û ù EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.03.1995 
KvOfvH9:>) 71 slutlig 
MEDDELANDEFRÄN[KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
INDUSTRISAMARBETET MED LÄNDERNA I CENTRAL- OCH ÖSTEUROPA 

INDUSTRISAMBARBETET MED LÄNDERNA I CENTRAL- OCH 
ÖSTEUROPA 
Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet 
Inledande sammanfattning 
1. INDUSTRISAMARBETET INOM RAMEN FÖR UNIONENS 
FÖRBEREDANDE ANSLUTNINGSSTRATEGI: UNIONENS 
HUVUDSAKLIGA MÅL OCH ROLL 5 
Primära mål (5) - Europeiska Unionens roll i det industriella samarbetet (6) 
2. DEN INDUSTRIELLA SITUATIONEN I CENTRAL- OCH 
ÖSTEUROPA: EN KORTFATTAD ÖVERBLICK 8 
Privatisering och omstrukturering av industrin (8)- utländska direkta 
investeringar (9) - ramvillkoren för industriell utveckling och investeringar (10) 
3. EUROPEISKA UNIONENS TIDIGARE OCH NUVARANDE 
ÅTGÄRDER 11 
4. EUROPEISKA UNIONENS INITIATIV FÖR ETT FRAMTIDA 
SAMARBETE 12 
A. Europaavtalen och unionens biståndspolitik: att jämma vägen till 
samarbete och intregrering 12 
Exploatering av den institutionella etableringen av europaavtalen (12) -
utvecklandet av ramarna för ett regelverk och anpassningen av lagarna (13) -
kvalitetsstyrning: normer/certifiering (13) - investeringsstruktur - privatisering, 
omstrukturering, modernisering av industrin (14) - affärsförbindelser och 
gynnande av investeringar (15) - samarbete över gränserna (17) -
konkurrens (18) - handel (18) - miljön (19) - energi (20) - utbildning (20) 
B. Vetenskapligt och tekniskt samarbete 21 
Forskning och utveckling (21)- infrastruktur för information och 
informationssamhället (21) 
C. Mobilisering av den europeiska industrin 22 
Dialog med den europeiska industrin (10) - dialog mellan industrier (23) 
EXECUTIVE SUMMARY 
The European Council in Copenhagen (June 1993) had agreed that the associated 
countries that so desire shall become members of the Union, as soon as they are able 
to assume the obligations of membership. In April 1994, Hungary and Poland introduced 
their application for membership. Other countries in Central/Eastern Europe have 
declared their intention to do so. 
The perspective of accession of the associated Central/Eastern European countries to 
the Union implies a qualitative shift in the relations with the region. The fundamental 
decisions taken'by^tne European*Council in Essen (December 1994) illustrate the 
dimension of the tasks ahead: It adopted the pre-accession strategy tö prepare 
associated countries for membership. 
A main element of the strategy is to prepare these countries for integration into the 
internal market of the Union, and the Commission will present a White Paper on this 
subject to the next European Council. This strategy also deals with investment 
promotion, in which the need for an increased volume of foreign investment is 
acknowledged. The programme covers continued support for investment promotion 
agencies, the creation of a Business Advisory Council and continued support, through 
the PHARE programme, for initiatives such as the restructuring and modernisation of 
production capacities and the development of small enterprises, as well as contributing 
to the financing of infrastructure investments. In this context, industrial cooperation has 
a key role to play in the promotion of private investment. 
In April 1994, the Industry Council invited the Commission to prepare communications 
on industrial cooperation with certain third countries, and took note of the Commission's 
intention to present, in the first half of 1995, a communication on industrial cooperation 
with Central/Eastern Europe (further communications on industrial cooperation with 
other third countries are to follow). On two previous occasions, the Commission 
prepared communications on the subject1, and the Council adopted a resolution2 
supporting the Commission's general approach and orientations. 
The perspective of accession has changed the overall context fundamentally. In 
response, this communication intends to reflect upon the industrial implications of 
Central/Eastern Europe's progressive integration into the global European economy, 
and in particular, how industrial cooperation can contribute to the facilitation of this 
process. 
Therefore, this document focuses on those Central/Eastern European countries which 
have already concluded Europe Agreements with the Union or which are shortly 
expected to do so: Poland, Hungary, the Czech Republic and Slovakia, Romania, 
1 SEC (90) 1213 final of 13 July 1990 and SEC (92) 363 final of 13 March 1992 
2 OJ C 178 of 15 July 1992 
1 
Bulgaria, the three Baltic Republics and Slovenia. Although the stage of development, 
e.g. in terms of industry privatisation/modernisation, is very different from one country to 
another, overall the Central/Eastern European industry continues to have very 
considerable restructuring/modernisation needs, which are unlikely to be satisfied 
without foreign investment, transfer of technology and know-how in cooperation with EU 
industry, aiming at the development of an environmentally sustainable industrial sector. 
The European Union has already made an important contribution to the transition 
process through: 
- Europe Agreements with Central/Eastern European countries which inter alia aim at 
free trade and offer a broad platform for cooperation in virtually all areas affecting the 
economy 
- the Essen European Council conclusions, which notably aim to encourage the regional 
cooperation between the associated countries for the promotion of their economic 
progress: a programme has been adopted to stimulate cooperation e.g. in trade 
- European Union assistance and industrial and R&D cooperation which have been 
launched to help to exploit and develop the industrial and R&D potential of 
Central/Eastern European countries. 
The future strategy should continue to follow three priority objectives: 
• the improvement of framework conditions for industrial development 
• the privatisation, restructuring and modernisation of industry 
• the promotion of investment (e. g. through synergies with other operators, like 
EBRD and EIB). 
The proposed orientations start from existing instruments and consider useful 
adaptations and additional action. 
Three types of instruments should be used in priority to achieve these objectives: 
1. The Europe Agreements provide the basic orientation for the Union's assistance 
policy, within which technical and financial assistance under PHARE will increasingly 
be a major tool to pave the way for cooperation and ultimately integration. Main areas of 
action will include 
• the exploitation of the institutional set-ups of the Europe Agreements (e.g. the 
mixed committees) 
• the White Paper on the preparation of the associated Central/Eastern 
European countries for the integration into the internal market 
• quality management (standards/ certification) infrastructures 
• the legal/administrative framework for investments 
• support to the privatisation, restructuring and modernisation of industry 
• the promotion of business links, investment and cross-border/inter-regional 
cooperation 
• competition policy, trade, environment and training. 
3 
IV 
2. Scientific and technological cooperation should be further promoted and 
Central/Eastern European countries should be encouraged to participate in the move ~.;~£. 
towards the Global information Society. ; 
3. Stronger mobilisation of EU industry \s considered to be another key element to 
achieve industry modernisation in Central/Eastern Europe. * 
\*+<-,i<&&#-.fr:.rt.-'.'t,\.*- '• \ ,-.-*•••.>;•• .'.•••. . .i'-Si.^^."! •*•I'-.'W-r'v*•;••. • ••~z«&£i^-*\&$J.&^>i&-
t 
1. INDUSTRISAMARBETET INOM RAMEN FÖR UNIONENS 
FÖRBEREDANDE ANSLUTNINGSSTRATEGI: UNIONENS HUVUDSAKLIGA 
MÅL OCH ROLL 
Europeiska rådet i Köpenhamn (juni 1993) var ense om att de associerade länder som så 
önskar, skall bli medlemmar i unionen så snart de är i stånd att åta sig de förpliktelser 
som ett medlemskap innebär. I april 1994 framställde Ungern och Polen sina 
ansökningar om medlemskap. Andra länder i Central- och Östeuropa har förklarat sina 
avsikter att göra detsamma. 
Utsikten att de associerade central- och östeuropeiska länderna ansluter sig till unionen, 
innebär en kvalitativ förändring i relationerna med regionen. De grundläggande beslut 
som fattades av Europeiska rådet i Essen (december 1994) ger en bild av omfattningen 
hos den uppgift som förestår. Europeiska rådet antog den förberedande 
anslutningsstrategin för att förbereda associerade länder för medlemskap. 
PRIMÄRA MÅL 
Med anledning härav avser detta meddelande att belysa följderna för industrin genom 
Central- och Östeuropas fortlöpande anslutning till den totala europeiska ekonomin och i 
synnerhet hur ett industriellt samarbete kan bidra till att underlätta denna process. 
En översiktlig granskning av den industriella situationen visar att den central- och 
östeuropeiska industrin fortfarande står inför ett omfattande behov av omstrukturering 
och modernisering. En ytterligare utmaning är befrämjandet av en acceptabel utveckling, 
ett viktigt inslag både i Femte åtgärdsprogrammet "i riktning mot godtagbarhet" och 
vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, bl.a. genom integrering av mål 
för miljön och normer för industriella samarbetsatgärder. Dessutom behöver 
utvecklandet av en konkurrenskraftig industrisektor innefatta ett omfattande 
konsumentskydd i form av lämpliga kvalitets- och säkerhetsnormer. 
Därför behöver tre primära mål uppfyllas: 
* en förbättring av de strukturella villkoren för en industriell utveckling; 
* omstruktureringen och moderniseringen av själva industrin; 
* främjandet av investeringar. 
Det industriella samarbetet kommer att spela en avgörande roll inom alla områden. 
Naturligtvis måste en stor del av de resurser som krävs för att genomföra 
industrins moderniseringsprocess anskaffas av övergångsländerna själva. Dessutom 
stöder västs allmänna ekonomiska bistånd övergången. Det måste emellertid 
medges att processen med industrins privatisering, omstrukturering och 
modernisering inte kan lyckas utan en bred mobilisering av EU:s industri 
beträffande investeringar och överföring av teknik och know now. Denna roll för 
EU:s industri under övergångsprocessen kommer att få relativt stor betydelse 
jämfört med övriga faktorer ju längre processen framskrider. 
EUROPEISKA UNIONENS ROLL I DET INDUSTRIELLA SAMARBETET 
I september 1994 antog kommissionen ett meddelande om en industriell 
konkurrenskraftspolitik 3), som vidareutvecklar nyckelfaktorerna i dess industripolitik. 
Befrämjandet av ett industriellt samarbete, både inom unionen och med tredje land, anses 
vara ett av de områden inom unionens industripolitik där åtgärder skall prioriteras. 
Beträffande Central- och Östeuropa, bör befrämjandet av ett industriellt samarbete tjäna 
detta dubbla syfte och intresset att stärka ekonomin i dessa länder med tanke på 
integreringen av dem till unionen och förstärkandet genom den europeiska industrins 
närvaro på expanderande marknader så att konkurrenskraften därmed ökar i hela Europa. 
Det är klart att ett industriellt samarbete måste definieras och genomföras av de 
ekonomiska operatörerna själva i alla olika former som detta kan kräva, omfattande allt 
från distribution och licensierade produktionsarrangemeng till upprättandet av 
underleverantörsavtal, extern bearbetning, joint ventures och bevakning av 
rättviseanspråk. 
Den offentliga administrationens huvudsakliga roll är att skapa gynnsamma 
strukturvillkor och att förenkla ett aktivt deltagande av EU:s företag under utvecklandet 
av det industriella samarbetet, genom t.ex.: 
skapandet av lämplig struktur för horisontellt stöd till affärsverksamheter, 
organiserandet av avtalsdomstolar som för industrin och administrationen 
närmare varandra och, 
konkreta samarbetsprojekt (exempel: projektet med Japan angående 
elektroniska förbrukningskomponenter). 
Ett industriellt samarbete bör också omfatta sociala samarbetsparter med hänsyn till 
målet att befrämja den sociala dialogen. 
Kommissionens och medlemsstaternas åtgärder bör vara ett komplement. Vidare bör en 
ökad samverkan uppnås genom verksamheter inom andra institutioner, t.ex. Europeiska 
banken för återuppbyggnad och utveckling och Världsbanken. Därför är det väsentligt 
med ömsesidig information och, i största möjliga utsträckning, koordination. 
En huvuduppgift för kommissionen är att försäkra att åtgärderna, beträffande EU:s 
generella relationer till tredje land, fortsätter att basera sig på den industriella situationen 
och de nationella prioriteterna i respektive land och att de överensstämmer med EU:s 
industriella samarbete och politiska inriktning för industrin. Detta gäller i synnerhet 
kommersiella relationer (t.ex. utvidgade bestämmelser om ursprung), åtgärder för teknisk 
assistens och ekonomiskt bistånd även genom Europeiska investeringsbanken och 
Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, där unionen deltar. Till exempel 
i fall där privatiseringen,. skapandet, moderniseringen eller omvandlingen av 
produktionskapaciteten i Central- och Östeuropa påverkar sektorer där EU:s industri 
3) COM (94) 319 slutet 
själv befinner sig i en omstruktureringsprocess, behöver unionens intressen tillvaratas, 
t.ex. genom en dialog och ett utbyte av synpunkter mellan parterna. 
Detta exempel leder vidare till en mer omfattande fråga: Integrationsprocessen och den 
industriella övergången i Central-och Östeuropa kommer otvivelaktigt att leda till 
nya former för arbetsfördelningen i Central- och Östeuropa och EU. Detta sker 
redan, t.ex. inom textilsektorn där Central- och Östeuropa är en ytterst viktig marknad 
och samarbetspartner (handel med extern bearbetning, OTP Outward Processing Trade) 
EU:s industri behöver finnas med på de växande marknaden. Detta är ett av nyckelmålen 
enligt EU:s industripolitik. Samarbetet inom OTP-området vilket redan sedan en tid 
tillbaka pågår mellan central/östeuropeiska länder och vissa medlemsstater håller nu på 
att utökas och intensifieras av nästan alla unionens medlemsstater. Central/östeuropeiska 
länder har blivit de viktigaste tillverkningspartnerna för unionens klädproduktion och är 
viktig för dess konkurrenskraft. Genom att bevilja tullfri OTP-import från 
central/östeuropeiska länder från och med januari 1994 och nödvändiga kvotökningar har 
unionen ytterligare uppmuntrat detta samarbete. 
För vissa industrisektorer omfattar denna process ömtåliga frågor om sysselsättning och 
pågående omstrukturering i Västeuropa. Samtidigt som stödåtgärderna måste grunda sig 
på prioriteter och behovet hos de medverkande länderna, måste även dessa frågor beaktas 
vid planeringen av stödet för att försäkra en total överensstämmelse med unionens politik 
i övrigt (t.ex. inom konkurrensområdet). Ett huvudkriterium bör vara inverkan på 
industrins konkurrenskraft. 
Integreringsprocessen och den industriella övergången i Central- och Östeuropa bör leda 
till en utveckling av nya ekonomiska verksamheter som baseras på kompletterande 
sammansättningar som innebär konkurrensfördelar. För att garantera att dessa 
verksamheter i möjligaste mån är ömsesidigt fördelaktiga, blir det nödvändigt att 
identifiera de områden där möjligheterna finns att till Europa överföra verksamheter som 
helt eller delvis utgår från utlandet. En integrering genom återuppbyggnad av 
produktionsleden har den extra fördelen att detta förser de central- och östeuropeiska 
länderna med både teknik och en inkomstkälla av hårdvaluta som kan betala de 
investeringsprodukter som krävs för deras utveckling. Möjligheterna att kombinera 
Central- och Östeuropas fördelar bestående i högkval i ficerad arbetskraft och låga 
driftskostnader med EU:s teknik, kapital och styrningskapacitet för att skapa 
konkurrenskraftiga företag på nya växande marknader där europeiska företag för 
närvarande är otillräckligt representerade, bör också undersökas. 
Ett industriellt samarbete är effektivt för att genomföra en sådan inriktning 
eftersom det på längre sikt understödjer ett strategiskt kompanjonskap mellan 
ekonomiska operatörer som baserar sig på ett ömsesidigt intresse på båda sidor. 
Genom att aktivt kartlägga nya möjligheter och garantera att potentiella partner är 
medvetna om dessa möjligheter och lämna det faktiska genomförandet och så mycket 
som möjligt av finansieringen av samarbetet till de parter som är intressenter, kan de 
offentliga myndigheterna spela en aktiv roll utan att ingripa i den effektiva 
resursfördelningen av marknaderna. 
2. DEN INDUSTRIELLA SITUATIONEN I CENTRAL- OCH OSTEUROPA: EN 
KORTFATTAD ÖVERBLICK 
Efter decennier karakteriserade av att staten ägde produktionsmedlen och av en 
centralplanering, ärvde övergångsländerna i Central- och Östeuropa en ekonomisk och 
industriell struktur som generellt karakteriseras av allvarliga svagheter. Först och främst 
gäller detta dåligt förvaltade och föråldrade kapitalresurser, liksom otidsenliga 
produktionstekniker med låg produktivitet, hög energiåtgång och ofördelaktiga 
miljöeffekter. Missriktade stimulansåtgärder resulterade i felallokeringar beträffande 
produktionen och investeringsbesluten, t.ex. genom en alltför stor tonvikt på den tunga 
industrin. Förvaltningen var ofta ineffektiv samtidigt som servicen till affärslivet har 
varit svag och förfaranden för obligatoriska standardiserings- och 
likformighetsbedömningar otillräckliga. 
I början av reformprocessen sjönk industriproduktionen för övergångsekonomierna i 
stort kraftigt med 30 % under tidsperioden 1990-1993. BNP minskade under en 
uppskattad fyraårsperiod (1989-1993, uppskattat genomsnitt för Central- och Östeuropa). 
Produktionsnedgången medförde ofrånkomliga negativa konsekvenser för befolkningen i 
form av minskade realinkomster. Inflationen minskade värdet på sparade medel och 
arbetslösheten, som i stort sett var ett okänt begrepp under den tidigare centrala 
planregimen, ökade i de flesta länder (se tabell i bilagan). Från och med 1993 har en viss 
stabilisering eller till och med tillväxt ägt rum i några av länderna, medan vissa länder 
ännu inte visar tecken på någon godtagbar återhämtning. 
Den central- och östeuropeiska industrin kan utnyttja vissa starka sidor som ännu inte 
har exploaterats i full utsträckning, framförallt en stor teknisk kompetens inom många 
sektorer och relativt låga arbetskraftkostnader. Dessa fördelar kommer att få större 
effekter ju mer regeringarna förverkligar sina avsikter att fullfölja privatiseringen, 
omstrukturera industrierna och skapa en hållbar ekonomisk plattform för företagen. 
Därför kommer privatiseringar, en intensiv omstrukturering, investeringar (både inrikes 
och utrikes), en starkare konkurrensinriktning och utbildning att krävas som skall ta itu 
med de nedärvda bristerna inom det industriella fältet och för att kunna tränga in på de 
mycket konkurrenskraftiga västliga marknaderna. 
PRIVATISERING OCH OMSTRUKTURERING AV INDUSTRIN 
På grund av den statsägda företagssektorns ekonomiska, sociala och politiska betydelse i 
de flesta central- och östeuropeiska länderna, befinner sig privatiseringen och 
omstruktureringen bland myndigheternas topprionteringar för att garantera en varaktig 
omvandling från planekonomi till marknadsekonomi. 
Stora framgångar har uppnåtts inom privatiseringen, där den privata sektorn uppnår en 
nivå av 55-65 % av BNP i de övergångsländer som har kommit längst (källa: Europeiska 
banken för återuppbyggnad och utveckling). Denna generella framgång får inte dölja de 
återstående problemen. Samtidigt som privatiseringen och omstruktureringen av stora 
statsägda företag (huvudsakligen inom sektorerna energi, mekanisk industri, metall, 
livsmedelssektorn inom jordbruket och kemi) ibland har släpat efter, har omvandlingen 
av mer småskaliga företag (detaljhandel, jordbruk, företagsservice, turism, etc) 
utvecklats positivt. 
Det finns stora skillnader mellan de central- och östeuropeiska länderna när det gäller i 
vilken omfattning de har skapat en grund för en marknadsekonomi, särskilt rörande den 
sekvens enligt vilken privatiseringen och den ekonomiska omstruktureringen kan komma 
till stånd. Två huvudsakliga alternativa linjer för att genomföra omstruktureringen och 
privatiseringen kan skönjas: tyngdpunkten på en tidig privatisering där man överlämnar 
det mesta av omstruktureringen till de privata ägarna, och tyngdpunkten på en 
omfattande ekonomisk omstrukturering innan privatiseringen påbörjas. Den sistnämnda 
strategin siktar in sig på att anskaffa högt kvalificerade ägare till företagen genom en 
omfattande ekonomisk omstrukturering innan försäljning sker. Fördelen med den 
förstnämnda linjen jämfört med den sistnämnda ligger i dess större snabbhet. Inget av 
alternativen kan emellertid alltid garantera att företagsledningen håller en hög kvalitet 
och att en nödvändig modernisering genomförs. 
Förutom den grad av privatisering och omstrukturering som har uppnåtts, finns det andra 
stora skillnader rörande inrättandet av de grundläggande institutioner som är nödvändiga 
för marknadsekonomins funktioner, införandet av konkurrens och avskaffandet av 
understöd, utvecklingen av den fria prissättningen och utvecklingen av en effektiv bank-
och finanssektor. Detta innebär att de verktyg som bör användas för befrämjandet av 
övergången, behöver anpassas till den särskilda situation som råder i det berörda landet. 
UTLÄNDSKA DIREKTA INVESTERINGAR 
Framgången med återhämtningen i Central- och Östeuropa beror först och främst på 
ländernas framsteg genom makroekonomiska reformer, vilka sedan måste understödjas 
av en oavbrutet hög investeringstakt (och som en nödvändig följd därav, "immateriella 
investeringar", dvs överföring av teknik, know how och moderna driftstekniker). 
Inhemska besparingar måste utgöra huvuddelen av investeringarna även om de för 
närvarande befinner sig på en nivå som inte ger utrymme för en snabb upphämtning till 
EU:s nivå. Utländska direkta investeringar skulle därför vara av mycket stor vikt 
under nuvarande reformfas. 
Den interna investeringsströmmen har generellt varit en besvikelse inom regionen (se 
tabell i bilagan), trots den särskilda vikt detta har tillmätts av övergångsekonomierna när 
det gäller att skapa fördelaktiga villkor för att locka till sig investeringar. Den rättsliga 
strukturen har definitivt förbättrats avsevärt i vissa av länderna, medan den i andra länder 
är långt ifrån i linje med de politiska budskapen rörande de priciper som gäller för stöd 
till ekonomins liberalisering. I alla länder finns en grundläggande brist hos de rättsliga 
och institutionella systemen på grund av att deras administrationer har svårt att tillämpa 
förordningarna. 
Erfarenheterna under de senaste åren har visat att besluten om lokaliseringen av 
investeringarna ofta följer och förstärker rådande tendenser. Detta förklarar i hög grad 
framgångarna i Ungern, Polen och Tjeckien (dvs tidigt igångsättande) vilket fortsätter att 
dra till sig lejonparten av alla interna investeringar i regionen. 
RAMVILLKOREN FÖR INDUSTRIELL UTVECKLING OCH 
INVESTERINGAR 
Framgångarna för den industriella utvecklingen beror i hög grad på den 
makroekonomiska utvecklingen mot en fullständig marknadsekonomi. I detta avseende är 
de central- och östeuropeiska ländernas reformer till marknadsbaserade 
prissättningssystem och valutakurser särskilt viktiga för den industriella utvecklingen. 
Bland de viktigaste faktorerna för utvecklingen är de strukturella förutsättningarna, t.ex. 
lämplig infrastruktur {telekommunikationer, banker, affärsrådgivning, bokföring, 
handelskammare, industrisammanslutningar) som spelar en ökad roll för ekonomin i 
stort. Tillgången till och kostnaden för detta har stor horisontell betydelse för den 
industriella verksamheten. Inom energisektorn t.ex., är den europeiska 
energikoncessionen ett viktigt initiativ från EU i skapandet av ett gynnsamt 
investeringsklimat inom denna sektor och bland signatärerna av koncessionsfördraget 
ingår de central- och östeuropeiska länderna. 
Goda handelsrelationer är en annan oumbärlig strukturell förutsättning för en industriell 
utveckling, både i fråga om införandet av varor och för exportinkomsterna. 
Handelspotentialen är dessutom en avgörande förusättning för investeringsbesluten. Den 
traditionella handeln inom Central- och Östeuropa och med före detta Sovjetunionen, har 
i praktiken kollapsat och leden för varuproduktionen har upplösts. Marknadsreformerna 
och den ekonomiska övergången i Central- och Östeuropa fick faktiskt därefter hjälp 
genom en oförutsedd utveckling av handeln mellan unionen och dessa länder. Samtidigt 
med den mycket snabba expansionen av EU:s import från de central- och östeuropeiska 
länderna har det skett en radikal liberalisering av handeln från EU:s sida i förhållande till 
dem, vilket formellt har skett genom undertecknandet av Europaavtalen. Ett av de 
karakteristiska kännetecknen för handeln mellan unionen och de anslutna länderna, är 
den stora andelen intern handel som förekommer mellan industrierna som har växt 
avsevärt under senare år, vilket tyder på en större strömlinjeformning av den industriella 
strukturen mellan unionen och regionen: De anslutna länderna börjar bli mogna för ett 
industriellt samarbete. 
10 
Slutsatsen blir, trots en positiv utveckling av de makroekonomiska reformerna, 
privatiseringen och investeringstillväxten (från en låg nivå), att investeringarna 
generellt sett fortfarande är för låga i regionen: De uppfyller inte behoven för den 
återstående industriella omstruktureringen och moderniseringen och ger inte 
utrymme för den snabba tillväxt som krävs om dessa länder åtminstone delvis skall 
kunna komma ifatt EU. Denna situation kan inte lösas utan en fortsatt ökad 
handel, utländska investeringar och ett industriellt och tekniskt samarbete med den 
europeiska unionen. Unionen spelar på så sätt en viktig roll i 
privatiseringsprocessen, moderniseringen och integreringen av de central- och 
östeuropeiska industrierna. 
3. EUROPEISKA UNIONENS TIDIGARE OCH NUVARANDE ÅTGÄRDER 
Unionen har oavbrutet och i ökad takt förbättrat de avtalsmässiga relationerna med 
Central- och Östeuropas länder, har utvecklat begripliga tekniska och ekonomiska 
hjälpprogram och ett vetenskapligt och tekniskt samarbete med regionen (en mer 
detaljerad redogörelse av detta bistånd och samarbetet med Vetenskap och teknik ges i 
bilagan) 
Unionens konsekventa linje att snabbt ge marknaden tillgång till importer från de 
central- och östeuropeiska länderna, är ett mycket väsentligt bidrag till en fördelaktig 
struktur för en industriell utveckling. När det gäller industriprodukter är den 
liberaliseringsprocess som påbörjades genom EU genom slutandet av europaavtalen 
under 1991-1992 nästan färdig. Avvecklingen av EU:s tullar och kvantitativa 
restriktioner påskyndades vid Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993 och villkoren i 
europaavtalen med Rumänien och Bulgarien samordnades med avtalen för de övriga 
central- och östeuropeiska länderna genom Europeiska rådet i Essen i december 1994. 
Därmed återstår det beträffande industriprodukter bara vissa tullar för stålprodukter fram 
till den 1 januari 1996 och för textilier till den 1 januari 1997. De sista kvoteringarna 
beträffande textilprodukter kommer att försvinna i januari 1998. När det gäller de 
baltiska staterna, är all industriell import till EU med undantag av textilier redan helt 
liberaliserade från den 1 januari 1995 enligt villkoren i gällande frihandelsavtal. 
Unionens bistånd hänför sigi första hand till utvecklandet av strukturella förutsättningar, 
såsom den rättsliga och administrativa strukturen, t.ex. investeringar och konkurrens, 
genom en anpassning av lagarna. Detta omfattar också en kvalitetsstyrning: Ett 
normaliserings-/certifieringssystem kan antingen innebära nya handelshinder eller 
underlätta varuutbytet: Utan ett passande normal iserings/certifieringssystem kommer den 
central- och östeuropeiska industrin inte att kunna garantera en tillfredsställande 
varukvalitet för att kunna utveckla sina exportmöjligheter och inleda samarbetet med 
EU:s industri. Målet med ett ömsesidigt antagande av enhetliga bedömningar blir också 
svårare att uppnå. 
11 
Bistånd har dessutom lämnats för privatiseringsprocessen och omstruktureringen av 
företag, för utvecklandet av affärsförbindelser och för att stimulera investeringar och 
utbildning. Förutom biståndet har åtgärder påbörjats för att föra industrins representanter 
i direkt kontakt med varandra i syfte att undersöka samarbetsmöjligheterna 
(Rundabordetkonferensen i Riga 1994, med högt uppsatta representanter från industrin 
och administrationen inom EU och de tre baltiska staterna). 
Ett vetenskapligt och tekniskt samarbete har utvecklats med Central-och Östeuropa för 
att bevara potentialen hos RDT inom dessa länder som en utgångspunkt för industrins 
modernisering. Verksamheter har nu integrerats i det fjärde ramprogrammet. 
4. EUROPEISKA UNIONENS INITIATIV FOR ETT FRAMTIDA SAMARBETE 
Tidigare och nuvarande åtgärder har redan i hög grad bidragit till 
övergångsprocessen. Den föreslagna inriktningen inför framtiden börjar med de 
befintliga resurserna och tar hänsyn till lämpliga anpassningar och ytterligare 
åtgärder som ser till situationen före anslutningen. Genomförandet av den generella 
horisontella inriktningen måste från fall till fall ta hänsyn till landets speciella situation 
och de berörda industrisektorerna. En regional inriktning för att stimulera samarbetet 
mellan de central- och östeuropeiska länderna är viktig i många av följande 
åtgärdsområden (t.ex. handel, samarbete över gränserna, översikter av industrin i olika 
sektorer). 
A. Europaavtalen och unionens biståndspolitik: att jämna vägen till 
samarbete och intregrering 
Europaavtalen utgör den generella strukturen för ett mycket nära samarbete som omfattar 
praktiskt taget alla områden av ekonomisk verksamhet inklusive ett industriellt 
samarbete, och innehåller särskilda bestämmelser som hjälper till att förbättra 
affärsmiljön. De ger därför en grundläggande inriktning för Phare och andra instrument. 
Inför utsikterna till en fortsatt övergång och ett framtida medlemskap, kommer 
tillämpningen av Europeiska rådet i Essen och Phares tekniska och ekonomiska bistånd 
samt andra biståndsåtgärder att i ökad omfattning fa betydelse som huvudinstrument i 
samband med att de anslutna central- och Östeuropeiska länderna förbereds för sin 
anslutning. 
EXPLOATERING AV DEN INSTITUTIONELLA ETABLERINGEN AV 
EUROPAAVTALEN 
Europaavtalen möjliggör en institutionell etablering (förutom en allmän gemensam 
kommitté, t.ex. avtalssammanslutningar inom stål-, gruv- och ramaterialnäringen; utskott 
för ekonomiskt samarbete) som kan fungera som samarbetsorgan. 
12 
INLEDANDET AV EN INDUSTRIPOLITISK DIALOG 
En industripolitisk dialog bör inledas med Central- och Östeuropa med utgångspunkt 
från denna institutionella etablering. Detta skulle tjäna två syften: 
* Administrationerna hos båda sidor skulle gemensamt kunna överväga vilka 
initiativ som borde tas för att bättre kunna exploatera potentialen för ett 
industrisamarbete och vilka lösningar som bör antas för att avlägsna de hinder 
som industrin har stött på under samarbetsprojekten. 
* Europeiska unionen har vidareutvecklat sin industripolitik i syfte att öka 
konkurrenskraften hos sin industri och, i vitboken om tillväxt och 
konkurrenskraft, antagit en inriktning för hur en förändring av ekonomin skall 
kunna ske för att kunna möta framtida utmaningar, genom t.ex. en godtagbar 
utveckling och informationssamhället. Central- och Östeuropa kommer i hög 
grad att ställas inför samma utmaningar. Därför bör dialogen omfatta ett utbyte 
av synpunkter angående denna anpassningsprocess. 
UTVECKLANDET AV RAMARNA FOR ETT REGELVERK OCH 
ANPASSNINGEN AV LAGARNA 
Vitboken om förberedandet av associerade öst- och centraleuropeiska ländernas 
integration i den inre marknaden är en grundläggande beståndsdel i den förberedande 
anslutningsstrategin vilken rekommenderades av Europeiska rådet i Essen. Dess syfte är 
att ge dessa länder en vägledning angående de områden i gemenskapsrätten som är 
viktiga för att upprätthålla den inre marknadens integritet för att underlätta integrationen. 
Den skall föreslå en logisk sekvens för antagandet av den inre marknadens lagstiftning, 
utan att försöka ange något tidsschema för åtgärderna. 
Vitboken skall inte bara upprätta en lista över de lagstiftande övergripande regelverken 
på den inre marknaden, utan skall i samma omfattning beskriva de organisatoriska och 
institutionella struktur och infrastruktur som krävs för att möjliggöra en effektiv 
tillämpning av EU:s lagstiftning. Teknisk assistens skall sedan tillhandahållas genom 
PHARE i enlighet med varje lands särskilda behov. 
Med dessa riktlinjer kommer vitboken att förenkla det framtida samarbetet. 
Den kommer att bordläggas till det europeiska rådet i Cannes. 
KVALITETSSTYRNING: NORMER/CERTIFIERING 
I princip skulle unionen kunna följa det stöd som redan har givits till vissa central- och 
östeuropeiska länder som en modell för vidare åtgärder, dvs ett bilateralt synsätt för att 
tillgodose behoven i respektive land tillsammans med en regional linje som kombinerar 
ett antal länder för att skapa en "regional infrastruktur för kvalitetsstyrning", vilket skulle 
uppmuntra den mellanregionala handeln. 
13 
Det tekniska biståndet bör baseras på två principer: 
* Det bör kopplas till ett politiskt åtagande från understödstagarnas sida att anta 
normer, tekniska förordningar och certifieringssystem som grundar sig på 
europeiska och internationella modeller. 
* Anslutningen av dessa länder till de europeiska normerna, certifier ingen och 
kvalitetsorganisationerna (CEN, CENELEC, etc) bör innebära att de är föremål 
för samma rättigheter och förpliktelser som deras europeiska partner. Detta 
kommer att i stor utsträckning underlätta slutandet av översnkommelser om 
ömsesidigt erkännande. 
I detta sammanhang bör hänsyn tas till ett förstärkt samarbete, särskilt i sådana sektorer 
där överenskommelser om ömsesidigt erkännande skulle vara lämpliga. 
INVESTERINGSSTRUKTUR (RATTSLIGA OCH ADMINISTRATIVA 
SYSTEM) 
Som en följd av främjandet av investeringsprojekt behöver investeringsstrukturen 
förbättras. Detta rör i första hand den rättsliga och reglementerade struktur som de 
central- och östeuropeiska länderna själva måste utveckla. Även om stora framsteg har 
gjorts, är skillnaderna avsevärda från det ena till det andra landet, i synnerhet när det 
gäller att mer eller mindre effektivt genomföra och upprätthålla lagar och förordningar. 
Andra gemensamma problem rör behovet att konsolidera det rättsliga beslutsfattandet 
och den existerande lagstiftningen samt de kvarvarande motsägelserna (t.ex. ett 
fastställande av ansvaret mellan administrationerna - från nationell till lokal nivå -
rörande främmande investeringar och samarbetet mellan dem; komplicerade 
administrativa förfaranden). En större insats måste också göras för att förbättra insynen 
och stabiliteten hos den lagstiftande och reglerande strukturen, t.ex. tillgången till 
information för potentiella investerare. 
I diskussionen om investeringsstrukturen bör alltför många samtidigt pågående insatser 
undvikas. För att fl en viss enhetlighet, bör strukturella principer utarbetas tillsammans 
med de central- och östeuropeiska länderna på grundval av Europaavtalen. Dessutom bör 
andra domstolar fortsätta att spela en roll i detta avseende (t.ex. 
OECD/Sammanslutningen för investeringsrådgivning, Världshandelsorganisationen). 
Kommissionen har godkänt ett meddelande 4) om vikten av inrättandet av 
världsomfattande enhetliga bestämmelser om utländska direktinvesteringar för att höja 
nivån när det gäller bestämmelsernas tydlighet och liberaliseringen av och skyddet för 
investeringsströmmarna: Ett godkännande från de central- och östeuropeiska länderna av 
multilaterala bestämmelser skulle bidra till att öka förtroendet hos västliga investerare. 
PRIVATISERING, OMSTRUKTURERING, MODERNISERING AV INDUSTRIN 
Beträffande det fortsatta stödet till industrisektorerna, bör följande prioriteringar 
göras: 
4) COM(95)42 
14 
Insyn i de central- och östeuropeiska industrierna: En granskning av industrin bör 
göras sektorvis i de fall viktiga sektorer ännu inte har blivit täckta och där operativa 
värden säkras genom granskningarna. För att undvika upprepningar, har kommissionens 
tjänster, tillsammans med industrisektorerna, medlemsstaterna och andra organisationer 
(OECD, FN ....) börjat undersöka vilka data som redan finns tillgängliga. Det är lika 
viktigt att i mesta möjliga mån garantera att befintliga undersökningar i betydligt större 
utsträckning än tidigare görs tillgängliga för de berörda industrierna så att de kan basera 
sina framtida åtgärder på dessa upplysningar. 
Granskning av genomförbarheten/livsdugligheten hos konkreta sektorprojekt: 
Inom sitt privatiserings/omstruktureringsområde, bör Phare också stimulera de central-
och östeuropeiska länderna att ägna sig åt projekt som är utformade för att granska 
genomförbarheten och livsdugligheten för omstruktureringen och moderniseringen av 
central-och östeuropeiska företag, vars direkta operationella värde är att kunna gynna 
investeringar och ett samarbete med EU:s företag (t.ex. genomförandet av affärsplaner, 
sökandet efter lämpliga investerare). Verkliga exempel på sådana projekt är 
undersökningen (finansierad med Phare-COOPME:s hjälp) om situationen för 
livsmedels-, dryckes- och tobaksindustrierna i sex anslutna länder och om ett potentiellt 
samarbete med EU:s industrier, och granskningen av livsdugligheten hos 15-20 central-
och östeuropeiska stålföretag som har gjorts efter de nationella 
omstruktureringsprogrammens tillkomst. Som exemplet med EKSG.s lånestöd till de 
central- och östeuropeiska länderna visar, kan i vissa fall ett sådant tekniskt bistånd 
kombineras med särskilda låneinstrument för bistånd till och omstrukturering av vissa 
sektorer. 
Omvandlingen till en civil produktion är inte bara ett viktigt politiskt mål, utan i vissa 
sektorer (t.ex. rymden) också ett värdefullt samarbetsverktyg. 
Informationsteknikssektorn har en stor (forskning & utveckling och industriellt) 
omvandlingspotential, som i ökad omfattning bör exploateras (t.ex. inom områdena 
mikroelektronik, optoelektronik och mikrosystem). 
Socio-regionala kompletterande åtgärder, liknande RESIDER, RETEX, RECHAR 
etc, bör övervägas för industrier som karakteriseras av ett överskott av tillgång på 
arbetskraft och en stark regional koncentration, för att snarast möjligt underlätta 
skapandet av alternativa sysselsättningmöjligheter. Regionala omställningar och 
utvecklingsprogram är under genomförande i vissa länder (särskilt i Polen, Tjeckien och 
Slovakien). Det polska STRUDER-programmet t.ex., är tydligt baserat på EU:s program 
och erfarenheter och omfattar ett anslagsprojekt för investeringar och ett 
riskkapitalföretag. Unionen har stora erfarenheter av av strukturella program. De central-
och östeuropeiska länderna bör utnyttja unionens erfarenheter vid utformandet av sådana 
program som understöder uppbyggnaden av en konkurrenskraftig industri. 
AFFÄRSFÖRBINDELSER OCH GYNNANDE AV INVESTERINGAR 
Framtida åtgärder bör beakta områdena kompanjonskap och 
underleverantörskontrakt. 
15 
Beträffande kompanjonskap uppstår frågan på grund av det intresse som uttrycks av de 
central- och östeuropeiska länderna att utöka sina företags medverkan genom 
kompanjonskap med företag från EU om ytterligare sådana former skulle organiseras i 
de central- och östeuropeiska länderna. Att enbart utvidga befintliga projekt till Central-
och Östeuropa skulle inte framstå som ett lämpligt svar på regionens särskilda behov av 
industriellt samarbete. 
En mer produktiv väg skulle kunna vara att utveckla särskilda 
samarbetsinstrument med de central- och östeuropeiska länderna som baserar sig 
på existerande recept. En motsvarighet finns redan genom Med-Invest- och Al-Invests 
system, som genom sina resurser tillhandahåller hjälpmedel för organisationen 
PARTENARIATS och INTERPRISES i dessa länder. Med tanke på erfarenheten med 
experimentet "Att göra affärer med Central- och Östeuropa" och med det befintliga 
EUROPARTENARIAT som börjar bli mycket stort, skulle ett nyskapande synsätt kunna 
utvecklas. Det skulle t.ex. kunna vara möjligt att tänka sig ett nytt "CEF1C 
PARTENARIAT". Sådana händelser skulle kunna gynna särskilda modeller för en 
regional integrering av de europeiska regionerna. De skulle kunna omfatta grupper av 
industrier med ett inbördes samband, både på tillverknings- och servicesidan, istället för 
flera olika industrier som fallet är beträffande EUROPARTENARIAT, eller noga 
definierade industrier som fallet normalt är beträffande INTERPRISES. 
Inom området underleverantörskontrakt kan tekniken med "Salons Inversés", beträffande 
deltagandet vid arrangemang inom EU där montörer träffar .potentiella leverantörer, 
inbjuda till deltagande av företag från de central- och östeuropeiska länderna. 
Förutom att delta i befintliga åtgärder, bör särskilda åtgärder för utvecklandet av 
underleverantörskontrakt bland de central- och östeuropeiska länderna och med montörer 
från EU vara motiverade. Detta skulle kunna bestå i fyra typer av åtgärder: 
1. Förbindelser från de databaser/datastationer som finns i dessa länder för 
slutande av underleverantörskontrakt med EU.s databaser/datastationer. 
2. En bedömning av den aktuella situationen beträffande underleverantörskontrakt i 
Central- och Östeuropa. 
3. Experimentåtgärder i vissa sektorer. 
4. Utbildning av tekniker och företagare i principerna total kvalitetsstyrning och 
införande av certifienngsförfaranden och auktoriserade laboratorier. 
På samma sätt som vid utvecklandet av särskilda kompnajonskap krävs tillräckliga 
resurser för att genomföra detta särskilda program. 
Europarådet i Essen har bekräftat Phares växande viktiga roll inom området 
investeringsstöd både beträffande infrastrukturen och utvecklingen av Små och 
medelstora företag. 
JOPP-programmet spelar en viktig roll, särkilt för projekt med mindre 
investeringsbelopp som det är mindre sannolikt att institutioner som Europeiska banken 
för återuppbyggnad och utveckling kommer att ta hänsyn till. En extern bedömning av 
JOPP pågår för närvarande, vars resultat kommer att beaktas vid bedömningen av vilka 
förändringar som behöver göras av programmet. Utvärderingen kommer t.ex. att titta på 
användandet av resurs tre (stöd för produktionsinvesteringar), gensvaret på 
investeringsbehov och lämplig storlek hos företag som skall stödjas. 
En ytterligare ökad samverkan bör sökas med organisationer som är berörda av 
investeringarna, i synnerhet Europeiska banken för återuppbyggnad och 
utveckling och Europeiska investeringsbanken, som fallet är i de befintliga 
Phareprojekten där finansieringen från Europeiska banken för återuppbyggnad och 
utveckling och Phare är kombinerad för att ge tekniskt bistånd, utbildning och kapital för 
den industriella rekonstruktionen. Ett exempel rör det förberedande kommitteprojektet, 
som har inrättats (med anledning av ministerkonferensen "Miljön i Europa" under 1993) 
för att förbättra koordinationen mellan internationella finansiella institutioner och 
donatorer inom området miljöinvesteringar i Central- och Östeuropa. 
Mot bakgrund av de erfarenheter som gjordes med EKSG:s lånehjälp som upprättades 
till förmån för de central- och östeuropeiska länderna 1990, bör möjligheterna till 
låneinstrument som är kopplade till någon form av industriellt samarbete mellan EU och 
central- och östeuropeiska företag, utforskas ytterligare. 
SAMARBETE OVER GRÄNSERNA 
Såsom Europarådet i Essen har bekräftat, är en regional inriktning viktig för att stimulera 
åtgärder över gränserna och mellan regionerna inom de central- och östeuropeiska 
länderna samt mellan dem och unionen. Detta kommer också att hjälpa till att garantera 
att investeringar, upprepningar och missbruk av knappa finansiella resurser undviks. 
Eftersom nuvarande åtgärder (Phares samarbete över gränserna, PHARE INTERREG 
och INTERREG) redan innebär viktiga bidrag, bör en ytterligare förstärkning/utvidgning 
övervägas. 
Det finns ett avsevärt utrymme för att utveckla det industriella samarbetet mellan 
hantverkare och mindre företag i gränsområdena. Kombineringen av INTERREG- och 
Phareprogrammen öppnar dessa programs särskilda dispositioner för gränsöverskridande 
samarbete. Efter den senaste utvidgningen varigenom alla central- och östeuropeiska 
länder med undantag av Rumänien har en gemensam gräns med EU, finns det 
möjligheter att denna lokala integrering kan drivas vidare som utgångspunkt för en 
senare mer omfattande internationalisering av företagen och bredare samarbetsformer. 
Det kommer att bli nödvändigt att garantera att gränsöverskridande kontor grupperas i 
nätverk tillsammans med andra liknande befintliga eller planerade kontor i EU, för att 
säkra överföringen av bästa möjliga tillvägagångssätt och för att befrämja överföringen 
av affärsmöjligheter. 
