Yttrande från Regionkommittén om "Årsrapport nr 6 och 7 om strukturfonderna 1994 och 1995"

(97/C 215/05)

BAKGRUND

- Den 6:e årsrapporten om strukturfonderna 1994 och den 7:e årsrapporten om strukturfonderna 1995 (KOM(95) 583 slutlig och KOM(96) 502 slutlig).

- Regionkommittén beslutade den 12 juni 1996 i enlighet med artikel 198c, fjärde stycket, i Romfördraget, att utarbeta ett yttrande på eget initiativ i frågan och att anmoda utskott 1 "Regional utveckling, ekonomisk utveckling, finansiella frågor på lokalt och regionalt plan" att förbereda ärendet.

- Utkastet till yttrande (CdR 355/96 rev.) antogs av utskott 1 den 14 februari 1997. Föredragande var Eurig Wyn.

Följande yttrande antogs enhälligt vid sin 17:e plenarsession den 12-13 mars 1997 (sammanträdet den 12 mars).

1. Inledning

1.1. Med hänvisning till den rapporteringsskyldighet som fastställs i strukturfondsförordningen publicerar kommissionen sin årsrapport om strukturfondsinitiativens genomförande. Rapporterna för åren 1994 och 1995 handlade främst om stödet från EU-fonderna för att bekämpa den stigande arbetslösheten och följderna av den internationella lågkonjunkturen.

1.2. Den 6:e årsrapporten gäller det första året i en sexårsperiod för strukturfonderna, som är EU:s viktigaste styrmedel för den sociala och ekonomiska sammanhållningen. Denna programperiod har nu kommit halvvägs. Den 7:e årsrapporten har nu publicerats. Den rapporten, och i synnerhet den rapport om sammanhållningen som kommissionen nyligen lade fram, kommer att vara avgörande för att fastställa vissa strategiska frågor som redan delvis diskuterats i detta yttrande. Av den anledningen omfattar detta yttrande även resultaten från den sjunde strukturfondsrapporten.

2. Allmänna kommentarer

2.1. De regionala och lokala myndigheternas roll för strukturfonderna

2.1.1. Strukturfonderna är mycket viktiga för de lokala och regionala myndigheterna, och detta av många skäl.

Lokala och regionala myndigheter:

- spelar en strategisk roll i relation till andra offentliga sektorer och lokalsamhället;

- är en viktig tillhandahållare av tjänster till lokalsamhället och näringslivet;

- har ansvaret för att genomföra EU-finansierade projekt och är ofta den största sektorn när det gäller att utnyttja anslag från Europeiska unionen;

- är lokalbefolkningens demokratiska talesman - med tanke på den europeiska medborgarens betydelse och den nya betoningen av arbetslösa/socialt utslagna;

- är en mycket viktig och stor arbetsgivare och ett forum för väl fungerande lösningar för lika möjligheter mellan kvinnor och män och för god arbetsgivarpraxis;

- har stor sakkunskap när det gäller att utveckla meningsfulla och målinriktade strategier för europeiska finansieringsinitiativ, och de anställda har sakkunskap i tekniska frågor rörande finansieringen, en sakkunskap som är till nytta för hela gemenskapen;

- är den mest flexibla myndigheten som kan anpassa sig, till exempel genom omorganisationer, till de förändringar som krävs av det civila samhället.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Nyckelpunkter

3.1.1. Rapporterna välkomnas av de regionala och lokala myndigheterna. Man noterar med tillfredsställelse att rapporterna tillhandahåller en omfattande, detaljerad analys av de olika verksamheter som finansierats med hjälp av strukturfonderna under 1994 och 1995.

3.1.2. Det är omöjligt att i detalj studera en så omfattande analys, vilket Europaparlamentet också påpekat, men några allmänna synpunkter kan lämnas.

3.2. Resurser

3.2.1. Kommittén välkomnar de ökade anslagen till strukturfonderna för perioden 1994-1999. Den metod som använts för att ge anslag för perioden är dock typisk för den brist på insyn som undergräver syftet med och andan i EU:s strukturpolitik. Regionkommittén bör i framtiden delta i sådana viktiga överläggningar.

