A4-0180/96

Resolution om Europeiska monetära institutets (EMI) årsrapport för 1995

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Romfördraget och i synnerhet artikel 109f,

- med beaktande av det fjärde protokollet till ovan nämnda fördrag, om EMI:s stadga,

- med beaktande av EMI:s årsrapport för 1995 som utarbetades och skickades till Europaparlamentet och övriga organ i enlighet med artikel 11.3 i dess stadga (C4-0228/96),

- med beaktande av rådfrågningen av EMI:s ordförande vid sammanträdet för underutskottet för monetära frågor i utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik som ägde rum den 15 april 1996,

- med beaktande av EMI:s rapport «Övergången till gemensam valuta», som offentliggjordes i november 1995,

- med beaktande av EMI:s rapport «Utvecklingen mot konvergens», som offentliggjordes i november 1995,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0180/96), och med beaktande av följande:

A. EMI:s årsrapport för 1995 analyserar i första hand det ekonomiska, monetära och finansiella läget i Europeiska unionen. Sedan ges en översikt över förberedelserna för etapp tre och slutligen betraktas EMI:s övriga uppgifter.

B. Den breda analysen av den ekonomiska situationen och perspektiven tillför inte någon väsentlig ny information till kommissionens ekonomiska årsrapport för 1996 men det finns en del motsägelser mellan de två institutionernas förklaringar till den nuvarande ekonomiska nedgången, särskilt vad gäller konsekvenserna av minskat konsument- och företagsförtroende.

C. Medan en allmän inflationsminskning har uppnåtts till följd av att medlemsstaterna har satt prisstabilitet som huvudmål för sin penningpolitik har den ekonomiska nedgången delvis orsakats av bristande samordning mellan otillräckligt expansiv penningpolitik och stram budgetpolitik i hela EU, vilket även har påpekats i kommissionens ekonomiska årsrapport 1996.

D. Framgången vad gäller långräntekonvergens är uppmuntrande, då räntenivåerna är lägre än under 1994 medan korträntorna har hållits på en alltför hög nivå för att tillräckligt kraftfullt kunna motverka den ekonomiska tillväxtens avstannande.

E. Växelkursspänningarna avtog mot slutet av året, efter några turbulenta episoder framför allt under våren 1995 till följd av dollarns svaga ställning efter Mexikos kris.

F. Budgetkonsolidering är fortfarande en central fråga, då underskottet i den offentliga sektorn för hela EU 1995 uppgick till 4,7 % av bruttonationalprodukten och den offentliga sektorns skuldkvot till 71 % av BNP, vilket medförde ett tryck uppåt på långräntorna och underminerade växelkursstabiliteten.

G. Enligt EMI:s granskning av litteraturen på området kan budgetkonsolidering även på kort sikt, under följande förutsättningar, medföra expansiva effekter:

- risk för en «hårdlandning»,

- konsolideringen baseras på nedskärningar av utgifterna istället för skattehöjningar,

- små minskningar av produktiva investeringar,

- de permanenta åtgärderna är av stor betydelse,

- åtgärderna vidtas med bestämdhet.

H. EMI:s rapport nämner den viktiga frågan om befolkningens åldrande utan att analysera dess påverkan på den totala efterfrågan och inkomstfördelningen.

I. Den riktiga definitionen på penningpolitik är centralbankernas åtgärder för att påverka monetära och skattemässiga förhållanden i strävan efter att stödja vidare politiska mål, enligt vad som föreskrivs i artikel 105 i fördraget, och EMI är ansvarig för att utforma denna.

J. EMI har hittills gjort ytterligare framsteg i förberedelserna för etapp tre inom områdena för penningpolitik, valutapolitik, statistik, betalningssystem, sedelutgivning, redovisningsregler samt informationssystem.

K. EMI har hittills inte kommit till någon slutsats om penningpolitiken i EMU skall följa penningspolitiska mål eller inflationsmål.

L. Den grunduppsättning av penningpolitiska instrument som EMI:s råd har enats om utgörs av stående lånefaciliteter, en inlåningsfacilitet och flera instrument för öppna marknadsoperationer.

