att färdigställas – och 52 brunnar. Man har mobiliserat 106 lokala ansvariga aktörer ,
och 1 081 familjer har fått utbildning om hygien och sjukdomar som överförs genom förorenat
vatten (30 procent håller på att genomföras).
b) Andinskagemenskapen
Samarbetet med länderna i Andinska gemenskapen syftar till att förstärka de
demokratiska institutionerna och rättsstaten som stöd för den regionala utvecklingen,
den socioekonomiska utvecklingen, samarbetet i kampen på narkotika och
förebyggandet av naturkatastrofer. Stödet till den komplicerade fredsprocessen i
Colombia utgörockså enavEuropeiska unionens särskilda prioriteringar iregionen.
Det programsomavser ett ”fredslaboratorium” iMagdalena Medio utgör Europeiska
unionens första stora insats inom ramen för EU-programmet för stöd till
fredsprocessen i Colombia. Det kommer att utvecklas i de 13 kommunerna i
Magdalena Medio – en region som drabbats av den väpnade konflikten – inbegripet
regionens huvudstad Barrancabermeja. Man planerar ett gemenskapsstöd på
35 miljoner euro. Programmet utarbetades under 2001 och kommer att genomföras
under åtta år med början 2002. Genom budgetposten för finansiellt och tekniskt
samarbete har EU anslagit 11 miljoner euro till Ecuador för utvecklingen av
avrinningsområdet längs floden Paute och 10 miljoner euro till Venezuela för
återuppbyggnaden av delstaten Vargas, som drabbats av översvämningar. Vidare har
kommissionen för de projekt som avser grupper av länder anslagit totalt
500 000 euro (68 procent av det totala anslaget) till genomförandet av en
undersökning av läget ochutsikterna när det gäller de ekonomiska förbindelserna och
handelsförbindelserna mellan Europeiska unionen och Andinska gemenskapen.
Resultatenavdenna undersökning väntas under 2002 .
Undersökning avläget och utsikternanär det gäller de ekonomiska förbindelserna och
handelsförbindelserna mellanEuropeiskaunionen och Andinska gemenskapen
Detta projekt ingår i programplaneringen för 2001 och syftar till att sammanställa en tabell
över de ekonomiska förbindelserna och handelsförbindelserna mellan Europeiska unionen och
Andinska gemenskapen. Behovet att göra denna sammanställning hade understrukits av de
ministrar som företrädde de båda regionerna vid det nionde ministermötet mellan EU och
Riogruppen (i Vilamoura den 24februari2000).
Undersökningen, vars parametrar definierades under 2001, kommer att genomföras under sex
månader och göras gemensamt av en grupp av experter från de båda regionerna. Analysen
omfattar fem områden: utrikeshandel, offentliga kontrakt, tjänster, utländska
direktinvesteringarochimmateriellarättigheter.
c) Mercosur
Riktlinjerna för samarbetet med Mercosur fastställdes i det ramavtal som
undertecknades 1995, ochsomskallersättas avett mer ambitiöst associeringsavtaldå
det löper ut.
Samarbetet med Mercosur grundar sig på den integrationsprocess som pågår inom
denna grupp och på de framsteg som görs i förhandlingarna om ett framtida
207associeringsavtal mellan de båda blocken133. Under 2001 anslogs 5,3 miljoner euro
till projekt som rör tullsamarbete. Projektet syftar till att fortsätta
integrationsprocessen mellan tullförvaltningarna i de fyra Mercosur-länderna som en
grund för att utveckla ekonomi och handel i regionen och för dess förbindelser med
Europeiska unionen.
När det gäller finansiellt och tekniskt samarbete har åtaganden genomförts genom att
2 miljoner euro anslagits till projekt som syftar till att modernisera skattesystemet i
Brasilienoch900 000 euro för att förbättra miljön iUruguay.
Mercosur – Tekniskastandarder
Gemenskapen stöder integrationsprocessen inom Mercosur genom att främja införandet av de
tekniska standarder som krävs för att skapa en gemensam marknad. Kommissionen genomför
sedan 1999därför ett projektmed en budget på 3,95 miljoner euro som rör tekniska standarder
inom Mercosur.
När det gäller utvecklingen på tillsynsområdet under den första etappen av programmets
genomförande har man redan ansett det vara nödvändigt att regelbundet anpassa åtgärderna
tillnyanationella ochregionalaförutsättningar.
Samtliga dessa åtgärder har bidragit till att skapa mer gynnsamma förutsättningar för handeln
inom regionen och med omvärlden, särskilt genom åtgärder som avser institutionellt stöd (stöd
till nationella och regionala standardiseringsorgan samt till strukturer för anmälning,
information, certifiering och godkännande). Det åtgärder som genomförts på området (rättslig
och industriell) metrologi förebådar framtida punktvisa avtal om ömsesidigt erkännande.
Projektet grundar sig på allmänna åtgärder och på åtta särskilda delprojekt som skall
genomförasiMercosur-ländernamedhjälpavkunskapsöverföring fråneuropeiska experter till
tekniker frånMercosur inomde olika områdensomberörsavtekniskastandarder.
Regionalt samarbete - åtaganden2001 (budgetposternaB7-310 ochB7-311)
Region Projekt Beloppieuro
Hela
Latinamerika- Stöd till jordbruksforskning via CGIAR
- Expertnätverk mellan EU och Latinamerika för
makroekonomisk samordning
- Alliansen för informationssamhället–@lis.
- WALCUE-S&T Tematiskaarbetsgrupper ALCUE
2001/2002
- Nätverksbyggande mellan Central- och Östeuropa
och Latinamerika6 000 000
200 000
63 500 000
639 000
234 500
Andinska
gemenskapen- Undersökning av de ekonomiska förbindelserna
och handelsförbindelsernamellan EUoch Andinskagemenskapen500 000
Mercosur - TullsamarbetemellanEUoch Mercosur 5 300 000
Centralamerika - Centralamerikansktullunion 8 000 000
TOTALT 84 373 500
4.7.3. Transport och infrastruktur
Stöd till utbyggnad av infrastruktur var förr en nyckel till utveckling och utgör
fortfarande en viktig del av samarbetet med Latinamerika, särskilt när
förverkligandet av dessa infrastrukturer hänger samman med strategier för regional
133Handelsförhandlingarna med Mercosur fortsatte under 2001 i en situation som komplicerades de
ekonomiska problemen inomregionen och särskilt den fördjupaderecessionen i Argentina.
208integration, bättre levnadsförhållanden och hälsovård samt minskade risker för
naturkatastrofer. Dettaområde utgör cirka 10 % avgemenskapens totala stöd.
4.7.3.1. Vägtransporter
Nicaragua – Kommissionen anslog under 2001 ett belopp på 11 miljoner euro för
utbyggnadenavvägenElGuayacan-Jinoteca.
209Ecuador och Peru: integration genomvägen Piura-Guayaquil
Den fysiska integrationen mellan Ecuador och Peru kommer att förbättras tack vare projektet
för upprustning av vägen mellan Piura och Guayaquil. Genomförbarhetsstudierna, som uppgår
till ett belopp på 2,8 miljoner euro och rör vägar, broar och gränsinfrastruktur mellan de båda
länderna, håller på att genomföras. När de har slutförts kommer det egentliga
upprustningsprojektet att kunna inledas. Europeiska unionens bidrag till projektet torde uppgå
till cirka 40 miljoner euro (2002-2006). Projektet kommer att bidra till att förbättra
relationerna mellan de båda länderna inom ramen för den bilaterala utvecklingsplan som
utarbetades efter att fredsavtalen undertecknades 1998.
4.7.3.2. Vattenochavlopp
Nödvändigheten att ge befolkningarna dricksvatten och avloppssystem har motiverat
genomförandet av omfattande program i de olika latinamerikanska länderna. De
projekt som genomförs bidrar till att förebygga epidemier, minska barndödligheten
och förbättra hälsa och hygien. Det är framför allt i Boliviasom myndigheterna har
visat sig vara särskilt lyhörda för problemet och utvecklat programmet "Agua para
todos" (vattenför alla) både på landsbygdenoch istäderna.
Bolivia:Dricksvatteni provinsenBeni
Projektet riktar sig till de 125 000 invånarna i denna glesbefolkade provins och genomförs
sedan januari 1998. Det är främst koncentrerat till samhällen med cirka 5 000 invånare, men
omfattar även mer glesbefolkade områden. Fram till 2002 skall man ha byggt ut 50 system för
att leda vatten från vattentäkter till dessa samhällen och 400 system på landsbygden inom
ramen för detta innovativa projekt, som stöder sig på småföretag och uppmuntrar mottagarna
att delta. Samma mekanismer används för att uppföra 3 000 toaletter med septisk tank avsedda
för familjebruk, varav 750 anslutits till ett avloppssystem med ett reningsverk i staden Santa
Ana. Samtidigt skall program för utbildning i förvaltning och underhåll av infrastrukturerna
samt ett program för utbildning i hygien och hälsa komplettera projektet och säkra dess
varaktighet. Detta pilotprojekt, som får ett stöd på 6 miljoner euro från EU och 2,1 miljoner
eurofrån staten, har kopieratsi andraprovinser i landet.
4.7.3.3. Annan infrastruktur
El Salvador och Venezuela – Två program för återuppbyggnad av infrastrukturen
efter naturkatastrofer utarbetades under 2001: återuppbyggnadsprogrammet i El
Salvador till ett belopp på 25 miljoner euro för återuppbyggnad av bostäder liksom
av sociala och ekonomiska infrastrukturer och tjänsteinfrastrukturer efter
jordbävningarna ijanuarioch februari2001.
Programmet för återuppbyggnad och rehabilitering i delstaten Vargas i Venezuela ,
som inrättats med ett gemenskapsstöd på 35 miljoner euro, varav 10 miljoner euro
har anslagits genombudgetpostenför finansiellt ochtekniskt samarbete.
Ecuador – Man har tagit itu med de problem som är förknippade med en integrerad
förvaltning av avrinningsområden. Det är ett mycket komplicerat område med tanke
på att man måste förena miljöhänsyn och bevarande av naturresurser med
lokalbefolkningens behov av jordbruksmark. Lokalbefolkningen består också till stor
del av ursprungsbefolkning som är hårt drabbad av fattigdom. I detta sammanhang
har man utvecklat ett utvecklingsprojekt för avrinningsområdet längs floden Paute,
vilken nyligen orsakade översvämningar som spridde död och förödelse. Till en
kostnad av 11 miljoner euro syftar projektet till att förbättra användningen av dessa
resurser ochstabilisera miljönochdensociala situationen iområdet.
210Transport, infrastrukturer ochmiljö: åtagandenunder 2001
Sektor Land Projekt Belopp ieuro
Infrastruktur El
SalvadorProgram för stöd till återuppbyggnad i El
Salvador25 000 000
Infrastruktur Uruguay Förbättrad miljö och stadsutveckling i
västra Montevideo900 000
Infrastruktur Venezuela Program för social återuppbyggnad i
delstaten Vargas10 000 000
Infrastruktur Panama Renovering av Panama Citys historiska
stadskärna950 000
Infrastruktur Nicaragua Utbyggnadavvägen El Guayacan-Jinoteca 10 900 000
Miljö Ecuador Utvecklingsprojekt för avrinningsområdet
längsfloden Paute11 000 000
TOTALT 58 750 000
4.7.4. Livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling
Under 2001 fattades beslut om en särskild insats för att förverkliga de prioriteringar
som fastställts tillsammans med länderna i Latinamerika i fråga om lämpligare
förvaltning av naturtillgångar och en mera genomtänkt användning av
produktionsfaktorerna (förvaltning av vatten samt rättsliga aspekter och
konfliktlösning i samband med förvärv av mark osv.) på landsbygden. De projekt
som genomförs inom regionen syftar här inte bara till att tillgodose befolkningens
behov av livsmedel på kort sikt, utan också till att sträva efter det långsiktiga målet
omenhållbar utveckling.
Ecuador -Tryggadlivsmedelsförsörjning
I detta land som drabbats av en kris inom finanssektorn och av den förödelse som El Niño
orsakat ökade andelen fattiga mellan 1995 och 2001 från 49 till 65 %. För att minska de
fattigaste befolkningsgruppernas utsatthet består programmet för direkt stöd till tryggad
livsmedelförsörjning, för vilket ett belopp på 6 miljoner euro anslogs 2001, dels av stöd till
produktionssekto rerna, delsav stöd till förbättrad utbildning i näringslära inom vårdcentraler.
Stödet till produktionssekto rerna på la ndsbygden, som inleddes 2001, genomförs i nära
samarbete med Världsbanken, det civila samhället och de centrala och kommunala
myndigheterna. Stödet syftar till att förstärka de lokala organisationernas förmåga att delta i
utvecklingen och därmed på ett strukturellt sätt förbättra de ekonomiska aktörernas
produktionskapacitet i de minst gynnade regionerna i landet. Gemenskapen finansierar i stor
utsträckning de två centrala delarna, nämligen den lokala investeringsfonden och stödet till det
”finansiellasystemetpålandsbygden”.
Argentina– Integrerat projekti regionen Ramón Lista
Ursprungsbefolkningen Wichi lever i regionen Ramón Lista i provinsen Formosa i nordvästra
Argentina. Denna folkgrupp är koncentrerad till ett område av 3 500 km² längs floden
Pilcomayo.
Gemenskapsstödet går ut på att genomföra en rad olika åtgärder på områdena utbildning,
yrkesutbildning, näringslära, utbyggnad av infrastruktur (vägar, hus, vårdcentraler,
uppsamlingsbassänger, vattenledningar m.m.), skogsplantering och miljöskydd. Projektet, med
en total budget på 8,6 miljoner euro varav EU står för 5,5 miljoner euro, genomförs sedan 1995
(utbetalat gemenskapsstöd: 3,5 miljoner euro). Projektetgynnar 6 000personer i 20kommuner.
De främsta resultaten har uppnåtts på området infrastrukturer där man under 2001 uppförde
64 fastigheter med tillfartsvägar. Vidare har man genom projektet utvecklat ett omfattande
utbildningsprogram och gett mottagarna kommunikations- och transportutrustning, utan att
därmed försumma att främja hantverk och småföretag. Mottagarna och lokala organisationer
har varitdirektdelaktigai helaverksamheten frånplaneringtill genomförande.
211Landsbygdsutveckling/livsmedelsförsörjning – åtaganden2001
Sektor Land Projekt/program Belopp ieuro
Landsbygds-
utvecklingHela Latin-
amerikaStöd till jordbruksforskningviaCGIAR 6 000 000
Livsmedelförsörjning Peru SA/CE (Seguridad Alimentaria/Cominión
Europea)5 000 000
Livsmedelförsörjning Honduras Fleraåtgärder 6 696 996
Livsmedelförsörjning Ecuador PROLOCAL (Programa de Alivio de la
Pobreza yDesarrollo Local Sostenible)6 000 000
Livsmedelförsörjning Bolivia Programa de Apoyo a la Seguridad
Alimentaria (PASA)2 145 901
Livsmedelförsörjning ElSalvador Fleraåtgärder 690 010
Livsmedelförsörjning Nicaragua Fleraåtgärder 891 312
Livsmedelförsörjning Guatemala Fleraåtgärder 447 350
TOTALT 27 871 569
4.7.4.1. Lokalochregionalutveckling
Chile- Somen illustrationavhur man beaktar miljöaspekten isträvanefter att skapa
en sund förvaltning och decentralisera statliga funktioner syftar ett projekt till att
utarbetaenvägledande plan för kustområdet iregionenCoquimbo. Med en budget på
21,5 miljoner euro skall detta projekt motverka de negativa effekterna av turism och
fiske på naturresurserna. Projektet skall också lösa de problem som är förknippade
med förvaltningen av naturresurser, till exempel vatten, i ekosystemen i de torra
områdena iinlandet.
”Programa IntegradodeGobernabilidadyDescentralización”
Detta projekt är inne på sitt andra av totalt fyra år. Den totala projektbudgeten uppgår till
21 miljonereuro, ochdetgenomförsi regionenCoquimbi i Chile.
Det handlar om ett program som skall stödja processen för institutionell decentralisering och
utveckling, där miljöskydd utgör en del av de olika åtgärder som genomförs.
Åtgärdsområdena omfattar lokal/kommunal utveckling i 9 av regionens 15 kommuner,
ekonomisk utveckling i alla 15 kommunerna samt regional utveckling och planering i 8
kommuner. I det sistnämnda fallet gäller erfarenheterna från projektet förvaltning och
utvecklingavkustområdet (som400kmlång).
Man har systematiskt uppmuntrat de berörda befolkningarnas att delta. I denna anda och inom
ramen för åtgärden inom flodområdet Río Choapa är det vattenanvändarna (främst
jordbrukare) som tagit på sig funktionen som förvaltningsorgan. För den åtgärd som avser
utveckling ochförvaltning avkustområdet är det invånarna i samhällena Los Choros och Punta
de Choros som utformat sitt eget utvecklingsprojekt i samarbete med kommunen La Higuera,
somdessa samhällentillhör.
4.7.4.2. Alternativutveckling
Utöver de projekt för landsbygdens utveckling som genomförts med hjälp av EU har
ett annat koncept vuxit fram, nämligen alternativ utveckling. Den alternativa
utvecklingen går ut på att genomföra ett antal åtgärder som syftar till att stödja
övergången från ett produktionssystem som är baserat på olaglig odling till ett
system baserat på laglig odling. För att detta skall kunna ske måste man utöver de
rent ekonomiska aspekterna även befatta sig med samtliga uppgifter som rör
existensvillkoren för befolkningsgrupperna i det berörda området. Åtgärderna inom
ramen för den alternativa utvecklingen genomförs på grundval av demokratiskt
samråd med de berörda parterna.
212Boliviaoch Peru – I dessa båda länder framstår den alternativa utvecklingen somett
alternativ till olaglig produktion av koka. De andinska länderna ser Europeiska
kommissionens program som ett strategiskt stöd i kampen mot
narkotikaproduktionen. Programmen inbegriper olika delar såsom stöd till alternativ
produktion, jordbruk och boskapsuppfödning, infrastruktur, stärkande av demokratin
samt miljö- ochskogsförvaltning.
PRAEDAC (Programför att stödja den alternativa utvecklingsstrategin iChapare)
I samarbete med lantbruksorganisationer och kommunerna i Chapare stöder detta program
projekt till ett värde på mer än 3 miljoner euro. Kommunerna har genomfört
infrastrukturarbete som avser avloppssystem, utbildning, sjuk- och hälsovård samt vägar. Allt
arbete har utformats och genomförts med metoder inriktade på deltagande: Befolkningen i
Chapare har valt ut projekten och genomfört dem i samarbete med kommunernas ledning och
själva skjutit till 30 procent. Produktionen av fisk, bananer och ananas för den lokala och
regionala marknadenharvaritenstor framgång för Chaparesinvånare.
Dessutom har 400 familjer i området fått del av det kreditprogram som PRAEDAC har stöttat
genom ett lokalt finansinstitut. Låntagarna har investerat 1,2 miljoner euro i projekt som avser
hantverkssektorn, enförbättradsaluföring avboskap, jordbruksindustrin och ekologisk turism.
4.7.5. Institutionellt stöd
Kommissionensåtgärdpådettaområde134skall bland annat bidra till att uppnå målen
om uppbyggnad av den institutionella kapaciteten, en sund förvaltning och
rättsstatsprincipen. Åtgärden omfattas av det åtgärdspaket som beskrivs i
kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och
sociala kommittén om ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och
Latinamerika på tröskelntilldet tjugoförsta århundradet135.
4.7.5.1. Institutionellt stöd pånationell nivå
Detta tema omfattar två åtgärdskategorier. En första omgång åtgärder skall åtfölja de
latinamerikanska regeringarnas insatser för att konsolidera rättsstatengenomatt bidra
till att förbättra myndigheternas funktion och främja en sund förvaltning, även på
lokaloch kommunal nivå. En andra omgång åtgärder går ut på att stödja program för
statliga reformer och decentralisering genom att modernisera de centrala och lokala
förvaltningarna, program för skattereformer, program för att rationalisera och
modernisera allmänna tjänster och program för att utbilda personalen inom statliga
institutioner. Under 2001 godkändes tre projekt till ett totalt belopp på 22,1 miljoner
euro.
Institutionell uppbyggnad – Åtaganden 2001
Institution som skall
byggas uppLand Projekt Belopp ieuro
Rättsväsendet Guatemala Program för att stödja reformer av
rättsväsendet10 150 000
Skattesystemet Brasilien Stöd för att modernisera skattesystemet i
Brasilien2 350 000
Decentralisering Costa Rica Kommunal uppbyggnad och decentralisering 9 600 000
TOTALT 22 100 000
134KOM(2000) 212 slutlig, 26.4.2000, samt rådets och kommissionens uttalande av den
10 november 2000.
135KOM(1999) 105slutlig, 9.3.1999, med olikalandstrategidokument.
2134.7.5.2. Regionalintegration
Europeiska unionen fäster också stor vikt vid frågan om regional integration. Inom
detta område har kommissionen genomfört samarbetsåtgärder som syftar till att
stödja den regionala integrationsprocessen och göra det möjligt för de berörda
länderna att skapa den kapacitet och de institutioner somkrävs för deras integration i
det internationella samfundet. Under 2001 inleddes tre projekt för Centralamerika,
MercosurochAndinska gemenskapentillett totalt belopp på 13,8 miljoner euro.
4.7.6. Makroekonomisk politik
Under 1999 och 2000 utnyttjade kommissionen makroekonomiskt stöd som ett
instrument för samarbete med Latinamerika genom att ge finansiellt stöd till
Världsbankens HIPC-initiativ (kraftigt skuldsatta fattiga länder) för Bolivia,
Honduras och Nicaragua. Kommissionens anslag till detta initiativ uppgår till
45 miljoner euro. Tillsammans med andra biståndsgivare deltar kommissionen även i
finansieringen av program som avser studier på området makroekonomisk politik.
Under 2001 stödde kommissionen sålunda ett studieprogram under ledning av
CEPAL som avsåg en analys av de makroekonomiska förutsättningarna och de
offentliga finanserna.
4.7.7. Samhällstjänster: hälsa och utbildning
4.7.7.1. Hälsa
Latinamerika uppvisar två olika mönster när det gäller dödlighet och sjukdomar,
vilka återspeglar dels fattigdomen, dels typiska välfärdssjukdomar. Den andel av den
offentliga budgetensomavsätts för hälso-och sjukvård är klart otillräcklig, samtidigt
som förvaltningen av tjänsterna på området är inadekvat och hälso- och
sjukvårdstjänsternas tillgänglighet är begränsad. Dessutom täcker den sociala
tryggheten mindre en än tredjedel av befolkningen. Det finns också en tendens att
koncentrera de ekonomiska och mänskliga resurser som anslås till hälso- och
sjukvården till stadsområden, och även där tjänsterna finns är tillgången till dem
begränsad tillde mer välmående befolkningsgrupperna.