3.3. Förseningar

3.3.1. I dokumentet anges att kommissionen under programperiodens första år anslagit krediter till 90 % av åtagandena (1995 steg andelen till 91 %), men trots detta blev genomförandet av den nya periodens första år mycket försenat (t.ex. i Storbritannien lämnades ansökningar inom mål 2 och 3-programmen in mer än ett år för sent). Denna försening måste ha fått stora följdverkningar på kvaliteten i och antalet egentliga tilläggsansökningar, eftersom de projekt som är mer beroende av tilläggsanslag ibland är de som först drabbas om förseningar inträffar. I många fall har förseningar bromsat upp ytterligare aktiviteter under programåret. Systemet som helhet har till följd därav inte återgått till en normal tidtabell ännu år 1996, det sista året i denna programperiod inom mål 3.

3.3.2. Situationen 1994 - kännetecknad av en oroväckande brist på åtaganden i gemenskapsinitiativen - förbättrades under 1995 i och med att de flesta programmen antogs detta år.

3.3.3. Med det slutliga målet att 35 % av EU:s budget skall gå till strukturfonderna år 1999, är det av avgörande betydelse att så stora medel görs tillgängliga inom en rimlig tidsrymd, för att de skall ha största möjliga effekt.

3.3.4. Europaparlamentet ansåg att förenklade förfaranden är något som måste prioriteras, vilket vi helt och hållet håller med om. Samlade programplaneringsdokument välkomnas varmt som ett första steg, som skulle innebära ett stort framsteg vid tillämpningen av partnerskapsprincipen och, följaktligen, ett betydligt tydligare och mer direkt deltagande från regionernas sida. Det finns dock ett ständigt behov av att förenkla fonderna, målområdena, förfarandena och styrmedlen samt av att begränsa strukturfondernas administration. En noggrannare finansiell kontroll - något som man även framhåller vikten av i årsrapporten för 1995 - behöver inte nödvändigtvis stå i konflikt med flexibla arrangemang för att kunna återanvända outnyttjade anslag på ett innovativt sätt i nya situationer.

3.4. Partnerskap

3.4.1. I kommissionens rapport anges att vissa medlemsstater varit ovilliga att ingå i ett fullständigt och öppet partnerskap. I vissa delar av Storbritannien, exempelvis, är läget helt otillfredsställande, även om det i någon mån verkar förbättras, delvis till följd av uppföljningskommittéernas större effektivitet. Europeiska kommissionen är emellertid tråkigt nog ovillig att agera på de områden där partnerskapet är svagt. Partnerskapet måste i synnerhet förstärkas på planeringsstadiet.

3.4.2. Partnerskapet är av avgörande betydelse för att fondverksamheten skall nå framgång och måste förstärkas, särskilt på planeringsstadiet. Planeringen bör i högre grad bygga på ett nerifrån-och-upp-synsätt som är förankrat hos de regionala och lokala myndigheterna, eftersom de är med och finansierar programmen. ReK är oroad över den begränsade betydelse nedifrån-och-upp-metoden har inom gemenskapens initiativ och kommissionen anmodas undersöka om den metoden som tillämpas inom Leader-programmet kan utvidgas till andra initiativ till förmån för Europas industrisamhällen, som t.ex. Rechar.

3.5. Subsidiaritet

3.5.1. Subsidiariteten borde uttryckligen nämnas i samband med regionala och lokala myndigheter under den kommande regeringskonferensen, och genomförandet av strukturfondsprogrammet kan vara ett nyckelområde där beslut skulle kunna fattas på lämpligaste nivå närmast medborgaren.

3.6. Nya prioriteringar

3.6.1. Lokalsamhällenas medverkan är en viktig faktor för den ekonomiska utvecklingens hållbarhet. ReK välkomnar nya prioriteringar och anser att både den tematiska och den geografiska inriktningen även fortsättningsvis skall vara fokuserad på att skapa sysselsättning, i synnerhet i de regioner där problemen är mest akuta. Vi menar att strukturfonderna bör lägga större tonvikt vid åtgärder för utveckling på gemenskapsnivå. En mjuk övergång från en uppsättning prioriteringar till en annan måste ske för att man skall kunna upprätthålla kontinuiteten i fondernas verksamhet. Den nya uppsättningen prioriteringar får inte dölja den ekonomiska situationen i de regioner som fortfarande inte har en tillräckligt utvecklad infrastruktur.