Genom att inga länkar saknas i infrastrukturerna kommer detta i hög grad att befrämja 
samarbetet över gränserna. I enlighet med vad Europarådet i Essen bekräftade, är 
integreringen av de central- och östeuropeiska länderna till de transeuropeiska nätverken 
en nyckelingridiens när det gäller förstärkandet av deras band med unionen. Inom ramen 
för EU:s arbete med de transeuropeiska nätverken, utvecklas begrepp som inbördes 
operativbarhet vidare och deras betydelse för transportindustrin utvärderas. I samband 
med en ökande integrering av de central- och östeuropeiska länderna, skulle inledandet 
av en dialog med dem för att undersöka möjigheterna till industriellt samabete 
beträffande transporter vara till särskild hjälp för att garantera att deras transportsystem 
är överensstämmande med utvecklingen inom Europeiska unionen. 
17 
KONKURRENS 
Genomförandet av en livskraftig konkurrens och ett statligt stödsystem är ett 
grundläggande villkor för utvecklandet av marknadsekonomin och för en sund 
industrisektor i övergångsländerna. Införandet av konkurrensbestämmelser för monopol 
och företag med särskilda exklusiva rättigheter krävs för att undvika att statliga monopol 
ersätts av privata monopol och för att försäkra att marknadsstrukturerna förblir 
gynnsamma för konkurrensen, medan det av uppenbara allmänna skäl finns mycket som 
talar för en strikt statlig stödkontroll. Av än större vikt är en öppenhet inom området 
statligt stöd och kontrollen av detta, vilket är grundläggande beståndsdelar i 
övergångsprocessen mot en marknadsekonomi som är öppen för internationell 
konkurrens. Samtidigt som statligt ägande inte bör betraktas som i sig oacceptabelt, bör 
statsägda företag bli noggrannt undersökta, t.ex. i fråga om deras metoder för 
finansiering av investeringar, för att garantera att kriterierna för normala investeringar 
inom den privata sektorn tillämpas. Dolda subventioner skulle leda till allvarliga 
störningar av konkurrensen. 
De ansträngningar som hittills har genomförts att harmonisera lagstiftningen enligt 
Europaavtalen behöver fortsätta för att garantera att konkurrenter kan operera på 
samma villkor i en konkurrensmiljö som inte ger otillbörliga fördelar för somliga. 
Vitboken skall även omfatta en analys av unionens konkurrensbestämmelser som ingår 
som en viktig beståndsdel i den grundläggande strukturen hos den inre marknaden. 
Kommissionen skall upprätta ett utbildningsprogram om konkurrenspolitiken som 
bygger på de erfarenheter och den sakkunnighet som finns hos kommissionens och 
medlemsstaternas konkurrensmyndigheter. 
De central- och östeuropeiska länderna bör dessutom uppmuntras att ansluta sig till 
tillämpliga internationella discipliner som strävar efter normala konkurrensvillkor 
(OECD-avtalet om fartygsbyggen). 
1 HANDEL 
Inte som ett substitut utan som ett komplement till unionens öppnande, bör ökade 
ansträngningar göras för att få en mer multilateral handel inom regionen. Dessa 
ansträngningar bör inriktas på huvudsakligen två områden. 
Befrämjandet av handeln mellan regionerna: De inhemska marknaderna inom de 
central- och östeuropeiska länderna har ofta för liten tillgång till varor på grund av att 
den lokala produktionen exporteras till mer tillgängliga (infrastrukturer, nätverk) och 
bättre betalande (hårdvaluta) främmande marknader, oftast inom unionen, trots slutandet 
av mellanregionaia avtal, t.ex. CEFTA V. Den närmare ekonomiska integreringen av 
marknaderna i regionen behöver därför uppmuntras både för att stärka och diversifiera 
handelsförbindelserna och arbetsfördelningen mellan länderna själva. 
5) CEFTA: Centraleuropeiska frihandelsområdet, avtal slutet mellan 
Visegradländerna i december 1992. 
18 
Befrämjandet av en omvandlingsbar handelsmiljö ("Stöd till handelnM):Bistånd bör 
vid behov fortsätta att ges till utvecklandet av tillförlitliga och effektiva bank- och 
betalningssystem i Central- och Östeuropa. Stödet bör i synnerhet inriktas på införandet 
av ett betalningsclearingsystem och exportkreditmekanismer för att bistå tillväxten av 
handeln och stödja målet att få en närmare ekonomisk integrering såsom tidigare har 
nämnts. Exportkreditmekanismerna skall uppfylla samma krav som anges i 
internationella bestämmelser (dvs OECD) och de bestämmelser som gäller i 
medlemsstaterna som ingår i EU:staternas stödbestämmelser och som därför är 
tillämpliga enligt Europaavtalen. 
Bestämmelser om ursprung spelar en viktig roll för tillväxten och inriktningen av 
handelsströmmarna. Efter de beslut som fattades av Europarådet i Essen kommer de 
föreslagna bestämmelserna om strategin för ursprung °) att undersökas noggrannt med 
utgångspunkt från industrins/handelns synvinkel. 
På motsvarande sätt kan överenskommelserna om gemensamt erkännande av 
enhetsbedömningar stimulera handeln. Ansträngningar måste därför göras att fastställa 
de områden där överenskommelser om gemensamma erkännanden kan vara lämpliga att 
ingå med enskilda central- och östeuropeiska länder och inom vissa sektorer under den 
förberedande anslutningsfasen. 
Ett initiativ att främja den mellanregionala handeln har startats genom Phare efter 
Europarådet i Essen. Detta skall omfatta hjälp att genomföra modern handelslagstiftning, 
överföring av know how för främjandet av exporten och för utvecklandet av 
exportförsäkringar och garantisystem. 
MILJON 
Den planerade anslutningen av de central- och östeuropeiska länderna till internationella 
standardiseringsorgan (CEN, CENELEC) ger utrymme för antagandet av miljökrav i 
denna region. Skapandet av Kommittén för handel och miljö inom 
världshandelsorganisationen, utgör en plattform för att diskutera frågorna om 
miljömässiga, tekniska och icke-tekniska normer i relation till handeln. 
Situationen beträffande infrastrukturen inom området miljöservice (hantering av avfall 
och avloppsvatten, kontroll av luftföroreningar) måste bedömas. Enligt OECD kan de 
central- och östeuropeiska länderna uppnå tillväxtnivåer på upp till 25 % år 2000. Ett 
industriellt samarbete skulle därför vara ett viktigt redskap för att försäkra att 
väsentliga krav införs i denna region både med tanke på att det skall leda till en bättre 
miljöanpassning och för att ge industrin jämspelta förutsättningar. 
Programmet bör även omfatta praktiska åtgärder för att bidra till en hållbar utveckling, 
industrin bär ett huvudansvar när det gäller att tillförsäkra en hög grad av miljöskydd, 
6) SEC (94) 1897 slutet. Strategin föreslår i) att utvidga den diagonala ackumulationen 
med unionen till alla central- och östeuropeiska länder, ii) att integrera EFTA-länderna i 
denna ackumulation, iii) att införa fullständig ackumulation beträffande alla 
överenskommelser. 
19 
och de industriella aktiviteterna i Öst- och Centraleuropa bör därför ansluta sig ullen 
miljökodex baserad på "De vägledande principerna om miljö-, industri- och 
investeringsbeslut i Central- och Östeuropa" (Budapest 1991). Förutom det tekniska 
bistånd som lämnas enligt Phares miljöprogram för saneringsprojekt, bör 
prioritetsåtgärder också vidtas för en renare industriproduktion både inom den privata 
och offentliga sektorn. I synnerhet finns det ett behov av ökad information till dem som 
kan ge lösningar för en renare produktion, både om den berörda tekniken och de 
miljöinstrument som industrin behöver för att kunna göra bedömningar av sina 
verksamheter och produkter med avseende på en renare produktion. Den ökade 
tillgången till information bör kompletteras med teknisk assistens, demonstrationsprojekt 
och utbilding. 
ENERGI 
Införandet av SYNERGI, energisamarbetsprogrammet med tredje länder omfattande 
Central- och Östeuropa, i kombination med annat tekniskt bistånd är av stor betydelse. 
Det syftar till införandet av det Europeiska energiprogrammet och gränsöverskridande 
projekt. THERMIE-programmet om överföring av nyskapande energiteknologi har 
upprättat energicentra vilka spelar en viktig roll som länk mellan EU och industrier i 
Öst- och Centraleuropa. 
UTBILDNING 
Målen för överföring av investeringar och teknik kommer att nås bara om det 
samtidigt görs omfattande ansträngningar för att förbättra know-how om 
ledarskap hos den central- och östeuropeiska personalen i företag inom alla 
verksamhetsområden enligt övergangsmässiga och marknadsekonomiska villkor 
(t.ex. organisering, kostnadsplanering och kontroll, optimering av produktionsprocessen, 
marknadsföring/distribution, kvalitetskontroll). Detta bör också omfatta utbildning av 
handledare för att underlätta spridningen. Utbildningen bör även omfatta miljön vilket är 
väsentligt för genomförandet av en godtagbar marknadsekonomi (t.ex. renare 
tillverkning, miljölagstiftning). 
Inom området vuxenutbildning och i synnerhet ledarskapsutbildning överväger den 
nyligen inrättade Europeiska utbildningsstiftelsen särskilda åtgärder för att utveckla 
samarbetet mellan de organisationer och institutioner som är ansvariga för utbildningen i 
Central- och Östeuropa och deras motsvarigheter i unionen. Syftet är att ytterligare 
stimulera utvecklandet av lokala strukturer, att förbättra deras koppligar till 
industrivärlden och att inrikta läroplanen på yrken och arbetsstruktur som berör de nya 
marknadsförhållandena. De verksamheter som skall utvecklas av stiftelsen kommer att 
stödja sig på erfarenheterna från gemenskapens handlingsprogram FORCE, och i 
framtiden LEONARDO. 
20 
Dialogen med EU:s industrier bör också utnyttjas för att utforska möjligheter och 
engagera ett större antal värdföretag från EU för praktikantskap vilket kan erbjudas 
chefer från Central- och Östeuropa (t.ex. inom Programmet för 
industriutbildningsplacering). Hänsyn bör tas till fristående utbildingsinitiativ av enskilda 
industrier (t.ex.: fartygsbyggnation, klädindustri, kemi, stål, energi). 
Vidare bör fler initiativ tas beträffande utbildningen av central- och östeuropeiska 
administrativa tjänstemän, i synnerhet dem som handhar rättliga strukturvillkor och 
omstruktureringsprogram i sina länder (t.ex. praktikantskap hos EU.s administrationer 
och företag). Detta skulle bidra till att öka rättssäkerheten och stabilisera strukturen 
vilket är av avgörande betydelse för att kunna locka till sig investeringar. 
Till slut kan de erfarenheter som har gjorts av unionen inom ramen för industriella 
omstruktureringsåtgärder och omplacering av arbetskraft också vara till nytta för de 
central- och östeuropeiska länderna. Unionen har inrättat nätverk för att kunna befästa 
tillförlitliga erfarenheter inom dessa områden och sprida dem till andra organisationer i 
medlemsstaterna. Forskningen och bedömningsarbetet har lett till rekommendationer 
som i stor omfattning via dessa nätverk har offentliggjorts till berörda parter på lokal och 
regional nivå. 
B. Vetenskapligt och tekniskt samarbete 
I samband med vidare åtgärder bör följande verksamheter eftersträvas: 
FORSKNING OCH UTVECKLING 
Industrins modernisering beror bl.a. på ett effektivt utnyttjande av resultaten från 
forskning och utveckling. Det industriella samarbetet bör därför bygga på och göra 
bedömningar genom det vetenskapliga och tekniska samarbetet med, och i tillämpliga 
fall med stöd av, unionen. Samarbetet mellan forskarna och industriföretagen bör 
förstärkas genom en lämplig användning av alla tillgängliga instrument, inklusive det 
fjärde ramprogrammet och avtalen med Central- och Östeuropa, med tanke på det 
slutliga målet att förstärka den vetenskapliga och tekniska plattformen för unionens 
industri och utfästelsen att stödja dess internationella konkurrenskraft. I det 
sammanhanget gagnar det unionens ansträngningar att främja ett samarbete inom RDT 
för starkare förbindelser mellan EU.s och Central- och Östeuropas forskningsenheter till 
ömsesidig nytta. Central- och östeuropeiska forskare bör uppmuntras att i högre grad 
delta i EU:s RDT-initiativ och program, i synnerhet inom områden där deras sakkunskap 
och know how kommer att vara ett värdefullt bidrag till ett sam arbetsresultat och de bör 
få hjälp att upprätthålla kontakten med sina EU-partner efter att ha medverkat i 
gemensamma projekt. En spridning och bedömning av resultaten från RDT bör, även om 
de inte omfattas av "aktivitet 2" i det fjärde ramprogrammet, också uppmuntras. 
INFRASTRUKTUR FÖR INFORMATION OCH INFORMATIONSSAMHÄLLET 
Europa och övriga huvudaktörer rör sig i riktning mot det globala informationssamhället. 
Detta förutsätter en modernisering av den yttre infrastrukturen för 
telekommunikationerna för att utveckla och sprida nya informationstjänster till företag 
och enskilda, för att befrämja informationstekniska tillbehör och kunskaper hos 
21 
användarna och öka användandet av det elektroniska datautbytet (EDI). Unionen skall 
försäkra att processen verkligen blir global och kommer gradvis att utsträcka alla berörda 
program till Central- och Östeuropa för att införliva dem i informationssamhällets hägn. 
Detta kommer också att vara en hjälp att utvärdera det förmodade inflytande som det 
globala informationssamhället kommer att ha på den "central- och östeuropeiska 
industrin. Ministerkonferensen G-7 (Bryssel, februari 1995) har understrukit 
informationssamhällets revolutionära inverkan på företag och enskilda, har erkänt 
nödvändigheten av ett världsomspännande samarbete för att uppnå detta och har fastställt 
11 försöksprojekt som skall hjälpa till att stödja målet med en internationell enighet om 
gemensamma principer för informationssamhället. Försöksprojekten skall vara 
tillgängliga för tredjeländer. 
Kommissionen planerar att på ministernivå organisera ett informellt forum om 
informationssamhället med tio central- och östeuropeiska länder under 1995. 
C. Mobilisering av den europeiska industrin 
För att stimulera den privata sektorns medverkan i övergångsprocessen i Central- och 
Östeuropa, bör kommissionen förutse ett kompanjonskap med den privata sektorn som 
ett komplement till stödprogrammen. Målet bör vara att ge utrymme för mer 
kompletteringar och samverkan, till exempel inom marknadens utvecklingsstrategier 
genom ett utbyte av information och erfarenheter. 
DIALOG MED DEN EUROPEISKA INDUSTRIN 
För att kunna undersöka möjligheterna till och hindren mot ett industriellt samarbete, 
behöver den europeiska industrin vara mer delaktig i en ständig informations- och 
samrådsprocess med kommissionen. Av allra största vikt är att kommissionen 
fortsätter att på ett konkret sätt beträffande särskilda länder och sektorer, för en 
diskussion med gemenskapens industrisektorer om vilka problem industrin har mött när 
de inför samarbetsprojekt och vilka orsaker som ligger bakom den långsamma 
investeringshastigheten i många central- och östeuropeiska länder. "Sjöforum" är ett 
exempel på en kanal för en ständig dialog som skulle kunna användas inom andra 
sektorer. 
Genom en dialog med industrin skulle det också gå att undersöka hur användbara vissa 
former av investeringsbefrämjande åtgärder är. Exempelvis bör man beakta möjligheten 
att förbättra befintliga instrument och att söka nya lösningar som delvis kan garantera 
investeringar i syfte att stimulera vissa projekt där det finns en efterfrågan bland 
kompanjonländerna (i Central- och Östeuropa) som företag i Europeiska unionen kan 
tillgodose (energibesparing, vattenrening, telekommunikation, transportplaner etc). 
Sådana initiativ kan basera sig på en analys av befintliga garantiplaner (d.v.s 
medlemsstaterna och andra planer såsom Världsbankens multilaterala garantibyrå), för 
att garantera att åtgärder från unionens sida verkligen ger utdelning. 
DIALOG MELLAN INDUSTRIER 
Kontakten mellan de central- och östeuropeiska industrierna och EU:s industrier bör i 
olika former och på olika nivåer stimuleras. 
- RÅDGIVANDE AFFÄRSRÅD 
Den förberedande anslutningsstrategi som har antagits av europarådet i december 1994 
innefattar inrättandet av ett rådgivande affärsråd som skall ge råd till kommissionen och 
ge de anslutna central- och östeuropeiska ländernas myndigheter hjälp med den 
ekonomiska återhämtningen och särskilt till främjandet av utländska investeringar. 
- INDUSTRINS RUNDABORDSSAMTAL 
Oberoende av de allmänna makro- och mikroekonomiska invändningarna mot 
investeringar och annat samarbete, dyker speciella hinder upp inom de privata 
industrisektorerna (t.ex. särskilt viktiga immateriella egendomsskydd inom 
läkemedelsområdet). Industrins runda bord är ett effektivt instrument för att diskutera 
detta, vilket kan tjäna som ett fruktbart informellt komplement till de officiella 
kontaktformerna mellan administrationerna som har upprättats enligt Europaavtalen. 
Kommissionen bör initiera fortsatta rundabordssamtal rörande EU:s och 
Central- och Östeuropas industrier liksom lämpliga samtalsformer inom de central- och 
östeuropeiska administrationerna enligt samma modell som vid runda bordssamtalen i 
Riga med de baltiska staterna under 1994. För att undvika en upprepning av andra 
bilaterala eller internationella organ som redan finns på plats (t.ex. OECD rådgivande 
investeringsgrupp) bör dessa rundabordssamtal undvika ett alltför stort och utspritt 
deltagande och bör utgå från en dagordning som har ett omedelbart operationellt värde. 
De bör inte uppfattas som permanenta institutioner: Genom att vara organiserade enligt 
ad hoc-modell i de fall två sidorna anser detta fruktbart, kan de hjälpa till att initiera en 
samarbetsprocess som sedan bör fortsätta på de ekonomiska operatörernas eget initiativ. 
- SÄRSKILDA VERKSAMHETER I INDUSTRISEKTORER 
Beroende på speciella möjligheter och situationen i fråga om de ömsesidiga 
kunskaper/samarbetsformer som redan finns, bör kontakter mellan industrier inom 
särskilda sektorer ske i den form som passar bäst: Bland exemplen finns jordbrukets 
livsmedelshandel tydligt belyst 1995 och ett runda-borssamtal om industrierna för 
konsumentelektronik. 
I tillämpliga fall kan företag inom EU avtala om stödarrangemang med företag från 
Central- och Östeuropa, t.ex. för utbildning eller mer omfattande samarbete, t.ex. 
distributionsarrangemang. 
Ett annat område bör vara uppföljningen av det tekniska biståndet mellan 
industrierna: För att öka effekterna, särskilt i fråga om biståndet till omstruktureringen, 
kan upprättandet av kontakter mellan industrierna innebära en operationell uppföljning. 
Dessa kontakter kan ske t.ex. i form av seminarier för diskussioner om lämpliga följder 
av forskning om stödjande åtgärder/omstruktureringar för Central- och Östeuropas och 
EU.s industrier, inklusive utformningen av samarbetsprojekt. 
23 
Konkreta samarbetsprojekt bör till slut utvecklas som motsvarar kraven från 
industrierna hos båda sidor. Ett exempel är försöksprogrammet för förbättring av 
konkurrerande underleverantörskontrakt för industrin och för konsumentelektronik i EU. 
Detta projekt har under de senaste tre åren gett europeiska komponenttillverkare 
möjlighet att besöka fabriker i Japan och att sedan utforma och införa 
förbättringsprogram inom sina egna företag. Programdeltagarna har fördelen att kunna 
utöka deltagandet till att omfatta tillverkare i Central- och Östeuropa som betraktas som 
en marknad och produktionslokalisering vars betydelse växer. Hänsyn bör tas till projekt 
som visar att "det lönar sig att förhindra nedsmutsning", dvs att åtgärder som inte kostar 
någonting eller där kostnaderna är låga kan minska utnyttjandet av resurser och 
nedsmutsningen samtidigt som det ger ekonomiska fördelar. 
- "INSTITUTIONSUPPBYGGNAD": DIALOG MED INDUSTRIN 
Skapandet av industrisammanslutningar i Central- och Östeuropa bör stimuleras 
ytterligare: Detta växande nätverk - förutom de övriga affärstjänster som erbjuds av 
Phare - skall ge de sakkunniga råd som EU:s industri behöver för att utveckla 
samarbetet. EU:s industrisammanslutningar kan hjälpa till att utvidga processen. 
Finansieringen av de förutsedda åtgärderna är först och främst beroende av Phare 
för stöddelen, av det fjärde ramprogrammet, i synnerhet dess del om internationellt 
samarbete och av informationssamhällets budgetinriktning. PHARE-finansiering 
kommer i synnerhet att användas till på basis av de öst- och centraleuropeiska 
ländernas egna prioriteringar och behov vidareutveckla befintliga PHARE-program 
ta nya initiativ till att förenkla industrisamarbetet. För detta ändamål har ett minimum av 
budgetresurser avsatts för industrins budgetinriktning för att öka både dialogen med EU:s 
industri och dialogen mellan industrierna (i synnerhet genom organiserandet av runda 
bordetsamtal och andra industrikontaktorgan ad hoc) och för att hjälpa konkreta projekt 
mellan industrierna, t.ex. utvidgningen av programmet för konsumentelektronik som 
beskrivs ovan. Eftersom all upprepning av Phare måste undvikas och additionalitet av 
dessa finansieringsmöjligheter tillförsäkras, ligger värdet i att hjälpa samtidiga åtgärder 
som direkt rör industrierna på båda sidor. 
24 
BILAGOR 
Tabell: Industriproduktion och arbetslöshet i Central- och Östeuropa 
Bulgarien 
Estland 
Ungern 
Lettland 
Litauen 
Polen 
Rumänien 
Tjeckien 
Slovakien 
Slovenien Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 
Industriproduktion a) 
Arbetslöshetsnivå i % b) 1992 
-7,0 
15,6 
-38,7 
1,5 
-9,8 
12,2 
-35,1 
2,3 
-51,6 
1,0 
4,2 
13,6 
-21,8 
8,4 
-11 
3 
-13 
1 
-13,2 
13,3 1993 
8,5 
15,9 
-28,4 
1,7 
4,0 
12,1 
-39,6 
5,3 
-46,0 
1,6 
7,9 
16,1 
1,3 
10,2 
-5 
3 
-14 
14 
-2,8 
15,4 1994 
-4,8 (jan-maj) 
13,4 
2,1 
7,8 (jan-apr) 
11,0 ûuni) 
32,4 Gan-juni) 
3,2 ûan-juni) 
9,9 Qan-juni) 
16,6 (juni) 
-1,8 
10,8 
4,6 ûuni) 
3,0 ûuni) 
3 (feb) 
13,9 (maj) 
5,8 Ûan-maj) 
14,6 
a) procentuell förändring jämfört med föregående år 
b) i slutet av perioden 
Källa: Europas ekonomi 
nr 8/9 augusti/september 1994 
25 
Utländska direkta investeringar i övergångsländer 1990-1994; 
ackumulerat totalt (kontant) 
Bulgarien 
Tjeckien 
Ungern 
Polen (kontant) 
Polen (BOP) 
Rumänien 
Slovakien 
Slovenien 
Estland 
Lettland 
Litauen Summa (miljoner USD) 
1990 
4 
436 
512 
93 
218 
0 
28 
-
0 
0 
0 1991 
60 
947 
1971 
210 
509 
40 
110 
41 
0 
0 
0 1992 
101 
1951 
3442 
494 
1187 
120 
210 
152 
58 
43 
10 1993 
157 
2519 
5781 
1074 
-
207 
354 
263 
218 
82 
50 juni 
1994 
182 
2820 
6316 
1365 
-
323 
390 
292 
337 
112 
70 UDI 
per 
capita 
17 
242 
558 
28 
0 
9 
83 
130 
139 
30 
13 
UDI kapital 
(oficiella uppskattningar) 
Tjeckien 
Ungern 
Slovenien 72 
569 
-595 
2107 
-1556 
3424 
-2053 
5576 
762 2490 
6383 
792 -
-
-
Källa: UN/ECE, kursiva siffror är uppskattningar gjorda av UN/ECE. "0" betyder inga 
eller försumbara investeringar. Per capitasiffror är uttryckta i US-dollar. 
26 
STEEL INDUSTRY: A CASE OF SUCCESSFUL COOPERATION 
In many Central/Eastern European countries, the steel industry represents a major industrial 
sector which requires an enormous technical and managerial restructuring, in order to survive. At 
the same time, and considering the ongoing structural adjustment of this sector in Europe as a 
whole, steel trade is creating certain tensions which can best be solved through cooperation and 
better mutual understanding. 
Due to traditional contacts with the countries of Central/Eastern Europe in the steel sector and to 
internal EU restructuring experience, Commission services were able to help to establish rapidly a 
strategy and implement cooperation, with PHARE support. The approach has been worked out in 
close cooperation with both government representatives and the industry of the countries 
concerned and then been implemented by experienced consultants and with the assistance of 
experts from the EU-steel industry. The assistance usually starts with a steel restructuring study 
to provide an overview of the future of the steel industry in the country concerned. In parallel, 
training programmes are organized to transmit specific experience in such areas as marketing, 
cost accounting, personnel, etc. from the EU steel industry (for example, training programmes for 
Central/Eastern European managers in EU steel companies). Finally, exchange programmes 
were set up, pooling the experience of managers of steel companies from both regions. In 
addition, Central/Eastern European steel companies have the possibility to apply for loans under 
the ECSC Art. 95 loan facility adopted in 1990, provided that the project implies cooperation with 
a EU partner and does not have disruptive effects on the market of the product concerned. 
These types of programmes are successfully progressing in seven countries of Central/Eastern 
Europe and will be started in Russia and in the Ukraine, with a slightly different approach 
considering both the different industry size and the historical background. In Central/Eastern 
Europe, the cooperation will have to take account of future accession, requiring assistance in 
adapting to the rules and norms of the European Union and the ECSC, and exchange of 
experience with their counterparts in the European Union. 
The project Global Study Steel was set up in 1992. It brings together all steel producing countries 
of Central/Eastern Europe under the guidance of a Steering Committee composed of the 
European Commission, the EBRD, the World Bank, the United Nations and IISI. This regional 
approach ensures that the restructuring is not done on a purely national basis without taking 
account of the Central/Eastern European and CIS regional implications and the world steel 
situation, and helps to favour foreign investments and possible joint ventures. Regular meetings 
allow an open exchange of experience, bringing together the people responsible for steel in 
Europe. A first study under this guidance looked at demand and capacity in the year 2000, thus 
helping in the individual restructuring concepts. A second study has just started, dealing with the 
possibilities, advantages and requirements for regional cooperation, synergies and opportunities 
in this sector. 
After five years of industrial cooperation in the steel sector, the first results are not only a better 
knowledge of the sectoral situation in this region, but also reasonable restructuring efforts. 
Secondly, an exchange of experience is taking place with direct cooperation between managers 
and government representatives from all over Europe, leading to the first joint ventures or other 
partnership arrangements and better mutual understanding. This has been possible due to the 
involvement of EU steel producers. In the future as part of the technical assistance programme, it 
should be possible to deepen the cooperation further. For this reason and in a period of growing 
steel trade, trade tension has lessened so that in fact nearly all barriers to imports from 
Central/Eastern Europe have been eliminated in steel. 
2V 
INFORMATION SOCIETY; A CASE FOR DEVELOPING COOPÉRATION 
Information and communication technologies are generating a new industrial revolution, critical to 
the future of European society. For Central/Eastern Europe, the emergence of the Information 
Society is one of the keys to industrial, economic and social renewal. These countries have highly 
qualified human resources and significant industrial equipment in the fields involved. The global 
nature of the issue calls for proper coordination mechanisms at an international level and for 
cooperation in the whole of Europe. 
Involving Central/Eastern Europe in the building of the European Information Society is crucial to 
reinforce social, economic and political cohesion in the whole of Europe, and to reach the critical 
mass which is going to allow the Union to compete more efficiently with the USA and Japan. Also, 
cooperation is essential for the achievement of key elements in the development of advanced 
information and communications infrastructure, in particular those related to standardisation, 
protection of Intellectual property rights, interconnection of networks and interoperability of 
services and applications. Cooperation can play a fundamental role in favouring a rapid 
penetration of information and communication technologies and the dissemination of know-how in 
Central/Eastern Europe, and open at the same time opportunities for investment in this market by 
EU industrial and service companies. This involves the removal of obstacles related to a number 
of regulatory aspects. 
The European Commission is organising an informal Forum on the Information Society with ten 
Central/Eastern European countries in 1995, in order to start a joint reflection and to launch 
selected cooperation projects. The Forum will bring together the competent ministers and 
representatives of telecom industries and operators from Central/Eastern European countries 
interested in actively participating in the dialogue on the Information Society, which has been 
started notably in the G-7 Ministerial Conference organised by the Commission in February 1995 
Initiatives such as the trans-European public administration network, telematic services for SMEs 
ate. could greatly facilitate the integration of these countries into the Internal Market and the 
overall E.U. structures. 
In a side-look at Russia, Article 77 of the Partnership and Cooperation Agreement between the 
European Communities and their Member States and the Russian Federation mentions various 
aspects regarding possible cooperation in the area of communication, informatics and information 
infrastructure. The Commission and the Presidential Committee of the Russian Federation for 
Informatisation Policy will start a dialogue to exchange their views on the development of the 
global information society. 
A substantial effort is to be put on co-operative research and development, to share advances 
and expertise, to promote the interoperability of networks, services, systems and applications, to 
preserve the research excellency and human resources in Central/Eastern Europe, and to help 
creating small knowledge-intensive companies and revitalising larger enterprises. Several joint 
projects have already been undertaken under EU programmes such as COPERNICUS. More 
will certainly be initiated under the Fourth Framework Programme, since its specific programmes 
"Information Technologies", "Telematics applications of common interest', 'Technologies for 
Advanced Communications Services" and "International Cooperation" are now open to the 
participation of Central/Eastern European organisations. Because of the strong reduction of funds 
available to Central/Eastern European countries under the 4th Framework Programme and 
because some expensive Information Society-related activities are not research-oriented, 
mobilisation of other Commission programmes and funds for this area should be considered. 
2K 
Selective survey of EU assistance and RDT cooperation 
Under the Europe Agreements, special working groups on approximation of laws have 
been established and are addressing, on a regular basis, priority areas. The PHARE 
general technical assistance facility also provides support to approximation of laws, 
notably for the regulatory framework for investment. Other specific programmes cover 
areas of importance to business development, such as customs and statistics. 
Adequate and effective protection of intellectual property is essential to encourage 
R&D and to stimulate foreign direct investment. In order to facilitate the compliance with 
the provisions of the Europe Agreements (legal obligation undertaken by the 
Central/Eastern European states to provide in five years time a level of protection 
similar to that in the Union), two specific regional programmes were set up in the 
framework of PHARE. RIPP (Regional Industrial Property Programme) started in 1993 
and will continue until the end of 1996. It concerns especially patents, marks and 
industrial designs. The second programme called "Intellectual Property" started in 1994 
and concerns copyright and neighbouring rights. 
Quality management covers certification and normalisation, which are of high 
importance for industrial development: Examples are pharmaceuticals (e.g. registration, 
recognition of testing), aerospace and motor vehicles (harmonisation of technical 
legislation to Western standards). 
The European standardisation bodies (CEN, CENELEC, ETSI) have granted the status 
of affiliated member or corresponding member to the national standardisation bodies in 
certain Central/Eastern European countries, without obliging them, when they adopt 
European standards, to withdraw their divergent national norms. 
The Union has developed assistance programmes under PHARE (programme of 
assistance for quality assurance) to help to adapt quality infrastructures to the new 
market environment, in the areas of approximation of legislation and of standardisation. 
Certain partner countries continue to adopt rules or standards which are not compatible 
with EU standards/regulations, which then lead to new trade obstacles. Ad-hoc groups 
on certification are being created, under the Europe Agreements, to help the 
Central/Eastern European authorities to align their certification system with the Union's 
and to avoid in future the creation of new trade barriers. 
PHARE provides comprehensive assistance for privatisation and enterprise 
restructuring (250 million ECU 1990-93). In the first phase of transition, characterised 
by macro-economic stabilisation and the establishment of a legal, regulatory and 
institutional framework, assistance concentrated on support to emerging (mainly public) 
institutions and on traditional instruments such as studies, training and provision of 
expertise. Major privatisation and restructuring programmes have been funded in almost 
all the countries, adapted to the governments actions and country needs. Support has 
been given horizontally (to privatisation ministries/agencies), to sectors and to individual 
companies being privatised. 
In addition to these actions, projects with strong cooperation components have been 
undertaken in a number, of industry sectors, such as steel (see separate text in this 
n 
annex). Furthermore, some support has already been provided to facilitate the 
conversion of military companies into civilian production. 
In terms of the provision of information on possibilities for developing business links, 
the Commission will have completed the extension of correspondence centres for the 
Euro-Info centre network to the Central/Eastern European countries by the end of 1995. 
This network can act as the first point of contact for a EU firm interested in 
Central/Eastern Europe and for firms from this region wishing to internationalise towards 
the Union by direct exchange between members of the network without the need to 
pass through Brussels. 
The Commission is also in the process of extending its networks for industrial 
cooperation to Central/Eastern Europe. The non confidential Bureau de Rapprochement 
des Entreprises (BRE) has already been implemented in most of Central/Eastern 
Europe, whereas the more elaborate and fee-paying BC-Net has been extended to five 
countries. Experience with those countries where BRE is already operational shows that 
this non-confidential partner search network is well suited to many Central/Eastern 
European countries. Firms from Central/Eastern Europe also participate in the various 
partnering events organised by the Commission. These include the big 
EUROPARTENARIAT events held on a regional basis twice a year and smaller scale 
INTERPRISE events which bring together three or more regions usually on a sectoral 
basis. 
