A4-0168/98

Resolution om situationen för gränsarbetare i Europeiska unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av EG-fördraget och i synnerhet artiklarna 2, 5, 117, 118, 118a, 118b, 130a och 130b i detta samt protokollet om socialpolitik,

- med beaktande av framställning nummer 789/95 av den 4 juli 1995 om följderna av en ökning av socialförsäkringsavgifterna i Nederländerna för belgiska arbetstagare, vilken med stöd av artikel 157.1 andra stycket i arbetsordningen hänvisats till utskottet för sysselsättning och socialfrågor,

- med beaktande av det stora antalet framställningar som ingivits om gränsarbetarnas problem och som medtagits i Europaparlamentets undersökning ((Europaparlamentet, GD 4, Gränsarbetarna i Europeiska unionen, Serie sociala frågor W-16, Luxemburg, 1997, ss. 198.)),

- med beaktande av kommissionens vitbok Europeisk socialpolitik - en väg framåt från 1994 (KOM(94)0333) och kommissionens medelfristiga sociala handlingsprogram 1995-1996,

- med beaktande av förslaget från högnivågruppen om fri rörlighet för personer av den 18 mars 1997 och Europeiska kommissionens handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare (KOM(97)0586),

- med beaktande av sina resolutioner av den 16 december 1988 om problem som gränsarbetare stöter på i gemenskapen ((EGT C 12, 16.1.1989, s. 378.)) och av den 9 februari 1993 om livs- och arbetsvillkoren i gränsområdena ((EGT C 72, 15.3.1993, s. 43. )),

- med beaktande av förslaget till förordningar om ändring av förordning (EEG) nr 1408/71 ((EGT C 260, 5.10.1995, s. 13; EGT C 62, 1.3.1996, s. 14; EGT C 68, 8.3.1996, s. 11; EGT C 198, 4.12.1996, s. 5; EGT C 6, 10.1.1998, s. 15.)) och Europaparlamentets yttranden i dessa frågor, och i synnerhet yttrandet av den 29 november 1995 ((EGT C 339, 18.12.1995, s. 15.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor (A4-0168/98), och av följande skäl:

A. Det arbetar fler än 380 000 gränsarbetare i gränsregionerna vid de inre gränserna mellan Europeiska unionens medlemsstater och i regionerna vid de yttre gränserna till Monaco och Schweiz, San Marino och Andorra.

B. Dessa gränsarbetare ställs inför problem som orsakas av de stora skillnader som föreligger i medlemsstaternas lagstiftning, såväl avseende lagstiftning om socialförsäkringssystem som skattesystem och samverkan mellan dessa båda system.

C. Dylika problem utgör hinder för förverkligandet av den fria rörligheten för personer, en av den inre marknadens fyra friheter, och förverkligandet av en europeisk arbetsmarknad, som är en av Europeiska unionens viktiga målsättningar.

D. Europaparlamentet har vid upprepade tillfällen tryckt på för att få till stånd en lösning på många av dessa problem på unionsnivå, bland annat genom en ändring av förordningarna (EEG) nr 1612/68 och 1408/71.

E. Europaparlamentet har redan tidigare tryckt på för att få till stånd ett direktiv som föreskriver att alla följder som nationell lagstiftning har för gränsbefolkningen skall anmälas. Det vore nu även lämpligt att göra frågor som täcks av lagstiftning på EU-nivå föremål för en sådan anmälan.

F. Socialförsäkringsavgifter bör erläggas i samma land som personbeskattningen äger rum. Härvid skall en lika behandling av de berörda garanteras. I väntan på att definitiva bestämmelser träder ikraft bör medlemsstaterna inrätta en kompensationsfond för de inkomstförluster som gränsarbetarna drabbas av till följd av ändrad lagstiftning.

G. Såväl en kombination av bosättningslands- och arbetslandsprincipen som möjligheten att välja antingen bosättningslands- eller arbetslandsprincipen kan orsaka svårigheter, i synnerhet oproportionerliga inkomstbortfall för berörda gränsarbetare och sålunda ge upphov till diskriminering grundad på nationalitet.

H. De nationella lagstiftningsinitiativen måste prövas, särskilt i fråga om beskattning, socialförsäkringar och arbetsrätt, med avseende på vilka eventuella negativa konsekvenser de kan ha för migrerande arbetstagare och särskilt för gränsarbetare.