För närvarande håller elva samarbetsprojekt på hälsoområdet på att genomföras
tillsammans med Latinamerika. De avser huvudsakligen stöd till den institutionella
infrastrukturen.
I Venezuela bidrar två projekt till att stödja hälso- och sjukvårdssektorn. Deras
budget uppgårtill13,5 miljoner euro.
I Peru syftar två projekt med en total budget på 3,5 miljoner euro till att stödja en
reformavhälso-ochsjukvårdssektorn.
Femprojekt med en totalbudget på 29,6 miljoner euro syftar till att stärka hälso- och
sjukvårdssektornide centralamerikanska länderna.
I Bolivia är man i färd med att igångsätta ett projekt på 25 miljoner euro för stöd till
hälso- ochsjukvårdssektorn, vilket undertecknades 2000.
I Brasilien har 900 000 euro ägnats åt att finansiera centret för bioteknik i São
Rafael. Projektet är inne på sitt andra genomförandeår.
214Guatemala –"Apoyoa la Reforma delsector salud"
Projektet APRESAL, till vilket kommissionen bidrar med 11,3 miljoner euro, har blivit ett
oundgängligt instrument för hälso- och sjukvårdsministeriet. Projektets huvudsakliga
verksamhet, som framför allt genomförs i provinsen Alta Verapaz med en stor
ursprungsbefolkning, rör en förbättring av infrastrukturer och utrustning, tillgången till vatten
och sanitära tjänster, tillgången till och en adekvat användning av viktiga läkemedel samt
traditionellmedicin.
Genom detta projekt utvecklas innovativa och effektiva arbetsmetoder, en bättre förvaltning av
tjänster samt en bättre utbildning av personalen inom denna sektor. För att uppnå projektets
mål har APRESAL kopplat in personalen inom hälso- och sjukvårdsministeriet, icke-statliga
organisationer ochlokalsamhällena.
Det syftar först och främst till att uppnå varaktiga resultat och utnyttja erfarenheter för att på
så sätt förbättra inriktningen och innehållet hos framtida åtgärder. Det är svårt att mäta
projektets direkta positiva effekter på folkhälsan, men man kan bekräfta att den verksamhet
som genomförs genom APRESAL har bidragit till att skapa ett vaccinationssystem som
garanterar en adekvat täckningav befolkningen. Efter att de ansvariga på det sanitära området
kommit under projektets beskydd har dessutom dödligheten i samband med förlossningar
minskat med 50 procent i regionen Alta Verapaz. Andra resultat som hittills uppnåtts påvisar
en förbättrad tillgång till sekundärvård, sanitetssystem och dricksvatten inom området. Man
har ocksåinrättatettsystemför utbildningi hygien påskolorna .
Nicaragua: Decentraliseradhälsovård
Det allmänna målet för projektet "Fortalecimiento del Sistema de Salud de Nicaragua" (där
EU:s bidrag uppgår till 14 miljoner euro) är att effektivisera det offentliga hälso- och
sjukvårdssystemet. Den verksamhet som finansierats inom ramen för detta projekt är
koncentrerad till landets norradel och omfattar ungefär en miljon människor.
Projektet grundar sig på en integrerad åtgärdsstrategi där man beaktar kriterierna kvalitet,
tillgänglighet och socialt deltagande. Optimeringen av sanitära resurser grundar sig på en
decentraliserad organisation av hälso- och sjukvårdstjänsterna med inriktning på
primärvården på olika tjänstenivåer. Projektet håller för närvarande på att genomföras, och
man räknar med att det skall leda till en funktionell organisation med decentraliserade hälso-
ochsjukvårdstjänster somutvecklassamordnat ochgradvismeden lämplig geografisk täckning
avbefolkningen.
4.7.7.2. Utbildning
På utbildningsområdet har samarbetet mellan EU och Latinamerika utformats så att
de åtgärder som genomförs på fältet görs av och för de lokala deltagarna, med
beaktande av de prioriteringar som fastställts. På så sätt skall tillägnandet av
resultaten, anpassningen av de metoder som används och användningen av den
metodik somutvecklats underlättasochspridas.
De åtgärder som Europeiska kommissionen utvecklat inom ramen för projekten för
social utveckling, som till stor del handlar om utbildning och yrkesutbildning, syftar
till att minska ojämlikheten, särskilt när det gäller tillgången till obligatorisk
undervisning. De syftar också till att främja social integration genom arbete och
personlig utveckling samt tillatt eliminera förhållandensomkan leda tillutslagning.
För närvarande pågår 14 samarbetsprojekt med Latinamerika på området allmän och
yrkesinriktad utbildning. Vissa handlar om frågor som är viktiga för att reformera
utbildningssystemet, andra är strukturellt inriktade och går bland annat ut på att
integrera ungdomar iarbetslivet. Endelprojekt är helt inriktade på yrkesutbildning.
215El Salvador - "Apoyoal procesodereforma delaeducaciónmediaenel área técnica"
(EU:s bidrag:14,2 miljonereuro)
Detta projekt syftar till att öka kvaliteten hos gymnasieutbildningen, särskilt på det tekniska
området, samt till att främja lika möjligheter inbegripet jämställdhet mellan könen, genom att
stödja den nationella utbildningsreformen. Projektet genomförs genom en rad åtgärder som
syftar till att omvandla 22 nationella tekniska utbildningsinstitut i landets 14 provinser till
"modellcentrer".
APREMAT är blivit ett oundgängligt instrument för utbildningsministeriet och har en tung roll
i reformen avdentekniskagymnasieutbildningen.
Efter en fas där man tillsammans utvecklat innovativa pedagogiska metoder har projektet
utmynnat i ett nära samarbete med de viktigaste aktörerna i syfte att genomföra
undervisningsmodeller. Förutom utbildningsministeriet och utbildningsinstitut i hela landet
deltar företag, statliga och icke-statliga organisationer såväl som handelskammare i
beslutsprocessen.
Den förbättrade tekniska undervisningen, inbegripet könsperspektivet och miljöfrågor, bör ge
ettgrundläggande bidragtilllandetskulturella, socialaoch ekonomiska utveckling.
Peru- "Progama marcode formaciónprofesional tecnológica ypedagógica"
(EU:s bidrag:9 miljonereuro)
Detta projekt består av två delar: PROTEC (teknisk utbildning) och PROEBI (utbildning av
tvåspråkiga lärare). PROTEC syftar till att avhjälpa bristerna i en otydlig utbildningspolitik
liksom bristen på ekonomiska och mänskliga resurser samt till att förbättra utbildningens
kvalitet. Under 2001 utbildades närmare 9000 personer. Man har inrättat ett nätverk av 13
högre tekniskainstitut i Perus största regioner.
PROEBI syftar till att utbilda tvåspråkiga lärare i den peruanska delen av Amazonas.
Ursprungsbefolkningeni Amazonas deltar aktivt i arbetet att utforma och genomföra projektet.
Det tvärvetenskapliga arbetet mellan antropologer, lingvister, pedagoger och specialister på
området ursprungsbefolkningar har varitintensivt.
4.7.7.3. Stödtillmissgynnade befolkningsgrupper
Stödet till missgynnade befolkningsgrupper, bland annat i städerna, kräver en
tvärvetenskaplig strategioch en aktiv solidaritet mellan de deltagande aktörerna. Det
syftar till att främja en verklig samordning mellan sakkunskap och insatser på olika
områden för att åstadkomma en integrerad utveckling som också syftar till att
återskapa människors värdighet och kulturella stolthet liksom till att utrota
fattigdomen.
El Salvador – I december 2001 godkändes projektet för samhällets förebyggande av
våld och ungdomsbrottslighet i El Salvador med en budget på 9,2 miljoner euro.
Målet är att minska ungdomsbrottsligheten och att integrera 50 000 utsatta ungdomar
mellan10och25årinomSanSalvadorsstorstadsområde.
På detta område pågår 16 samarbetsprojekt i Latinamerika till ett belopp på
116,7 miljoner euro.
216Brasilien-Stöd till missgynnade grupper i storstadsområdena Riode Janeirooch SãoPaulo
(EU:s bidrag:12 611 792euro)
I Brasilien bor 70 procent av befolkningen i städer. Sedan tre år bidrar Europeiska
kommissionen på ett betydande sätt till kampen mot utslagningen i städerna genom att aktivt
delta i ett projekt för social utveckling i städerna. Projektet genomförs i samarbete med
städernaRiode Janeirooch SantoAndré (i delstaten SãoPaulo).
Santo Andrés insats har vid ett flertal tillfällen lovordats av de federala myndigheterna i
Brasilia, bland annat i samband med det senaste världstoppmötet "Istanbul + 5", som hölls i
NewYork ijuni 2001.
I denna stad har mer än 60 procent av de infrastrukturer som påbörjades under 1999 hittills
fullbordats i kåkstäderna Sacadura Cabral ochTamarutaca.
Under 2000 och 2001 fick mer än 3 000 personer delta i yrkesutbildning som gjorde det lättare
för dem att få arbete. Under 2001 deltog dessutom över 1 100 barn och ungdomar i utbildnings-
och fritidsverksamhet (hantverk, musik, dans och idrott) till stöd för skolprogrammet.
250 kvinnor deltar varje år i verksamhet som rör bristande jämställdhet och våld inom
familjen. 370 funktionshindrade personer deltar i särskilda projekt som syftar till att integrera
dembättrei samhället.
Argentina– "AccióndeApoyointegralalasocializacióndemenoresmarginadosenelGran
BuenosAires"
(EU:s bidrag:9 miljonereuro)
Verksamheten inom detta projekt utvecklas genom en modell med delad förvaltning som stöds
av en blandad institutionell plattform där EU:s insats samordnas med de argentinska
myndigheternas insatser på nationell, provinsiell och lokal nivå samt med de insatser som görs
avicke-statliga organisationer.
Projektetsfrämsta meritär att det har bidragittill attskapaband mellan statenoch företrädare
för det civila samhället som deltar i åtgärder för barn och ungdomar. Följande insatser har gett
stora bidrag till förverkligandet av detta mål: uppförande och/eller inredning av 58 byggnader
avsedda för icke-statliga organisationer, 40 kurser för 3 600 offentliga tjänstemän och
företrädare för det civila samhället, insatser för mer än 3 000 utsatta barn, förstärkning och
utveckling av fem nya nätverk av 300 icke-statliga organisationer, samhällsinformation via
medierna om barnens situation (publicering av tidskriften "FORO DE PROAMBA", över 100
sändningstimmar i radio, 16 TV-inslag, 30 filminslag om PROAMBA:s verksamhet, publicering
avsexböcker i ämnet ochen dokumentär m.m.).
Paraguay - AMAR:Övergripande stöd till utsatta minderåriga
(EU:s bidrag:10 030 000euro)
1996 var 41 procent av Paraguays 4,1 miljoner invånare under 15 år, och med 130 000 födslar
per årkommer befolkningen attfördubblas på 22 år. Flyttningen från landsbygden till städerna
är mycket omfattande, och kåkstäderna breder ut sig. De projekt som riktar sig till
missgynnade familjer var få och ineffektiva. Med tanke på denna situation beslutade EU att
stödja Sécretaría de Acción Social del Paraguay med ett bidrag på 10 miljoner euro, vilket
täcker 79 procent av budgeten för projektet AMAR. Det syftar till att minimera de sociala
riskerna för barn och ungdomar genom åtgärder som främjar deras personliga utveckling,
förbättrarfamiljernaslivsvillkor ochförstärkersamhällsinstitutionerna.
Projektet, som sträcker sig över fem år från februari 1999, har lyckats åstadkomma en allmän
planering tillsammans med alla aktörer på fältet genom att optimera tillgängliga resurser och
skapa komplementaritet. Genom ett nära samarbete mellan staten, den lokala kyrkan och
AMAR har man lyckats uppnå ett första resultat: tusentals minderåriga utan
identitetshandlingar har registrerats i folkbokföringsregistret. I projektet ingick en pilotfas på
18 månader. Efter denna fas övergick man från den ursprungliga strategin, som bara gick ut på
att ge stöd, tillatt bedriva verksamhetsomska ge familjernainkomster.
217Social utveckling – åtaganden2001
Sektor Land Projekt Belopp ieuro
Hälsa ElSalvador UpprustningavsjukhusetiSonsonate 700 000
Utbildning ElSalvador Fortalecimiento de la Facultad Multidisc Paracental
Un – El Salvador129 500
TOTALT 829 500
4.7.8. insatser på olika politiska områden
4.7.8.1. Europeiska initiativet för demokratioch mänskliga rättigheter (EIDHR)
Under 2001 innebar EIDHR att man kunde stödja projekt i de central- och
latinamerikanska länderna till ett belopp på mer än 15 miljoner euro. Dessutom
genomfördes under 2001 två fleråriga (2001-2004) regionala program (med en
budget på 17,5 miljoner euro under 2000). De syftar tillatt bidra till främjandet av de
mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna i länderna i Andinska
gemenskapen och Centralamerika. Verksamheten inom de olika åtgärdsområden som
omfattas av dessa program genomförs till förmån för icke-statliga organisationer,
universitet och oberoende institutioner. Slutligen kommer mindre projekt att
genomföras iColombia ochMexiko med en budget på 1,1 miljoner euro.
Genom EIDHR anslås närmare 3,7 miljoner euro till fem projekt som syftar till att
främja och försvara de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna .I
Ecuador har man anslagit närmare 1 miljon euro till program som syftar till att
skydda de mänskliga rättigheterna för invandrare och deras familjer, särskilt kvinnor
och barn som är offer för människohandel till följd av de enorma problem som
uppstått i landet sedan 1998. Man har också anslagit 450 000 euro till ett projekt
syftar till att förbättra regelverket för skydd av barn i El Salvador, Costa Rica,
Guatemala, Nicaragua och Honduras samt till att säkra uppföljningen av den aktuella
forskningen kring handeln med barn och utnyttjande av barn i kommersiellt syfte.
Slutligen har 230 000 euro anslagits till att organisera en konferens, publicera "bästa
metoder", utse ombudsmän samt utbyta erfarenheter kring institutionernas arbete och
utveckla samarbetet mellan Latinamerika, Västindien och EU. Projektets mål är att
stödja processen att förstärka ombudsmannaämbetet och de nationella instrumenten
för skydd av de mänskliga rättigheterna i Latinamerika och Västindien enligt
demokratiska traditioner. 2,2 miljoner euro har anslagits till att stödja fem
rehabiliteringscentrerförtortyroffer iLatinamerika.
Inom ramen för stödet till demokratiseringsprocessen och till förstärkningen av
rättsstaten har man anslagit 3,6 miljoner euro till sex projekt. 848 000 euro har
anslagits till ett projekt som syftar till att utveckla verksamheten inom nätverket
ANDI (Children's Rights News Agency), vilket samlar fem nyhetsbyråer som
mobiliseratstill försvar för barnets rättigheter iBrasilien. Projektet ger direkt stöd till
sina medlemsorganisationer, studenter, företag, mediearbetare och organisationer
som hjälper barn och ungdomar. I Argentina har man anslagit 400 000 euro till ett
projekt som skall främja medborgarnas deltagande i beslutsprocessen och dialogen
mellan icke-statliga och statliga organisationer i fem regioner i landet. Det syftar
också till att förstärka jämställdheten och främja försvaret av de mänskligarättigheterna mot bakgrund avdemokratiseringen.
218Stödet till konfliktförebyggande och återskapande av fred utgör en av de stora
prioriteringarna för EIDHR. Under 2001 stöddes fyra projekt i Central och
Latinamerika med ett belopp på mer än 3,6 miljoner euro. I Colombia syftar ett
projekt med en budget på mer än 1,3 miljoner euro till att skydda de grundläggande
rättigheterna för lokalbefolkningar i Uruba, som hotas av fördrivning på grund av
denaktuella konflikten ilandet. Två andra projekt iColombia gör det möjligt dels att
stärka och utveckla det arbete som utförs av 900 lokala ombudsmän för skydd och
främjande av de mänskliga rättigheterna (560 000 euro), dels att stärka det civila
samhället somennyckelaktörförattlösadenväpnadekonflikteniColombia. Genom
projektet försöker man omvandla staden Barrancabermeja till en fredsregion
(984 000 euro). Slutligen syftar ett projekt iGuatemala till att främja en anda av fred
och försoning i de samhällen som fallit offer för inbördeskriget i tre kommuner i
provinsen Alta Verapaz.
Under 2001 stödde EU genom EIDHR övergången till demokrati genom att skicka
en delegation med valobservatörer till parlamentsvalet i Nicaragua den 4 november
2001. Denna delegation bestod av en huvudgrupp med sex medlemmar, åtta
observatörer som skall följa upp valet på lång sikt och 36 observatörer som skall
följa upp valet på kort sikt samt 30 observatörer som skall följa upp den andra
valomgångenpå kort sikt (998 915 euro).
4.7.8.2. Jämställdhet mellankvinnor och män
Främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män utgör ett övergripande mål som
systematiskt beaktas då manutarbetar samarbetsprojekt.
Två projekt somsärskilt riktar sig till Latinamerikas kvinnor håller för närvarande på
att genomföras.
Panama - PROIGUALDAD: Utmaningen att ge kvinnor likarättigheter
(EU:s bidrag:9,8 miljonereuro)
Projektet genomförs sedan fyra år och har gjort det möjligt att förbättra livsvillkoren för
kvinnor i Panama.
Med stöd från 31 institutioner, varav en fjärdedel kommer från den offentliga sektorn och tre
fjärdedelar från det civila samhället, har PROIGUALDAD lyckats förstärka
kvinnoorganisationer både i städerna och pålandsbygdensomdeltar i detta ambitiösa program.
Dessa aktörerkanfortsättaattfrämjajämställdhetenefterattprojektetslutförts.
Åtgärder för att skapa medvetenhet om jämställdhetsproblemet inom den offentliga sektorn
kommer att fortsätta. Denna fråga har i högre grad integrerats i utbildningssystemet genom
utbildning avpersonal ochutarbetande avlämpligametoder.
Dessutom genomfördes under 2001 många informationsåtgärder på detta område. Man bör här
nämna effekterna av den multimediekampanj om stereotypa könsroller136som genomfördes på
nationell nivå.
Paraguay - RED-CIDEM: Decentralisering förattgynna kvinnor
(EU:s bidrag:8,2 miljonereuro)
Inomramenför demokratiseringsprocesseni Paraguay har mani projektet "Red de Centros de
Iniciativas y Desarrollo para la Mujer" föresatt sig att organisera Paraguays kvinnor och
främja derasaktiva deltagandeiutvecklingen.Enligt avtalet skall man inrätta 14 centrer i olika
delaravlandet, varavniofanns påplatsden31 december2001.
Genomatt ienpilotkommunfrämja enplanför lokal utveckling där man beaktar kvinnliga och
manliga särdrag och hjälpa de regionala myndigheterna att anta åtgärder som går ut på att
136http://www.proigualdad.com/index2.htm
219genomföra den nationella jämställdhetsplanen spelar alla dessa strukturer en grundläggande
rolli dendecentraliseringsprocesssomnyligeninletts.
Man kompletterar dessa åtgärder genom att vägleda 12 000 personer till behöriga organ,
utbilda 4 000 mottagare samt bidra till att utarbeta, antaga, sprida och tillämpa lag 1600 mot
våld i hemmet. Inför de lokala valen undertecknade kandidater från alla partier en
uppförandekod och solidaritetsstadga där främjande och försvar av kvinnors rättigheter utgör
en prioritering. De viktigaste bidragen från detta projekt är skapandet av ett ömsesidigt
förtroende mellan samhällsaktörer och offentliga institutioner samt utformningen av ett nytt
medborgarskapi Paraguay.
4.7.9. Samstämmighet med gemenskapspolitiken
Rent allmänt stämmer filosofin bakom utvecklingssamarbetet med länderna och
regionerna i Latinamerika överens med gemenskapens övriga politik. Detta gäller till
exempel gemenskapens konkurrenspolitik, där man främjar harmonisering av
reglerna om fri konkurrens. Eurostat är också berett att dela med sig av EU:s
kunnande till andra regionala organisationer som inte hunnit lika långt i sin
integration. På samma sätt gör gemenskapens forskningspolitik det möjligt för
länderna i Latinamerika att skicka in förslag vid de förslagsinfordringar som planeras
inomramen för den internationella delenavramprogrammet för forskning.
På handelsområdet säkras samstämmigheten genom stöd till samarbetsåtgärder
(seminarier) som främjar spridningen av det allmänna preferenssystemet till länderna
i Centralamerika och Andinska gemenskapen. På samma sätt stämmer de regionala
samarbetsåtgärder som syftar till att till stärka den regionala integrationen och
skapandet av gemensamma marknader överens med gemenskapens handelspolitik.
De handelsavtal som har förhandlats fram eller håller på att förhandlas med vissa
länder eller grupper av länder i Latinamerika bidrar också till att öka handeln mellan
dessa länder och Europeiska unionen, och därmed till en gemensam ekonomisk och
socialutveckling.
4.7.10. Samarbete med andra biståndsgivare
Kommissionen har ett särskilt intimt samarbete med andra internationella
organisationer i Latinamerika. Dessa institutioner utgör viktiga samarbetsparter för
EU:s politik och bidrar till att finansiera projekt av gemensamt intresse, bland annat
när det gäller kampen mot fattigdomocharbetet för att förstärka demokratin.
4.7.10.1.Interamerikanska utvecklingsbanken(IDB)
Europeiska kommissionen bidrar sedan 1977 till finansieringen av IDB:s verksamhet
med 57 miljoner euro. För närvarande finansierar kommissionen två viktiga
förvaltningsfonder som förvaltas av IDB: den särskilda fonden för tekniskt bistånd
(4 miljoner euro), som finansierar undersökningar som genomförs av nationella
experter från EU-länderna i syfte att förbereda IDB:s projekt, och den särskilda
fonden för små och medelstora företag (15 miljoner euro), som finansierar mindre
företagslån på upp till 540 000 euro. Kommissionen finansierar också Instituto de
Desarollo Económico y Social (INDES), ett regionalt projekt för utvecklingstöd till
projektförvaltare på hälso- ochsjukvårdsområdet iLatinamerika.
Kommissionen ger också aktivt stöd till flera rådgivande grupper (Colombia, El
Salvador, Guatemala, Honduras, Centralamerika - Återuppbyggnad) för vilka IDB är
ordförande. Inom ramen för dessa grupper samlas de internationella biståndsgivarna
för att samordna sin verksamhet ilandet eller länderna ifråga.
220Utöver denna verksamhet inleddes 2001 en dialog om programplanering.
Kommissionen (i form av företrädare för generaldirektoratet för yttre förbindelser
och för byrån för samarbete EuropeAid) reste i oktober 2001 till Washington för att
träffa sina motparter i IDB och föra djupgående diskussioner om situationen i
Latinamerika, om prioriteringar i fråga om programplaneringen, om eventuella
samarbetsmöjligheter samt omolika sätt att förbättra samarbetet.
Kommissionen och IDB utarbetade 2001 i detta syfte ett samförståndsavtal som bör
kunna utgöra en lämplig ram för ett fördjupat samarbete när det gäller några
överenskomna prioriterade frågor såsom konsolidering av demokratin, minskning av
fattigdomen, social rättvisa, regional integration samt utveckling av
informationsteknik. De båda institutionerna avser underteckna samförståndsavtalet
vid toppmötet iMadrid imaj2002.
I oktober 2001 besökte en delegation från Europeiska kommissionen IDB:s huvudkontor i
Washington DC. Vid detta besök identifierade man nya samarbetsmöjligheter när det gäller
stöd till småföretag och regionala projekt. Kommissionen finansierar också Instituto de
Desarollo Económico y Social (INDES), ett regionalt projekt för utvecklingsstöd till
projektförvaltare på hälso- och sjukvårdsområdet i Latinamerika. De länder där samarbetet
mellan IDB och EU bör få störst effekter är Bolivia, Brasilien, Ecuador, Honduras, Nicaragua
ochPeru.
4.7.10.2.Världsbanken
I juli 2000 under tecknade EU ett avtal om att bidra till den förvaltningsfond som
inrättats inom ramen för HIPC-initiativet (kraftigt skuldtyngda fattiga länder), och
som förvaltas av Världsbanken och riktar sig till länderna i Asien och Latinamerika.
EU:s bidrag uppgår till 54 miljoner euro, varav 45 miljoner euro syftar till att
finansiera åtgärder för att minska skuldbördan för Bolivia (14 miljoner euro),
Honduras (12 miljoner euro) och Nicaragua (14 miljoner euro). Samtliga bidrag till
länderna iLatinamerika betalades ut under 2001.
De båda institutionernas kreditprogram grundar sig på politiska och sektoriella
reformer. Budgetstöd utgör här ett viktigt inslag. Världsbanken kallar denna typ av
insatsprogramkredit , som skiljer sig från traditionella projekt- och
strukturanpassningskrediter. Programmenskall löpa över 5-10 år eller ivissa fall upp
till16 år. Budgetstöd planeras också för sektoriella programmed en löptid på 2-3 år.
4.7.10.3.United States Agencyfor InternationalDevelopment (USAID)
EU samarbetar med USAID inom ramen för den nya transatlantiska agendan och
gemensamma handlingsplanen. Man har regelbundna kontakter på områden av
gemensamt intresse: utveckling av den privata sektorn, förstärkning av den
institutionella kapaciteten, stöd till de demokratiska institutionerna, mänskliga
rättigheter, decentralisering m.m. Institutet för latinamerikanska studier i Hamburg
ochInter American Dialogue i Washington, DC, har gjort en undersökning av
tendenserna när det gäller Centralamerikas utvecklingsproblem. I denna analys – som
togs emot mycket väl av USAID – föreslås en modell för regional ekonomisk
integration och förslag för att förstärka den institutionella demokratin, göra framsteg
på väg mot en tull- och valutaunion samt reformera ländernas skatte- och
budgetsystem.
2214.7.10.4.Amerikanska samarbetsorganisationen(OAS)
Under 2001 sammanträdde de EU-länder som är ständiga observatörer i OAS varje
månad för att diskutera frågor som berör EU och för att samtala med ansvariga
personer inom OAS. OAS, som inte är något finansieringsorgan eller någon
organisation som gör egna insatser, har uppvisat en stor förmåga att uppbåda kapital
(36 US-dollar för varje dollar i bistånd). Under ett besök i oktober 2001 diskuterades
tre samarbetsområden: minskning av de risker som är förbundna med
naturkatastrofer – ett område där OAS har visat sig vara mycket effektiv och
samarbetar med lokala myndigheter och icke-statliga organisationer –, främjande av
demokrati samt Interamerikanska kommissionen för bekämpning av
narkotikamissbruk (Comisión interamericana para el control del abuso de drogas –
CICAD). Samarbetet mellan EU och CICAD inleddes för åtta år sedan genom bidrag
som syftade till att bekämpa handeln med de kemikalier som behövs för att tillverka
narkotika.
4.7.10.5.Europeiska investeringsbanken(EIB)
EIB har undertecknat ramavtal med 15 latinamerikanska länder och är en av de
största europeiska aktörerna i regionen. Banken bidrar till att finansiera
investeringsprojekt som är av gemensamt intresse för EU-länderna och de
latinamerikanska länderna. Som samarbetspart till kommissionen gör banken bland
annat insatser inom sektorerna industri, energi, telekommunikationer, vatten och
avlopp samt transporter. Under 2001 anslogs 365,20 miljoner euro till insatser i
Argentina, Brasilien, Panama och Mexiko. En EU-delegation besökte bankens
direktorat för Latinamerika i juni 2001. Denna delegation identifierade tre
huvudområden för samarbete: riskkapital, finansiering avsmå och medelstora företag
samt ökade lån frånEIBtillprojekt inomdenprivata sektorn.
EIB-projekt somundertecknades under 2001
Land Projekt Sektor Belopp i miljoner
euro
Mexiko Vetrotex America Industri 15,91
Panama Cable&Wireless PanamaII Telekom 54,23
Argentina VWArgentina Industri 46,61
Argentina CentralDock Sud Energi 77,33
Brasilien COMGAS Energi 46,80
Brasilien Vega DoSul Industri 58,00
Brasilien Veracel Foresty Jordbruk 32,74
Brasilien Småskaligeldistribution Energi 33,58
Totalt 365,20
4.7.11. ECHO
Under 2001 beviljade ECHO (Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt
bistånd) 35,05 miljoner euro i humanitärt bistånd till de latinamerikanska länderna.
De två största biståndsmottagarna är Colombia och El Salvador. I Colombia gör
ECHO sedan 1997 insatser för personer som fördrivits inom landet på grund av
konflikten mellan olika väpnade fraktioner och regeringen, framför under perioden
omedelbart efter att de fördrivits. I ElSalvador har ECHO:s bistånd gjort det möjligt
222att ge tillfälligt skydd, rent vatten, sanitetssystem och läkemedel till de
befolkningsgrupper somdrabbades avtvå jordbävningar ibörjanav2001.
Andra insatser har gjort det möjligt att reagera på naturkatastrofer i Bolivia,
Paraguay, Peru, Guatemala, Honduras och Nicaragua samt att hjälpa de människor
som fördrivits till följd av konflikten i Chiapas i Mexiko. Dessutom har ECHO inom
ramen för sitt program DIPECHO lanserat en rad projekt som syftar till att förbättra
lokalbefolkningarnas beredskap mot naturkatastrofer i Andinska gemenskapen och
Centralamerika.
ECHO: Finansieringsbeslut under 2001
Land Projekt Belopp
(miljonereuro)
Bolivia/Paraguay Humanitärtbiståndtill gruppersomdrabbatsav
översvämningar och torka i Bolivia och av torka i Paraguay1,950
Colombia Humanitärtbiståndtill människorsomfördrivitsiColombia 10,000
El Salvador Humanitärtbiståndtill gruppersomdrabbadesavjord-
bävningarnaden13januari och 13februari200110,000
Guatemala/Honduras/Nicaragua Humanitärtbiståndtill gruppersomdrabbatsavtorkai
Centralamerika3,350
Mexiko Humanitärt bistånd till flyktingari Chiapas 1,800
Peru Katastrofbiståndtillmänniskorsomdrabbatsavjordbävningen
IPeru3,150
Andinskagemenskapen Andra handlingsplanenDIPECHO (åtgärder för förberedelser
införoch förebyggande avnaturkatastroferi Andinska
gemenskapen1,800
TOTALT 32,050
4.7.12. Övervakning i Latinamerika
Kommissionen utarbetade under 2000 ett system för att kontrollera
resultatförbättringar som inriktat på projektförvaltningen. Experiment gjordes inom
varje geografiskt område (Latinamerika/Medelhavet/AVS/Balkan). De första
uppgifterna som samlades in genom detta nya system, och som ännu är preliminära,
utgör användbara indikationer på läget när det gäller projekt som förvaltas av varje
geografiskt direktorat och på de förbättringar som bör göras av denna förvaltning.
Systemet kommer att införas för allverksamhet inomsamarbetsbyrån EuropeAid och
tas ifullt bruk under 2002.
Under 2001 granskades 80 projekt i 13 länder i Latinamerika. EU:s bidrag till dessa
projekt uppgår till 381,9 miljoner euro. 21 procent av detta belopp riktar sig till
utbildningssektorn, medanåterstodenär spridd mellanövriga analyserade sektorer.
Det genomsnittliga betyget på dessa projekt uppgick till 2,69 samtidigt som det
genomsnittliga betyget på alla projekt somEU finansierar ivärldenuppgick till2,5.
Projekten betygsattes utifrån blandade kriterier såsom effektivitet, verkan, beräknade
bieffekter och beaktande av miljöperspektivet. I Latinamerika bedömdes projekten
vara mycket effektiva. Det underströks dock att man inte i tillräcklig grad
respekterade tidsfrister eller tog hänsyn till miljöperspektivet.
Av de skäl som redovisas i avsnittet Monitoring bör man emellertid hantera dessa
resultat med försiktighet.
2234.7.13. Slutsatser och framtidsutsikter
Såsomdet angavs vid toppmötet iRio de Janeiro har Europeiska unionen föresatt sig
att tillsammans med Latinamerika utarbeta ett långsiktigt strategiskt partnerskap som
bör främja försvaret av gemensamma politiska, sociala, ekonomiska och
kommersiella rättigheter på internationellnivå.
För att en gynnsam relation skall kunna utvecklas mellan Europeiska unionen och
Latinamerika krävs det att dialogen med Rio- och San José-grupperna samt med
Andinska gemenskapen, Mercosur, Chile och Mexiko fortsätter och förstärks.
Dessutom måste vissa villkor uppfyllas, särskilt konsolideringen av de demokratiska
systemen och förstärkningen av rättsstaten i Latinamerika, liksom kampen mot
fattigdom och social orättvisa och integrationen av mindre gynnade grupper i
samhället. För att de latinamerikanska ländernas ekonomier varaktigt skall integreras
i världssystemet och kunna delta i det multilaterala handelssystemet krävs vidare
anpassningar mot en bakgrund av insatser för regional integration, något som
Europeiska unionen stöder. Tillsammans med den politiska dialogen och
förhandlingarna på handelsområdet utgör utvecklingssamarbetet ett viktigt verktyg i
strävanatt uppnå detta mål.
EU:s utvecklingspolitik under 2001 har bidragit till att stärka Latinamerikas politiska
och ekonomiska självständighet samtidigt som de interna förbindelserna i
Latinamerika och partnerskapet med Europa har förstärkts. Kommissionen har för
avsikt att fortsätta sin verksamhet idenna riktning och ge fortsatt bistånd till länderna
ochregionerna iLatinamerika.
Det andra toppmötet för stats- och regeringschefer från Europeiska unionen,
Latinamerika och Västindien, vilket äger rum i Madrid i maj 2002, bör främja ett
fördjupat genomförande avde redan fastställda utvecklingsprioriteringarna.
2245. S PECIALARTIKEL :ENRESULTATORIENTERADUTVECKLINGSSTRATEGI
5.1. Ländernas och projektens framsteg
5.1.1. Inledning
Enligt Världsbankens beräkningar krävs det ytterligare 50 miljarder dollar om året
för att uppnå FN:s s.k. utvecklingsmål för det nya årtusendet (Millennium
Development Goals). De åtaganden som gjordes i Monterrey i mars 2002 om att öka
det offentliga biståndet är ett viktigt steg för att komma närmare en global hållbar
utveckling. I Monterreyöverenskommelsen fastställs särskilt sambandet mellan
biståndets effektivitet och att länderna ansvarar för att föra en god politik och har en
godsamhällsstyrning. Mer bistånd utlovas tillde länder somgör stora framsteg.
Hur kan vi vara säkra på att de här extra pengarna eller biståndet överhuvudtaget
verkligen leder till konkreta resultat ute på fältet? Hur kan vi vara säkra på att våra
ansträngningar bit för bit bidrar till välstånd ochsäkerhet för alla?
Det är inte enkelt att besvara dessa frågor. I de flesta utvecklingsländer är
uppgifterna om fattigdomsminskning inte bara otillfredsställande, utan ofta
obefintliga, inaktuella, otillförlitliga eller något som helt enkelt inte används som
underlag för politiska beslut. Utvecklingssamarbetets aktörer (biståndsgivare,
regeringar och civilsamhället) har ofta inte granskat resultaten av sina
handlingsprogramochsitt ekonomiska stödde senaste decennierna.
Det räcker inte att redovisa finansiella åtaganden. Biståndsgivarna måste rapportera
och hållas ansvariga av sina intressenter för de konkreta förändringar av fattiga
människors liv sombiståndspartnernas gemensamma ansträngningar leder till.
Kommissionen övergår alltmer till ett resultatorienterat utvecklingsbistånd.
Åtagandet att förvalta för och genom resultat underströks formellt i
kommissionens meddelande år 2000 om Europeiska gemenskapens
utvecklingspolitik och i de uttalanden och den handlingsplan som följde på detta
meddelande.
Id e th ä rk a p i t l e tb e s k r i v s två huvudsakliga tillvägagångssätt som nyligen har
utformats för att mäta resultat. Resultaten av varje enskild biståndsgivares arbete kan
bara mätas direkt i just deras projekt eller program. Resultaten av större insatser där
flera biståndsgivare är inblandade tillsammans med regeringen och andra aktörer
uppnås tack vare gemensamma ansträngningar och kan inte tillskrivas bara en
deltagare i teamet (detta kallas attribution gap ). Det första tillvägagångssättet visar
därför hur samlade resultat kankontrolleras på sektorsnivå eller ländernivå med hjälp
av indikatorer som alla intressenter har kommit överens om. I den senare delen av
kapitlet beskrivs ett tillvägagångssätt för att mäta och kontrollera resultaten av
enskilda projekt, dvs. vad de leder till och hur de eventuellt påverkar målgruppernas
liv.
Det här kapitlet beskriver ett arbete under utveckling och ger en övergripande bild
över hur långt vi har kommit när det gäller ”förvaltning för resultat”. Metoderna är
ännu inte helt färdigutvecklade och en del inslag i dem har inte testats tillräckligt.
Kommissionenvillatt detta kapitelockså skall vara en inbjudan till läsaren att delta i
225en gemensam reflektion kring effektiva och tillförlitliga sätt att mäta effekterna av
vårt bistånd på englobalhållbar utveckling.
5.2. Uppföljning av resultaten: ländernas framsteg
Det var införandet år 1999 av strategierna för fattigdomsminskning (PRSP) –d ä r
resultatorientering ingår som en av fem principer – och överenskommelsen mellan
189 länder omFN:s utvecklingsmål för det nya årtusendet i september 2000 som var
startskottet för utvecklingen mot en ökad tonvikt på resultaten. En konkret och mer
resultatorienterad uppföljning av ländernas framsteg i fråga om ekonomisk tillväxt
och fattigdomsminskning är nödvändig eftersom flera undersökningar visat att det
krävs följande förbättringar:
När det gäller utvecklingsländerna:
–Egenansvar för länderna . Om mottagarländernas regeringar får ansvaret för att
målen avseende fattigdomsminskning skall uppnås har de ett större utrymme för
attutformaegnastrategierochhandlingsprogramfördettaändamål.
–Nationell ekonomisk ansvarighet . I länder som utformar en strategi för
fattigdomsminskning (PRSP) är övergången från givarkontrollerade
handlingsprogram och åtgärder till ett deltagarorienterat och resultatorienterat
tillvägagångssätt avgrundläggande betydelse för att främja nationellansvarighet.
–Utformningen av politiken. Analysen av resultaten ute på fältet bör föranleda
ändringaravpolitikenochliggatillgrund fördenpolitiskadialogen.
När det gäller biståndsgivarna:
–Biståndsgivarnas ansvar inför intressenterna .R a p p o r t e r i n ga vf i n a n s i e l l a
åtaganden räcker inte. Biståndsgivarna måste inför sina intressenter kunna
redovisa och hållas ansvariga för de konkreta förändringar av fattiga människors
liv sombiståndspartnernas gemensamma ansträngningar har letttill.
–Samordning av biståndsgivarna . Fokuseringen på varje lands resultat bör göra
det möjligt att bättre samordna utvärderingen av biståndsgivarnas insatser. I
länder som har en strategi för fattigdomsminskning (PRSP) bör denna ligga till
grund för samordningen.
Två viktiga komponenter i gemenskapens biståndsverksamhet visar att
kommissionen i allt högre grad övergår till ett resultatorienterat utvecklingsbistånd:
det handlar om landstrategidokumenten och det makroekonomiska biståndet till
AVS-länderna.
5.2.1. Resultatorienterade landstrategidokument
I samband med programplaneringen håller kommissionen på att utveckla riktlinjer
för de planeringsansvariga för införandet av utvecklingsindikatorer i
landstrategidokumenten. Eftersom de flesta biståndsgivare fortfarande befinner sig i
ett mycket tidigt skede av arbetet med att utforma utvecklingsindikatorer har
kommissionen ett nära samarbete med medlemsstaterna, OECD-DAC och andra
biståndsgivare när manutarbetardessa riktlinjer.
226En gemensam arbetsgrupp har inrättats bestående av företrädare för
medlemsstaterna, OECD-DAC och olika kommissionsenheter. Gruppen höll sitt
första möte i mars 2002. Dess syfte är att utforska möjligheterna för biståndsgivarna
att införa en gemensam metod, med gemensamma principer och gemensam typologi,
för sina uppföljningar så att belastningen på mottagarländerna minskar. Som
underlag för arbetet används kommissionens förslag till riktlinjer för
utvecklingsindikatorer. Det här är ett ”arbete under utveckling” och resultaten
kommer gradvis att introduceras i kommissionens programplanerings- och
granskningsprocess. Det har fått positiva reaktioner från medlemsstaterna och
OECD-DAC.
I förslaget till riktlinjer fastställs först principer och en typologi. Två nivåer beskrivs
på vilka biståndsgivarna kan använda resultatorienterade indikatorer för att övervaka
ländernas framsteg.
5.2.1.1. Typologi
Indikatorerna måste klassificeras enligt en tydlig typologi. Vi föreslår att följande
klassificering används för att uppnå överensstämmelse med tidigare arbete:
Insats ➔➔➔➔ Effekt ➔➔➔➔Resultat ➔➔➔➔
Genomslag
–Insatsindikatorerna mäter de ekonomiska, administrativa och regleringsmässiga
resurser (ofta kallade ”processer”) som anslås av regeringar och biståndsgivare.
För att bedöma hur effektiva insatserna är måste man skapa en koppling mellan de
resurser somanvänds ochde resultat somuppnås.
Exempel: Andelav budgeten som avsättsför utbildning, avskaffande av obligatoriska
skoluniformer
–Effektindikatorer mäter åtgärdernas och resursernas omedelbara och konkreta
effekter.
Exempel: Antalskolor som har byggts, antallärare som har utbildats
–Resultatindikatorer mäter resultatenpå målgruppsnivå.
Exempel: Antalbarn som går iskolan, andelflickor som börjar iförsta klass
–Genomslagsindikatorer mäter resultatets vidare konsekvenser. De mäter de
övergripande målen ifråga omnationellutveckling och fattigdomsminskning.
Exempel: Läs- ochskrivkunnighet, arbetslöshet
Samtliga indikatorer är relevanta för de politiskt ansvariga – dvs. för ländernas
regeringar. Alla är emellertid inte lika relevanta för biståndsgivarna, som bör
koncentrera sig på resultatenavdennationellt ”ägda” politik somde stödjer.
227Slutsatserna efter den pilotåtgärd som gick ut på att reformera villkorsprincipen137
visade tydligt att biståndsgivarna måste lägga särskild vikt vid resultatindikatorer.
Tidigare har tonvikten emellertid snarare legat på insats- eller effektindikatorer, som
kan uppvisa förbättringar utan att de egentliga tjänsterna har blivit bättre. Det finns
till exempel många fall där vårdcentralers budgetar har vuxit eller fler vårdcentraler
har inrättats, samtidigt som patientantalet vid vårdcentralerna har minskat.
Resultatindikatorer reagerar långsamt, de är komplicerade att mäta och påverkas av
flera andra faktorer vid sidan om regeringens politik. Fokuseringen på
resultatindikatorer torde öka regeringarnas egenansvar för den politik de för i syfte
att uppnå bestämda resultat.
En fokusering på dessa indikatorer torde också göra utvecklingsbiståndet mer
trovärdigt ibåde mottagarländerna ochgivarländerna.
137Åtgärden genomfördes under Europeiska kommissionens ledning i Burkina Faso tillsammans med tolv
andra biståndsgivare inomramen för det särskilda programmet för Afrika (SPA).
2285.2.1.2. Principer
Attfastställa indikatorer
(1) Varje land måste tillsammans med sina viktigaste biståndsgivare komma
överens om gemensamma (resultat)indikatorer för att bedöma landets
framsteg. I länder som har en strategi för fattigdomsminskning (PRSP) bör
detta göras inomramenPRSP-uppföljningen.
(2) Det ären meningsfullt att uppdela indikatorerna på exempelvis
–k ö n
– offentlig/privat sektor
– geografiskt läge (genomatt särskilt skilja ut de fattigaste regionerna)
– landsbygd/städer
– inkomstnivå (detta är emellertid sällan möjligt) och viktigaste inkomstkälla
I samtliga fall bör uppdelningen specificeras när indikatorerna definieras.
Uppdelningen gör det lättare att fokusera på målgrupperna för utvecklings- och
fattigdomsminskningspolitiken.
(3) Det är önskvärt att man inskränker sig till ett begränsat antal grundläggande
indikatorer. Enuppsjö olika indikatorer skapar stora tolkningssvårigheter. Det
blir också svårt att fokusera på det som är viktigast. De indikatorer som väljs
måste därefter definieras klart och tydligt (om det t.ex. gäller vaccination
skalldet anges vilka vaccindet handlar om, målgrupper etc.).
(4) Mätbarhet är ett nyckelkriterium när man väljer indikatorer. Det här är en
separat fråga vid sidan om informationssystemens kvalitet (som diskuteras
nedan). När varje indikator definieras måste man fundera över hur mycket tid
och resurser som krävs för att samla in informationen och hur ofta
informationen kan tas fram. En indikator som tekniskt sett kan mätas årligen
kanske i praktiken bara förändras över medellång till lång sikt. En sådan
indikators utveckling påverkas därmed av den politik som har förts flera år
tidigare och dess värde som ett mått på den nuvarande politiken kan vara
begränsat.
(5) Det är ofta viktigt att uttrycka den statistiska informationen för indikatorerna
inte bara i procent utan också i absoluta tal, så att analysen kan utesluta fel
som beror påosäkerhet vid uppskattningen av den totala befolkningen. Det är
också önskvärt att man arbetar med trender istället för isolerade uppgifter.
Det är följaktligen viktigt att man granskar vilka databaser som finns när
indikatorerna väljs. Uppgifter bör finnas tillgängliga för de senaste fem åren.
Om så inte är fallet kan det krävas en särskild motivering för att välja
indikatorn.
Uppgifternas tillförlitlighetoch kvalitet
229(6) Man måste noggrant se till att de uppgifter som indikatorerna baseras på är
tillförlitliga och representativa. Om det finns tveksamheter är det bättre att
använda en ”proxyvariabel”, dvs. en indirekt indikator som är lättare att mäta
och ger ett bra närmevärde för andra mer svårmätta indikatorer. Det är sedan
viktigt att ha ett evolutionärt tillvägagångssätt som omfattar regelbundna
kontroller av indikatorernas giltighet i förhållande till det mål som de skall
bedöma.
(7) Ofta krävs det stöd ibörjan för att kontrollera uppgifternas kvalitet och hjälpa
regeringen att förbättra deras tillförlitlighet och skynda på databehandlingen.
De existerande systemen är ofta mycket tungrodda och långsamma. Syftet
med detta stöd bör vara att förbättra det nationella systemet. Erfarenheterna
visar att stödet i allmänhet inte behöver omfatta stora penningbelopp och att
det går att uppnå snabba förbättringar av de viktigaste uppgifterna. Det är
viktigt att ett samarbete inleds med Eurostat för att förstärka den statistiska
kapaciteten.
Fastställandet av mål förindikatorerna
(8) Landets regeringar fastställer målvärden för indikatorerna som ligger i linje
med de senaste trenderna och politikens inriktning. Dessa målvärden bör
diskuteras med de biståndsgivare som planerar att ge stöd till landet.
Regeringen bör fastställa mål för åtminstone den period som strategin för
fattigdomsminskning (omen sådan finns) omfattar eller för de kommande tre
åren(omensådanstrategiinte finns).
(9) När målvärden diskuteras kan det dyka upp två stötestenar: en alltför stor
optimism (som ofta beror på att indikatorerna används som en slogan istället
för som ett verktyg för beslutsfattandet) eller en alltför stor försiktighet (som
tyder på bristande ambition). Det bästa sättet att undvika dessa två
ytterligheter är att se till att processen är öppen och att civilsamhället och
parlamentet deltar både i diskussionerna innan indikatorerna definieras och i
uppföljningen av dem. En sådan öppenhet gör också att målen blir synligare
ochfrämjarnationellansvarighet.
Analys av indikatorernas utveckling
(10) Analysen av ländernas framsteg får aldrig bli en rent mekanisk tolkning av
indikatorerna. Den bör göras inom ramen för en omfattande politisk dialog
med regeringensomtar hänsyn tilleffekterna av interna ochexterna faktorer.
(11) Det är viktigt att hålla i åtanke att en fokusering på ett begränsat antal
indikatorer kan förändra rapporteringsbeteendet eller leda till en
snedfördelning i prioriteringen av olika handlingsprogram, inte minst om
biståndsgivarna använder framstegen enligt dessa indikatorer som argument
för sina beslut om ekonomiskt stöd. De incitament som indikatorerna kan ge
upphov till måste tas upp i den politiska dialogen mellan regeringen och
biståndsgivarna.
2305.2.1.3. Uppföljning av ländernas framsteg
I förslaget till riktlinjer förslås två uppsättningar indikatorer som bör följas upp i
kommissionens programpå ländernivå.
På en övergripande nivå , och i alla länder där kommissionen är verksam, bör en
begränsad uppsättning indikatorer kontrolleras (årligen och på medellång sikt) för att
ge en överblick över vilka framsteg som görs i uppnåendet av FN:s utvecklingsmål
för det nya årtusendet. Denna begränsade uppsättning bör hämtas från de mest
relevanta av de 48 indikatorer som har fastställts i samband med utvecklingsmålen.
För att man skall kunna rapportera årligen om ländernas framsteg bör det dessutom
finnas ett litet antal årligen mätbara nyckelindikatorer. Dessa kompletterande
indikatorer bör omfatta insatsindikatorer (som inte ingår i uppföljningen av
utvecklingsmålen), t.ex. indikatorer för att mäta regeringens och biståndsgivarnas
ekonomiska stöd till särskilda sektorer. De bör också omfatta föränderliga
effektindikatorer. I förslaget till riktlinjer förslås att denna minimiuppsättning
indikatorer så snart de har fastställts bör kontrolleras systematiskt i alla
landstrategidokument för att möjliggöra jämförelser.
Genom att systematiskt kontrollera de olika indikatorerna, däribland årligen mätbara
effekt- och insatsindikatorer på ländernivå, kommer kommissionen att kunna
övervaka utvecklingen även inom sektorer där den inte är en aktiv aktör. Detta
kommer att ligga till grund för de beslut som fattas i samband med översynen av
landstrategidokumenten.
På sektorsnivå , när det gäller målsektorer som har fastställts i
landstrategidokumentet, skall ett större antal indikatorer kontrolleras. Dessa
indikatorer bör ingå i en mer heltäckande uppsättning indikatorer som landets
relevanta ministerier använder för att övervaka förvaltning och ansvarighet. Även om
inriktningen på regeringens politik och dess regleringsåtgärder inte enkelt kan mätas
med hjälp avgeneraliserade ochkvantifierade indikatorer bör ävende övervakas.
I samtliga fall bygger de indikatorer som kommissionen kontrollerar på ett lands
nationella processer (på strategin för fattigdomsminskning (PRSP) i länder som har
en sådan strategi). Detta är en process med ömsesidig påverkan och
erfarenhetsutbyte, samt ett värdefullt verktyg för att diskutera policyfrågor och öka
regeringarnas nationella ansvarighet.
5.2.2. Budgetstöd tillfattigdomsminskning
Ett annat exempel på det resultatorienterade tillvägagångssättet är budgetstödet till
strategidokumenten för minskad fattigdom (PRSP). Än så länge är detta något som
bara rör AVS-länderna. Ett liknande tillvägagångssätt håller på att införas för andra
program (ALA, MEDA) där så är lämpligt. I AVS-länderna tillämpar Europeiska
kommissionen en ny strategi, som innebär att stödet kopplas direkt till landets
framsteg på det sociala området (främst inomhälsa och utbildning) och förvaltningen
av de offentliga finanserna. Det sker med hjälp av resultatindikatorer (bl.a. nivån på
hälso- och utbildningsutgifter; antal barn som går i skolan, patientantal på
vårdcentraler, antal vaccinerade spädbarn etc.) och intensiva diskussioner medregeringen om i vilken grad den har uppnått sina egna mål. Om målen uppnås ges
hela stödet; om inte minskar stödet.
231På så sätt får regeringen resurser för att upprätta en budget som bättre kan täcka
viktiga sociala tjänster och uppmuntras också fullfölja sina intentioner. Det faktum
att målen är resultatet av en gemensam överenskommelse mellan regeringen och
givarsamfundet ger dem större tyngd. Eftersom kommissionen är en av de viktigaste
biståndsgivarna bör de även avspegla kommissionens prioriteringar. Att målen utgår
från landets egen strategi för fattigdomsminskning (PRSP) innebär samtidigt att de
har större chans att förverkligas änkravsomär påtvingade utifrån.
Av de 30 AVS-länder som för närvarande får budgetstöd från kommissionen
tillämpar redan 14 detta tillvägagångssätt (ytterligare 14 länder håller på att komma
överens om en uppsättning indikatorer). Den här analysen grundas på de 30
finansieringsförslag rörande budgetstöd för fattigdomsminskning som godkändes år
2000ochår 2001, vilka uppgår tillett totalt värde av875 miljoner euro.
5.2.2.1. Nya riktlinjer efter pilotåtgärdeniBurkina Faso
Mot bakgrund av resultaten av pilotåtgärden i Burkina Faso138under perioden 1996–
2000 för att reformera villkorsprincipen har kommissionen fastställt nya riktlinjer
och mekanismer för sitt budgetstöd till fattigdomsminskning. Målet är att göra
biståndet effektivare genom att öka ländernas egenansvar, säkerställa smidiga
utbetalningar och förbättra samordningen mellan biståndsgivarna.
De nya riktlinjer och mekanismer som är följden av pilotåtgärden i Burkina Faso
syftar till att göra reformerna långsiktigt hållbara, att förbättra regeringarnas
egenansvar ochutveckla samordningen mellanbiståndsgivarna.
De största konkreta förändringar av gemenskapens budgetstöd som de nya
riktlinjerna har lett till är att man har övergått från traditionella processvillkor till
resultatbaserade bedömningar av landets framsteg, att stödets omfattning avgörs av
resultatenochatt samordningen med andra biståndsgivare har förbättrats inomramen
förstrategierna författigdomsminskning(PRSP).
I vilken grad det nya tillvägagångssättet har införts varierar mellan länderna, delvis
beroende på att de har kommit olika långt i arbetet med strategierna för
fattigdomsminskning (PRSP) och delvis beroende på skillnader i tillgång till
information. Diskussionerna om givarsamordning och resultatindikatorer är
emellertid nära kopplade tillPRSP-processen.
5.2.2.2. Reformenavvillkorsprincipen
I gemenskapens nya riktlinjer för villkorsprincipen betonas ett begränsat antal
nyckelvillkor. Traditionella processvillkor bör gradvis ersättas med bedömningar av
framstegen som grundas på resultatindikatorer. Därmed får regeringen ett större
utrymme för att fastställa sin egen politik.
138Denna pilotåtgärd genomfördes under gemenskapens ledning med stöd från nio bilaterala
biståndsgivare och IMF, UNDP och Världsbanken inom ramen för det särskilda programmet för Afrika(SPA). Slutsatsernaavpilotåtgärden sammanfattasi” Bilan :Testsur la Réforme de la conditionnalité ”,
juli 2000.
232Fortfarande gäller två viktiga villkor för undertecknandet av
finansieringsöverenskommelser och efterföljande utbetalningar. De finns med i alla
finansieringsöverenskommelser från2000 och2001:
– Undertecknande av/tillfredsställande framsteg för avtal med IMF (stödordningen
för fattigdomsbekämpning och tillväxt, Poverty Reduction &Growth Facility )o c h
ibland med Världsbanken. Detta torde tyda på att landet har en sund
makroekonomisk struktur.
– Framstegiarbetetmedstrateginförfattigdomsminskning(PRSP).
Gemenskapens program har alltså en nära koppling till IMF:s (och ibland
Världsbankens) villkor.
Av de 30 länder som ingår i urvalet innehåller finansieringsöverenskommelserna för
15 länder inga ytterligare processvillkor, ochför 7 länder innehåller de processvillkor
som bara rör förvaltningen av de offentliga finanserna.
Övergången till en resultatorienterad bedömning av ländernas framsteg har gått
mycket bättre inom de sociala sektorerna (främst hälsa och utbildning) än när det
gäller förvaltningen av de offentliga utgifterna. Anledningen till att det har gått
långsammare på detta område är i första hand svårigheterna att identifiera
resultatindikatorer.
För ett par länder har villkor fastställts som rör andra områden än hälsa, utbildning,
offentliga finanser och makroekonomisk struktur (t.ex. transport, rättsväsende eller
regionalintegration).
5.2.2.3. Resultatorienterad bedömning av ländernas framsteg
De nya riktlinjerna för gemenskapens budgetstöd innebär en starkare fokusering på
resultat vid bedömningen av ländernas framsteg. Denna fokusering ökar i och med
att det ekonomiska stödet efterhand avgörs av bedömningar på grundval av
resultatindikatorer.
För att stödutbetalningarna skall kunna baseras på en analys av resultatindikatorerna
krävs följande treetapper:
– En överenskommelse mellan regeringen och kommissionen omett begränsat antal
resultatindikatorer som bedömningen skall grundas på och tydliga regler om hur
de skall kontrolleras.
– Försäkringar om att det finns ett tillförlitligt system för att samla in uppgifter om
de överenskomna indikatorerna. Om nödvändigt kan systemet förbättras genom
kapacitetsuppbyggnad ochett inledande ekonomiskt stöd.
– Beslut av regeringen om indikatorernas målvärden, vilka baseras på tidigare
trenderoch inriktningenpå dess politik.
Länder kan klassificeras i tre grupper beroende på hur långt gemenskapens program
har kommit när det gäller dessa tre saker: länder som har kommit längst, länder som
harkommit halvvägsochländersominteharkommit så långt.
233Länder som har kommit längst
I de länder somhar kommit längst finns en överenskommelse om ett begränsat antal
resultatindikatorer som används för att fastställa storleken på senare
stödutbetalningar inom ramen för programmet. Det finns alltså ett fast stödbelopp
som är kopplat till förekomsten av en sund makroekonomisk politik (att det finns ett
IMF-program) och ett stödbelopp vars storlek avgörs av bedömningen av landets
framsteg. I de flesta länder är det sistnämnda stödbeloppet dessutom indelat i två
delar. Den ena delen knyts till en tillfredsställande förvaltning av de offentliga
finanserna (vilket utvärderas med hjälp av resultatindikatorer) och den andra delen är
beroende av hur de överenskomna resultatindikatorerna utvecklas i förhållande till
regeringens mål.
Utbetalningarna baseras på en blandning av indikatorer rörande insats, effekt och
resultat. De vanligaste indikatorerna är följande:
Förvaltningavoffentliga finanser/budgetförvaltning
– Andelavstatsbudgeten somnår uttilldeytterstalokalastrukturerna
– Budgetanslagtilloch faktiskautgifter för socialasektorer
– Skillnader i enhetskostnader mellan offentligupphandlingoch marknadspriser
Hälso- och sjukvård
– Patientantal på vårdcentraler
– Mödravårdens omfattning
– Vaccinationstal (DTP3 (mot difteri, stelkramp, kikhosta), BCG (mot tuberkulos) och vaccin mot
mässling)
– Kostnader för grundläggandesjukvård
Utbildning
– Netto- och bruttotalvad gäller elever (pojkar/flickor)iförsta klass
– Andelbarn som går vidaretillutbildningefter grundskola
– Genomsnittligt antal elever per lärare
– Genomsnittligt antal elever per klassrum
– Genomsnittligt antal elever per lärobok
– Familjernaskostnader för grundskola(privat/statlig)
Den bedömning av framstegen som görs på grundval av dessa indikatorer varierar
mellan länderna. I samtliga fall ombeds regeringen lägga fram en analys av de
resultat somhar uppnåttsochpeka ut eventuella externa faktorer för att säkerställa att
bedömningen är väl underbyggd och inte mekanisk. I diskussionerna om resultaten
av mätningen av indikatorerna deltar landets ansvariga fackministerier, gemenskapen
och ibland organisationer som företräder målgrupper eller andra biståndsgivare. Man
kan besluta att välja bort en indikator i fall av force majeure eller exceptionella
omständigheter.
Följande metod tillämpas ialla länder:
– Om det överenskomna målet har uppnåtts eller om man har gjort betydande
framsteg ger detta1 poäng.
– Ommålet inte har uppnåtts menpositiva framsteg har gjorts ger detta0,5poäng.
– Omutvecklingen är negativ eller inte tillräckligt positiv ger detta 0 poäng.
234•Dentotalapoängsummanangerdeframstegsomhargjorts.
Den beräkning av stödutbetalningens storlek som görs på grundval av de uppmätta
framstegen varierar mellan länderna. Värdet på den del av stödet som är kopplad till
bedömningen av landets framsteg uppgår i genomsnitt till 22 % av programmets
totala stödbelopp (varav 38 % och 62 % är kopplade till resultaten när det gäller
offentliga finanser respektive de sociala sektorerna).
5.2.2.4. Slutsats
Det är ännu för tidigt att utvärdera resultaten av de nya riktlinjerna när det gäller
villkoren för gemenskapens budgetstöd. En granskning av processen och
metodologin pågår emellertid. Under tiden ger riktlinjerna upphov till några viktiga
frågor somalla biståndsgivare bör fundera över:
– Om också andra biståndsgivare fokuserade på resultatindikatorer skulle
regeringarna blimer uppmärksamma på följderna avderas politik.
– Om en tydlig PRSP-cykel fastställdes, med en årlig matris över åtgärder och en
utvärdering av resultatindikatorer, skulle kopplingen mellan biståndsgivarnas stöd
ochPRSP-processen förstärkas.
– Det vore inkonsekvent att kombinera traditionella processvillkor med en
resultatbaserad bedömning, varför detta bör undvikas.
5.2.3. Vägen framåt
Två viktiga faktorerär avgörande för att det resultatorienterade tillvägagångssätt som
kommissionenvalt skallfungera.
Denförstaärbehovet avattöka stödet för att förstärkaländernas statistiksystem. Det
kan ske i samarbete med Eurostat och bör innefatta ökad samordning med andra
biståndsgivare.
Den andra är behovet av att utvidga samarbetet med medlemsstaterna och andra
biståndsgivare, både på central nivå och ute på fältet. Det förutsätter ett bättre
informationsutbyte, överenskommelser om ett gemensamt tillvägagångssätt och en
större vilja att samordna uppföljning och rapportering kring nationella system.
5.3. Projektens resultat: Resultatorienterad uppföljning
5.3.1. Bakgrund
Uppföljning kan definieras på flera olika sätt. Det kan handla om uppföljning av
resultat, uppföljning av ledarskap eller helt enkelt uppföljning av projekt. I samtliga
fallmåste uppföljningengöras vid rätt tidpunkt och vara snabb och effektiv för att ge
regelbunden information om framstegen. Uppföljningen är en regelbunden
iakttagelsemekanismsomomfattarupprättandet ochöverlämnandet av lägesrapporter
och analytiska bedömningar av projektets utveckling. Det handlar i första hand om
att mäta de faktiska resultaten i förhållande till de planerade resultaten.
Uppföljningen gör det möjligt att fatta riktade beslut rörande projektförvaltningen så
att mankan
235– görajusteringar med minsta möjliga störningar,
– säkerställa att projektengår somplanerat ochuppnår målen.
Uppföljning av genomförandet av projekt eller annan verksamhet kan göras varje
dag eller vecka, t.ex. av en projektledare som måste ha en god överblick över hur
projektet framskrider. En sådan uppföljning handlar främst om att övervaka hur
insatser ger effekter ochutförs avprojektledningen under överinseende av deras egna
organeller myndigheter ochgemenskapens delegationer.
Det system för resultatorienterad uppföljning som beskrivs nedan går ut på att
bedöma projektets eller programmets framsteg, men också dess mer vittgående
konsekvenser (dock utan någon djupare analys av dessa). Genom detta system får
kommissionenoberoenderådgivningavexternaexperteromsina projekt. Det system
som har använts i ALA/MED/AVS-länderna samt på Balkan sedan 2000 (se
beskrivningen nedan) liknar men är inte detsamma somdet systemsom har använts i
de nya oberoende (Tacis-)staterna sedan 1993. De två systemen skall enligt planerna
harmoniseras 2002. Ett enhetligt tillvägagångssätt kommer att innebära att
kommissionen får jämförbara uppgifter för alla regioner somtar emot EG-bistånd.
För närvarande är det normalt regeringsmyndigheter och gemenskapens delegation
somansvarar för uppföljningen av genomförandet. Dessutomgör ett oberoende team
regelbundet uppföljningar avprojektens resultat.
5.3.2. Resultatorienterat uppföljningssystem för utvecklingsprojekt139- beskrivning
År 2000 utformade kommissionen ett förbättrat resultatorienterat uppföljningssystem
för ALA/MED/AVS-länderna samt Balkan som utgår från kommissionens
projektcykelförvaltning. Systemet testades ochförbättrades under 2001.
Huvudsyftet är att samla in resultatorienterad information om projekt ute på fältet
och rapportera om framsteg. Systemet ger en överblick över projektens framsteg
för både delegationerna och EuropeAid. Det är inte i första hand avsett för de
myndigheter som ansvarar för projekten, vilka behöver mer detaljerad informationför sin dagliga förvaltning, även omdet naturligtvis torde vara till hjälp för dem såväl
somför ministerier ochregeringar.
Systemet innebär att erfarna externaexperter gör korta besök ute på fältet för att
granska projekten. Experterna fyller i halvstandardiserade resultatformulär genom att
beräkna projektens och programmens effektivitet, verkningsgrad, genomslag,
relevans och sannolika hållbarhet . För att säkerställa att systemet är konsekvent
görs ennoggranndefinitionavde femkriterierna enligt gällande metoder, varefter de
uppdelas i delkomponenter som utvärderaren måste ta hänsyn till innan han sätter
betyg. De externa uppföljningsexperterna har varierande kunskaper och erfarenheter
av olika sektorer och geografiska områden. De arbetar i ändamålsenliga mindre team
och deras arbete bygger på analyser av dokument och intervjuer med företrädare för
alla intressenter i ett visst projekt, inbegripet den slutliga målgruppen. Viktiga
uppgifter rörande t.ex. projektbudgeten noteras, men det görs ingen revision eller
närmare finansiell uppföljning. Rapporterna, de projekt- eller programansvarigas
139Utom Tacis-länderna.
236omdömen och grundläggande projektdokument matas in i en central databas som
skall fungera somett grundläggande förvaltnings- ochinformationsverktyg.
Uppföljningen omfattar pågående projekt (som har pågått i minst sex månader och
skall pågå i ytterligare sex månader) av en viss storlek (värda minst ca 1 miljon
euro). I slutet av 2001 hade ungefär 500 projekt värda totalt 4,7 miljarder euro följts
upp i ALA/MED/AVS-länderna och på Balkan. Under utformnings- och testfasen
kunde dubbla uppföljningar göras av vissa projekt, varför antalet
uppföljningsrapporterär högre än500.
5.3.3. Några första lärdomar av utformnings- och testfasen
Eftersom utformnings- och testfasen avslutades i januari 2002 har några första
lärdomar kunnat dras om vad som fungerar och vad som kan bli bättre. Dessa
lärdomar bör behandlas med en viss försiktighet , eftersom det urval projekt som
följdes upp var relativt litet i förhållande till den totala biståndsvolymen. Dessutom
omfattade uppföljningen inte vissa instrument, bl.a. budgetstödet.
Projektens/programmens framsteg varierar beroende på storlek, regionochsektor. En
första allmän slutsats är att de projekt som följdes upp ig e n o m s n i t t framskred ”som
planerat” eller något bättre . En framstegsskala från 1–4 användes, vilket gav ett
ovägt genomsnitt på 2,5. De genomsnittliga resultaten för deolika kriterierna varierar
från2,51 till2,67.
Två grundläggande iakttagelser gjordes:
– Som väntat tenderar projekt med väl formulerade och tydliga mål och strategier
att göra större framsteg än projekt med dåligt formulerade eller obefintliga mål
ochstrategier.
– Gemensamma riktlinjer för uppföljning av genomförandet (daglig information till
projektledning och delegationen) och andra grundläggande förvaltningsinstrument
skulle sannolikt förbättraprojektens ochprogrammens effektivitet.
5.3.3.1. Några första lärdomar uppdelat påolika kriterier
Iföljandeavsnitt ges exempel på bästa praxis i de skuggade rutorna.
De fem huvudkriterierna för utvärderingen är relevans, effektivitet, verkningsgrad,
genomslag och hållbarhet.
Snittbetyg för huvudkriterierna, uppdelat på region140
Snittbetygförregionerna
Asien AVS Balkan ALA MEDSnittbetyg,
samtliga projekt
Relevans 2,72 2,57 2,17 2,70 2,21 2,57
Effektivitet 2,63 2,53 2,25 2,53 2,40 2,51
Verkningsgrad 2,93 2,64 2,33 2,86 2,27 2,67
Genomslag 2,83 2,59 2,33 2,71 2,25 2,59
Hållbarhet 2,73 2,51 2,33 2,68 2,39 2,55
140Omfattar bara den första uppföljningsomgången och inteåteruppföljningsbesök.
237Relevans och utformning (betyg: 2,57): Projekten var på det hela taget relevanta och
insatserna tillfredsställande, medan utformningen ofta uppvisade stora brister.
Framgångsrika projekt kännetecknades av en tydlig anknytning till det nationella
sammanhanget och intressenternas behov och krav. Dåliga resultat på dessa områden
berodde på att det inte hade gjorts en ordentlig förberedande undersökning eller
behovsundersökning för att tydligt identifiera de tänkta målgruppernas
omständigheterochproblem.
Mali: Programme d’Appui àla Politique Culturelle duMali-8 ACPMLI14
Sektor:Kultur och fritid
Mali, som är ett av världens fattigaste länder, har ett rikt kulturarv och en turismpotential som
intefrämjas och utnyttjasi tillräcklig grad. Projektet syftartillattrådabot på detta.
Relevans och utformningens kvalitet
”Programmet är utformat i strikt anslutning till landets politik för denna sektor. Det tar upp
utmaningarna i kulturhandlingsplanen, fastställer tydliga mål, syften och förväntade resultat.
Genomförandestrategin är realistisk och de resurser som ställts till förfogande tillräckliga. I
programmet erkänns och uppmuntras samarbete och samordning med alla andra initiativ inom
landet, inomregionen eller somtagits avandra biståndsgivare.”
Verkningsgrad (betyg: 2,51): Projekten hade iallmänhet visat en förmåga att reagera
på skiftande behov och situationer. Åtgärdernas planering i tiden bedömdes
emellertid allmänt uppvisa allvarliga brister. Framgångsrika projekt hade kompetent
ledningspersonal och drog på ett bra sätt nytta av planeringsöversikter, arbetsplaner,
andra scheman och interna uppföljningssystem. Projekt som gick dåligt saknade den
kvalificerade och stabila ledningskapacitet som behövs och utnyttjade inte de
sedvanliga projektförvaltningsverktygen i tillräcklig grad. Samordningen med andra
inblandade biståndsgivare eller underleverantörer var besvärlig. EG-förfaranden var
dessutomförenade med långvariga förseningar igenomförandet .
Indien: Community Management of Natural Resou rcesALA/ 93/33
Sektor:Landsbygdsutveckling
Projektets syfte är att bidra till minskad miljöförstöring och skapa lokala utkomstmöjligheter
genom utveckling av en deltagarorienterad lokal samhällsförvaltning av naturresurser och en
rad mikroprojekt på det sociala området. Projektet har lett till anmärkningsvärda
förbättringar avde ekonomiska och socialavillkoren i de små stamsamhällena.
Effektivitet:
”Ett bra system för kostnadskontroll har hjälpt projektledningen att genomföra de enskilda
insatserna till mycket lägre kostnader, vilket i slutändan har lett till att fler mikroprojekt har
kunnat genomföras utan att budgeten har överskridits. Projektinsatserna är välplanerade,
välorganiserade och genomförs i tid. En stor andel av projekten har därför lyckats.
Projektpersonalen är utan undantag indiska medborgare med god utbildning inom sina
respektive områden och en stor entusiasm för projektens målsättningar. Detta slår igenom i
åtgärdernaskvalitetoch resultat.”
Verkningsgrad (betyg: 2,67): Framgångsrika projekt kännetecknades av betydande
inblandning och deltagande av de slutliga målgrupperna och av kommunikation med
dessa. Ibland kan sekundäreffekter påvisas som har fått ett positivt mottagande.
Projekt meddåligaresultat hadeproblemmed dålig kommunikationochkontakt med
de slutliga målgrupperna. Även otillfredsställande EG-förfaranden nämndes som enorsak till låg effektivitet
.
238Bangladesh:BRAC Education Programme ALA/99/15
Sektor:Hälsovårdspolitik ochadministrativförvaltning
Projektets övergripande syfte är att bidra till fattigdomslindring genom att ge barn som
normalt står utanför den formella skolgången möjlighet till informell grundskoleutbildning.
Projektet är en uppföljning av en tidigare fas, då informella grundskolor öppnades över hela
landet för mer än en miljon barn. Under denna fas ligger tonvikten på en bättre och
heltäckande läroplanför undervisningen.
Verkningsgrad
”Den avsedda målgruppen får del av projektets positiva effekter, även om de befinner sig i
avlägsna områden. En mycket hög grad av inblandning av lokalbefolkningen finns redan och
mycket goda kontakter upprätthålls med den avsedda målgruppen. Programmet har anpassats
mycket väl för att säkerställa att de positiva effekterna kommer så många som möjligt till del.
Den slutliga målgruppen har själv en positiv uppfattning av projektets positiva effekter, vilket
framgår av att fattiga familjer föredrar projektets skolor, som har en symbolisk skolavgift,
framför dekostnadsfriastatligaskolorna.”
Genomslag (betyg: 2,59): Ganska ofta fick indirekta ochoförutsedda effekter ett högt
betyg. Positiva framsteg på detta område var normalt en följd av stöd till
kapacitetsuppbyggnad och medvetandehöjande åtgärder, samt goda kontakter med
lokalbefolkningen. Genomslaget var ibland dåligt i om frågor och potentiella
kopplingar somrörde andra projekt ochprogramförsummades .
Honduras: Desarollodela Educación en Comunidades Urbano-MarginalesenHonduras
HND/B7-310/96/204
Sektor:Grundskoleutbildning
Projektet syftar till att hjälpa marginaliserade befolkningsgrupper i städerna att mer aktivt
deltai landets demokratiska, socialaochekonomiska utveckling.
Genomslag
”Projektet kommer sannolikt att ha ett starkt genomslag i denna miljö och bidra till det
övergripande syftet. Befolkningsgrupperna utvecklar sinkapacitetattorganiserasigoch föra en
lokalpolitik ochkommer sannoliktattspelaen aktivare roll i utvecklingenav civilsamhället och
landet somhelhet.”
Hållbarhet (betyg: 2,55): Sociokulturella (bl.a. könsrelaterade), tekniska och
miljörelaterade frågor ansågs ofta vara bra eller mycket bra, men projektens
finansiella och ekonomiska aspekter var ofta bristfälliga. Projekt som är hållbara har
ofta goda kontakter med de politiskt ansvariga, vilket säkrar ett starkt politiskt stöd.
Kapacitetsuppbyggnad var viktigt på olika nivåer och tillgodosåg lokala behov med
ett stort deltagande av målgrupperna i utformningen av projektet. Slutsatserna tydde
på att hållbarheten sannolikt blir bristfällig om regeringarna inte ger tillräckligt
politiskt stöd, samt tillhandahåller lokalkapacitet och resurser .
Tanzania:African WheelchairUsers’MobilityProgramme PVD/1999/284
Sektor:Stöd tillicke-statligaorganisationer
I Afrika beräknar UNDP att mindre än 1 % av behovet av rullstolar tillgodoses genom lokal
produktion, och UNESCO beräknar att mindre än 2% av de människor som behöver rullstolar
har någon. Projektet skall utveckla en läroplan och kursmaterial för världens första
förmansutbildning för rullstolsverkstäder. Projektet skall också lokalt ta fram en rad
rullstolsprototyper för utbildningen i Tanzania.
Potentiell hållbarhet
”Det politiska stödet och budgetstödet från relevanta myndigheter och intressenter är starkt.
Ägaransvaret för projektet vilar i hög grad på de lokala intressenterna. Projektet främjar
tydligt kvinnors deltagande i åtgärderna. Det uppmuntrar utvecklingen av lokal kapacitet och
kunskap (särskilda system för utbildning, design, produktion, distribution och finansiering,
239institutionell förstärkning) och kommer utan tvivel att förbättra den slutliga målgruppens
levnadsvillkor.”
5.3.3.2. Några första lärdomar uppdelade på olika regioner141
Fem regioner har redan skiljts ut: Asien, AVS-länderna (Afrika, Västindien och
Stillahavsområdet), Balkan, Latinamerika och Medelhavsområdet. Antalet länder
som har besökts, projekt som har följts upp och återuppföljningsbesök i varje land
framgår av tabellen nedan. Den visar att det urvalsomslutsatserna grundar sig på är
begränsat och att resultaten av jämförelsen mellan regionernas projektresultat därför
måstetolkas med försiktighet.
Olika faktorer kan bidra till skillnader i iakttagna resultat mellan regionala
projektgrupper.
•Projekt i en region kan ha utformats och planerats tidigare än i andra regioner,
dvs. vid en tidpunkt då erfarenheterna av att planera och genomföra projektet var
mycket mer begränsade.
•Skillnader mellan projektens genomsnittliga storlek kan också leda till skillnader i
resultat vid jämförelser mellanregionerna.
•Projektens fördelning över olika sektorer kan också leda till skillnader i resultat
vid jämförelser mellanregionerna.
Analysen av uppföljningsresultaten i regionerna görs i hög grad på grundval av
sammanlagda siffror. Det går därför inte att skilja ut enskilda faktorers inverkan.
Länderspecifika faktorer som den lokala projektförvaltningens kapacitet,
inriktningen på regeringens utvecklingspolitik och förvaltning och befintliga
mänskliga resurser och fysisk/organisatorisk infrastruktur för projektplanering och
projektgenomförande kan smälta samman med andra faktorer som gemenskapens
projektförvaltningskapacitet eller den specifika uppsättning projekt och program som
tilldelats landet ifråga.
Om exempelvis projekt inom sektor X är särskilt svåra att planera och genomföra
ochde flesta projekt inomsektorX är koncentrerade till region Y kommer resultaten
iregionY såledesatt vara särskilt dåliga, men detta resultat beror på sektornoch inte
regionen. Det krävs ytterligare analyser innan genomslaget av regionala och andra
faktorer på projektresultaten kan bedömas på ett väl underbyggt sätt. För en sådan
analyskommerdet attkrävasett betydligt starkarestatistiskt underlag.
Dessa tillskrivningsproblem är ett annat skäl till att resultaten av jämförelsen mellan
regioner när det gäller projektresultaten bör tolkas med försiktighet. I bästa fall kan
denna analys ge vägledning för ytterligare, mer fördjupade undersökningar av
projektresultatenispecifikaregioner.
5.3.4. UppföljningiTacis-länderna
Sedan 1993 har de flesta Tacis-projekt varit föremål för en systematisk uppföljning
under genomförandet. Det har skett enligt en metod som liknar, men inte är
141Utom Tacis-länderna.
240densamma somden metod somutvecklats för ALA/MED/AVS-länderna och Balkan.
Under 2001 slogs de tre olika externa teamen ihop och regionala egenheter
harmoniserades. Under 2001 överlämnades 856 uppföljningsrapporter och 543
referat om länder eller sektorer till EG och andra intressenter. En utvärdering av
projektresultaten visade att resultaten sammantaget fick betyget ”standardnivå/som
planerat” och”godkänt”. Projekt somavslutats under 2001 fick iregel”godkänt”.
Ytterligare åtgärder:
Uppföljningssystemets värdeoch användbarhet beror på rapporternas kvalitet och
enhetlighet. Systemet måste utvidgas för att omfatta kommissionens
samarbetsinstrument så fullständigt som möjligt. Som nämndes i början av detta
delkapitel förbättras metoden ständigt på grundval av de lärdomar som dras och den
kan vidareutvecklas för instrument för utvecklingssamarbetet som går utöver projekt
och program, särskilt sektorsomfattande strategier och budgetstöd. Om det inte är
meningsfullt eller tekniskt möjligt att låta dessa instrument omfattas av detta
uppföljningssystemkan det behövas ett annat och lämpligare instrument som gör det
möjligt att säkerställa fullständig ansvarighet från kommissionens sida.
Systemet har utvidgats för att omfatta en så stor del av åtgärderna som är
ekonomiskt rimligt och kontraktshanteringen har överlämnats till de berörda
geografiska direktoraten. Utmaningen är nu att inte bara säkerställa tjänster av hög
kvalitet, utan också upprätthålla (och, i fråga om Tacis, skapa) enhetlighet när det
gäller metodologin.
Flera frågor är fortfarande obesvarade och kommer så småningom att kräva ett
beslut, t.ex. om var uppföljningen skall ske i en decentraliserad utrikestjänst. Det
finns också långt gångna planer på att efter en rimlig tid utvärdera
uppföljningsrapporternas nytta och deras praktiska tillämpning. Det har föreslagits
att detta skallske när systemet har varit i bruk itvå–tre år.
5.4. Slutsats:
Slutresultatet av Monterreykonferensen var ett brett samförstånd om biståndets
effektivitet . Det kombinerar ambitiösa målsättningar i form av mer bistånd,
skuldlättnader och undanröjande av handelshinder med en fokusering på resultat
som skall minska fattigdomen .
De nya koncept och överenskommelser som Monterrey nu representerar medför
utmaningar för utvecklingssamarbetet, den resultatorienterade uppföljningen och
utvärderingen.
Denna utmaning kommer att hanteras på alla nivåer: politiska, operativa, finansiella
och tekniska. Detta kapitel handlar om ambitiösa verktyg för att bättre identifiera
och bedöma konkreta resultat, för att säkerställa ansvarighet för de ansträngningar
som har gjorts (förvaltning för resultat), men även styra ansträngningarna i en
riktningsomledertillbättreresultat(förvaltninggenomresultat).
Ett viktigt första framsteg när det gäller metodologi har uppnåtts för att kontrollera
resultat som gynnar samhället (globala mål) och systematiskt mäta konkreta
förbättringar i människors liv (projektmål). Mer arbete måste göras, och planeras
241också, för att testa och förbättra metoderna och samordna med andra aktörer i
givarsamfundet.
Dessa ansträngningar för att förbättra biståndets effektivitet åtföljs och stöds också
av åtgärder för att förbättra förvaltningen och utvärdera resultaten på strategisk nivå,
vilket beskrivs i det första kapitlet av denna rapport. Ansträngningar för att förbättra
programplaneringen på ländernivå går hand i hand med ansträngningar för att
effektivisera förvaltningen av insatserna i syfte att uppnå de övergripande
utvecklingsmålen(se kapitel2).
2426. E KONOMISKA TABELLER
Fördelning per sektor avdetoffentliga utvecklingsbistånd(ODA)till de länder i del Ii DAC:s
förteckningsomår 2001finansierats viakommissionens allmänna budget och Europeiska
utvecklingsfonden (EUF)
Mottagande sektor Åtagandeni miljonereuro
ODA totalt Förvaltat av
EuropeAidFörvaltat av
andraGD
Belopp %
SOCIAL INFRASTRUKTUROCH SOCIALATJÄNSTER
Utbildning 243,91 4,1% 232,32 11,59
Hälsa 277,00 4,6% 277,00
Befolkningspolitik/-program och reproduktivhälsa173,03 2,9% 173,03
Vattenförsörjning och sanitet 224,27 3,7% 224,27
Statligförvaltning och det civila samhället 427,93 7,1% 276,93 151,00
Övrig socialinfrastruktur 503,61 8,4% 348,19 3,40
Delsumma 1.849,75 30,9% 1.531,74 165,99
EKONOMISK INFRASTRUKTUROCH EKONOMISKATJÄNSTER
Transporter och lagring 200,16 3,3% 200,16
Kommunikationer 91,37 1,5% 91,37
Energiframställning och energiförsörjning 134,12 2,2% 114,12 20,00
Banktjänster och finansiellatjänster 158,42 2,6% 158,42
Företagstjänster och andratjänster 80,78 1,3% 80,78
Delsumma 664,85 11,1% 644,85 20,00
PRODUKTIONSSEKTORERNA
Jordbruk, skogsbruk och fiske 473,68 7,9% 273,67 200,01
Industri, gruvdrift och byggnadsverksamhet 234,13 3,9% 234,13
Handel och turism 153,15 2,6% 145,36 7,79
Delsumma 860,96 14,4% 653,16 207,80
FLERSEKTORIELLT/SEKTORSÖVERGRIPANDE
Allmäntmiljöskydd 132,57 2,2% 116,86 15,71
Kvinnor och utveckling 8,02 0,1% 8,02
Övrigtflersektoriellt 1.047,35 17,5% 1.115,25 84,12
Delsumma 1.187,94 19,8% 1.240,13 99,83
RÅVARUSTÖD OCH ALLMÄNTPROGRAMBISTÅND
Strukturanpassningsstöd tillsammans med
Världsbanken ochIMF243,14 4,1% 243,14
Livsmedelsutvecklingsbistånd/bistånd för tryggad
livsmedelsförsörjning211,17 3,5% 206,66 4,51
Övrigtallmäntprogrambiståndoch råvarustöd 112,85 1,9% 112,85
Delsumma 567,16 9,5% 562,65 4,51
ÅTGÄRDERMEDANKNYTNING TILLSKULDER
Delsumma 76,13 1,3% 76,13 0,00
KATASTROFBISTÅND
Delsumma 609,16 10,2% 119,62 489,54
ÖVRIGT/ICKEFÖRDELAT/OSPECIFICERAT
Delsumma 178,07 3,0% 147,57 30,50
TOTALSUMMA 5.994,02 100% 4.975,85 1.018,17
243Fördelningperbudgetpostavdet biståndtilltredjelandsomfinansierats via
kommissionensallmännabudget2001
Beloppi miljonereuro Totalt FörvaltatavEuropeAid FörvaltatavandraGD
Budgetr
ubrikBeskrivning Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalningar
B7-01.. Sapardinstrumentetinföranslutningen 540,00 30,53 540,00 30,53
B7-02.. Instrumentet för strukturpolitiska
åtgärderinföranslutningen(ISPA)1.121,18 203,26 1.121,18 203,26
B7-03.. Phare-instrumentinför anslutningen 1.650,69 1.167,89 1.650,69 1.167,89
B7-04.. Strategininföranslutningen av
Medelhavsländer(Cypern och Malta)26,30 2,53 26,30 2,53
B7-20.. Livsmedelsbistånd och stödåtgärder 461,39 483,86 461,39 483,86
B7-21.. Humanitärtbistånd 522,99 561,08 522,99 561,08
B7-30.. Asien 407,74 383,12 407,74 383,12
B7-31.. Latinamerika 300,20 151,94 300,20 151,94
B7-32.. Sydafrika 121,59 99,48 121,59 99,48
B7-4... Medelhavsområdet 808,84 477,01 761,84 471,93 47,00 5,08
B7-42.. Mellanöstern 100,30 101,97 100,30 101,97
B7-51.. Europeiskabanken föråteruppbyggnad och
utveckling7,43 7,43
B7-52.. De nya oberoendestaternaoch
Mongoliet– Tacis407,78 382,48 383,58 361,16 24,20 21,32
B7-53 De nya oberoende staterna och
Mongoliet/ländernai Central-ochÖsteuropa–andragemenskapsåtgärder40,00 40,65 40,00 40,00 0,65
B7-54.. Balkan 824,98 920,02 704,98 844,97 120,00 75,05
B7-60.. Gemenskapsåtgärdertill förmånför
icke-statliga organisationer197,24 161,22 197,24 161,22
B7-6002 Decentraliseratsamarbete 5,06 3,52 5,06 3,52
B7-61.. Utbildningoch upplysningifrågor som
rörutveckling3,72 2,54 3,72 2,54
B7-620. Miljöiutvecklingsländerna och tropiska
skogar42,10 33,90 42,10 33,90
B7-6211 Globalahälsofonden 60,00 60,00
B7-63.. Social infrastrukturoch socialatjänster 26,75 11,19 26,75 11,19
B7-6510 Samordning/utvärdering/åtgärderför
uppföljningoch kontroll9,92 8,59 9,92 8,59
B7-6610 Antipersonellaminor (truppminor) 12,00 4,07 12,00 4,07
B7-66.. Övriga särskildaåtgärder 55,87 70,30 2,26 22,11 53,61 48,19
B7-6710 Mekanismenförakutaingripanden 19,98 6,20 19,98 6,20
B7-70.. Demokrati och mänskligarättigheter 104,72 54,06 104,72 54,06
B7-80.. Internationellafiskeavtal 194,30 191,96 194,30 191,96
B7-8710 BananproducenteriAVS-länderna 43,50 16,86 43,50 16,86
B7-8... Yttreaspekterpådelarav
gemenskapenspolitik32,94 25,14 1,91 2,55 31,03 22,59
B8-0… Gemensamutrikes-och säkerhetspolitik 32,67 29,50 32,67 29,50
Totalt budgetrubrikB7-B8 8.174,75 5.632,30 3.823,47 3.288,54 4.351,28 2.343,76
244Fördelning per utvecklingsbiståndsinstrument somfinansierats via
Europeiska utvecklingsfonden(EUF) 2001
Belopp imilj.euro Totalt Förvaltat avEuropeAid Förvaltat avandraGD
Instrument Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalningar
Programbistånd 869,94 752,52 869,94 752,52
Strukturanpassningsstöd 215,46 303,76 215,46 303,76
Riskkapital 383,47 183,46 383,47 183,46
Räntesubventioner 16,33 15,57 16,33 15,57
Katastrofbistånd 11,90 30,48 11,90 30,48
Flyktingbistånd 41,14 7,95 41,14 7,95
Sysmin -0,28 48,18 -0,28 48,18
Stabex 353,22 353,22
Initiativet för skuldlättnad
för kraftigtskuldtyngda fattigaländer (HIPC)350,00 350,00
Övrigt 16,20 22,72 16,20 22,72
Totalt EUF 1.554,16 2.067,86 1.554,16 2.067,86 0,00 0,00
Totalsumma budgeten + EUF 9.728,91 7.700,16 5.377,63 5.356,40 4.351,28 2.343,76
245Fördelningperland/regionavdetbiståndtill tredjelandsom finansieratsviakommissionensallmänna budget och
Europeiska utvecklingsfonden(EUF)2001
Land/region Totaltimilj.euro FörvaltasavEuropeAid FörvaltasavandraGD
Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalningar Åtaganden Betalning
ar
DelI:Utvecklingsländeroch-territorier
Offentligtutvecklingsbistånd(ODA)
Europa, totalt 1.212,75 1.192,71 907,36 949,00 305,39 243,71
Albanien 41,45 61,47 36,45 57,30 5,00 4,17
Bosnienoch Hercegovina 141,99 168,61 136,24 152,74 5,75 15,87
Kroatien 60,61 14,40 60,61 14,40 0,00 0,00
f.d.jugoslaviskarepublikenMakedonien83,84 48,92 57,20 27,69 26,64 21,23
Malta 8,14 3,98 0,64 0,44 7,50 3,54
Moldavien 20,95 5,18 20,17 4,18 0,78 1,00
Slovenien 52,22 51,07 0,00 0,00 52,22 51,07
Turkiet 203,00 91,33 156,00 86,62 47,00 4,71
Jugoslavien 548,89 686,37 388,39 595,81 160,50 90,56
Staterna i f.d. Jugoslavien,
ospecificerat0,00 51,59 0,00 0,03 0,00 51,56
Europa,icke fördelade 51,66 9,79 51,66 9,79 0,00 0,00
Afrika,totalt 2.038,11 2.261,32 1.730,97 1.947,83 307,14 313,49
Norr om Sahara, totalt 319,07 246,80 302,74 229,61 16,33 17,19
Algeriet 79,37 23,64 63,04 6,45 16,33 17,19
Egypten 1,79 88,16 1,79 88,16 0,00 0,00
Marocko 122,42 60,80 122,42 60,80 0,00 0,00
Tunisien 91,60 74,19 91,60 74,19 0,00 0,00
Norr omSahara, ickefördelade 23,89 0,01 23,89 0,01 0,00 0,00
Söderom Sahara, totalt 1.719,04 2.014,52 1.428,23 1.718,22 290,81 296,30
Angola 68,25 67,69 31,27 27,83 36,98 39,86
Benin 11,89 49,28 11,89 49,28 0,00 0,00
Botswana 1,99 4,87 1,99 4,87 0,00 0,00
BurkinaFaso 29,32 42,00 29,32 42,00 0,00 0,00
Burundi 20,73 70,60 0,73 56,26 20,00 14,34
Kamerun 66,80 46,66 66,80 46,66 0,00 0,00
Kap Verde 1,05 3,08 1,05 3,07 0,00 0,01
Centralafrikanskarepubliken -1,47 17,42 -1,47 17,42 0,00 0,00
Tchad 40,88 42,49 40,88 42,21 0,00 0,28
Komorerna 2,02 4,38 1,67 2,46 0,35 1,92
Demokratiska republiken
Kongo54,56 49,13 19,56 20,05 35,00 29,08
Kongo -8,20 3,66 -8,20 2,49 0,00 1,17
Djibouti 0,57 7,62 0,57 7,62 0,00 0,00
Ekvatorialguinea 3,09 3,23 3,09 3,23 0,00 0,00
Eritrea 24,78 26,20 24,78 23,92 0,00 2,28
Etiopien 69,46 116,36 62,76 105,56 6,70 10,80
Gabon 16,35 20,32 16,35 19,99 0,00 0,33
Gambia 5,46 5,13 5,46 5,13 0,00 0,00
Ghana 51,20 27,22 51,20 27,22 0,00 0,00
Guinea 56,21 23,56 48,38 17,23 7,83 6,33
Guinea-Bissau 22,45 20,19 5,95 7,85 16,50 12,34
Elfenbenskusten 14,06 91,13 12,52 89,89 1,54 1,24
Kenya 13,95 90,44 10,95 88,60 3,00 1,84
Lesotho 22,64 10,33 22,64 10,33 0,00 0,00
Liberia 24,94 9,85 24,94 9,85 0,00 0,00
Madagaskar 82,17 64,91 80,44 62,86 1,73 2,05
Malawi 43,70 78,39 43,70 78,39 0,00 0,00
Mali 58,90 45,63 58,90 45,63 0,00 0,00
Mauretanien 119,44 130,32 33,44 44,16 86,00 86,16
Mauritius 5,41 9,25 5,20 9,03 0,21 0,22
Mayotte 0,45 1,51 0,45 1,51 0,00 0,00
Moçambique 67,76 72,55 65,76 69,04 2,00 3,51
Namibia 16,51 21,44 16,51 21,40 0,00 0,04
Niger 13,91 44,43 13,91 44,08 0,00 0,35
Nigeria 66,96 26,72 66,96 26,72 0,00 0,00
Rwanda 2,89 50,51 2,89 50,36 0,00 0,15
Sankt Helena -0,08 0,00 -0,08 0,00 0,00 0,00
246SãoTomé och Príncipe 2,07 5,74 1,75 5,42 0,32 0,32
Senegal 28,59 34,98 20,59 26,97 8,00 8,01
Seychellerna 2,26 4,99 -0,04 0,93 2,30 4,06
SierraLeone 14,87 45,56 3,87 33,66 11,00 11,90
Somalia 5,56 27,86 3,86 22,54 1,70 5,32
Sydafrika 133,18 110,78 133,18 110,78 0,00 0,00
Sudan 21,81 25,44 4,81 9,49 17,00 15,95
Swaziland 0,77 12,89 0,77 12,89 0,00 0,00
Tanzania 166,41 113,73 134,26 88,45 32,15 25,28
Togo 1,64 5,41 1,64 5,41 0,00 0,00
Uganda 70,00 77,01 70,00 76,60 0,00 0,41
Zambia 59,61 58,04 59,61 57,91 0,00 0,13
Zimbabwe 33,69 20,52 33,19 20,27 0,50 0,25
Söder omSahara,icke fördelade 87,58 73,07 87,58 62,70 0,00 10,37
Amerika, totalt 656,90 424,61 613,12 387,89 43,78 36,72
Nord- och Centralamerika,
totalt373,01 248,60 349,14 227,48 23,87 21,12
Anguilla -0,01 0,10 -0,01 0,10 0,00 0,00
Antigua och Barbuda -0,13 0,19 -0,13 0,19 0,00 0,00
Barbados 6,51 0,48 6,51 0,48 0,00 0,00
Belize 6,53 7,12 6,03 6,87 0,50 0,25
Costa Rica 9,60 1,41 9,60 1,41 0,00 0,00
Kuba 19,11 13,40 10,85 5,88 8,26 7,52
Dominica 11,86 5,99 11,86 5,99 0,00 0,00
Dominikanskarepubliken 20,98 15,35 20,76 15,13 0,22 0,22
El Salvador 55,32 17,75 45,32 10,60 10,00 7,15
Grenada 0,50 0,37 0,50 0,37 0,00 0,00
Guatemala 29,67 22,63 28,90 22,43 0,77 0,20
Haiti 13,19 18,46 13,19 18,41 0,00 0,05
Honduras 7,73 16,42 6,70 15,04 1,03 1,38
Jamaica 29,43 48,79 29,17 48,79 0,26 0,00
Mexiko 4,85 4,58 3,05 3,62 1,80 0,96
Montserrat 0,00 0,19 0,00 0,19 0,00 0,00
Nicaragua 45,07 34,85 44,04 33,73 1,03 1,12
Panama 9,32 3,32 9,32 3,32 0,00 0,00
SaintChristopher och Nevis 0,00 4,11 0,00 4,11 0,00 0,00
SaintLucia 12,03 18,27 12,03 18,27 0,00 0,00
SaintVincent och Grenadinerna 6,38 4,13 6,38 4,13 0,00 0,00
Trinidadoch Tobago 0,41 1,06 0,41 1,06 0,00 0,00
Turks och Caicosöarna 3,00 0,22 3,00 0,22 0,00 0,00
Nord- och Centralamerika, icke
fördelade81,66 9,41 81,66 7,14 0,00 2,27
Sydamerika, totalt 195,56 140,48 175,65 124,88 19,91 15,60
Argentina 1,15 8,69 1,15 8,69 0,00 0,00
Bolivia 9,75 29,83 8,68 29,14 1,07 0,69
Brasilien 6,40 17,12 6,40 16,69 0,00 0,43
Chile 3,27 8,77 3,27 8,77 0,00 0,00
Colombia 54,86 17,52 41,54 8,62 13,32 8,90
Ecuador 22,86 6,36 22,23 5,59 0,63 0,77
Guyana 21,36 10,16 21,36 10,12 0,00 0,04
Paraguay 2,23 8,94 1,25 8,31 0,98 0,63
Peru 13,04 23,88 9,40 21,32 3,64 2,56
Surinam 16,72 1,73 16,72 1,73 0,00 0,00
Uruguay 1,61 2,18 1,61 2,18 0,00 0,00
Venezuela 38,29 5,30 38,02 3,72 0,27 1,58
Sydamerika, icke fördelade 4,02 0,00 4,02 0,00 0,00 0,00
Amerika,ospecificerat 88,33 35,53 88,33 35,53 0,00 0,00
Asien,totalt 955,66 870,13 746,95 686,33 208,71 183,80
Mellanöstern,totalt 188,09 182,90 155,31 157,57 32,78 25,33
Iran 2,65 1,73 2,65 1,73 0,00 0,00
Irak 12,89 12,70 0,01 0,15 12,88 12,55
Jordanien 20,83 20,15 20,83 19,65 0,00 0,50
Libanon 5,83 9,69 5,83 8,35 0,00 1,34
Områdenunderpalestinsk
förvaltning86,58 123,41 68,57 114,81 18,01 8,60
Syrien 8,11 6,40 8,11 5,94 0,00 0,46
Yemen 18,25 8,56 16,36 6,89 1,89 1,67
247Mellanöstern, ickefördelade 32,95 0,26 32,95 0,05 0,00 0,21
SödraAsienoch Centralasien,
totalt466,67 409,96 341,70 310,51 124,97 99,45
Afghanistan 86,01 51,13 29,43 16,95 56,58 34,18
Armenien 17,80 11,35 10,20 9,78 7,60 1,57
Azerbajdzjan 1,60 14,27 1,60 12,79 0,00 1,48
Bangladesh 106,70 82,55 106,06 80,95 0,64 1,60
Bhutan 0,00 1,78 0,00 1,78 0,00 0,00
Georgien 42,35 26,21 29,80 18,21 12,55 8,00
Indien 110,85 83,98 95,06 67,77 15,79 16,21
Kazakstan 14,40 4,92 14,40 4,92 0,00 0,00
Kirgizistan 19,30 12,55 19,30 12,37 0,00 0,18
Maldiverna 0,00 0,06 0,00 0,06 0,00 0,00
Myanmar (Burma) 3,98 4,29 1,99 2,75 1,99 1,54
Nepal 7,44 12,40 4,75 10,71 2,69 1,69
Pakistan 32,61 50,23 26,90 50,03 5,71 0,20
SriLanka 4,38 7,90 1,96 6,26 2,42 1,64
Tadzjikistan 19,25 32,25 0,25 5,43 19,00 26,82
Turkmenistan 0,00 2,93 0,00 2,93 0,00 0,00
Uzbekistan 0,00 6,82 0,00 6,82 0,00 0,00
Södra Asien och Centralasien,
icke fördelade0,00 4,34 0,00 0,00 0,00 4,34
FjärranÖstern,totalt 217,23 230,82 166,27 171,80 50,96 59,02
Kambodja 18,60 27,01 13,70 23,47 4,90 3,54
Kina 46,27 26,39 44,12 24,03 2,15 2,36
Östtimor 41,94 30,70 30,82 30,70 11,12 0,00
Indonesien 34,13 31,68 32,23 11,51 1,90 20,17
Demokratiska folkrepubliken
Korea43,55 45,04 20,18 21,44 23,37 23,60
Laos 1,66 9,24 1,66 9,11 0,00 0,13
Malaysia 0,00 0,41 0,00 0,41 0,00 0,00
Mongoliet 1,03 4,08 0,00 2,42 1,03 1,66
Filippinerna 7,44 21,25 5,98 19,51 1,46 1,74
Thailand 6,53 10,88 2,03 6,01 4,50 4,87
Vietnam 15,66 23,73 15,13 23,19 0,53 0,54
Fjärran Östern,ickefördelade 0,42 0,41 0,42 0,00 0,00 0,41
Asien, ospecificerat 83,67 46,45 83,67 46,45 0,00 0,00
Oceanien,totalt 65,82 68,96 65,74 68,96 0,08 0,00
Cooköarna 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Fiji 10,71 0,94 10,63 0,94 0,08 0,00
Kiribati 6,60 0,41 6,60 0,41 0,00 0,00
Marshallöarna 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Mikronesien 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Nauru 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Niue 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Palau 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
PapuaNya Guinea -0,18 13,81 -0,18 13,81 0,00 0,00
Samoa 3,08 11,35 3,08 11,35 0,00 0,00
Salomonöarna 0,22 35,43 0,22 35,43 0,00 0,00
Tonga 6,25 0,24 6,25 0,24 0,00 0,00
Tuvalu 0,00 1,42 0,00 1,42 0,00 0,00
Vanuatu 2,96 4,96 2,96 4,96 0,00 0,00
Wallis-och Futunaöarna 3,92 0,00 3,92 0,00 0,00 0,00
Oceanien, ickefördelade 32,26 0,40 32,26 0,40 0,00 0,00
De minst utveckladeländerna,
ospecificerat857,53 578,07 704,46 433,86 153,07 144,21
Multilateralt bistånd 207,25 495,96 207,25 495,96 0,00 0,00
UNRWA 57,25 54,58 57,25 54,58 0,00 0,00
Världslivsmedelsprogrammet 90,00 91,38 90,00 91,38 0,00 0,00
Biståndettill djupt skuldsatta
fattiga länder0,00 350,00 0,00 350,00 0,00 0,00
Världshälsofonden (GHF) 60,00 0,00 60,00 0,00 0,00 0,00
Del I (ODA), totalt 5.994,02 5.891,76 4.975,85 4.969,83 1.018,17 921,93
248DelII:Övergångsländeroch–territorier-Offentligtbistånd(OA)
Mera avanceradeutvecklingsländer 42,59 47,22 11,84 17,26 30,75 29,96
Aruba 0,50 0,29 0,50 0,29 0,00 0,00
Bahamas -1,03 0,84 -1,03 0,84 0,00 0,00
Bermuda 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Brunei 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Caymanöarna 0,10 0,00 0,10 0,00 0,00 0,00
Taiwan 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Cypern 18,80 3,58 0,00 0,00 18,80 3,58
Falklandsöarna 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
FranskaPolynesien -0,01 6,16 -0,01 6,16 0,00 0,00
Gibraltar 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Hongkong, Kina 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Israel 15,01 29,91 3,06 3,53 11,95 26,38
Korea 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Kuwait 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Libyen 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Macao 0,00 0,10 0,00 0,10 0,00 0,00
NederländskaAntillerna -0,20 4,84 -0,20 4,84 0,00 0,00
Nya Kaledonien 9,46 0,27 9,46 0,27 0,00 0,00
Nordmarianerna 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Qatar 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Singapore 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
FörenadeArabemiraten 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
BrittiskaJungfruöarna -0,04 1,23 -0,04 1,23 0,00 0,00
De meraavancerade
utvecklingsländerna, icke
fördelade0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00
Ländernai Central-och
Östeuropa/denya oberoende
staterna3.692,30 1.761,18 389,94 369,31 3.302,36 1.391,87
Vitryssland 1,12 3,57 0,92 3,38 0,20 0,19
Bulgarien 348,45 155,27 1,07 0,13 347,38 155,14
Tjeckien 178,06 89,33 0,38 0,70 177,68 88,63
Estland 70,15 30,53 0,00 0,09 70,15 30,44
Ungern 242,18 185,90 0,53 0,00 241,65 185,90
Lettland 117,14 53,76 0,00 0,00 117,14 53,76
Litauen 186,10 68,33 0,00 0,16 186,10 68,17
Polen 1.049,82 315,85 0,28 0,04 1.049,54 315,81
Rumänien 691,91 243,89 0,00 0,80 691,91 243,09
Ryssland 152,65 109,37 112,30 84,84 40,35 24,53
Slovakien 148,58 66,17 0,00 0,13 148,58 66,04
Ukraina 109,83 108,70 108,91 107,31 0,92 1,39
Ländernai Central-och
Östeuropa,icke fördelade230,56 136,07 0,00 0,00 230,56 136,07
De nya oberoendestaterna,icke
fördelade165,12 178,76 164,92 171,73 0,20 7,03
Ländernai Central-och
Östeuropa/denya oberoendestaterna, icke fördelade0,63 15,68 0,63 0,00 0,00 15,68
Del II (offentligt bistånd), totalt 3.734,89 1.808,40 401,78 386,57 3.333,11 1.421,83
Totalsumma del I & II (ODA+OA) 9.728,91 7.700,16 5.377,63 5.356,40 4.351,28 2.343,76
2497. BILAGOR
Här redovisas flera avde insatser somgjordes under 2001 isamband med den EG-reformsom
beskrivs ikapitel1. I det första avsnittet ges detaljerade upplysningar om harmoniseringen av
avtalsförfaranden och finansiella förfaranden. I det andra avsnittet beskrivs den ekonomiska
eftersläpningen vad gäller utestående åtaganden den 31 december 2000, och de framsteg som
gjorts för att komma tillrätta med den. De följande avsnitten handlar om andra större insatser
inom ramen för reformen, som granskning, EuropeAids innovationsgrupp, gemenskapens
förhållande tillandra större internationella biståndsgivare och åtgärder för ökad öppenhet och
tydlighet.
7.1. Harmonisering av avtalsförfaranden och finansiella förfaranden
Under 2001 gjordes betydande framsteg i harmoniseringen av avtalsförfaranden och
finansiella förfaranden.
Byrån för samarbete EuropeAid började tillämpa Practical Guide to EC external aid
contract procedures i samarbetsprogrammen och i olika mottagarländer inom byråns
ansvarsområde. Detta omfattade kurser i Bryssel och vid kommissionens
delegationer (se siffrorna nedan). I handboken anges även hur ledningsarbetet skall
överföras när projekt imottagarländerna överlåts.
I december 2001 färdigställdes både byråns handbok för externa åtgärder som
finansieras via Europeiska gemenskapernas allmänna budget (Finance Guide) och
den uppdaterade versionen av denna handbok för åtgärder som finansieras via densjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden. I handböckerna, som kan läsas på
byråns intranät, förklaras de finansiella förfaranden som finns. Där återfinns
detaljerade beskrivningar av de nya ekonomiska rutinerna för åtaganden, avtal,
utbetalningar, återvinning och åtagandeavslut som avser åtgärder som finansieras via
den allmänna budgeten. Rutinerna godkändes och fastställdes av byråns ledning i
juni och november 2001. Båda handböckerna bygger på den nya fördelningen av
uppgifter, befogenheter och ansvar mellan huvudkontor och delegationer somanges i
riktlinjerna för delegeringen.
Den8 november 2001 undertecknade kommissionen och Världsbanken ett ramavtal
angående förvaltningsfonder och samfinansiering. I detta finns avtalsmallar att
använda både när kommissionen ger bidrag till förvaltningsfonder med endast en
biståndsgivare och till sådana som tar emot bidrag från flera. Samarbetet mellan
kommissionen och Världsbanken kommer nu att fungera smidigare. Byrån för
samarbete EuropeAid ingick även en överenskommelse i kommissionens namn med
FN angående tillämpningsvillkoren för överenskommelsen från 1994 om
kontrollklausulen. Frågan hade länge varit en stötesten i förhållandet mellan EG och
FN. Genom överenskommelsen har parterna kunnat påbörja en mer genomgående
omarbetning av ramavtalet från 1999 mellan EG och FN för att anpassa detta till det
starkare samarbete de vill bygga.
Utbildning
Under 2001 genomförde Byrån för samarbete EuropeAid följande kurser:PracticalGuide to EC externalaid contract procedures
250Bryssel: 8 utbildningstillfällen för sammanlagt 260 deltagare
Delegationer: 3 utbildningstillfällen för sammanlagt 124 deltagare
Finansiellt genomförande
Bryssel: 4 utbildningstillfällen för sammanlagt 100 deltagare
Övriga siffror
Under 2001 administrerade Byrån för samarbete EuropeAid (Budget och Europeiska
utvecklingsfonderna)
över 26.000utbetalningar avtotalt 5,2 miljarder euro,
över 1.600åtaganden förtotalt 5,6 miljarder euro.
Uppgifter ombyråns webbplats under 2001:
•Under rubriken”Anbudsgivning” infördes 3.270 dokument under 2001 (varav 891
var anbuds- eller förslagsinfordringar).
•Besök (per månad): över 4 miljoner.
•Laddade html-sidor (permånad): över 700.000.
7.2. Externt bistånd och ”RAL”
”RAL”, eller utestående åtaganden, är beteckningen på avsatta medel som ännu inte
betalats ut. Termen kommer från det franska reste à liquider , ungefär ”återstår att
betala”. Utestående åtaganden definieras somdifferensen mellan alla anslagna medel
under de gångna åren minus alla utbetalda eller indragna medel.
Begreppet kan härledas ur budgetförordningen, där det i artikel1.4 anges två slags
anslagsbemyndiganden avsedda för åtgärder som spänner över mer än ett budgetår,
nämligen:
•Åtagandebemyndiganden, med en årlig begränsning av åtaganden som kan ingås
med tredje man.
•Betalningsbemyndiganden, som är avsedda att täcka planerade utbetalningar till
tredje manunder ett visst år.
Vissa av de utestående åtagandena är motiverade eftersom åtaganden gäller framtida
utbetalningar. Eftersläpande åtaganden betecknar kommissionen dock som antingen
”gamla” eller ”vilande”. Gamla åtagandenär sådana somgjorts för mer femår sedan,
ochvilande är sådana somdet inte gjorts något åt under de senastetvå åren.
Att minska de sammantagna utestående åtagandena var en prioriterad fråga redan
innan Byrån för samarbete EuropeAid inrättades. Alla gamla och vilande åtaganden
håller nu på att granskas. Arbetet med dettaoch med att kontrollera deras andel av de
sammantagna åtagandena pågick under hela 2001.
2517.2.1. Gamla åtaganden
Frånoch med 2001 räknas åtaganden från1995 somgamla.
7.2.1.1. Före 1995
– I november 1999 gjordes en första genomgång av de budgetposter där EG:s
externa bistånd ingår i kategori IV i budgeten. (Detta omfattar Asien,
Latinamerika, Medelhavsländerna, Balkanländerna samt Central- ochÖsteuropa.)
