P6_TA(2006)0218
Europeiska unionens solidaritetsfond ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till Europaparlamentets och rådets förord-
ning om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond (KOM(2005)0108 –C6-0093/2005 –
2005/0033(COD))
(Medbeslutandeförfarandet: första behandlingen)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2005)0108) (1),
—med beaktande av artikel 251.2, artikel 159.3 och artikel 181 a.2 i EG-fördraget, i enlighet med vilka
kommissionen har lagt fram sitt förslag (C6-0093/2005),
—med beaktande av sin resolution av den 5 september 2002 om översvämningskatastrofen i Centraleu-
ropa (2),
—med beaktande av sin resolution av den 8 september 2005 om naturkatastrofer (bränder och översväm-
ningar) i Europa denna sommar (3),
—med beaktande av artikel 51 i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från utskottet för regional utveckling och yttrandena från budgetutskottet
och utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A6-0123/2006).
1. Europaparlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet.
2. Europaparlamentet betonar att de anslag som anges i lagstiftningsförslaget för perioden efter 2006
gäller, förutsatt att de är förenliga med beslutet om nästa fleråriga finansieringsram.
3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, vid behov, lägga fram ett förslag till justering av
programmets finansiella referensbelopp, när nästa fleråriga finansieringsram är antagen.
4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommis-
sionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt.
5. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt.
(1) Ännu ej offentliggjort i EUT.
(2) EUT C 272 E, 13.11.2003, s. 471.
(3) Antagna texter, P6_TA(2005)0334.
P6_TC1-COD(2005)0033
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 18 maj 2006 inför antagandet
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …/2006 om inrättande av Europeiska unio-
nens solidaritetsfond
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 159 tredje stycketoch artikel 181a.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (
1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och7.12.2006 C 297 E/331 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
(1)EUT C 28, 3.2.2006, s. 69.
(2)Europaparlamentets ståndpunkt av den 18 maj 2006.
av följande skäl:
(1) Begreppet ”katastrof” avser en stor olycka som orsakar betydande skador vilka drabbar befolk-
ningen och miljön, exempelvis översvämningar, bränder och torka. Vid större katastrofer eller krissi-
tuationer bör gemenskapen visa solidaritet med de berörda medlemsstaterna och i synnerhet med
den berörda befolkningen genom att omgående lämna ett särskilt ekonomiskt bistånd för att bidra
till att snabbt återställa normala förhållanden för människorna i de drabbade regionerna och genomatt bidra till ekonomisk kompensation till de direkta offren, utan att ta över de ansvariga offentliga
eller privata myndigheternas roll.
(2) Europeiska unionens solidaritetsfond (”solidaritetsfonden”) ger gemenskapen handlingskraft i
samband med katastrofer och större krissituationer. Den bör därmed på ett avgörande sätt bidra
till att förbättra gemenskapens insatser och göra dem mer målinriktade på områden där medbor-garna förväntar sig att gemenskapen skall agera. Därför bör särskild vikt läggas vid att det rådersamstämmighet mellan fondens tillämpningsområde och anslaget för fonden, så att gemenskapenunder alla omständigheter kan uppfylla medborgarnas förväntningar i en utvidgad europeiskunion som kommer att utvidgas ytterligare. Detta innebär dels att tillämpningsområdet inte får bli
alltför omfattande, dels att gemenskapen måste förfoga över tillräckliga medel för att kunna agera
på det klart definierade tillämpningsområdet även under särskilt krisdrabbade år.
(3) Gemenskapen bör även visa solidaritet med de länder som förhandlar om anslutning till Europeiska
unionen.