1. Parlamentet uppmanar rådet att i enlighet med Europaparlamentets yttranden omedelbart godkänna kommissionens föreliggande förslag om ändring av förordning (EEG) nr 1408/71 ((Med avseende på bestämmelserna om förtida pensionering, utvidgning av rätten till tillgång till hälsovård i det land i vilket förvärvsarbetet utförs och bestämmelserna om arbetslöshetsunderstöd.)); välkomnar kommissionens förslag om att tillämpningsområdet för förordning 1408/71 skall utökas till att omfatta icke-unionsmedborgare och välkomnar det som kommissionen gjort för att ändra och förenkla förordningen; uppmanar kommissionen att lägga fram kompletterande förslag om överföring av rättigheter till följd av socialförsäkringssystemen inom ramen för bestämmelserna om avbrott i det yrkesverksamma livet, tilläggspensioner och icke lagstadgade socialförsäkringssystem.

2. uppmanar kommissionen att utan dröjsmål införliva meddelandet om genomförandet av rekommendationen av den 21 december 1993 om skatt på vissa inkomster som förvärvats av icke bosatta i en annan medlemsstat än den i vilken de har sitt hemvist ((EGT L 39, 10.2.1994, s. 22.)); uppmanar kommissionen att på grundval av detta meddelande lägga fram ett förslag till direktiv om lika behandling av icke bofasta med avseende på beskattning; uppmanar medlemsstaterna att, i avvaktan på antagande av ett sådant direktiv, tillse att deras egen lagstiftning är i linje med EG-domstolens rättspraxis; avser genom detta att avhjälpa eller korrigera en de facto diskriminering av medborgare i en annan medlemsstat och särskilt missgynnandet av gränsarbetare,

3. uppmanar kommissionen att, i analogi med slutsatserna från «högnivågruppen om fri rörlighet för personer» vidta åtgärder för att arbeta bort olikheterna mellan skattelagstiftningen och lagstiftningen om socialförsäkringssystemen, i synnerhet avseende en enhetlig definition av gränsarbetare som är tillämplig på såväl beskattning som socialförsäkringar, varvid bosättningsbegreppet skall strykas,

4. uppmanar kommissionen att i detta sammanhang genomföra en utvärdering av effekterna av dubbelbeskattningsavtalen mellan medlemsstaterna; förespråkar inrättandet av en europeisk konvention för att undvika dubbelbeskattning av inkomst och kapital inom Europeiska unionen; uppmanar i detta sammanhang kommissionen att sträva efter att uppnå en rättvis gemensam lösning på de problem som förorsakas migrerande arbetare och särskilt gränsarbetare till följd av växelverkan mellan olika skattesystem och system för social trygghet,

5. riktar medlemsstaternas och kommissionens uppmärksamhet på den vanskliga situationen för gränsarbetare som arbetar i ett tredje land med vilket det varken ingåtts bilaterala avtal eller associeringsavtal med Europeiska unionen i sociala frågor; kräver därför att sådana situationer bör rättas till så snabbt som möjligt,

6. uppmanar kommissionen att undersöka för- och nackdelarna med: 1. bosättningslandsprincipen, 2. arbetslandsprincipen, 3. en kombination av dessa båda och 4. ett val mellan dessa båda, och att lägga fram förslag på grundval av denna undersökning,

7. begär att kommissionen skall utarbeta ett direktiv grundat på artikel 49 för införande av en «Europa-prövning», som innebär att medlemsstaterna skulle vara skyldiga att på förhand pröva följderna av ny lagstiftning och ändringar av gällande lagstiftning samt kollektivavtal för social säkerhet, kostnader i samband med sjukdom, beskattning och arbetsrätt för migrerande arbetstagare och gränsarbetare i synnerhet; anser att gemenskapslagstiftningen inklusive de europeiska sociala avtalen måste prövas med avseende på deras gränsöverskridande effekter,