M. Vad gäller kassakrav är man överens om att fortsätta förberedelserna inom detta område.

1. Parlamentet välkomnar EMI:s årsrapport för 1995 som ett användbart och omfattande dokument om läget för förberedelserna inför EMU,

2. beklagar att Europaparlamentet har mottagit EMI:s rapport först i ett relativt sent skede och föreslår att preliminära utgåvor av kommande årsrapporter från EMI vidarebefordras till parlamentet så snart som möjligt, innan de offentliggörs, för att garantera en intensiv och grundlig diskussion; välkomnar därför ordförande Lamfalussys förslag till Europaparlamentet att avge halvårsrapporter om EMI:s verksamhet på ovannämnda områden och om all annan förberedande verksamhet som EMI i framtiden kan tänkas delta i, vilket skulle bidra till bättre insyn i EMI:s verksamhet,

3. delar EMI:s åsikt att år 1996 är avgörande för EMU, särskilt vad gäller det ramarbete för regler, organisationsfrågor och logistik som det är nödvändigt att ECBS arbetar fram senast till den 31 december 1996 i enlighet med artikel 109f i fördraget,

4. uppmanar därför EMI att lägga fram en respektive specificering så snart som möjligt för att skapa möjligheter för en intensiv diskussion i frågan,

5. uppmanar EMI att garantera att förberedelserna för instrumenten och förfarandena för att anföra en enhetlig valutapolitik är utförda till den 31 december 1996 i enlighet med artikel 4.2 i EMI:s stadga och säkra ett närmare samarbete med övriga europeiska institutioner under utförandet av detta arbete och övriga uppgifter som avses i artikel 4.2,

6. anser att man bättre bör utnyttja EMI, i enlighet med de ramar som anges i Maastrichtfördraget, för att aktivt samordna medlemsstaternas penningpolitik,

7. uppmanar EMI att så snart som möjligt förstärka samarbetet och förbindelserna med respektive finansiellt institut för att garantera ett effektivt arbete i den framtida Europeiska centralbanken inom detta område,

8. erinrar om att även om budgetkonsolidering måste anses vara ett nödvändigt villkor för den monetära unionen och för att kunna föra en hållbar ekonomisk politik bör detta inte ske på bekostnad av offentliga och privata investeringar i infrastruktur och mänskligt kapital,

9. uppmanar EMI att under 1996 hålla den i fördraget fastställda tidsplanen och att utföra en exakt, omfattande och utförligt genomförd prövning om huruvida flertalet medlemsstater uppfyller konvergenskraven och därmed fastställa tolkningen av de befintliga bedömningsmarginalerna så att det skapas en grundval för vidare överläggningar inom Europaparlamentet, ekofinrådet och Europeiska rådet,

10. betonar behovet av en välbalanserad policy-mix,

11. understryker sitt stora intresse att mycket snart få veta resultaten av EMI:s arbete för samarbete inom penning- och valutapolitik mellan euro- området och EU:s övriga medlemsstater, ett ämne som endast får en marginell behandling i denna rapport,

12. bekräftar att samtliga EU-valutors deltagande i den europeiska ERM är en förutsättning för att garantera den enhetliga marknadens funktion och övergången till EMU,

13. kräver att nästa årsrapport från EMI innehåller en detaljerad analys och utvärdering av valutafluktuationernas konsekvenser för handeln, investeringarna, tillväxten och sysselsättningen ur såväl makro- som mikroekonomisk synvinkel,

14. uppmanar EMI att förbättra informationsutbytet och dialogen med Europaparlamentet för att främja de monetära institutionernas demokratiska räkenskapsansvar,

15. betonar att vad gäller framställningen av eurosedlar, planerad till 1998, så krävs allmänhetens medverkan i förberedelserna för att säkra att sedlarna accepteras och anser att ett nära samarbete med informationskampanjen för detta ändamål skulle vara till stor nytta; påpekar emellertid att man inte bör offentliggöra sedlarnas utseende alltför tidigt om man önskar undvika förfalskning innan de nya sedlarna helt införs (vilket nyligen har skett i en del medlemsstater),

16. uppmanar de medlemsstater som ännu inte har gjort nödvändiga institutionella anpassningar att vidta juridiska åtgärder för att säkra samtliga nationella centralbankers oberoende så fort som möjligt innan EMU:s tredje etapp,

17. betonar att överträdelser av förbudet mot ekonomisk finansiering och positiv särbehandling enligt artiklarna 104 och 104a i fördraget, som inträffade under 1995, dock ej på hög nivå, måste undvikas,

18. välkomnar, med tanke på sin resolution av den 22 september 1995 om finansiella derivatsystem ((EGT nr C 269, 16.10.1995, s. 217.)), EMI:s arbete på området för bankinspektion och särskilt för bedömning av interna kontrollförfarandens lämplighet, och betonar i samband därmed behovet av en allmän tillämpning av striktast och effektivast möjliga interna kontrollförfaranden,

19. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, EMI, medlemsstaternas centralbankschefer och medlemsstaternas regeringar och parlament.