(4) Större miljökatastrofer, industri- eller teknikrelaterade katastrofer, inbegripet föroreningar av floder
och hav samt radiologiska hot, kanorsakas oavsiktligt av människan eller ha sitt ursprung i natur-
relaterade händelser med omedelbara förödande konsekvenser, såsom vid översvämningar eller
skogsbränder, eller i naturrelaterade händelser med konsekvenser på längre sikt, såsom vid torka
eller frost, eller de kan ha sitt ursprung i terroristattacker . De befintliga instrumenten för ekonomisk
och social sammanhållning medger finansiering av riskförebyggande åtgärder och återuppbyggande avförstörd infrastruktur. Solidaritetsfonden, som inrättades genom rådets förordning (EG)
nr 2012/2002 (
1), gör det möjligt för gemenskapen att bidra till att räddningstjänster mobiliseras för
att tillgodose de direkt drabbade människornas akuta behov och bidra till återuppbyggnad på kort
sikt av förstörd viktig infrastruktur så att ekonomisk aktivitet kan återupptas i de katastrofdrabbade
regionerna. Den fonden är emellertid främst inriktad på katastrofer som har sitt ursprung i naturre-
laterade händelser, och bestämmelser bör antas som möjliggör för gemenskapen att vidta åtgärder
även vid krissituationer som inte har naturligt ursprung och vid situationer där ansvaret inte fast-
ställts i tillräcklig utsträckning.
(5) De åtgärder som vidtas bör syfta till att komplettera de berörda ländernas egna insatser i sådana fall
där verkningarna av en katastrof eller krissituation är så allvarliga att länderna inte klarar av att
hantera situationen enbart med sina egna resurser. Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i
tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfatt-ning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidia-ritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel gårdenna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(6) Solidaritetsfonden bör finansieras utanför budgetramen med ett maximalt belopp som skall
frigöras endast när det anses vara nödvändigt. För att garantera en tillfredsställande finansiering,
bör solidaritetsfonden ingå i flexibilitetsreserven med ett belopp på upp till högst 7 miljarder euro.
(7) I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör åtgärder enligt denna förordning endast vidtas vid större
katastrofer. Sådana bör definieras med utgångspunkt i typen av situation. Vid en terroristattack bör
gemenskapen reagera på händelserna även om de materiella skadorna inte uppfyller de kvantita-tiva villkor som fastställts för frigörande av medel ur fonden, men attackens verkningar är såallvar-
ligaatt gemenskapen måste visa sin solidaritet. Den specifika situationen för avlägsna och isolerade
regioner, t.ex. öområden och yttersta randområden, bör beaktas genom ett förstärkt partnerskap
med dessa.7.12.2006 C 297 E/332 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
(1) EGT L 311, 14.11.2002, s. 3.
(8) Mot bakgrund av erfarenheterna av de första åren efter inrättandet av den tidigare solidaritets-
fonden har man även kunnat konstatera att det är svårt att tillämpa fonden vid katastrofer som
utvecklats under en längre tid. Därför är det viktigt att tydligt definiera i denna förordning frånvilken tidpunkt en ansökan kan godkännas samt att snabbt anpassa systemet för biståndsberätti-gande till den underliggande katastrofens särdrag, intensitet och varaktighet, i synnerhet genomatt garantera att stödet täcker de särskilda åtgärder som vidtagits för att bemöta en katastrof av
detta slag.
(9) Större katastrofer, särskilt de som har naturligt ursprung, berör ofta mer än ett land. När en större
katastrof har drabbat ett biståndsberättigat land fårbistånd även beviljas ett biståndsberättigat grann-
land som har drabbats av samma katastrof.
(10) Gemenskapens bistånd bör komplettera de berörda ländernas egna insatser och användas för att täcka
en del av de offentliga utgifter som anslagits för de mest väsentliga räddningsinsatserna i sambandmed en större katastrof.
(11) I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör bistånd från gemenskapen bara beviljas på grundval av en
ansökan från det berörda landet. Kommissionen bör se till att de ansökningar som länderna lämnarin behandlas likvärdigt.
(12) Ansökande länder kan ha ett omedelbart behov av ekonomiskt bistånd för att få hjälp till att täcka
utgifter för de mest brådskande räddningsinsatserna. På begäran av ett ansökande land bör därförförskott kunna beviljas vid mottagandet av ansökan i fråga.
(13) Det krävs en ansvarsfull finansiell förvaltning för att gemenskapen skall kunna ingripa om en rad
katastrofer skulle inträffa inom en relativt kort period.
(14) Detta instrument bör göra det möjligt att snabbt fatta beslut om att anslå särskilda medel och göra
dem tillgängliga snarast möjligt. Administrativa förfaranden bör anpassas i enlighet med detta ochbegränsas till det som är absolut nödvändigt. I det interninstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet,
rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetbudgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (
1)fö-
reskrivs i detta avseende hur solidaritetsfonden skall finansieras.