8. erinrar om kommissionens meddelande angående utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå (KOM(96)0448) och en handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare; stödjer den tanke som framförts i båda dessa meddelanden, nämligen att slå ihop de rådgivande kommittéerna för social trygghet för migrerande arbetstagare respektive för arbetskraftens fria rörlighet till en enda rådgivande kommitté; stödjer kommissionens avsikt att främja gränsöverskridande samarbete i gränsområden och att utvidga detta samarbete till att omfatta särskilda frågor - såsom socialt skydd och beskattning - som har stor betydelse för gränsarbetare; noterar dock att även de nationella förvaltningarna bör uppmuntras att förbättra sitt samarbete för att lösa, men i synnerhet förebygga, särskilda problem som drabbar gränsarbetare; anser att de har en viktig roll att spela genom att föreslå lösningar på de problem som kvarstår trots Europa-prövningen,

9. uppmanar medlemsstaterna att inrätta lagstadgade regler för kompensation, baserade på principen att den medlemsstat som efter att en Europa-prövning utförts ändrar sin social- eller skattelagstiftning på ett sätt som missgynnar gränsarbetare skall kompensera dessa för inkomstförlusterna,

10. uppmanar kommissionen att i samråd och samförstånd med medlemsstaterna och de instanser som svarar för sjukförsäkringar att i vissa gränsregioner utföra ett experiment där gränsarbetare fritt får välja mellan att utnyttja medicinska tjänster i bosättningslandet eller arbetslandet för sig själva och för familjemedlemmar som omfattas av deras försörjningsskyldighet, varvid hänsyn skall tas till domarna nyligen i målen Decker och Kohll (C-120/95, C-158/96) om finansiering av gränsöverskridande hälsovård utan att tillstånd inhämtats i förväg,

11. förespråkar att det skall inrättas en nationell plattform som består av arbetsmarknadens parter, social- och skattemyndigheter i varje medlemsstat som kan erbjuda rådgivning och service till migrerande arbetstagare, särskilt gränsarbetstagare, ta itu med deras problem och föreslå lösningar inom ramen för medlemsstaternas befogenheter och uppgiften att genomföra Europa-prövningen,

12. stödjer kommissionens avsikt att främja det gränsöverskridande samarbetet i gränsområden och att utvidga det till att omfatta särskilda frågor som är av stor betydelse för gränsarbetstagare, såsom socialskyddet och beskattningen,

13. anser att de två rådgivande kommittéerna i sin verksamhet rörande fri rörlighet och social trygghet måste ägna särskild uppmärksamhet åt problem i gränstrakter, inklusive gränsarbetarnas bidrag till socialförsäkringssystemen och deras rätt till bidrag och förmåner,

14. anser att de gränsöverskridande EURES-partnerskapen (Europeiska sysselsättningsinitiativ) som inrättats mellan offentliga arbetsförmedlingar i gränsregioner, arbetsmarknadens parter och andra berörda måste förstärkas; förespråkar i detta sammanhang en förbättrad uppföljning mellan EURES-konsulenterna i fackförbunden och hos arbetsförmedlingarna,

15. uppmanar kommissionen att framlägga förslag till ett program som skall stimulera medlemsstaterna att förbättra servicen till migrerande arbetstagare och gränsarbetare genom att på beskattningens och den sociala trygghetens område inrätta nationella instanser, dit tröskeln är låg och som har all service samlad på ett och samma ställe: EUREST-service (EURopean Employment & Social Security & Taxes-Service),

16. anser dessutom att även EURES-konsulenternas varningsfunktion bör utnyttjas vid sidan av deras informations- och rådgivningsfunktion för medborgare i gränsregionerna genom förstärkta förfaranden och kanaler för att ringa in problemen i gränsregionerna, till förmån för såväl de lokala, regionala och nationella myndigheterna och förvaltningarna, som Europeiska unionens organ; uppmanar därför kommissionen att utarbeta ett flerårigt finansiellt och ärendeorienterat program för EURES-nätverket, i synnerhet för gränsöverskridande åtgärder,

17. uppmanar kommissionen att också överväga andra gränsöverskridande samarbetsformer och samrådstrukturer såsom Interreg, och andra gränsöverskridande projekt såsom omsorgscentralerna inom ramen för Euregio,

18. uppmanar kommissionen att årligen offentliggöra studier om gränsarbetarnas situation, med en kvantitativ och kvalitativ analys av gränsarbetet och en översikt över den juridiska situationen samt hithörande juridisk praxis och problem i de olika medlemsstaterna,

19. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, arbetsmarknadens parter i Europa och medlemsstaternas regeringar och parlament.