Regional cooperation is encoucaged by PHARE-CBC (cross-border cooperation), by 
actions undertaken along the Union's external borders under INTERREG, as well as by 
PHARE-INTERREG and by the OUVERTURE/ECOS programme which aim at 
interregional cooperation between the Union and Central/Eastern European countries. 
Regarding investment promotion, PHARE has supported the establishment of 
investment promotion agencies in Central/Eastern Europe. Furthermore, financial 
assistance has been provided through JOPP (JOint ventures Phare Programme), which 
supports the creation of joint ventures among EU and Central/Eastern European (mostly 
small and medium-size) companies, from the feasibility to the operational stages. 
Considerable PHARE funds have been used to set up financial schemes (including 
regional investment companies, credit lines, guarantee funds and privatisation funds) 
and to co-financing with the EBRD. 
In view of regional trade promotion, the Commission has already taken measures to 
assist'the creation of a private payment and settlement system in these countries. In 
April 1994 a new clearing and settlement system for payments in hard currencies 
among Central/Eastern European commercial banks (ABC ECU-linked Clearing and 
Settlement System) became operative in its first stage. 
Environmental degradation in many Central/Eastern European regions is severe. The 
Europe Agreements acknowledge the need for environmental cooperation. In the 
framework of PHARE, environmental programms were launched and an "Environmental 
sector strategy for Central/Eastern Europe" (adopted in 1991) identified the transfer of 
information and technology as one of the policy objectives and ' priorities. Moreover, 
>v_» 
"Environment and Industry" is on the agenda of the Sofia Ministerial Conference in 
October 1995, part of the "Environment for Europe" process. 
Through the Europe Agreements and PHARE, exchanges of views take place related to 
issues of environmental protection. 
Support to training activities is being provided under PHARE and other programmes. 
Apart from assistance to the education systems of beneficiary countries, many 
horizontal and sectoral privatisation/restructuring projects contain training elements: 
The "Industrial Training Attachments Programme" sets an example for cooperative 
training schemes: It supports professional traineeships for Central/Eastern European 
managers in EU companies, to provide insight into production and working methods of 
companies in a market economy environment. The TEMPUS programme (cooperation 
in higher education) provides support to Central/Eastern European universities to 
strenghten their links with enterprises, to develop degrees and courses which are in 
tune with the needs of industry and to increase their capacities to provide continuing 
education. The opening-up of the LEONARDO and SOCRATES programmes to the 
associated Central/Eastern European countries provides significant new opportunities to 
pursue constructive cooperation in these areas between them and the Union. 
Scientific and technological cooperation with Central/Eastern Europe mainly intends: 
• to help safeguarding the scientific and technological potential of these countries in 
order to redirect research towards social needs, restore their production system and 
improve the quality of life 
• to help solving major social, economic and environment problems specific to 
Central/Eastern European countries by means of targeted technical, scientific and 
socio-economic RDT. 
The earlier PECO and COPERNICUS schemes already aimed at industrial cooperation 
with Central/Eastern Europe in certain areas. The approach has now been integrated 
into the 4th Framework Programme (1994-98), which includes a new international 
cooperation programme. 43% of the budget of this international cooperation programme 
are devoted to finance cooperation projects with Central/Eastern Europe (and the Newly 
Independent States of the Former Soviet Union), representing less than 2% of the 4th 
Framework Programmes overall budget. 
Within the international cooperation programme, a substantial effort is put on applied 
research directed towards industry, particularly in the fields of information technologies, 
advanced communications and telematics, materials technology, biotechnology. The 
budget for this programme is significantly lower than the corresponding one under the 
previous schemes. Indeed, partners from ail European countries may now participate in 
all programmes of the 4th Framework Programme, but the fact that only limited financial 
support by the European Union is available, constrains the potential of this cooperation 
policy. 
Action has been started to promote direct contact between EU and Central/Eastern 
European industries, for example through Round-Table discussions. A first Round-
Table has been held in Riga in May 1994. The conference gathered high-ranking 
representatives of EU companies and their Baltic counterparts in four sectors 
(telecommunication, food processing, wood/paper, maritime industry), high level 
2 
representatives of the Commission and the governments of the three Baltic states, to 
discuss the conditions for foreign direct investment and industrial cooperation. Potential 
cooperation opportunities have been identified, and an appropriate fotlow-up agenda 
has been agreed. The occasion has also been used to start the Baltic Information 
Infrastructure Pilot Project, designed to close some of the bottlenecks in the current 
information infrastructure and to help to develop some business information services. 
The setting-up and the development of industry associations, chambers of commerce, 
SME business centers and similar institutions in Central/Eastern Europe has been a 
significant area of support under the relevant PHARE programmes. 
32-
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION REGARDING INDUSTRIAL CO-OPERATION 
WITH THE CENTRAL/EASTERN EUROPEAN COUNTRIES 
FINANCIAL SHEET 
1. ACTION 
Industrial Co-operation with Central/Eastern European countries 
2. RELEVANT BUDGET LINE 
See point 7. (below) 
3. LEGAL BASIS 
- Treaty establishing the European Coal and Steel Community and its 
transposition in the protocol no. 2 of the association agreements with the 
Central/Eastern European countries 
- Treaty establishing a European Community and in particular its articles 3 and 
130, heading XIII (Industry), XV (Technological Research and Development -
130 F and ss) and XII (Trans-European Networks -129 C) 
4. DESCRIPTION OF THE ACTION 
4.1. General objective of the action 
To develop in the frame of the pre-accession strategy, the industrial co­
operation between companies in the European Union and the 
Central/Eastern European countries with the aim of facilitating integration 
of these countries in the internal market, and for this purpose to: 
- improve the framework conditions for the industrial 
development of the Central/Eastern European countries; 
- encourage the restructuring and modernisation of the industry; 
- promote investments 
4.2. Period covered by the action and the procedures set for its renewal 
The actions proposed in the Communication are for the most part, in 
the frame of continuously pursued activities. 
i3> 
5. CLASSIFICATION OF THE EXPENDITURE 
NOE; DA 
6. EXPENDITURE TYPE 
Expenditure mainly consists of: 
funding of actions aiming to facilitate partnerships with the different 
parties involved (co-ordination with the ministries of Industry, developing 
support services to industries in Central/Eastern European countries) 
funding of the operational actions aiming to gather the data needed for a 
thorough knowledge of the enterprises and the industrial sectors (punctual 
analysis leading to a concrete industrial co-operation action -
e.g. trade fair) 
funding of meetings between industrialists or between professional 
associations from both regions (industrial Round-Tables, sectorial 
information days...) 
financial contributions to the scientific and technological co-operation 
activities 
7. FINANCIAL INCIDENCE 
7.1. Launching of concrete industrial co-operation actions (B5-4110 
"Industry") 
Previsions for 1996 
Action : Eflis 
a) Information seminars, for example on the activities of the Agencies for the 
promotion of investments of the Central/Eastern European countries for support 
services of the EU industry 150.000 
(following Essen) 
b) Round tables/meetings at the time of trade fairs between EU 
industrialists and those of Central/Eastern European countries; 
multi-sectorial or uni-sectorial actions 350.000 
TOTAL 500.000 
-34-
These concrete industrial co-operation actions will be developed in close relations or 
even as partnerships with the action funded in the framework of other financial resources 
and in particular of the PHARE programme (budget line B7-6000), the sectors covered 
by the 4th research and development framework programme (B6) and of the activities in 
the field of the Information Society (B5-722). 
7.2. PHARE (line B7-600) 
The general budget of the European Union forecast for the year 1995 the 
global amount of 930 MECU on the line B7-600. The comments on the 
budget allow for the development of industrial co-operation actions such 
as those suggested in the Communication and especially in the 
following fields: 
• Restructuring, privatisation; 
• support to the private sector, especially for small and medium size 
enterprises (e.g. JOPP); 
• promotion of private investments; 
• reforms linked to the rehabilitation of the fundamental infrastructure and 
especially in the sectors related to transport, environment, energy and 
human resources; 
• education, training and research, especially for the actions linked to 
industrial development. 
7.3 Activities within the 4th Framework Programme on 
research and technological development (B6-) 
Research and development activities closely related to industrial 
co-operation actions will be launched throughout specific programmes, 
implementing the 4th framework programme, open to Central/Eastern 
European countries. Activity 2 of the 4th framework programme 
concerning the international co-operation directly, forecasts a global 
amount of 208.98 MECU for the co-operation with the CEECs/NIS, that is 
14.64 MECU in 1995 and 59.25 MECU for 1996. The three important 
fields and objectives forecast in this region are "stabilisation of the 
research and technological development potential" (50 MECU), 
"environment and health" (79.49 MECU) and "RTD oriented towards 
industry" (79.49 MECU). The industrial co-operation actions suggested 
by the Communication envisage the development of close links between 
the researchers networks and industry which could certainly be part 
of the field "RTD towards industry". 
35 
7,4. Activities relating to the development of the Information Society (B5-
722) 
The global amount for this budget line is 10 MECU for 1995. Concrete 
projects linked to the development of the Information Society are forecast 
by the Communication in the following fields: 
- development of data exchange networks between administrations 
- telematic services for the small and medium enterprises 
- development of information and communication infrastructure 
concerning standardisation, protection of intellectual property rights etc. 
8. ANTI FRAUD PROCEDURES (AND RESULTS OF THEIR USE) 
The verification of the funding or of the reception of services and ordered 
preparatory, feasibility or evaluation studies is undertaken by the Commission 
services before payment, taking into account the contractual obligations and the 
economical and good financial or global management principles. The anti-fraud 
procedures (control, preparing reports, etc.) are included in all the agreements or 
contracts signed between the Commission and the payments beneficiaries. 
9. Cost efficiency analysis elements _ 
9.1. Specific quantifiable objectives, target groups 
a) Specific objectives 
- Develop support services to the Central/Eastern European countries industry 
(professional associations, chambers of commerce.) 
- Promote investments (organisation of meetings, forums, sectorial round tables, 
information days with the Central/Eastern European agencies for investment 
promotion aiming at support services for the EU industry) 
- Improve exchange of expertise regarding the industrial implication of the 
technological research development actions (information seminars, use of the 
researchers networks) 
- take useful initiatives to promote the co-ordination between administrations 
responsible for industry (especially meeting with directors general of 
industry). 
b) Target groups 
*-
Industrial operators, professional associations, competent public 
administrations, international partners of the Community in the industrial 
field 
9.2. Justification of the action 
a) Cost 
The requested credit will be used to undertake in close collaboration with 
DGI/PHARE the Essen summit conclusions that forecast among others: 
- The establishment between the associated countries and the European Union 
institutions of "structured relations" that will favour mutual trust and that will 
provide a framework for the study of questions of common interest; 
- a programme to stimulate investments (use of the services of the agencies for the 
promotion of investment, the creation of a "Business Advisory Council") 
- the development of initiatives such as the modernisation of production 
capacities. 
The Member States will be informed of the actions launched either through the 
PHARE management committees or at meetings of directors general of industry. 
b) The following effects can be expected from the launching of such co-operation: 
- contribution to the development of a viable industrial structure in view of the 
accession of the Central/Eastern countries to the European Union 
- better synergy between industrial partners 
- development of competitiveness and investment. 
9.3. Follow-up and evaluation of the action 
A regular evaluation is foreseen according to the proper modalities of each 
concrete industrial co-operation project. Furthermore, the Commission has agreed 
to transmit to the Council an annual report on the competitiveness of the 
European industry; the industrial co-operation with Central/Eastern Europe will 
be one element of this report. 
M' 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 71 slutlig 
SV 11 io 
Katalognummer : CB-C0«95-1G2-SV-C 
ISBN 92-77-86864-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
Lr29S5 Luxemburg 
3gr