(15) Förfarandena för utbetalning och användning av de bidrag som ges enligt denna förordning bör åter-
spegla situationens brådskande karaktär. Därför bör en realistisk tidsfrist fastställas för utnyttjandet
av det beviljade ekonomiska biståndet.
(16) Ettland som mottar bistånd böri enlighet med sina specifika konstitutionella, institutionella, rättsliga
och finansiella bestämmelser inbegripa sina regionala eller lokala myndigheter i arbetet med att ingåoch tillämpa genomförandeavtalen. Mottagarlandet bör dock förbli ansvarigt för genomförandet avbiståndet och för ledning och kontroll av de insatser som omfattas av gemenskapsfinansiering enligtrådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Euro-
peiska gemenskapernas allmänna budget (nedan kallad ”budgetförordningen”) (
2).
(17) En insats som finansieras genom denna förordning bör inte kunna få ekonomiskt bistånd genom de
andra finansieringsinstrument som antagits av gemenskapen. En insats som får ekonomiskt bistånd
enligt gemenskapsinstrument eller internationella instrument avseende ersättning för bestämda skadorbör inte i samma syfte kunna beviljas bistånd enligt denna förordning.
(18) Gemenskapens insatser bör inte medföra att sådana tredje parter som enligt principen om att förore-
naren betalar i första hand är ansvariga för den skada de vållat fråntas sitt ansvar, och inte hellerinbjuda till att medlemsstaterna och gemenskapen underlåter att vidta förebyggande åtgärder eller ta
över offentliga eller privata försäkringsbolags ansvar .7.12.2006 C 297 E/333 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
(1)EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.
(19) Största möjliga öppenhet krävs när det ekonomiska biståndet från gemenskapen genomförs liksom
lämplig kontroll av hur medlen används.
(20) Det bör finnas bestämmelser om att mottagarländerna skall redovisa hur de använt mottaget bistånd.
(21) I undantagsfall och med hänsyn till de finansiella medel som finns att tillgå för solidaritetsåtgärder
enligt denna förordning det år katastrofen inträffar bör det finnas möjlighet att bevilja tilläggsbidragenligt detta instrument ur anslagen för nästa år.
(22) Det måste föreskrivas bestämmelser som gör det möjligt för gemenskapens behöriga organ att full-
göra sina skyldigheter beträffande finansiell kontroll.
(23) Mottaget bistånd för utgifter som sedermera ersätts av tredje part och bistånd som inte används i
enlighet med denna förordning eller som överstiger den slutliga uppskattningen av skadorna bör åter-krävas.
(24) För att förbättra medlemsstaternas förmåga att lämna in en korrekt ifylld ansökan om bistånd till
kommissionen och till andra relevanta organ liksom kommissionens förmåga att bedöma inlämnade
ansökningar bör det föreskrivas att den får anlita tekniskt bistånd för solidaritetsåtgärder inom ramen
för denna förordning.
(25) Förordning (EG) nr 2012/2002 bör upphöra att gälla från och med den dag den här förordningen
träder i kraft. Dess bestämmelser bör emellertid fortsätta att vara tillämpliga på alla ansökningar sominlämnas före den dagen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Härmed inrättas Europeiska unionens solidaritetsfond (nedan kallad ”fonden”), som skall göra det
möjligt för gemenskapen att vidta åtgärder vid större katastrofer eller krissituationer som drabbar medlems-
staterna, regioner i dessa eller de kandidatländer som förhandlar om anslutning till Europeiska unionen,
nedan kallade ”biståndsberättigade länder”.
2. Ett kandidatland som inlett anslutningsförhandlingar med Europeiska unionen kan endast få
bistånd ur fonden vid händelse av en större katastrof i ett gränsöverskridande land- eller vattenområdemellan detta land och en medlemsstat.
3. I denna förordning fastställs bestämmelser om insatser som kan finansieras genom fonden i samband
med följande:
a) Naturkatastrofer.b) Industri- och/eller teknikrelaterade katastrofer.
c) Hot mot folkhälsan.d) Terroristhandlingar.
