EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 3.5.2011 
SEK(2011) 541 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
 
KOMMISSIONENS MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, 
EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH 
REGIONKOMMITTÉN 
Vår livförsäkring, vårt naturkapital  - en strategi för biologisk mångfald i EU fram till 
2020 
{KOM(2011) 244 slutlig} 
{SEK(2011) 540 slutlig}  
 
SV 1   SV 1. INLEDNING  
I mars 2010 antog Europeiska rådet ett ambitiöst nytt överordnat mål för biologisk mångfald 
för att ersätta målet för 2010 som löper ut. Det nya överordnade målet syftar till att stoppa 
förlusterna av biologisk mångfald och av e kosystemtjänster till 2020 och återställa dem så 
långt som möjligt samt öka EU:s insatser för att förhindra globala förluster av biologisk 
mångfald. 
Den nuvarande politiska ramen för biologisk må ngfald kommer det inte göra det möjligt för 
EU att nå sitt överordnade mål 2020. Rådet uppmana de därför kommissionen att ta fram en ny 
strategi som bör omfatta målen samt genomför bara och kostnadseffektiva åtgärder som krävs 
för att nå dessa mål. Rådet begärde att strategin ska återspegla de eventuella resultaten från det tionde mötet i partskonferen sen för konventionen om biologisk mångfald, som ägde rum i 
Nagoya, Japan, i oktober 2010, och att den färdigställs så snart som möjligt efter mötet. 
2. P
ROBLEMFORMULERING  
Enligt EU-grundscenario för den biologiska mångfalden för 2010 har i genomsnitt endast 
17 % av de bedömda livsmiljöerna en gynnsam bevarandestatus och upp till 25 % av djurarterna i EU riskerar att utrotas. De flesta  ekosystemtjänsterna kan inte längre leverera en 
optimal kvalitet och erbjudas i tillräckligt om fång, i synnerhet när de t gäller fundamentala 
tjänster som pollinering av  grödor, ren luft, rent vatten och reglering av  översvämningar eller 
erosion, som är grundförutsättni ngar för många näringsgrenar. 
Europas biologiska mångfald är fortfarande unde r ett starkt hot när det gäller förlust av 
livsmiljöer på grund av förändrad markanvändning och fragmentering av mark, föroreningar, 
överutnyttjande/ohållbar användning av resu rserna, invasiva fr ämmande arter och 
klimatförändring. Dessa belastningar är samtliga antingen konsta nta eller tilltagande. 
Situationen är likartad på global nivå. Belastningarna under byggs av indirekt pådrivande 
faktorer som bl.a. avser demografi, kultu r och livsstil, marknadsmisslyckanden och 
ekonomisk struktur, storlek och tillväxt. 
Denna försämring och förlust har betydande miljömässiga, ekonomiska och sociala 
konsekvenser inom EU och på global nivå. Till exempel har förlusten av strandnära våtmarker 
en inverkan på samhället i stort genom ett minskat översvämningsskydd, lägre vattenrening, 
färre rekreationsmöjligheter och andra tjäns ter samt lägre koldioxidbindning. Vissa 
näringsgrenar är särskilt utsatta, eftersom de  är beroende av tjänster som rör den biologiska 
mångfalden och ekosystemet, antingen direkt el ler indirekt. Förlusten av biologisk mångfald 
inverkar också på arbetstillfällena, eftersom ett av sex arbetstillfällen i Europa på något sätt är kopplat till miljön och den biol ogiska mångfalden, antingen direkt  eller indirekt. Det finns 
också gränser för leverans av flera ekosys temtjänster avgörande för möjligheterna att 
bibehålla en frisk befolkning, från inbetalningen av livsmedel och dricksvatten till ren luft och 
medicin. Dessutom har det stor betydelse för EU: s territoriella sammanhållning, eftersom 
biologisk mångfald och ekosystem utgör grunden fö r den sociala strukturen och identiteten i 
många europeiska regioner. 
Åtgärder som föreslås i detta dokument är sådana där EU-insatse r kan för störst mervärde och 
hävstångseffekt. Det är emellertid uppenbart att dessa insatser inte kommer att vara 
 
SV 2   SV tillräckliga för att uppnå målet att hejda förl usten av biologisk mångfald utan samtidiga 
insatser på medlemsstatsnivå. Om vi ska lyckas uppnå 2020 överordnade mål krävs det en 
blandning av EU-åtgärder och na tionella, regionala eller loka la åtgärder, i enlighet med 
subsidiaritetsprincipen. Åtgärder kan behöva variera mellan medlemsstaterna och i olika 
regioner. 
3. SYFTE OCH MÅL  
Det allmänna målet är EU 2020-strategin s mål för biologisk mångfald och dess tre 
temaområden. Att uppnå 2020 års överordnade mål ses också som ett steg på vägen mot att 
uppnå målet i visionen för år 2050 och som ett sä tt att uppfylla EU:s åtagande inom ramen för 
de globala målen för biologisk  mångfald, i EU 2020-strategin.  
Särskilda mål fastställs utgående från de faktorer som lett till att EU inte lyckades uppnå sina 
mål för 2010 och mot bakgrund av behovet av att ta upp de globala mål för den biologiska 
mångfalden som man kommit överens om vid den tionde partskonferensen för konventionen 
om biologisk mångfald. En granskning av EU:s be fintliga politik och lagstiftning visar att två 
av de direkta drivkrafterna ba kom förlusten av biologisk mångf ald – klimatförändringarna och 
föroreningarna – redan omfattas av en stor mängd strategiska insatser. Däremot finns det 
fortfarande stora brister i insatser na kring förändrad markanvändning, 
överutnyttjande/ohållbar användning av resurserna  samt invasiva främmande arter. Därför ska 
tre särskilda mål inriktas på just dessa drivkraf ter. De återstående tre särskilda målen svarar 
mot 2050 års vision och 2020 överordnade mål att bevara och öka den biologiska mångfalden 
och bygga ut ekosystemtjänsterna i EU (båd e inom och utanför Natura 2000-nätet av 
skyddade områden), och på global nivå. 
Därefter har man övervägt altern ativa operativa mål och ambitions nivåer, utgående från deras 
potential att tillföra konkreta förbättringar till grundscenariet för 2020 och därmed uppnå det 
övergripande målet och uppfylla visionen. De sex operativa målen (tabell 1). 
Allmänna mål  Särskilda mål  Operativa mål  
Genomföra 
fågeldirektivet 
och art- och 
habitatdirektivet 
fullt ut  Mål 1 – Att hejda försämringen av statusen för alla arter och livsmiljöer som 
omfattas av EU:s naturskyddslagstif tning och uppnå en betydande och 
mätbar förbättring av deras status, så att till 2020 jämf ört med nuvarande 
bedömningar i) 100 % fler livsmiljöbedömningar och 50 % fler 
artbedömningar enligt habitatdirektivet visar en bättre bevarandestatus, och 
ii) 50 % fler artbedömningar enligt fågeldirektivet visar en säker eller 
förbättrad status.  Att stoppa förlusten 
av biologisk 
mångfald och 
försämring av 
ekosystemtjänster i 
EU senast 2020  
Öka jord- och 
skogsbrukets 
bidrag för 
bevarande och 
förbättring av den 
biologiska 
mångfalden*  Senast 2020 maximera bruka de områden – gräsmark, åkermark och fleråriga 
grödor – som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitikens åtgärder för 
biologisk mångfald i syfte att säke rställa bevarandet av den biologiska 
mångfalden och på ett mätbart sätt förb ättra(*) bevarandestatusen för arter 
och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas av jordbruk samt 
tillhandahållandet av ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario från 
2010, och på så sätt bidra till en mer hållbar förvaltning. 
Senast 2020 införa skogsbrukssplaner el ler motsvarande instrument, i linje 
med ett hållbart skogsbruk1, för samtliga skogar som är offentligt ägda och 
för skogsbruksföretag över en viss st orlek** (som ska definieras av 
medlemsstaterna eller regionerna  och anges i deras program för 
landsbygdsutveckling) som får stöd inom ramen för EU:s politik för 
                                                 
1 Enligt definitionen i SEK(2006) 748.  
 
SV 3   SV landsbygdsutveckling för att på ett mätbart sätt förbättra(*) 
bevarandestatusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påverkas 
av skogsbruk samt tillhandahålla ndet av därmed förknippade 
ekosystemtjänster jämfört me d EU:s grundscenario från 2010. 
(*) För båda målen ska förbättringar mätas mot de kvantifierade målen för 
förbättring för bevarandestatusen för arter och livsmiljöer av intresse för EU i 
mål 1 och återställandet av skadade ekosystem i mål 2. 
(**) För mindre skogsföretag får medlem sstaterna tillhandahålla ytterligare 
incitament för att uppmuntra  antagandet av planer eller likvärdiga instrument 
som är förenliga med ett hållbart skogsbruk.  
Säkerställa hållbar 
användning av 
fiskeresurserna  Mål 4 – Uppnå maxima l hållbar avkastning2 senast 2015. Uppnå en ålders- 
och storleksfördelning som vittnar om ett friskt bestånd genom en 
fiskeriförvaltning utan några betydande negativa effekter på andra bestånd, arter och ekosystem med sikte på att uppnå en god miljöstatus senast 2020, i 
enlighet med kraven i ramdirektivet om en marin strategi. 
 
Bekämpa invasiva främmande arter Mål 5 – Senast 2020 identifiera och prio ritera invasiva främmande arter och 
deras spridningsvägar, bekämpa eller ut rota prioriterade arter, och styra 
spridningsvägar för att förhindra att ny a invasiva främmande arter införs och 
etableras.  
Återställa 
ekosystemtjänster i så 
stor utsträckning som 
möjligt  Bevara och återställa 
ekosystem och 
tjänster Mål 2 – Att senast 2020 bevara och förbättra ekosystem och ekosystemtjänster genom at t miljövänlig infrastruktur införs och minst 15% 
av skadade ekosystem återställs. 
Utöka EU:s bidrag 
till kampen mot den 
globala förlusten av 
biologisk mångfald  Bidra till att motverka 
förlusten av 
biologisk 
mångfald på 
global nivå Mål 6 – Senast 2020 ska EU ha ökat sitt bidrag för att motverka förlusten av 
biologisk mångfald på global nivå.  
Tabell 1: Allmänna och särskilda mål och operativa mål  
4. ÅTGÄRDER OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE EFFEKTER  
För varje mål föreslås en sammanhängande upps ättning kompletterande åtgärder som behövs 
för att uppnå det. De sannolika konsekvenser na av dessa åtgärd er bedöms utifrån 
miljömässiga, ekonomiska och sociala kriterier,  uppdelade efter typ av åtgärd när så är 
lämpligt.  
Eftersom många av åtgärderna  kommer att vidareutvecklas oc h analyseras i samband med 
konsekvensbedömningar inom ramen för andra po litiska förslag som är under utarbetande, 
bedöms effekterna främst utifrån kvalitativa synpunkter (tabell 2). Där så är möjligt anges 
storleksordningen för sammanlagda kvantitativa effekter, och dessutom anges exempel på specifika fall, vanligen på projektnivå, i info rmationssyfte. I förekommande fall bedöms även 
fördelningen av effekterna inom EU och de  förväntade internat ionella konsekvenserna. 
 
 Miljökonsekvenser  Ekonomiska konsekvenser  Sociala konsekvenser  
                                                 
2 EU förpliktade sig på världstoppmötet om hållbar utveckling 2002 att uppnå nivåerna för maximal 
hållbar utveckling senast 2015 och det nya fiskerimålet för 2020 som antogs vid den tionde 
partskonferensen om konventionen för biologisk mångfald. 
 
SV 4   SV + Ökad biologisk mångfald och 
ekosystemtjänster från Natura 
2000-områden, bättre 
motståndskraft mot stressfaktorer 
såsom klimatförändringar. 
Synergieffekter med ramdirektivet 
för vatten och ramdirektivet om en 
marin strategi.  Mer fördelar från ekosystemtjänster. Begränsade 
privata affärsmöjligheter i Natura 
2000. Ökad sysselsättning i landsbygdsområden på medellång 
sikt. Mål 
1 
-  Bråkdel av de sammanlagda 
förvaltningskostnaderna på 5,8 
miljarder euro per år.  Eventuella kortsiktiga förluster av 
arbetstillfällen på grund av 
begränsad tillgång till resurser.  
+ Bibehållna och utvidgade 
ekosystem och tjänster, som ren luft och vatten, kolbindning och 
hantering av naturkatastrofer. Ökad 
återhämtningsförmåga i 
ekosystemen och minskad 
sårbarhet för klimatförändringar. 
Synergieffekter med ramdirektivet 
för vatten och ramdirektivet om en 
marin strategi. Mer fördelar från 
ekosystemtjänster. Inga sammanräknade uppskattningar av 
fördelarna, men projektbaserad 
bevis för kostnads-
nyttoförhållanden inom intervallet 
3 – 75. Nya investeringsmöjligheter 
för företag och ny 
innovationspotential. Fördelar i 
form av lindring av 
klimatförändringarna. En mångfald samhällsvinster, både i städerna och på landsbygden, exempelvis positiv inverkan på 
hälsa och livskvalitet, estetiska och 
psykologiska fördelar, minskad 
exponering för naturkatastrofer, 
nya arbetstillfällen i samband med 
återställande och bevarande.
 Mål 
2 
-  Kostnader på flera miljarder euro 
per år, men utgifter för grön 
infrastruktur kan ersätta kostnader 
för mycket dyrare investeringar i 
grå infrastruktur.   
+ Bibehålla och utvidga jordbrukets 
och skogens ekosystem och deras 
tjänster, inbegripet lagring av 
koldioxid, förebyggande av 
erosion, föroreningskontroll och 
vattenrening. Synergieffekter med 
vattenramdirektivet.  Nya möjligheter för diversifiering 
inom jordbrukssektorn, förbättrade 
inkomster för jordbrukare inom 
Natura 2000-områden och områden 
med högt naturvärde. Ökad 
konkurrenskraft och diversifiering 
av skogsbrukssektorn.  Bidrag till landsbygdsutvecklingen 
i mindre gynnade områden, nya 
arbetstillfällen.  
Mål 
3 
-  Kostnader för finansiering från 
första och andra pe larens åtgärder, 
som delvis skulle bidra till 
kostnaderna för förvaltningen av 
Natura 2000-områden och områden 
med högt naturvärde. Sannolikt 
förändring av utgiftsprioriteringar 
snarare än nettokostnader. De 
administrativa kostnaderna för 
skogsbruksplaner kompenseras mer 
än väl av betalningar för 
landsbygdsutveckling.   
+ Ökade och mer hållbara nivåer för 
fiskpopulationerna, bibehållna och 
förbättrade marina ekosystem och 
tjänster. Synergieffekter med 
ramdirektivet om en marin strategi.  Långsiktig positiv effekt på 
fiskeriinkomsterna. Effektivare 
offentliga utgifter.  Förhindra negativa effekter på 
sysselsättningen i händelse av att 
bestånden bryter samman.  
Mål 
4 
-  Negativa konsekvenser på kort sikt 
för fiskerinäringens inkomster. 
Högre förvaltningskostnader för att 
undvika negativa effekter på 
ekosystem.  Samhällskostnader på kort sikt för 
minskning av fiskeflottan.  
Mål 
5 + Minskat tryck på arter och 
livsmiljöer från invasiva 
främmande arter. Starka 
synergieffekter med andra mål, Minskade ekonomiska skador. 
Grova uppskattningar visar fördelar 
i form av minskade skadekostnader 
på 1 – 9 miljarder euro/år.  Minskad negativ påverkan på människors hälsa, minskade 
negativa konsekvenser för 
sysselsättningen, bättre kulturella 
 
SV 5   SV t.ex. återställande av ekosystem.  tjänster och fritidsaktiviteter.  
-  40 miljoner euro – 190 miljoner 
euro/år.   
+ Förbättrad global biologisk 
mångfald, särskilt i 
utvecklingsländerna. Bättre 
ekosystemtjänster som 
kolbindning, vattenförsörjning, 
vattenrening och vattenuppsamling. 
Vissa förbättringar även i EU.  Ekonomiska fördelar  till följd av 
den biologiska mångfalden och från 
ekosystemtjänster, t.ex. lindring av 
klimatförändringarna, ökade 
skördar genom pollinering i 
utvecklingsländerna. Genetisk 
mångfald till förmån för EU och 
utvecklingsländerna (kosmetika 
och läkemedel). ABS-protokollet 
ger EU-företag rättssäkerhet vad gäller tillgången till resurser. Fattigdomsbekämpning. Minskad risk för samhällseffekter till följd 
av naturkatastrofer. Fördelar för 
folkhälsan. Förbättrade 
levnadsförhållanden för 
ursprungsbefolkningar till följd av 
att man delar traditionell kunskap. Mål 
6 
-  EU: s bidrag till finansiering av 
global biologisk mångfald kommer 
att öka fram till 2020. Kostnaderna 
för ABS-protokollet täcks av EU:s 
industri.   
Tabell 2: Avgörande kostnader och fördelar med att nå målen  
Rapporten granskar prioriteringen av insatser inom varje mål. Målen 2 och 5 ska snabbstarta 
politiska åtgärder på områden som för närvarande inte är en del av EU:s strategi för biologisk 
mångfald men har goda förutsät tningar att ge betydande och snabba resultat. Men bättre 
genomförande och samordning inom sektorer är  också av stor vikt om vi ska nå de 
övergripande målen. 
 
SV 6   SV 5. FINANSIERING OCH STYRELSEFORMER  
Eftersom ett av de viktigaste skälen till att EU:s mål för 2010 inte kunde uppnås var den 
otillräckliga finansieringen, kommer det att vara  viktigt att säkerställ a tillräcklig och konkret 
finansiering inför genomförandet av 2020-stra tegin för biologisk mångfald. För vissa mål 
kommer man att koncentrera sig mer på konkret  spridning och omfördelning av befintliga 
resurser, men man kommer också att behöva ut vidga befintliga källor (både offentliga och 
privata) och hitta nya på EU-nivå lika väl som på nationell och global nivå.  
Inom den pågående programplaneringsperiode n och utan att föregripa resultatet av 
förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram, bör detta uppnås genom att de tillgängliga 
resurserna rationaliseras och de positiva bieffekterna av olika finansieringskällor maximeras, inklusive finansiering för jordbruk och lands bygdsutveckling, fiske, re gionalpolitik samt 
klimatförändringar. Möjligheter som uppstår till följd av pågående politiska reformer (t.ex. 
gemensamma jordbrukspolitiken, ge mensamma fiskeripolitiken och 
sammanhållningspolitiken), nya politiska initiativ (t.ex. flaggskeppsinitiativet 
resurseffektivitet) och nästa budgetplan bör ut nyttjas för att man i pr aktiken ska kunna uppnå 
målet och uppfylla framtidsvisionen. Införande  av mål för biologisk mångfald bör undersökas 
som en del av den gemensamma strategisk a ram som är under behandling av kommissionen 
för prioritering av finansiering inom de fe m finansieringsinstrumenten inom landsbygds-, 
regional-, social- oc h fiskeripolitik. 
Innovativa finansieringsmekanismer kommer ocks å att behövas för att mobilisera finansiering 
från både offentliga och privata källor, på alla nivåer. På EU-nivå och nationell nivå kan reformen av miljöskadliga subventioner ge chanser som är i linje med 2020-strategin och 
konventionen om biologisk mångfald. På EU-nivå kommer betalning för ekosystemtjänster att 
utnyttjas i större utsträckning för privata och kollektiva nyttigheter från jord- och skogsbruk 
och marina ekosystem. Incitament bör också tillhandahållas för att främja förhandsinvesteringar i projekt för gr ön infrastruktur och upprätthållandet av 
ekosystemtjänster, exempelvis genom bättr e styrning av EU-fin ansiering och genom 
offentlig-privata partnerskap. Potentialen för kompensation för biolog isk mångfald kommer 
att undersökas närmare som ett sä tt undvika ”nettoförluster”.  
De gemensamma målen för EU och konven tionen om biologisk mångfald måste uppnås 
genom en kombination av åtgärder på lokal och nationell nivå och på EU-nivå. Detta kommer 
att kräva nära samordning mellan alla som de ltar i genomförandet. Ramar för ett gemensamt 
genomförande föreslås, där varje medlemsstat sku lle införliva EU:s mål i sin egen nationella 
strategi och åtgärdsplan för biologisk mångfald och vid behov komplettera dem med 
nationella mål, utgående från de överg ripande mål som antogs vid den tionde 
partskonferensen. De lokala och regionala myndi gheterna, den privata sektorn och det civila 
samhället skulle också ha viktiga roller att spela, och deras deltagande i genomförandet av 
strategin måste främjas och underlättas på alla nivåer.  
6. Ö
VERVAKNING , ÖVERSYN , KOMMUNIKATION OCH VÄGVAL  
Kommissionen kommer tillsammans med andra pa rtner att till 2012 ut veckla de logiska 
ramarna för en samstämmig övervakning av tend enser och utvärdering av  utvecklingen i fråga 
om åtgärder och mål, utgående från EU:s grundscenario för 2010 vad gäller den biologiska 
 
SV 7   SV mångfalden och en förenklad uppsättning övere nskomna indikatorer. Synergieffekter och 
bättre integration med befintliga initiativ kommer också att eftersträvas. Kommissionen 
kommer även i fortsättningen at t försöka överbrygga kunskapsklyf tor, särskilt om sambanden 
mellan biologisk mångfald, ekosystem och deras tjänster. På global nivå stöder EU arbetet 
med att upprätta en mellanstatlig forskningspo litisk plattform för bi ologisk mångfald och 
ekosystemtjänster (IPBES) för att stärka gränssnittet mellan vetenskap och politik. 
Kommissionen kommer i samråd med medlem sstaterna att utveckla ett smidigt 
rapporteringssystem som är anpassat till över syn och rapportering skyldigheter enligt 
konventionen om biologisk mångfald där så är  möjligt. Slutligen kommer det att göras 
ansträngningar för att öka allmänhetens kunska p om den biologiska mångfaldens betydelse 
och vilken roll olika berörda parter kan spel a för att bevara den biologiska mångfalden och 
garantera ett hållbart utnyttjande. 
På grundval av de prioritering ar som nämns ovan och de må l och åtgärder som beskrivs 
kommer kommissionen att lägga fra m konkreta förslag och initiativ för att fullgöra de olika 
delarna av strategin, inbegripet ett initiativ om miljöanpassad infrastruktur till 2012 och en 
strategi om invasiva främmande arter under 20 12. Slutligen kommer ett lagförslag att läggas 
fram för att genomföra protokollet om tillträde ti ll genetiska resurser och rättvis fördelning av 
avkastningen från utnyttjandet av dessa resurs er under 2012. Dessa insats er kommer där så är 
lämpligt att åtföljas av konsekvensbedömningar . Pågående politiska reformprocesser, 
inbegripet reformerna av den gemensa mma jordbrukspolitiken, den gemensamma 
fiskepolitiken och sammanhållningspolitiken, ger på kort sikt möjlighete r att skapa synergier 
och uppnå största möjliga samstämmighet med måle n och åtgärderna i st rategin för biologisk 
mångfald. 
En halvtidsöversyn av strategin kommer a tt slutföras i början av 2014, och en slutlig 
bedömning kommer att göras under 2020. Kommissionen kan vid behov komma att se över 
målen mot bakgrund av nya uppgifter och överväg a ytterligare och kompl etterande åtgärder 
som återspeglar utvecklingen och nya prioriteri ngar på nationell, europeisk och global nivå.