– De utestående åtagandena minskade med 60 %, från 1.092,34 miljoner euro till
429,7 miljoner euro. Detta härrör både från utbetalningar (301,85 miljoner euro)
och indragna anslag (360,80 miljoner euro). Antalet budgetåtaganden utan
innestående medel minskade med 67 %, från 1.662 till 548. Sedan den första
genomgången har sammanlagt 1 114 budgetåtaganden från tiden före 1995
avslutats i räkenskaperna (inga innestående medel vid utgången av 2001),
antingen på grund av att de fullgjorts eller för att anslagen dragits in.
Ursprungligenvar dessa utestående åtaganden251 miljoner euro.
– Räknar man antalet åtaganden som fått indragna anslag (1.114) samt åtaganden
som granskats eller håller på att granskas (536) hade 99,2 % av de ursprungliga
gamla åtagandena behandlats vid utgången av2001 .
7.2.1.2. 1995
Från och med 2001 ingick även åtaganden från 1995 i den systematiska
utvärderingen. Under förra året
minskade värdet på de utestående åtagandena med 61 %, från 656,8 miljoner euro till
456 miljoner euro,
minskade antalet budgetåtagandensominte avslutats med 42 %, från524 till305.Under 2001 avslutades sammanlagt 219 budgetåtaganden från 1995 i
räkenskaperna (åtaganden utan innestående medel vid utgången av 2001),
antingen på grund av att de fullgjorts eller för att anslagen dragits in. Vid
ingången av2001 stoddessa utestående åtaganden för43,3 miljonereuro.
Minskningen på 200,8 miljoner euro för utestående åtaganden som bemyndigades
1995 härrördels frånutbetalningar (106,3 miljoner euro), dels på betydande indragna
anslag (94,59 miljoner euro).
Räknar man antalet åtaganden som fått indragna anslag (219) samt åtaganden som
granskats eller håller på att granskas (283) hade 96 % av de ursprungliga
åtagandena från 1995 somfrån och med 2001 ingåri utvärderingen behandlats .
7.2.1.3. Prognos för ejavslutade åtaganden(före 1995 + 1995)
Anmälda som pågående
– Enligt inkomna uppgifter gäller 97 budgetåtaganden som ingåtts före 1995
pågående projekt som innebär juridiskt bindande förpliktelser. Dessa åtaganden
står för 313,23 miljoner euro, vilket motsvarade 73 % av de utestående
åtagandena vid årets slut. 39 åtaganden, till ett samlat värde av 131 miljoner euro,
har fått ett senarelagt slutdatum. Nästan alla dessa åtaganden gäller Asien och
252Medelhavsområdet. Beslut om att senarelägga slutdatum har fattats från fall till
fall. Vissa projekt hade kommit i gång efter betydande förseningar, och man var
nu i färd med att uppfylla förväntningarna i de aktuella länderna. Några projekt
har lanserats på nytt efter granskning.
– För 1995 är andelen pågående åtaganden fortfarande stor: 87 utestående
åtagandentillett sammanlagt värde av352 miljoner euro (77 %).
Ärenden att avsluta
Större delen av de åtaganden som ingåtts före 1995 (som endast står för en liten del
av de icke utbetalade medlen) bedömdes inte gälla pågående projekt och håller på att
avslutas. Samma sak gäller åtagandena från 1995 (180 stycken; icke utbetalademedel till ett sammanlagt värde av 82,6 miljoner euro). 449 åtaganden som ingåtts
före 1996 skall avslutas. Arbetet med detta kommer att prioriteras under första
halvåret 2002. Vissa av dessa ärenden har redan fått anslagen nedsatta till 1 euro (63
åtagandensomingåtts före 1995och8 från1995).
7.2.1.4. Sammantagenutveckling avgamla åtaganden1999–2001
I nedanstående tabell redovisas utvecklingen de senaste två åren för icke avslutade
åtaganden som kommer att vara ”gamla” 2002. Man kan utläsa administrationens
fortsatt stora ansträngningar att som en del av det normala arbetet avsluta ett stort
antalåtagandenäven innande räknas som”gamla”.
Endast Europe-Aid 23.11.99 31.12.99 31.12.00 31.12.01
Antal åtaganden 1.663 1.497 841 548 Före1995
RAL
(Miljoner euro)1.092,65 1.015,44 741,02 429,7
Antal åtaganden 761 524 305 Budgetåret1995
(Miljoner euro) 936,74 656,87 455,98
Antal åtaganden 1.109 776 509 Budgetåret1996
(Miljoner euro) 1.249,23 928,25 685,98
1.663 1.497 1.365 1.362 TOTALT
GAMLAAntal åtaganden
RAL 1.092,65
miljoner
euro1.015,44
miljoner
euro1.397,89
miljoner
euro
(+37 %)1.571,66
miljoner
euro
(+12 %)
7.2.2. Vilande åtaganden
De slutliga uppgifterna för 2001 visar sammanlagt 1.482 vilande budgetåtaganden i
räkenskaperna, vilket motsvarar utestående medel till ett värde av 1.319 miljoner
euro. Detta är en förbättring jämfört med slutsiffrorna för 2000, och innebär att de
utestående åtagandena sammantaget minskat med 15 %, samt att antalet vilande
åtaganden minskat med 20 %. Som framgår av tabellen nedan över utvecklingen
1999–2001 har den lilla försämring somnoterades islutet av2000 alltså vänts.
VILANDE Utgången av1999 Utgången av2000 Utgången av2001
Antalåtaganden 2 223 1 932 1 482
Integamla 1 180 1 055 735
Totalt RAL 1 537 1 558 1 319
253(i miljoner euro)
Integamla 13 1 4 13 5 0 10 2 9
”integamla” 95/96/97 96/97/98 97/98/99
Det är värt att notera att ärendenas sammansättning inte är densamma som i början
av2001. Många av de åtaganden somdå var vilande är inte det idag. Under tiden har
andra tillkommit. Ommanendast ser till hur utvecklingen varit för de åtaganden som
var vilande i början av 2001 har minskningen i själva verket varit betydande:
815 miljoner euro. Denna minskning vägs dock tillviss delupp av de åtaganden från
budgetåret 1999 där inga utbetalningar ännu gjorts: 576 miljoner euro. Alltså
uppgick nettominskningen av utestående åtaganden för vilande projekt vid utgången
av2001 till239 miljoner euro.
En granskning av vilande åtaganden utifrån det år de bemyndigades leder inte till
någon större förändring av det mönster som beskrivits tidigare. En stor andel av de
utestående beloppen (78 % under 2001)och hälften av alla vilande åtaganden är från
de senare åren(97, 98, 99).
Analyserar man spridningen utifrån kriteriet utbetalning (utförda utbetalningar eller
orörda medel) kvarstår iprincip ett tidigare konstaterat fenomen, dvs. den stora andel
av utestående vilande medel (RAL) som kan hänföras till åtaganden där inga medel
betalats ut. För 20 % av alla vilande budgetåtaganden har inga medel betalats ut, och
dessa utgör 80% av alla utestående åtaganden för vilande projekt (andelen ett år
tidigare var 19 % respektive 81 % av alla utestående åtaganden). Även om
proportionerna inte ändrats har naturligtvis det sammantagna värdet för utestående
åtaganden där inga medel betalats ut minskat i takt med den generella minskningen,
från 1.256 miljoner euro till 1.061 miljoner euro. Den senare siffran är fortfarande
alltför hög. Det slutliga målet är naturligtvis att det inte skall finnas några vilande
åtaganden där inga medel betalats ut, vilket i praktiken skulle innebära att projekten
måste komma igång inom två år efter det år då anslagen beviljades, förutom vid
verkligforce majeure .
Granskningen utifrån region ger mer eller mindre samma resultat som förra året:
Budgetkapitel B7-4 (Medelhavsområdet) står för hälften av alla medel knutna till
vilande åtaganden och 55 % av de icke utbetalade medlen för vilande åtaganden där
inga medel betalats ut. Fyra stora program (samarbete med Medelhavsområdet,
Asien och Latinamerika samt livsmedelsbistånd) står för 90 % av alla utestående
åtaganden för vilande projekt, och 84 % av den del som kan hänföras till åtaganden
där inga medel betalats ut.
Jämför man uppgifterna vid årsskiftet 2000 och 2001, står budgetposten gällande
samarbete med Asien för den största procentuella minskningen av icke utbetalade
medel för vilande åtaganden: -59 %.
Siffrorna för Medelhavsområdet kräver en förklaring: de totala anslagen för B7-4 har
ökat från 576 miljoner euro till 667 miljoner euro. Det beror på att åtagandena för
Turkiet som belastar budgetposten för MEDA, som administreras av
Generaldirektoratet för utvidgning, har ökat betydligt i och med att budgetåret 1999
har tillkommit. Om budgetåtagandena för Turkiet lämnades åt sidan skulle man
faktiskt kunna konstatera en minskning, om än liten, från 519 miljoner euro till
508 miljoner euro.
254Siffrorna för det samlade budgetkapitlet B7-6 bör också preciseras utifrån
budgetpost. Budgetposten för miljö och tropiska skogar (B7-6200) står för en stor
del, 61,7 miljoner euro av sammanlagt 104 miljoner euro. (60 % av de icke
utbetalade medlenochen fjärdedelavalla vilande åtaganden.) Avstörrebetydelse är
att andelen åtaganden där inga medel betalats ut är ännu högre: 79 % av värdet
härstammar från denna budgetpost. Andelen vilande åtaganden där inga medel
betalats ut för B7-6200 (43,7 miljoner euro) är den högsta bland alla budgetposter
ochbudgetkapiteliförhållande tillandelen åtagandebemyndiganden (under 2001 och
även 2002). Detta är mer än budgetvärdet för nya bemyndiganden under ett helt år
(40 miljoner euro), och är således ett tecken på svårigheter att genomföra
programmen.
Den granskning av vilande budgetåtaganden för denna budgetpost som genomfördes
2001 visade på ett mönster av illa underbyggda finansieringsbeslut. Projekt som inte
var tillräckligt väl definierade vid beslutstillfället fick utformas i efterhand, och var
alltså långt ifrån klara för upphandling. Dålig uppföljning av de åtaganden som
skulle genomföras gav även upphov till ett berg av avstannade projekt som inte
kontrakterats, och i förlängningen till vilande budgetåtaganden. Den granskning av
alla vilande åtaganden som genomfördes under 2001 kommer under 2002 att
medföra att anslagen till många vilande, icke kontrakterade åtaganden från 1996,
1997, och1998 dras in.
Syftet med de förändringar som gjordes i handläggningen under 2001 var att
garantera att endast mogna projekt läggs fram för kommissionen, det vill säga att
endast projekt som är så pass väl förberedda att de kan kontrakteras inom ett år skallbeviljas anslag. Dessutom utlystes 2001 för första gången en formell
förslagsinfordran med standardiserade anmälningshandlingar och urvalskriterier som
syftade till att garantera att mogna projekt föreslogs. En första serie projekt
beviljades anslag genom bemyndiganden 2001, och en andra omgång kommer att få
anslag 2002.
7.2.3. Utvecklingen av ”onormala” utestående åtaganden (vilande och gamla)
”Onormala” utestående åtaganden har definierats som ”gamla” eller ”vilande”
åtaganden.
Andelen ”onormala” utestående åtaganden (gamla samt vilande som inte är gamla)
uppgick vid början av 2000 till 23 %. Det har nu minskat till 21% i och med att
åtaganden från 1996 redan klassas som gamla och att det turkiska MEDA-projektet
inte längre administreras av Byrån för samarbete EuropeAid. Med MEDA blir
andelen22 % (på grund avdet storaantalet vilande åtaganden iTurkiet).
Det bör uppmärksammas att i båda fallen minskade andelen för de åtaganden som
administreras avEuropeAid. Medandet har skett en liten minskning iabsoluta tal för
de utestående åtagandena, har minskningen av antalet vilande åtaganden för de
onormala varit betydande. Tillsammans speglar resultaten en verklig förbättring; en
minskning av andelen på grund av en ökning av de utestående åtagandena skulle inte
nödvändigtvis visa på någonsådan.
När det gäller antalet åtaganden ser andelen ut att ha försämrats, från 34 % till 36 %
gamla eller vilande åtaganden. Återigen måste de enskilda faktorernas del i resultatet
granskas. Antalet gamla eller vilande åtaganden har minskat betydligt, med 14 %,
255även om åtaganden från 1996 räknas som gamla. Det totala antalet åtaganden har
alltså minskat dramatiskt, delvis på grund av att ärenden avslutats, men också på
grund av att man under 2001 började ta hänsyn till primära åtaganden (övergripande
åtaganden) i redovisningssystemet Sincom2, som används flitigt för det externa
biståndet. Endast primära samt enskilda åtaganden beaktas, inte sekundära åtaganden
angående primära.
7.2.4. Arbetet med att avsluta åtaganden och dra tillbaka anslag
Under 2001 drogs anslag för 591 miljoner euro t illbaka från de åtgärder som
EuropeAid administrerar. Detta berodde inte endast på arbetet med att avsluta gamla
åtaganden, utan också på den stora genomgången av alla ärenden. Avsatta medel för
gamla åtaganden som ingåtts före 1996 uppgår till 290,78 miljoner euro (196,18 från
åren före 1995, plus 94,59 från budgetåret 1995), ungefär hälften av det belopp som
drogs in2001. De indragna medlenkanhärrörafrån såväldelvis indragna anslag som
frånavslutade åtgärder där icke utbetalade medeldras in helt.
Ansträngningarna för att avsluta ärenden speglas bäst av antalet åtaganden som
fullgjordes eller fick helt indragna anslag under året (inga utestående åtaganden), och
sominte överförstillnästa budgetår.
7.2.5. Slutsatser
Övergripande resultat och allmänna kommentarer
Efter att ekonomiavdelningen arbetat oavbrutet med gamla åtaganden under två år
har högenmedärendensomväntar påatt avslutasminskat betydligt iomfång.
När det gäller vilande åtaganden har det skett en minskning för de enskilda åren, och
även i förhållande till 1999 (en smärre ökning kunde konstateras 2000). Tittar man
endast på EuropeAids ärenden understiger anslagen till vilande åtaganden nu
1 miljard euro. Denlilla försämring somkunde konstateras förra året har vänts.
I båda fallen har det gjorts stora framsteg, såväl när det gäller siffrorna som
medvetenheten om att det är nödvändigt att kontrollera de aktiva budgetåtagandena
och se till att antalet inte växer obegränsat.
På ett mer allmänt plan är det dock viktigt att även fortsättningsvis bearbeta de
rutiner som gjorde det möjligt att få en så stor eftersläpning under årens lopp. Tre
lika viktiga faktorer kan urskiljas: Det saknades ett väl fungerande datasystem med
kapacitet att hantera både projektens alla faser och de administrativa besluten. Det
rådde också stor brist på handläggare till det växande antalet projekt. Dessutom
prioriterade inte den högsta ledningen all typ av handläggning; att sjösätta nya
initiativ ansågs ofta mer ärofullt än att se till att de som fanns fullföljdes. Dessa
faktorer, i synnerhet frågan om datasystem, har desto större betydelse i en
organisation som i stor utsträckning är geografiskt och funktionsmässigt
decentraliserad.
När det gäller vilande åtaganden, utgör, som påpekats vid flera tillfällen, åtaganden
inom de större geografiska samarbetsprogrammen där inga utbetalningar gjorts den
större delen i ekonomiskt hänseende. För att kunna komma till rätta med problemet
måste tiden kortas från det att beslutet fattas, budgetåtagandet görs,
256finansieringsöverenskommelserna undertecknas, kontrakt skrivs och utbetalning
sker.
Den tid det tar att underteckna finansieringsöverenskommelserna, skriva avtal för
den tekniska ledningen (European technical co-direction) och skapa en gemensam
ledningsstruktur tillsammans med biståndslandet ser ut att vara ett av de avgörande
leden i processen eftersom dessa uppgifter ligger efter själva beslutet om
budgetåtagande. När det gäller finansieringsöverenskommelserna borde de ha
förhandlats färdigt och vara klara att undertecknas när beslutet om budgetåtagande
fattas. I fråga om tekniskt stöd, bör särskilda riktlinjer arbetas fram samtidigt som
den interna kommissionens finansieringsbeslut för att på så sätt underlätta att
projektensnabbt kommer igång. Kanske skulle manävenkunna fundera över omdet
verkligen är nödvändigt och effektivt att för varje projekt bygga upp dessa strukturer
från början, och om det inte vore möjligt att i ökad utsträckning förlita sig på den
lokala förmågan, både vid de nu överlåtna delegationerna och biståndslandets
förvaltning, antingenhelt eller medhjälp frånutlandet.
En stort steg som kommer att tas inom kort gäller förändringen av
budgetförordningen och kravet på att projektkontrakt skrivs inom tre år efter
budgetåtagandet. Detta kommer tveklöst att medföra en betydande förändring av
projektens syfte ochhur de planeras. Större program måste läggas upp i faser, kanske
bestående av flera kortare projekt, vara fysiskt och ekonomiskt självständiga, kunna
kontrolleras och ingå iensamordnad programplanering på medellång sikt.
7.3. Utvärdering
7.3.1. Resultatfrån utvärderingen 2001
Mänskliga rättigheter, gott styrelseskick och demokrati: Utvärderingarna visade
att det fortfarande är långt tills mänskliga rättigheter blivit en grundläggande fråga på
alla nivåer inom kommissionen, med gemensamma mål och en enhetlig strategi för
alla samarbetsprogram och politiska förbindelser. Det är tydligt att kommissionen
behöverdefinieraområdet för mänskliga rättigheter, demokratiochgott styrelseskick
bättre, ochse tillatt det skapas bättre förståelse för den uppgift de olika enheterna för
mänskliga rättigheter inom kommissionen har. Även antalet prioriterade områden i
budgetposterna för mänskliga rättigheter behöver begränsas för att garantera att
tillräckliga resurser avsätts för att nå uppsatta mål. Det skulle kunna innebära att
nationella och regionala målsättningar läggs fast och att komplementariteten mellan
medlemsstater, icke-statliga organisationer och andra organ förbättras. Delar av
resultatentogs med ikommissionens meddelande avden8 maj2001142.
GENOMFÖRDA UTVÄRDERINGAR2001
1. Sammanställning av utvärderingar av mänskliga rättigheter, gott styrelseskick
ochdemokrati
1.1 Utvärdering av positiva åtgärder för utveckling av mänskliga resurser i AVS-länderna
1995–1999
1.2 UtvärderingavEG:s ochEuroparådets gemensamma program1995–2001
1.3 Utvärderingavåtgärder för väljarupplysning1992–2000
1.4 Sammanfattanderapportommänskliga rättigheter, gott styrelseskickoch demokrati
142KOM(2001) 252slutligavden 8 maj2001.
2572. Sammanställning av utvärderingar av insatser för ekonomiskt samarbete
2.1 Utvärdering av det finansiella stöd till länderna i Medelhavsområdet som förvaltas av
Europeiska investeringsbanken(EIB) på EG:s vägnar
2.2 Utvärdering av det ekonomiska samarbetet mellan EG och partnerländerna i Asien
och Latinamerika (ALA)
2.3 Tacis EnterpriseRestructuring Facility (TERF) – Ryssland
2.4 Det gränsöverskridande initiativet (ITF)
3. Sammanställning av utvärderingar med koppling till arbetet för minskad
fattigdom
3.1 Utvärdering av EG:s politik för säkerställande av livsmedelsförsörjning, förvaltning
avlivsmedelsbiståndochprogramtillstödför livsmedelsförsörjningen
3.2 Utvärdering av åtgärder som samfinansieras med europeiska icke-statliga
organisationer
3.3 UtvärderingavutbildningssektorniEG-stödtill AVS-länderna
4. Sammanställning av utvärderingar av nationellochregionalprogramplanering
4.1 Albanien
4.2 F.d. jugoslaviska republikenMakedonien
4.3 Moldavien
4.4 Burkina Faso
4.5 Namibia
4.6 Uganda
4.7 Utvärdering av det regionala samarbete mellan PALOP-länderna (Afrikanska länder
medportugisiska somofficiellt språk) somfinansieras via Europeiska utvecklingsfonden
Ekonomiskt samarbete : Det mest slående med EG:s insatser på området var hur
mycket de skilde sig åt, vilket speglade vitt skilda uppfattningar och sätt att ta sig an
uppgiften. På det stora hela kunde två kategorier urskiljas. Den första består av
program som var inriktade på den ”stimulerande miljön för den privata sektorn” i
form av lagstiftning, myndighets- och skatteregler samt ekonomisk och fysisk
infrastruktur. Den andra kategorin utgörs av direkt och indirekt stöd till den privata
sektorn i form av investeringar eller etableringsstöd. Genom undersökningarna
konstaterades bland annat att uppfattningen om det ekonomiska samarbetet, vad det
bestod ioch hur det realiserades i de olika regionerna förändrades över tiden, och att
valet av instrument var mycket spritt och illa underbyggt. Betydelsen av att skapa en
”stimulerande miljö” för utvecklingen av den privata sektorn bekräftades också. Fler
undersökningar omekonomiskt samarbete pågår.
Minskning av fattigdomen: Fattigdom definieras inte bara utifrån otillräckliga
inkomster och små ekonomiska omständigheter, utan också med tanke på utsatthet
och faktorer som bristande tillgång till livsmedel, utbildning och andra
grundläggande behov. Endast varaktig tillväxt är inte tillräckligt. Programmet pågår
fortfarande, men de centrala resultaten av de tre utvärderingar som genomförts på
området under 2001 består i
•att samfinansiering i samarbete med icke-statliga organisationer gav EU:s
utvecklingspolitik en ny positiv sida, även om budgetposten kunde användas för
alltför många åtgärder för att fokuseringen på åtgärder för att bekämpa
fattigdomen skall vara konsekvent (utvärderingen har använts för en ny dialog
med icke-statliga organisationer),
258•att medan det gjorts stora kvalitetsförbättringar i EU:s politik för
livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet har genomförandet halkat efter, bland
annat på grund av otillräcklig ledningskapacitet (utvärderingen användes nyligen i
ett meddelande tillrådet ochparlamentet ifrågan),
•att det inte gjorts några aktiva insatser för att koppla utbildningsstöd direkt till
strategier för att minska fattigdomen trots förbättrat stöd till utbildning i AVS-
länderna.
Granskningar av landstrategier: Viss försiktighet måste iakttagas när det gäller att
dra några allmänna slutsatser utifrån det fåtal undersökningar som gjorts för
programperioden 1996–2000. Man kan dock se att effektiviteten i kommissionens
lokala program varierar, vilket pekar på två olika behov. Dels behöver strategi- och
programplaneringen harmoniseras, vilket har påbörjats genom den interna
kvalitetsstödsgruppens arbete och arbetet med landstrategiska dokument, dels måste
de fastställda målen blir mer enhetliga. Detta kan uppnås genom starkare och
enhetligare kopplingar och kommunikation både på alla nivåer i den Brysselbaserade
förvaltningen och mellan förvaltningen och delegationerna. I undersökningarna
framkom följande:
•Kvaliteten på de politiska och socioekonomiska analyserna av tillståndet i olika
länder som legat till grund för strategi- och programdokumenten har varit
skiftande. Också när de har varit bra har de inte alltid beaktats i
programdokumenten.
•Alltför ofta gick man miste om möjligheter trots att kommissionen ofta har haft
goda möjligheter att hjälpa till att stärka den lokala kapaciteten inom statliga och
andra institutioner.
•I de fall där minskning av fattigdomen hade högsta prioritet avspeglades detta inte
alltid särskilt tydligt i de lokala programmen.
•Delegationerna tyngdes ofta av betungande administrativa uppgifter och av ett
alltför storttryck på deras tjänster.
•Sektorbaserade tillvägagångssätt fungerade bättre än projektbaserade,
förmodligen därför att kommissionen var tillräckligt flexibel för att snabbt kunna
dra sig ur sektorer om stödet visade sig ineffektivt och detta knappast kunde
förbättras.
Kommissionen har ofta stått för en effektiv samordning av bistånd, framför allt när
det gäller bistånd från EU:s medlemsstater. För att minska överlappningen, öka
komplementariteten och förbättra samordningen av budgetstöden behövs det dock
mer enhetliga samrådsförfaranden med Bretton Woods-institutionerna.
7.3.2. Prioriterade åtgärder som framkommit vid granskningen 2001
På det hela taget var resultatet av undersökningarna uppmuntrande. Rent allmänt
visade de dock påett behovatt fokusera mer på
•målen, medan valet och sammansättningen av instrument bestäms av
kommissionenochbiståndslandet,
259•flexibilitet när det gäller finansieringen , och det är särskilt viktigt att EU-
insatserna inte läggs under en budgetpost somgäller enenda slags åtgärd,
•förenklad administration för EU-åtgärder när de skall genomföras. Under
granskningsperioden var det administrativa arbetet betungande och verkade
hämmande på effektiviteten.
7.3.3. Granskningar under 2002 och senare
Utvärderingsstrategin för perioden 2002–2006143och arbetsprogrammet för 2002
antogs vid det möte styrelsen för Byrån för samarbete EuropeAid höll i november.
Strategin för 2002–2006 återges ikapitel5.
Strategin grundas på en kombination av olika utvärderingspunkter: geografiska
aspekter (länder ochregioner), sektor- eller temaaspekter, finansiella instrument samt
uppsatta regler. Alla dessa aspekter har visat sig nödvändiga för att ge ledningen
hållpunkter och fast grund för att bättre kunna avgränsa de prioriterade
utvecklingssektorerna. Dessutom kan kommissionen använda dem för att bedöma
sina egna starka och svaga sidor i varje sektor jämfört med andra biståndsgivare, och
också för att välja det bästa instrumentet eller den bästa kanalen för biståndet alltefter
sammanhang och avsikt. Naturligtvis kan styrelsen alltid begära enstaka
utvärderingar när behov föreligger eller iakuta fall.
Under 2001 infördes ett nytt allmänt resultatorienterat övervakningssystem (se
kapitel5), med stöd av utvärderingsenheten under viss tid. Detta kommer att öka
strömmen av administrativ styrinformation avsevärt och förbättra utvärderingarnas
inriktning ochkvalitet.
Förstärkning av utvärderingarnas kvalitet och användbarhet
•Spridning och feedback
– Större utvärderingsresultat har regelbundet rapporterats till Byrån för samarbete
EuropeAid.
– Flertalet utvärderingar avslutas med ett seminarium där centrala resultat och
rekommendationer läggs fram för intresserade tjänsteförvaltningar, ledningen och
experter. I vissa fall diskuteras utvärderingsrapporterna i lämpliga forum med
företrädare för medlemsstaterna.
– Den interna kvalitetsstödsgruppen har fått iuppgift att successivt harmonisera och
förbättra kvaliteten på planeringen, bland annat med ett fullständigt beaktande av
relevanta granskningsresultat. Chefen för utvärderingsenheten deltar i
kvalitetsstödsgruppens arbete och kan kontrollera i vilken utsträckning lärdomar
frångranskningen leder tillnågot.
– Förbättring av ”fiche contradictoire”: På dessa faktablad ställs
utvärderingsrekommendationer och resultat mot de aktuella förvaltningarnas svar
(i en andra spalt). Syftet är att informera kommissionsledamöterna om
överenskomna förändringar eller orsaken till att rekommendationerna inte
godtogs. Vid styrelsens möte i november 2001 beslutades det om en tredje spalt
143Finnstillgänglig påvår webbplats:http://europa.eu.int/comm/europeaid/evaluation/index.htm
260för att ange i vilken utsträckning man följt de överenskomna
rekommendationerna.
– Utvärderingsrapporter som gjorts på uppdrag av utvärderingsenheten publiceras i
sin fulla lydelse under rubriken ”Utvärdering” på Byrån för samarbete
EuropeAids webbplats144. Dessutom finns det en databas med
projektutvärderingsrapporter som kommissionen finansierat. Själva
utvärderingarna har samtliga genomförtsavexterna expertkonsulter.
•Utbyte av utvärderingserfarenheter och information med medlemsstaterna
och andra
Under 2001 hölls två möten med medlemsstaternas utvärderingsmyndigheter där
planerade, pågående ochnyligengenomförda utvärderingar diskuterades. Man gjorde
också framsteg i det gemensamma utvärderingsarbetet om samordning,
komplementaritet och enhetlighet. Utbyte med andra biståndsgivare skedde framför
allt via utvärderingsgruppen inomOECD:s biståndskommitté (DAC).
7.4. Revisionerunder2001
N ä rd e tg ä l l e rd e Europeiska utvecklingsfonderna har revisionsarbetet framför allt
koncentrerats på budgetstödet. De tre revisioner som påbörjades i Etiopien, Zambia
och Nigeria, har tillsammans med arbetet med att avsluta och följa upp de åtta
revisioner som genomfördes under 2000 (Kamerun, Guinea (Conakry), Madagaskar,
Kap Verde, Malawi och Burkina Faso) tagit all tillgänglig kapacitet i anspråk. Man
bör även nämna stödet till ett litet antal revisioner som inte rör budgetstödet, t.ex.
revisionen av flygplatsbyggandet på Madagaskar och projekten EBAS, DIAGNOS,
CDE samt ATF. Förutom denna verksamhet ute på fältet har revisionstjänstens
expertis efterfrågats av IAS inom ramen för den administrativa utredningen om
förvaltningen av motpartsmedel och för utformningen av en strategi för samarbetet
mellandeolika internationella biståndsgivarna.
Revisionen av program och projekt som finansierats genom MEDAhar för tredje
året i rad genomförts av MEDA-Teams revisionsgrupp. På förfrågan från den
verkställande ledningen, eller i samförstånd med denna, har gruppen genomfört 24
revisioner på delegationernas initiativ. Tolv av de revisioner som genomfördes under
2000 krävde extra insatser. I och med att stödenheten Bureau d’Assistance
Technique (BAT) lades ner i slutet av 2001, avslutade även MEDA-TEAM sin
revisionsverksamhet.
I n g e nr e v i s i o na vp r o g r a mo c hp r o j e k ti Latinamerika ochAsienhar inletts. Av de
fyra revisioner som företogs i Central- och Östeuropa var de angående
livsmedelsleveranser till Ryssland och budgetstödet till f.d. jugoslaviska republiken
Makedonien de viktigaste. I alla dessa geografiskt definierade områden har enheten
kunnat bistå delegationerna med attorganisera revisionerna.
När det gäller icke ”geografiskt definierade” områden skall främst nämnas
revisionerna av Clong (sambandskommittén för icke-statliga biståndsorganisationer
vid Europeiska gemenskaperna) och ECIP (EC Investment Partners) och
144http://(europa.eu.int/comm/europeaid/evalutation/index.htm
261uppföljningen av revisionen av UNRWA (FN:s hjälporganisation för palestinska
flyktingar iMellanöstern).
Sedan mars 2001 arbetar enheten med att ta fram ett ramavtal för revisioner för att
lättarekunna rekrytera revisorer. Dettabörkunna tas ibruk under sommaren2002.
7.5. Innovation
Innovationsenheten var inblandad i följande större initiativ som Byrån för samarbete
EuropeAid tagit för att förbättra ledningenavutvecklingssamarbetet:
– Stödtillupprättande avtemanätverk
Under andra halvåret bildades sextematiska nätverk på följande ämnesområden:
•Budgetstöd
•Hälso-ochsjukvård
•Utbildning
•Kapacitetsuppbyggnad, gott styrelseskick ochrättsstatsprincipen
•Handel
•Utveckling avdenprivata sektorn
Initiativet svarar både mot målet att garantera en god samordning mellan olika
geografiska direktorat och målet att följa det pågående arbetet med att överlåta
projektansvaret.
Målenbestår närmarebestämt iatt
•utveckla enhetliga synsätt mellan olika geografiska områden och inomett område,
och samtidigt bibehålla flexibiliteten så att det går att anpassa projekten till lokala
förhållandenochsärdrag,
•stödja de geografiska direktoraten i syfte att höja kvaliteten och effektiviteten på
genomförandet ochgöra samarbetettydligare,
•bidra tillpersonalutbildningenpå huvudkontorochdelegationer.
Varje enskilt temanätverk skall fungera som ett forum för diskussion och
informationsutbyte. Syftet är att sprida de bäst fungerande metoderna och därigenom
höja kvalitetenpå genomförandet. Temanätverken skall också bidra tillutformningen
avriktlinjer för verksamheten, vilket är ett ständigt pågående arbete.
– Utformningen av riktlinjer
Arbetet med att utforma riktlinjer för budgetstödens programplanering och
genomförande i länder utanför EU framskrider utan problem. Ett brett
samrådsförfarande som bygger på expertis från EuropeAid och andra
generaldirektorat inleddes. Ett stort antaldelegationer deltogockså.
262Likaså inleddes förberedelser inför de andra riktlinjerna (om t.ex. svappar för
utbildning, utveckling avdenprivata sektorn).
– Kurser iprojektcykelförvaltning, svappar ochbudgetstöd
I november inleddes upphandlingen av externa konsulttjänster. Konsulterna skall
hålla kurser och tillhandahålla help-desk-tjänst på områdena för
projektcykelförvaltning, svappar och budgetstöd, samt ekonomisk analys och
finansanalys. Upphandlingen kommer troligen att vara slutförd i slutet av första
kvartalet 2002.
Help-desk-tjänstenochutbildningenskallsessomett komplement tillarbetet med att
utforma riktlinjer för verksamheten.
– Tankar om rationalisering och omarbetning av budgetposternas
genomförandevillkor
EuropeAid har påbörjat en granskning i syfte att rationalisera och uppdatera
genomförandevillkoren för temaprogram som finansieras via särskilda budgetposter.
EuropeAid har också påbörjat en genomgripande granskning av hur temaprogram
somfinansieras avsärskilda budgetposteröverlåts. Ingen av granskningarna har ännu
avslutats.
– Projektvärdering
De utvärderingar som gjordes under året berörde främst utbildningsprojekt och
projekt omdenprivata sektorns utveckling.
Nyateman
Frågor som uppmärksammades var tillgång till ny teknik, informationssamhället,
förnybara energikällor och möjligheterna att införliva dem i program för
utvecklingssamarbete. Sannolikt kommer området attöka ibetydelse under 2002.
7.6. Förbindelsermed andra internationella organisationer
En ny specialavdelning inrättades för detta ändamål vid Byrån för samarbete
EuropeAid. Nedanredogörs för resultatenunder dess första verksamhetsår.
Den8 november 2001 undertecknades ett ramavtal angående förvaltningsfonder och
samfinansiering med Världsbanken. I avtalet fastställs vilka regler som skall gälla
när EG samfinansierar projekt som drivs av Världsbanken. Det innehåller riktlinjer
för hur kontroller skallgenomföras, samt avtalsmallar för att underlätta förhandlingar
avenskildaavtal.
Efter kommissionens meddelande ”Uppbyggnad av ett effektivt partnerskap med
Förenta nationerna när det gäller utveckling och humanitära frågor” har arbetet
fortskridit på flera plan, somframgår av följande:
•En överenskommelse träffades med FN om hur kontrollklausulen skall tillämpas.
Frågan hade under många år varit en stötesten i förbindelserna mellan
kommissionen och FN. Genom den nya överenskommelsen blir det möjligt att
263göra en omfattande omarbetning av det idag gällande ramavtalet mellan de båda
organisationerna.
•En rapport färdigställdes om Byrån för samarbete EuropeAids erfarenhet av
samarbete med olika FN-organ. Ett förslag över organ som man vill stärka
samarbetet med kommer att presenteras senare.
•En förteckning sammanställdes över EG:s projekt med FN under 1999–2000
utifrån material från de operativa enheterna. Listan kommer att uppdateras
regelbundet.
•Ett flertalkontakter togs påhög nivå med vissa avorganen, t.ex. UNDP; UNHCR,
ILO och Unesco, för att få i gång arbetet med identifiering och planering för att
stärka det konkreta samarbetet när det gäller samfinansiering av program och
projekt.
När det gäller arbetet med att stärka samordningen och komplementariteten med
bilaterala biståndsgivare har byrån skapat kontaktvägar på hög nivå med flertalet av
dem. Det gäller särskilt den förklaring om samarbete i fråga om samfinansiering av
projekt iTchad somundertecknades med berörda franska ochtyska myndigheter.
7.7. Öppenhet ochtydlighet
Under 2001 gjordes betydande ansträngningar för att ta fram den första årsrapporten
med information om hur EG:s yttre bistånd genomförts i samtliga regioner som
administreras av den nyligen inrättade Byrån för samarbete EuropeAid. I rapporten
presenterades sakernas tillstånd så somde såg ut den1 januari2001, den första dagen
för kommissionens nya ledningsstrukturför EG:s yttre bistånd.
Å andra sidan är Internet även fortsättningsvis det huvudsakliga instrumentet för
information och öppenhet. Vissa förbättringar har gjorts, och under 2002 kommer
arbetet på de olika platserna att presenteras på ett mer användarvänligt sätt.
Samarbetsdelen på delegationernas nät kommer att länkas så att de enskilda
projektenkan visas när så är möjligt.
Även detta år var den populäraste delen på EuropeAids webbplats den som handlar
omanbudsmöjligheter. Där kan intresserade hitta all information om externa insatser
somkommissionenskallutveckla. Utvärderingsdelen har också ökat istorlek och fått
fler besök.[http://europa.eu.int/comm/europeaid/tender/survey/index_en.htm.]
I nedanstående tabell redovisas antalet besök i kommissionens server på de olika
webbplatserna för yttre förbindelser. Man bör komma ihåg att antalet besök alltid är
större än antalet tillfällen en datoranvändare går in på en webbplats, eftersom alla
webbsidans beståndsdelar (sombilder ochlänkar) räknas somenskilda besök.
EUROPEISKAKOMMISSIONENSWEBBPLATSER FÖR YTTREFÖRBINDELSER
AVDELNING ADDRESSGENOM-
SNITTLIGTANTALBESÖK PERMÅNAD
UNDER2000GENOM-
SNITTLIGTANTALBESÖK PERMÅNAD
UNDER2001
GD Yttreförbindelser Europa.eu.int/comm/external-relations 1.000.000 2.125.000
264GD Bistånd
Byrån för samarbete EuropeAidGD HandelGD UtvidgningECHOEUi världenEuropa.eu.int/comm/development
Europa.eu.int/comm/europeaidEurope.eu.int/comm/tradeEuropa.eu.int/comm/enlargementEuropa.eu.int/comm/echoEuropa.eu.int/comm/world600.000
600.0001.000.0001.000.000400.000200.000200.000
4.200.0001.800.000400.000250.000200.000
7.8. EG-bistånd somintebehandlasi dennarapport
Detta dokument omfattar allt yttre bistånd som förvaltas av byrån för samarbete EuropeAid.
Humanitärt bistånd och föranslutningsstöd behandlas inte i denna rapport. Trots det ges en
kortfattad beskrivning av ECHO:s verksamhet i varje regionalt avsnitt för att läsaren skall får
en helhetsbild avgemenskapens totala bidrag.
För fullständig information hänvisas till årsrapporterna om det humanitära biståndet och om
biståndet till kandidatländerna. EG:s betydelse på dessa två områden framgår av följande
kortasammanfattning:
•Humanitärt bistånd
ECHO:s insatser för att avhjälpa humanitära kriser under 2001 uppgick till ett totalt värde av
543,7 miljoner euro. Humanitära projekt har fått stöd i mer än 60 länder. 1031 kontrakt har
undertecknats (inbegripet kontrakt omgenomförande av beslut som fattades 2000). De största
mottagarna av humanitärt bistånd var länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet,
som totalt mottog 173,3 miljoner euro (35 %). Biståndet till västra Balkan minskade jämfört
med 2000 eftersom situationen i regionen stabiliserades, medan biståndet till Asien ökade
något.
ECHO:s viktigaste partnergruppär fortfarande europeiska icke-statliga organisationer (62,5 %
av ECHO:s finansiella stöd kanaliserades via dessa organisationer). Genom att FN:s
flyktingkommissarie (8,6 %) och Världslivsmedelsprogrammet (7,25 %) var ECHO:s
huvudpartner ökade stödet till FN avsevärt under 2001 till 26,5 % (2000: 19,2 %). Andra
internationella organisationer, däribland Internationella rödakorskommittén, mottog 7,9 %
•Biståndettillkandidatländerna
Europeiska gemenskapen avsatte mer än 3 miljarder euro i bistånd under 2001 för länder som
ansökt om medlemskap i Europeiska unionen. Nästan 95 % av detta stöd inför anslutningen
gick tillde tio kandidatländerna iCentral- ochÖsteuropa145via treseparata program.
Phareprogrammet, som förvaltas av generaldirektoratet för utvidgning, förfogade över ca 1,6
miljarder euro. Detta programär inriktat på de prioriteringar inför anslutningen som rådet har
fastställt i de s.k. ”partnerskapen för anslutning”, och framstegen redovisas i kommissionens
årliga återkommande rapporter. Ca 30 % av Pharestödet går till institutionell uppbyggnad och
70 % till investeringar, med en jämn fördelning mellan investeringar för att förstärka det
regelverk som krävs för att tillämpa gemenskapens regelverk och investeringar för att främja
ekonomisk och social sammanhållning. De sistnämnda investeringarna hjälper
kandidatländerna att skapa de strukturer och förfaranden som behövs för att de skall kunna
utnyttja strukturfonderna effektivt när de har blivit medlemmar146.
145Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern.
146Årsrapporten om Phare-programmet finnspå följande webbsida:
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/publist.htm
265Ispaprogrammet, som förvaltas av generaldirektoratet för regionalpolitik, förfogade över ca
1 miljard euro. Det är inriktat på större investeringar inom miljö- och transportsektorerna147.
Omkring 500 miljoner euro avsattes för Sapard, som är inriktat på landsbygdsutveckling och
jordbruk. Det sistnämnda programmet förvaltas avgeneraldirektoratet för jordbruk148.
För Turkiet, Cypern och Malta anslogs 194, 11,5 respektive 7,5 miljoner euro under 2001.
Biståndet till Cypern och Malta gavs i enlighet med den förordning om föranslutningsstöd
somantogs i mars 2000, medan biståndet till Turkiet gavs inom ramen för förordningarna om
Meda och den europeiska strategin. En ny finansiell förordning för Turkiet som antogs i
december 2001 kommer att t illämpas från och med 2002. Biståndet till dessa tre länder
förvaltas av generaldirektoratet för utvidgning. De kan emellertid inom ramen för
Barcelonaprocessen fortfarande få stöd från de regionala Medaprogram som förvaltas av
EuropeAid.
Beträffande varje program för stöd inför anslutningen ligger ansvaret för hela projektcykeln,
dvs. från programplanering och genomförande till utvärdering, på det generaldirektorat inom
kommissionen som förvaltar programmet. Genomförandet av dessa program är emellertid i
hög grad decentraliserat, vilket innebär att kandidatländerna själva är direkt ansvariga för
projektförvaltningen (kommissionens enheter kontrollerar anbuds- och
upphandlingsförfaranden).
•Makroekonomiskt stöd till tredjeland
Kommissionen ger makroekonomiskt stöd i samband med stödprogram från Internationella
valutafonden (IMF) och Världsbanken efter samråd med Ekonomiska och finansiella
kommittén och enligt beslut av rådet. Det makroekonomiska stödet omfattar en rad principer
som understryker att stödet bara ges undantagsvis (efter ad-hoc-beslut av rådet) och som
komplement till finansieringen från de internationella finansiella institutionerna samt att det är
förknippat med vissa makroekonomiska villkor. Detta instrument är utformat för att hjälpa
mottagarländerna att hantera allvarliga, men i allmänhet mer tillfälliga makroekonomiska
problem (allvarliga problem med betalningsbalansen och skatterna). Det makro-ekonomiska
stödet ges i nära samordning med IMF:s och Världsbankens program och skall främja
politiska åtgärder som är skräddarsydda för varje lands behov med det överordnade målet att
stabilisera den yttreoch inre finansiella situationenoch inrättamarknadsinriktade ekonomier.
Under 2001149betalades 380 miljoner euro i makroekonomiskt stöd, däribland två bidrag på 7
miljoner euro vardera ochett lånpå 60 miljoner euro till Tadzjikistan, ett bidrag på 6 miljoner
euro till Georgien, ett bidrag på 15 miljoner euro till Kosovo, ett bidrag på 15 miljoner euro
till Bosnien-Hercegovina, ett lån på 12 miljoner euro och ett bidrag på 10 miljoner euro till
f.d. jugoslaviska republiken Makedonien150, ett lån på 225 miljoner euro och ett bidrag på 35
miljoner eurotillJugoslavien.
147Årsrapporten om Ispa-programmet finns på följande webbsida:
http://www.inforegio. cec.eu.int/wbpro/ispa/ispa_en.htm
148Årsrapporten om Sapard-programmetfinnspå följandewebbsida:
http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/pas/sapard.htm
149Ett bidrag på 10 miljoner euro och ett lån på 10 miljoner euro till Bosnien-Hercegovina, ett lån på 10miljoner euro till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och ett bidrag på 12,95 miljoner euro tillMontenegro betalades ut i början av 2001. Besluten om dessa utbetalningar fattades emellertid under2000 och utbetalningarna gjordesmed anslag från 2000årsbudget.
150Själva utbetalningen av både lånedelen och bidraget skedde i januari 2002. Beslutet fattades dock idecember 2001och utbetalningen avbidragsdelen gjordesmedanslag ur 2001års budget.
266Kommissionen rapporterar årligen till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av det
makroekonomiska stödet tilltredje land151.
151Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av makroekonomiskt
stöd tilltredjelandunder 2000(KOM(2002)352 slutlig, 11.7.2002).