Artikel 2
Större katastrofer
Vid tillämpningen av denna förordning skall en katastrof eller en krissituation anses som större när den i
minst ett biståndsberättigat land vållar direkta skador för vilka kostnaderna uppskattas överstiga
1 miljard euro i 2007 års priser eller 0,5 % av det berörda landets BNI.7.12.2006 C 297 E/334 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
Även om dessa kvantitativa villkor inte är uppfyllda får emellertid kommissionen, under exceptionella och
vederbörligen motiverade omständigheter, fatta beslut om att en större katastrof eller en krissituation har
inträffat i en viss del av ett biståndsberättigat lands territorium. I sådana fall skall kommissionen vidta alla
nödvändiga åtgärder inom ramen för solidaritetsfonden.
Särskild uppmärksamhet skall ägnas avlägsna eller isolerade regioner, såsom öområden och yttersta
randområden enligt definitionen i artikel 299.2 i fördraget.
Artikel 3
Solidaritetsinsatser
1. Om en större katastrof eller krissituation inträffar på ett biståndsberättigat lands territorium får
kommissionen, efter ansökan från det landet, bevilja ekonomiskt bistånd ur fonden i form av ett bidrag tilldet landet.
Efter ansökan från ett biståndsberättigat land som gränsar till det land som avses i första stycket och som
drabbats av samma större katastrof eller krissituation, får kommissionen även bevilja det landet bistånd ur
fonden.
2. För varje katastrof får ett biståndsberättigat land motta endast ett bidrag.
Artikel 4
Biståndsberättigade insatser
Ekonomiskt bistånd inom ramen för denna förordning får bara beviljas för insatser, nedan kallade ”bistånds-
berättigade insatser”, som tillhör en av nedanstående kategorier och som genomförs av det berörda landets
offentliga myndigheter eller av organ som agerar i det allmänna intresset:
a) Väsentliga räddningsinsatser som krävs för attomedelbart återställa infrastruktur och utrustning, skapa
infrastruktur för nödsituationer samt omedelbart garantera tillgången till energi, dricksvatten, funge-
rande avloppssystem, telekommunikation, transport, hälso- och sjukvård och utbildning för att till-
godose befolkningens behov .
b) Omedelbara sjukvårdstjänster och åtgärder för att skydda befolkningen vid en större kris på folkhälso-
området .
c) Tillhandahållande av provisoriska bostäder och finansiering av räddningsinsatser för att tillgodose den
berörda befolkningens akuta behov.
d)Insatser för att genast ta itu med naturkatastrofer eller deras omedelbara följder samt för att omedel-
bart säkra förebyggande infrastruktur.
e) Omedelbara åtgärder för att skydda kulturarvet.
f) Väsentliga räddningsinsatser för att omedelbart röja upp katastrofdrabbade områden.g)Omedelbart medicinskt bistånd till de direkta offren för större katastrofer eller terroristattacker samt
psykologiskt och socialt bistånd till offren och deras familjer.
Artikel 5
Ansökningar
1. Så snart som möjligt och senast inom tio veckor efter den dag då myndigheterna först uppmärksam-
mats på att denursprungliga skadan i samband med den större katastrofen eller krissituationen inträffat, får
ett biståndsberättigat land till kommissionen lämna en ansökan om bistånd ur fonden med alla tillgängligauppgifter om åtminstone följande faktorer:
a) Den skada som katastrofen vållar och dess inverkan på den berörda befolkningen, miljön och ekonomin
samt på kultur- och naturarvet.
b) En uppdelning av de uppskattade kostnaderna för nödhjälpsinsatser i de kategorier som anges i artikel 4.7.12.2006 C 297 E/335 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
c) Andra källor för gemenskapsfinansiering som skulle kunna bidra till att lindra katastrofens verkningar.
d) Andra källor för nationell eller internationell finansiering, inklusive offentligt och privat försäkringsskydd,
som skulle kunna bidra till kostnaderna för att reparera skadorna, i synnerhet kostnaderna för bistånds-berättigade insatser.
De uppgifter som lämnas om de faktorer som anges i första stycket (a) skall inbegripa en uppskattning av
beloppet av de totala direkta skador som katastrofen eller krissituationen vållar. Mot bakgrund av svårig-
heterna att fastställa vilka skador som orsakats av katastrofer vars konsekvenser är både bestående och
kontinuerliga, skall kommissionen på begäran av den drabbade biståndsberättigade medlemsstatenförlänga den fastställda tidsfristen på tio veckor för ansökan om bistånd ur fonden.
2. På grundval av de uppgifter som avses i punkt 1 och eventuella ytterligare uppgifter som kommis-
sionen kan ha inhämtat eller erhållit på annat sätt skall kommissionen bedöma huruvida villkoren för attbevilja ekonomiskt bistånd inom ramen för denna förordning är uppfyllda.
Om det berörda landet, vid tillämpning av första stycket, på eget initiativ önskar lämna ytterligare uppgifter,
skall dessa uppgifter vara kommissionen till handa inom två månader efter dagen för ansökan.
Om kommissionen emellertid, vid tillämpning av första stycket, begär ytterligare uppgifter från det berörda
landet, skall dessa uppgifter vara kommissionen till handa inom en månad efter dagen för begäran.
Artikel 6
Förskott
1. Kommissionen får omedelbart efter mottagandet av den ansökan som avses i artikel 5.1 fatta ett beslut
om att bevilja ett förskott för de mest brådskande biståndsberättigade insatserna och utan dröjsmål betala
detta förskott till det berörda landet vid ett enda tillfälle.
Första stycket skall bara tillämpas om ansökan innehåller en uttrycklig begäran om ett förskott.
2. Beloppet av det förskott som betalas enligt punkt 1 första stycket skall motsvara upp till 5 % av de
totala uppskattade kostnader som avses i artikel 5.1 b men får inte överstiga 5 miljoner euro.
3. Vid beviljande av ett förskott skall ett förbehåll om återbetalning, som nämns i artikel 7.2 andra stycket,
uttryckligen anges.
Artikel 7
Fastställande av det ekonomiska biståndet
1. På grundval av den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 skall kommissionen, så snart som möjligt,
dock senast inom två veckor, och inom ramen för tillgängliga medel, fastställa beloppet av det ekonomiska
bistånd som bör beviljas.
Detta belopp får inte överstiga 50 % av de totala uppskattade kostnader som avses i artikel 5.1 b.De åtföljande budgetförslagen, vilka beskrivs närmare i artikel 8, skall utarbetas parallellt med faststäl-
landet av det belopp som bör beviljas samt läggas fram samtidigt med detta av kommissionen.
Hela förfarandet för att lägga fram de förslag som krävs för frigörande av medel ur fonden, enligt tids-
fristerna i ovanstående stycken 1 och 3, får inte överskrida tre månader från den dag då ansökan från
det berörda landet har mottagits.
2. Om kommissionen på grundval av den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 drar slutsatsen att vill-
koren för att bevilja bistånd inom ramen för denna förordning inte är uppfyllda, skall den så snart som
möjligt underrätta det berörda landet om detta.
Ett förskott som betalats enligt artikel 6.1 skall återbetalas till kommissionen inom tre månader efter dagen
för den underrättelsen.7.12.2006 C 297 E/336 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
Artikel 8
Budgetförfarande
1. När kommissionen har beslutat att ekonomiskt bistånd bör beviljas ur fonden, skall den för budget-
myndigheten snarast lägga fram de förslag som krävs för att anslag uppgående till det belopp som fastställts
enligt artikel 7.1 skall kunna bemyndigas.
Dessa förslag skall inbegripa
a) den bedömning som gjorts enligt artikel 5.2 samt en sammanfattning av de uppgifter som ligger till
grund för den bedömningen,
b) bevisning för att villkoren i artikel 3.1 är uppfyllda,
c) de skäl som motiverar de föreslagna beloppen.2. Förutsatt att anslagen görs tillgängliga av budgetmyndigheten skall kommissionen fatta ett beslut om
att bevilja bidraget (bidragsbeslut), med beaktande av det förskott som eventuellt betalats enligt artikel 6.1.
Artikel 9
Betalning och användning av bidraget
1. När bidragsbeslutet har fattats skall kommissionen senast femton dagar efter undertecknandet av det
avtal som avses i artikel 10.1 betala bidraget till mottagarlandet vid ett enda tillfälle.
2. Mottagarlandet skall använda bidraget, och eventuell ränta som intjänats på bidragsbeloppet, inom 12
månader efter undertecknandet av det avtal som avses i artikel 10.1 och senast 18 månader efter dagen
för den första skadan, i syfte att finansiera biståndsberättigade insatser som genomförs efter den dag då
katastrofen eller krissituationen inträffade.
Artikel 10
Genomförande av biståndet
1. I enlighet med mottagarlandets och gemenskapens specifika konstitutionella, institutionella, rättsliga
och finansiella bestämmelser skall kommissionen och det landet ingå ett avtal om hur bidragsbeslutet skall
genomföras.
I avtalet skall särskilt anges vilken typ av insatser som skall finansieras och vilka geografiska områden som
avses.
2. Kommissionen skall sörja för att alla mottagarländer har samma skyldigheter inom ramen för genom-
förandeavtalen.
3. Mottagarlandet skall välja ut enskilda insatser och verkställa bidraget i enlighet med bestämmelserna i
denna förordning, bidragsbeslutet och avtalet.
Detta ansvar skall utövas utan att det påverkar kommissionens ansvar för genomförandet av Europeiska
gemenskapernas allmänna budget enligt de bestämmelser i budgetförordningen som avser delad eller decentra-
liserad förvaltning.
Artikel 11
Finansiering av insatser
1. Insatser som helt eller delvis finansieras inom ramen för ett genomförandeavtal får inte motta finan-
siering inom ramen för något annat gemenskapsinstrument eller internationellt instrument.
Mottagarlandet skall se till att bestämmelsen i första stycket efterlevs.2. Särskilt i samband med industri- eller teknikrelaterade katastrofer skall principen om att förore-
naren betalar tillämpas. Mottagarländerna måste därför bevisa att de söker all ersättning som är möjlig
från tredje part.7.12.2006 C 297 E/337 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
Artikel 12
Förenlighet med andra instrument
Insatser som mottar ekonomiskt bistånd ur fonden skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, de
instrument som antagits enligt detta och med annan gemenskapspolitik, andra gemenskapsåtgärder ochinstrument för stöd inför anslutningen.
Artikel 13
Slutrapport och avslutning
1. Senast sex månader efter utgången av den period som avses i artikel 9.2 skall mottagarlandet till
kommissionen överlämna en rapport om bidragets användning samt en underbyggd redovisning av utgif-
terna och uppgifter om alla andra källor för finansiering som mottagits för de berörda insatserna.
Rapporten skall närmare beskriva vilka förebyggande åtgärder som mottagarlandet vidtagit eller planerat för
att minska skadornas omfattning och för att i möjligaste mån undvika att katastrofer av liknande slagupprepas.
2. Senast sex månader efter det att kommissionen mottagit alla de uppgifter som krävs enligt punkt 1
skall den avsluta utbetalning av bistånd ur fonden.
Artikel 14
Användning av euro
I ansökningar, bidragsbeslut, genomförandeavtal och rapporter inom ramen för denna förordning och alla
andra hithörande dokument skall alla belopp uttryckas i euro.
Artikel 15
Finansiell brist
1. Om vid den tidpunkt då ett förslag läggs fram enligt artikel 8 de återstående fondmedel som är till-
gängliga för det året inte räcker till för att täcka det ekonomiska bistånd som anses nödvändigt, får kommis-sionen föreslå Europaparlamentet, som utför den budgetmässiga kontrollen, att mellanskillnaden finan-
sieras genom de anslag som är tillgängliga från de två påföljande årens fond.
2. Det sammanlagda årliga budgettaket för fonden det år som katastrofen inträffat och de två påföljande
åren skall under alla omständigheter respekteras.
Artikel 16
Finansiell kontroll genom gemenskapens organ
Mottagarlandet skall sörja för att det i alla de finansieringsbeslut som antas enligt sådana genomförandeavtal
som avses i artikel 10 och i alla de överenskommelser och kontrakt som härrör från de finansieringsbesluten
finns bestämmelser om kontroll av kommissionen, genom byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), och om
genomförande av kontroller på platsen av kommissionen eller revisionsrätten enligt gällande förfaranden.
Artikel 17
Offentliggörande
Mottagarlandet skall på ett tydligt sätt informera den direkt berörda befolkningen samt allmänheten om
det stöd som erhållits ur fonden.
Artikel 18
Återkrav
1. Om beloppet av de totala direkta skadorna är åtminstone 10 % lägre än det uppskattade belopp som
angivits enligt artikel 5.1 b, får kommissionen kräva att mottagarlandet återbetalar motsvarande belopp av
det ekonomiska bistånd som mottagits.7.12.2006 C 297 E/338 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
2. Om ett mottagarland inte iakttar bestämmelserna i artikel 10.3 eller artikel 11.2, får kommissionen
kräva att mottagarlandet återbetalar hela eller en del av det ekonomiska bistånd som mottagits.
3. Om ett mottagarland har underlåtit att vidta förebyggande åtgärder efter en föregående större kata-
strof, och om de skador som förorsakats av en större katastrof skulle ha varit mindre omfattande ellerkunde ha förhindrats om förebyggande åtgärder hade vidtagits, skall kommissionen begära att mottagar-landet helt eller delvis återbetalar det ekonomiska bistånd det mottagit.
4. Innan den antar ett beslut enligt punkterna 1, 2 och 3 skall kommissionen utföra en lämplig gransk-
ning av fallet och särskilt bevilja mottagarlandet en viss tidsram inom vilken det får lämna sina synpunkter.
5. Varje belopp som erhållits felaktigt och är föremål för återkrav skall återbetalas till kommissionen.
Dröjsmålsränta får debiteras i enlighet med budgetförordningen för de belopp som inte återbetalas.
Artikel 19
Tekniskt bistånd på kommissionens initiativ
1. Fonden får på kommissionens initiativ och för ett belopp på högst 0,20 % av de anslag som är tillgäng-
liga för det året användas för att finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning, administrativt och
tekniskt bistånd, revision och kontroll som krävs för att genomföra denna förordning.
Dessa åtgärder skall genomföras i enlighet med artikel 53.2 i budgetförordningen och alla andra bestäm-
melser i den förordningen och de genomförandebestämmelser för denna som är tillämpliga på denna formav budgetgenomförande.
Dessa åtgärder skall särskilt inbegripa expertrapporter som är kommissionen till hjälp vid bedömningen av
ansökningar enligt artikel 5.2.
2. Om ett bidrag ur fonden skall verkställas, skall kommissionen anta ett beslut avseende sådana åtgärder
som avses i punkt 1 första stycket.
Artikel 20
Årlig rapport
Från och med den …(*) skall kommissionen före den 1 juli varje år för Europaparlamentet och rådet lägga
fram en rapport om verksamheten inom ramen för denna förordning under det föregående året. Dennarapport skall i synnerhet innehålla uppgifter om inlämnade ansökningar, antagna bidragsbeslut och avslu-tande av beviljat ekonomiskt bistånd och om de insatser som genomförts.
Artikel 21
Översyn
På grundval av ett förslag från kommissionen skall Europaparlamentet och rådet se över denna förordning
senast den 31 december 2013.
Artikel 22
Upphävande
Förordning (EG) nr 2012/2002 skall upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen skall tolkas som hänvisningar till denna förordning.7.12.2006 C 297 E/339 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV
(*) Året efter det år förordningen träder i kraft.
Artikel 23
Övergångsbestämmelse
Förordning (EG) nr 2012/2002 skall fortsätta att vara tillämplig på ansökningar som kommissionen mottar
före den dag som denna förordning träder i kraft .
Artikel 24
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens
officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i …den…
På Europaparlamentets vägnar
OrdförandePå rådets vägnar
Ordförande
P6_TA(2006)0219
Europeiska gemenskapens ingående av fördraget om en energigemenskap ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till rådets beslut om
Europeiska gemenskapens ingående av fördraget om en energigemenskap (13886/1/2005 –
KOM(2005)0435 –C6-0435/2005 –2005/0178(AVC))
(Samtyckesförfarandet)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av utkastet till rådets beslut (13886/1/2005),
—med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i synnerhet artikel 47.2 och
artiklarna 55, 83, 89, 95, 133 och 175 i detta,
—med beaktande av rådets begäran om parlamentets samtycke i enlighet med artikel 300.3 andra stycket
jämförd med artikel 300.2 första stycket första meningen i EG-fördraget (C6-0435/2005),
—med beaktande av artiklarna 75 och 83.7 i arbetsordningen,
—med beaktande av rekommendationen från utskottet för industrifrågor, forskning och energi
(A6-0134/2006).
1. Europaparlamentet ger sitt samtycke till ingåendet av avtalet.2. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen samt regeringarna och
parlamenten i medlemsstaterna och de avtalsslutande parterna parlamentets ståndpunkt.7.12.2006 C 297 E/340 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 18 maj 2006SV