3.6.2. De åtgärder som är riktade mot de små och medelstora företagen, till exempel preferenslån hos Europeiska Investeringsbanken, uppfyller inte dessa företags direkta behov, vilket Europaparlamentet också påpekat. Med hänsyn till de små och medelstora företagens betydelse för skapandet av sysselsättning, bör politiken för små och medelstora företag tas med i de regionala utvecklingsprogrammen så snart som möjligt. Detta bör ske i regionernas regi. Europeiska kommissionens ansvar bör begränsas till att definiera de politiska ramarna.

3.6.3. Regionkommittén välkomnar kommissionens avsikter att öka erfarenheten av åtgärder inom kultursektorn, eftersom detta är ett viktigt område som utöver att berika EU också skapar en lämplig miljö för den ekonomiska och sociala utvecklingen. Man hoppas emellertid att man vederbörligen skall respektera och stödja mångfalden och främja kvaliteten i kulturaspekterna inom EU.

3.6.4. För första gången har kommissionen i sin rapportering tillmätt miljöfrågor större betydelse inom strukturpolitiken. Regionkommittén kan inte annat än välkomna den ökade hänsyn till miljöpolitiska aspekter som avspeglas i rapporteringen, eftersom sådana aspekter - i synnerhet i en regional kontext - utgör en viktig faktor för de strukturpolitiska målsättningarna.

3.7. Informationsspridning till mindre gynnade sökande och områden

3.7.1. Ett viktigt steg för att se till att anslagen når dem som bäst behöver dem skulle vara att sprida mer och bättre information om hur man får tillgång till fonderna. Eftersom fonderna är direkt inriktade på de minst gynnade i samhället, är det än viktigare att se till att informationen är lättillgänglig och lättförståelig.

3.8. Ökat mervärde med hjälp av nyskapande metoder och åtgärder

3.8.1. Med tanke på de innovativa åtgärdernas betydelse inom strukturfonderna, och i synnerhet i gemenskapsinitiativen, anser kommittén att kommissionen inte gör tillräckligt för att på ett meningsfullt sätt sprida framgångsrika nyskapande sätt för att lösa problem. Man går miste om ett betydelsefullt mervärde på grund av utgifterna inom strukturfonderna, eftersom erfarenheter som man fått inom ett område inte sprids, vare sig geografiskt eller till andra sektorer.

3.9. Bedrägerier/oegentligheter

3.9.1. Med hänsyn till de negativa kommentarerna från revisionsrätten om oklara ansökningsförfaranden, och i synnerhet med tanke på strukturfondernas ökade andel av gemenskapens budget, är det mycket viktigt att man vidtar kraftåtgärder mot bedrägerier. Att intensifiera ansträngningarna inom ramen för kampen mot bedrägerier är en speciellt viktig uppgift för Europeiska unionens medlemsstater, även med hänsyn till regeringskonferensens pågående arbeten. De åtgärder som redan vidtagits av kommissionen och revisionsrätten välkomnas, och synpunkterna från Europaparlamentet i denna fråga, i samband med den sjätte årsrapporten, stöds helt och hållet.

4. Avslutning

4.1. Att se till att de olika delarna av Europa blir mer socialt och ekonomiskt homogena är en lång och svår process. Kommissionen bör inse att det kommer att dröja innan de strategier som antagits för att hjälpa Europas mindre gynnade medborgare, bär frukt. Kontinuitet och tillräckliga medel, utan att hemfalla till självbelåtenhet, är avgörande för att de långsiktiga målen skall kunna uppnås.

4.2. Att rikta in resurserna och handlingsprogrammen mot de mest behövande och mot de mest effektiva åtgärderna välkomnas, liksom ett verkligt beaktande av miljökonsekvenserna av alla olika åtgärder. Betoningen av arbetslösheten och av lika möjligheter för kvinnor och män välkomnas. Åtgärder måste vidtas för att se till att varken europeiska eller nationella föreskrifter, eller överdriven byråkratisk tillämpning av dem, förhindrar att vanliga människor samt regionerna får största möjliga nytta av de europeiska strukturfonderna. Lokala och regionala myndigheter i hela EU välkomnar alla åtgärder som kommissionen vidtar för att finna praktiska, kostnadsmedvetna lösningar på akuta regionala utvecklingsproblem och de mest behövandes problem i samhället.

Bryssel den 12 mars 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA