SV Europeiska unionens officiella tidning C 113/62

Yttrande från Regionkommittén om ”Att utveckla en europeisk kultur präglad av flernivåstyre: Uppföljning av Regionkommitténs vitbok”

2012/C 113/12

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

— Regionkommittén framhåller att gemenskapsmetoden behöver förnyas genom en mer delaktig process och genomförande av flernivåstyre.

— Regionkommittén gläder sig åt det politiska samförståndet om kommitténs syn på det europeiska styret och de europeiska institutionernas stöd för tillvägagångssättet.

— Regionkommittén har tagit initiativ till införandet av en resultattavla för flernivåstyre på EU-nivå som varje år ska mäta hur huvudprinciperna och mekanismerna för denna styresform har beaktats i EU:s politiska cykel, med fokus på den territoriella aspekten av politiken och de strategiska analyserna.

— Regionkommittén anser att man vid nästa möte om subsidiaritetsprincipen särskilt bör fokusera på metoder för flernivåstyre i syfte att befästa Regionkommitténs övervakning.

— Regionkommittén kommer inom de närmaste månaderna att förverkliga sitt mål att utforma en EU-stadga för flernivåstyre, som ska leda till att de lokala och regionala myndigheterna i högre grad engageras i demokratin i Europa. Stadgan utformas på ett inkluderande och demokratiskt sätt för att även de lokalt och regionalt folkvalda ska känna sig delaktiga i den.

Föredragande Luc VAN DEN BRANDE (BE–PPE), Ordförande i samordningsorganet Flandern–Europa

I. POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

1. Regionkommittén bekräftar det politiska åtagande kommittén gjorde i sin vitbok om flernivåstyre, som antogs den 17 juni 2009 (1). Efter att ha lagt fram sitt politiska förslag om att "Bygga Europa i partnerskap" kommer ReK att övervaka förverkligandet av detta mål och bekämpa alla tendenser som går stick i stäv med målet, i syfte att främja den europeiska integrationsprocessen (2).

A. Allmänna principer för flernivåstyre

2. Regionkommittén anser att flernivåstyre utgör en princip om samordnade insatser av unionen, medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna. Flernivåstyre grundar sig på subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och på det partnerskap som konkretiseras i form av ett funktionellt och institutionaliserat samarbete vars mål är att utforma och genomföra Europeiska unionens politik.

3. Regionkommittén framhåller vidare att gemenskapsmetoden behöver förnyas genom en mer delaktig process och genomförande av flernivåstyre, som skulle öka effektiviteten i EU:s verksamhet genom att etablera en ny interinstitutionell samarbetskultur och politik, så att folkvalda på alla nivåer kan delta i den europeiska processen, i varje fall de folkvalda i regioner med lagstiftningsbefogenheter.

4. Regionkommittén gläder sig åt det politiska samförståndet om kommitténs syn på det europeiska styret och de europeiska institutionernas stöd för tillvägagångssättet. ReK anser att en verklig kultur för flernivåstyre i Europa kan uppnås via tre inledande steg: — Befästa de grundtankar och principer som utgör grunden för detta styressätt inom den europeiska och nationella institutionella och politiska ramen. — Införa flernivåstyre med hjälp av lämpliga mekanismer och instrument. — Säkerställa villkor som innebär ekonomiskt självbestämmande på olika styresnivåer, särskilt för de lokala och regionala myndigheterna, och ett effektivt gemensamt utnyttjande av resurser genom bättre fördelning av de offentliga medlen.

5. Regionkommittén erinrar om att Lissabonfördraget otvivelaktigt stöder flernivåstyre i EU:s funktionssätt, bland annat genom att stärka kommitténs ställning i den institutionella strukturen och genom att befästa målet om territoriell sammanhållning samt subsidiaritetsprincipens lokala och regionala dimension.

6. Regionkommittén anser följaktligen att det utan tvekan bästa sättet att i dag främja det europeiska allmänintresset, liksom medlemsstaternas och de lokala och regionala myndigheternas intresse, är att se subsidiaritetsprincipen som en konsekvens av det europeiska mervärdet och flernivåstyret som det styressätt som genom sin flexibilitet och inriktning på deltagande bär upp unionens värderingar och förhållningssätt präglat av ansvar och solidaritet för att kunna möta verkligheten i en globaliserad värld med allt större ömsesidigt beroende, men också allt större konkurrens.

7. Regionkommittén anser att man i varje diskussion om EU:s styre bör ställa den viktiga frågan om respekt för subsidiaritetsprincipen i den politiska och lagstiftande processen. Kommittén framhåller att subsidiaritetsprincipen och principen om flernivåstyre är oskiljaktiga begrepp: det ena handlar om de olika förvaltningsnivåernas befogenheter, det andra om samverkan mellan dessa nivåer.

8. Regionkommittén anser att tillämpningen av subsidiariteten och proportionaliteten inom ramen för flernivåstyre skulle innebära ett erkännande av att EU-politiken måste vara övergripande och icke-sektoriserad. Om de övergripande strategier som i dag står högt upp på den europeiska dagordningen ska lyckas beror i ökad utsträckning på kvaliteten i det delade styret i EU och på en strikt respekt för subsidiaritetsprincipen, som förhindrar att beslut koncentreras på en enda befogenhetsnivå och som säkerställer att politiken utformas och tillämpas på den mest lämpliga nivån.

9. Regionkommitténs förslag läggs fram mot bakgrund av den pågående europeiska integrationsprocessen, där man efterlyser ökad ansvarighet och solidaritet från de politiskt ansvariga på europeisk, nationell och regional nivå i överensstämmelse med ömsesidighetsprincipen (3).

B. Konsolidering av de värderingar och principer som ligger till grund för flernivåstyre: Framsteg och Förstärkning

En ny tolkning av principen om institutionell jämvikt

10. Regionkommittén betonar att den centrala principen om institutionell jämvikt (4) i EU:s uppbyggnad är en grundläggande garanti för den europeiska demokratin. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande får kommittén en starkare institutionell och rättslig ställning genom möjligheten att väcka talan inför domstolen för att tillvarata sina rättigheter. ReK förutsätter därför att principen om institutionell jämvikt respekteras till fullo vad gäller Regionkommittén.

11. Ett viktigt steg för att förverkliga unionens politiska projekt är enligt Regionkommitténs mening att utarbeta en EU-stadga för flernivåstyre för att se till att ett samförstånd om EU:s styresformer blir en del av unionens värdegrund.

12. Regionkommittén konstaterar att det inte finns någon enhetlig förvaltningslagstiftning med miniminormer för tillämpningen av förfaranden för samråd, samordning och deltagande av regioner och städer. ReK uppmanar därför Europeiska kommissionen att så småningom utarbeta en rättsakt om EU:s administrativa förfaranden, i vilken den framtida stadgans grundläggande värden och principer konkretiseras genom förfaranden där de lokala och regionala myndigheterna är mer delaktiga.

13. Regionkommittén anser att den pågående förhandlingen om översynen av kommitténs samarbetsavtal med Europeiska kommissionen i högre grad bör beakta de lokala och regionala myndigheternas legitimitet och ansvar i EU:s verksamhet. Det finns ett allmänt intresse av att garantera respekten för subsidiariteten och proportionaliteten, som är de båda vägledande principerna för unionens verksamhet, i samtliga europeiska beslutsprocesser samtidigt som man bekräftar grundprincipen om flernivåstyre.

14. Regionkommittén anser att översynen bör leda till en dynamisk process som innebär att kommissionen antar en rullande handlingsplan för de initiativ som skulle kunna få störst effekter på lokal och regional nivå. ReK skulle kunna bidra såväl till förhands- som efterhandsanalyserna med ledamöternas sakkunskap och de plattformar för lokala och regionala myndigheterna som kommittén inrättat (Europa 2020-plattformen, subsidiaritetsplattformen, EGTS-plattformen) (5).

15. Regionkommittén uppmanar Europaparlamentet att öka sitt institutionella engagemang för att införliva principerna och mekanismerna för flernivåstyre och den integrerade metoden, och stöder förslaget om ett initiativ för europeiskt flernivåstyre (6).

16. Regionkommittén välkomnar initiativet från Europeiska unionens råd att i mars 2010 (7) för första gången anordna ett informellt ministermöte om flernivåstyre. I sina slutsatser säger rådet uttryckligen att man bör "underlätta en fortsatt politisk utvärdering av framstegen för flernivåstyre i Europeiska unionen" och uppmanar framtida ordförandeskap att fortsätta detta förfarande. ReK konstaterar för övrigt att kommitténs mer systematiska deltagande vid rådsmöten och andra mellanstatliga möten visar att man i allt högre utsträckning beaktar denna styresform.

17. Regionkommittén ser fram mot ett närmare samarbete med Europeiska rådets ordförandeskap och uppskattar att rådet är villigt att samråda om vilka konsekvenser strategiska beslut på stats- och regeringschefsnivå kan få för de lokala och regionala myndigheterna. ReK anser att det vore lämpligt att varje år anordna ett möte om detta före Europeiska rådets vårmöte.

18. Regionkommittén planerar att inleda en mer systematisk dialog med domstolen om respekten för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och för målet om territoriell sammanhållning vid införlivandet av EU-rätten och konsekvenserna för de lokala och regionala myndigheterna samt om respekten för de fyra friheterna. Kommittén planerar även att inleda en dialog med revisionsrätten om god förvaltning av EU:s medel och förvaltningens konsekvenser för den territoriella sammanhållningen samt för städernas och regionernas konkurrenskraft.

Ett partnerskap för smart lagstiftning

19. Regionkommittén stöder den rekommenderade nya metoden för smart lagstiftning, som bygger på EU:s politiska cykel under vilken lagstiftningen kontinuerligt anpassas efter utmaningarna och omständigheterna och då genomförandet av lagstiftningen blir föremål för en ingående utvärdering. ReK anser dock att den nya metoden bör åtföljas av ett ökat hänsynstagande till lagstiftningens territoriella konsekvenser (8).

20. Inför nästa översyn av det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning upprepar Regionkommittén sin begäran om att ett särskilt protokoll ska fogas till avtalet med vissa bestämmelser om kommitténs fulla medverkan, särskilt i konsekvensanalyser och efterhandsutvärdering av lagstiftningen.

21. Regionkommittén väntar sig ökad medverkan vid uppföljningen av handlingsplanen "Bättre lagstiftning", särskilt genom att kommissionen i sin årsrapport om "Bättre lagstiftning" beaktar Regionkommitténs årsrapport om subsidiaritetsprincipens efterlevnad.

22. Regionkommittén efterlyser en översyn av kommissionens riktlinjer för konsekvensanalyser för att systematisera förhands- och efterhandsanalysen av de territoriella konsekvenserna samt utveckla territoriella indikatorer och indikatorer för styresformer som är öppna för medverkan. ReK kommer i detta sammanhang att lägga fram särskilda förslag på grundval av erfarenheterna från det samarbete som redan inletts med Europeiska kommissionen.

23. Regionkommittén stöder till fullo målet för det arbete som bedrivs inom högnivågruppen för en minskning av administrativa bördor (Stoibergruppen) och betonar att kommittén medverkar i gruppen för att minska de lokala och regionala myndigheternas arbetsbörda.

24. Regionkommittén beklagar att de regionala och lokala myndigheterna inte deltar i kommittéförfarandet och uppmanar enträget Europeiska kommissionen att avhjälpa denna brist som är ett hinder för god tillämpning av EU-lagstiftningen på territoriell nivå.

En insats för att öka medborgarnas stöd för den europeiska integrationsprocessen

25. Regionkommittén välkomnar rekommendationerna från den reflektionsgrupp som på Europeiska rådets uppdrag ska hjälpa unionen att effektivare föregripa och möta utmaningarna på längre sikt (perioden 2020–2030). Genom att föreslå en ny gemensam pakt bekräftar reflektionsgruppen att "ett flernivåstyre där behörigheterna delas snarare än fördelas" är motiverat och att denna styresform "kan och bör genomsyra politiken och förbindelserna på alla nivåer inom unionen mellan individer och generationer och mellan kommunerna, regionerna och medlemsstaterna". ReK uppskattar att en särskild grupp inrättas för att "öka samrådet med ReK och dess medverkan för att stärka det politiska medborgarskapet och därigenom främja att medborgarna känner sig delaktiga i det europeiska projektet" (9).

26. Regionkommittén anser att man bör göra en årlig utvärdering av regionaliserings- och decentraliseringsläget i EU för att utarbeta en barometer över konstaterade förändringar av de lokala och regionala myndigheternas politiska, juridiska och skattemässiga självbestämmande. Detta är en lämplig åtgärd som bland annat kompletterar kommitténs övervakning av subsidiaritetsprincipen och som bör ske inom ramen för ett fördjupat samarbete med Europarådets kongress för lokala och regionala myndigheter.

27. Regionkommittén är positiv till att ett Erasmusprogram inrättas för lokala och regionala folkvalda inom ramen för ett institutionellt samarbete med Europaparlamentet och Europeiska kommissionen. Kommittén ser också positivt på att man finansierar ett pilotprojekt, i enlighet med ett förslag från Europaparlamentet.

28. Regionkommittén understryker att den tänker bidra till genomförandet av det nya instrumentet för direktdemokrati, EU:s medborgarinitiativ. Kommittén erbjuder sig att använda sina egna och ledamöternas informationskanaler och nätverk för att öka medvetenheten om EU:s medborgarinitiativ och att stödja kommissionen på alla sätt som bedöms som värdefulla, till exempel under förhandskontrollen av huruvida föreslagna initiativ är tillåtliga med tanke på respekten för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Kommittén skulle även kunna bidra till att samla in och sprida information om planerade eller pågående medborgarinitiativ och till arrangerandet av diskussioner mellan alla berörda både i och utanför Bryssel. Slutligen vill kommittén vara fullt ut involverad i, och erbjuder sitt stöd till, de hearingar som Europaparlamentet ska organisera till följd av framgångsrika EU-medborgarinitiativ. (10)

29. Regionkommittén kräver att få samarbeta med kommissionen om utvecklingen av denna process på samma sätt som övriga institutioner. Främjandet av detta instrument bör ske i partnerskap och framför allt genom att stimulera diskussionen inom de lokala och regionala myndigheterna och de regionala parlamenten och genom att väcka lokala och regionala mediers intresse.

30. Införlivandet av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna i unionens primärrätt och EU:s planerade anslutning till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna främjar enligt Regionkommitténs uppfattning att de grundläggande rättigheterna skyddas på flera nivåer. Kommittén kräver därför att få delta i den interinstitutionella dialog som Europeiska unionens råd vill se om Europeiska kommissionens årsrapport om tillämpningen av stadgan. Rådet anser att "den praktiska tillämpningen av stadgan bör understödjas av insatser från alla EU:s institutioner, organ och byråer" (11).

31. Regionkommittén planerar att stärka sitt samarbete med Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter inom ramen för den årliga dialogen om skyddet och främjandet av grundläggande rättigheter på flera nivåer och kommer att ta nya initiativ inför Europaåret för medborgarskap 2013.

32. Regionkommittén förespråkar decentraliserad information och kommunikation i de europeiska kommunerna och regionerna om EU:s insatser och deras betydelse för medborgarna. Det finns ett akut behov av tillräckliga medel för att stödja kontakterna med de regionala och lokala medier som har stor genomslagskraft hos allmänheten.

C. Införliva flernivåstyre I eu:s strategier och politik

Flernivåstyre – en grundprincip för alla europeiska politiska insatser och strategier med betydande konsekvenser på lokal och regional nivå

33. Regionkommittén anser att den struktur som föreslagits för Europa 2020-strategin liksom den som kommer att gälla för reformen av sammanhållningspolitiken bör garantera ett dubbelt paradigmskifte: — Flernivåstyret bör integreras fullt ut i lagstiftning och bestämmelser som rör politiska åtgärder med betydande konsekvenser på lokal och regional nivå och prioriteras i den framtida sammanhållningspolitiken. — Principen om partnerskap mellan flera nivåer och flera aktörer bör förstärkas vid genomförandet av politiken.

En ny ram för styrning för att främja den europeiska tillväxten

34. Regionkommittén konstaterar mot bakgrund av budgetkrisen i Europa att frågan om EU:s mervärde och de medel som står till EU:s förfogande för att hantera krisen är särskilt angelägen, eftersom de ekonomiska och sociala följderna av den aktuella krisen är medborgarnas största bekymmer.

35. Regionkommittén stöder det "konventsbaserade" tillvägagångssätt som Europaparlamentet har föreslagit och som kommittén bör vara delaktig i. Det håller nu på att genomföras av det polska ordförandeskapet, så att de politiska prioriteringarna för EU:s utgifter för perioden 2014–2020 och deras finansiering kan fastställas i partnerskap.

36. Regionkommittén önskar medverka i detta arbete eftersom bidraget från regionala och lokala myndigheter, som representerar 16 % av EU:s BNP och 58 % av de offentliga investeringarna i Europa, är nödvändigt för unionens ekonomiska återhämtning (12).

37. Regionkommittén framhåller i detta sammanhang de lokala och regionala myndigheternas oroväckande budgetläge, som hämmar den ekonomiska återhämtningen i Europa och därmed utgör ett hinder för ett framgångsrikt genomförande av Europa 2020-strategin. ReK anser därför att man bör göra en inventering av de lokala och regionala myndigheternas finansiella situation i relation till nästa fleråriga budgetram.

Genomföra Europa 2020-strategin och dess sju flaggskeppsinitiativ i partnerskap genom territoriella pakter

38. Regionkommittén konstaterar att samtliga EU-institutioner har helt klart för sig att flernivåstyre behöver införas om man ska kunna uppnå målen i Europa 2020-strategin och dess sju flaggskeppsinitiativ.

39. Regionkommittén är i detta sammanhang särskilt positiv till att Europeiska rådet i sina slutsatser av den 25 mars 2011 (13) erkänner att om man ska vinna anslutning för målen i Europa 2020-strategin om införandet av den europeiska planeringsterminen måste Regionkommittén och regionerna delta fullt ut bland andra viktiga politiska och ekonomiska aktörer.

40. Regionkommittén anser det glädjande att flera medlemsstater utnyttjar möjligheten till partnerskap mellan olika styresnivåer i sina nationella reformprogram. Kommittén beklagar dock den påfallande avsaknaden av mekanismer och trovärdiga förfaranden för att konkretisera principen om flernivåstyre genom att se till att politiken verkligen integreras och att planerna och budgetarna för olika styresnivåer samordnas, med respekt för subsidiaritetsprincipen.

41. Regionkommittén uppmanar därför medlemsstaterna att inbegripa de lokala och regionala myndigheterna full ut i processen för att utarbeta och genomföra de nationella reformprogrammen och stabilitets- eller konvergensprogrammen. Differensen mellan de övergripande målen i Europa 2020-strategin och de bidrag som tillkännagetts i de nationella reformprogrammen kan inte avhjälpas annat än genom partnerskap mellan olika styresnivåer (14).

42. Regionkommittén uppmanar vidare Europeiska kommissionen att förstärka övervakningen av den del som handlar om styresformen i de nationella reformprogrammen och medlemsstaternas årliga framstegsrapporter så att Europeiska unionens råd kan anta uttryckliga rekommendationer för att uppmuntra medlemsstaterna att utöka och stärka partnerskapet mellan olika styresnivåer i genomförandet av sina nationella reformprogram.

43. Regionkommittén erinrar om målet att utnyttja flernivåavtal för genomförandet av de sju initiativen samt att införa innovativa mekanismer (15), i likhet med de lokala digitala agendorna, de intressentavtal som föreslagits för den europeiska digitala agendan, (16) den plattform för smart specialisering som Europeiska kommissionen lanserat eller uppfyllandet av målen i flaggskeppsinitiativen Unga på väg och Innovationsunionen genom att stärka enhetligheten bland alla aktörer och strategier på alla nivåer (17).

44. Regionkommittén beklagar att de regionala och lokala myndigheterna inte har gjorts direkt delaktiga i alla etapper av den öppna samordningsmetoden för Europa 2020-strategin och framhåller att det är utomordentligt viktigt att de får medverka i processen.

45. Regionkommittén erinrar om det mervärde som en integrerad metod ger, inte minst för att i högre utsträckning samordna EU:s strategi för hållbar utveckling och Europa 2020-strategin, med hänsyn till subsidiaritetsprincipen, samt utnyttja medel från strukturfonderna för energiinvesteringar. ReK påminner också om målet om en minskning av klimatförändringarna och en anpassning till dessa inom samtliga EU:s strategiska ramar, särskilt jordbrukspolitiken och utvecklingspolitiken.

En ny modell för den framtida sammanhållningspolitiken

46. Regionkommittén erinrar om att resultaten från samrådet om kommissionens femte sammanhållningsrapport bekräftar kommitténs och samtliga regionala och lokala myndigheters engagemang för att stärka partnerskapsprincipen. Det är en metod som stöds av rådet som erkänner betydelsen av flernivåstyre för att förverkliga målen i Europa 2020-strategin inom hela den nya sammanhållningspolitiken (18).

47. Regionkommittén konstaterar med tillfredsställelse att rådet i den territoriella agendan för 2020, som antogs i maj 2011, rekommenderar tillämpningen av flernivåstyre för att förverkliga den territoriella sammanhållningen. Rådet uppmanar även Europeiska kommissionen att beakta den territoriella aspekten i sina konsekvensanalyser och ger kommissionen i uppdrag att inhämta synpunkter från de lokala och regionala myndigheterna.

48. Regionkommittén konstaterar med tillfredsställelse att kommissionen i samband med sammanhållningspolitiken efter 2013 har uppfyllt förväntningarna och integrerat principerna och mekanismerna för flernivåstyre och den integrerade och mångfunktionella metoden (19) genom att i sitt förslag till ny allmän förordning om strukturfonderna och Sammanhållningsfonden beakta framställningar i följande syfte: — Infoga en uttrycklig hänvisning i den nya artikeln om partnerskap och flernivåstyre, vilket utgör två principer som bör respekteras i alla utvecklingsskeden när det gäller partnerskapskontrakt och operativa program. — Se till att dessa allmänna principer återspeglas i de övriga relevanta artiklarna i förordningen när det gäller partnerskapskontrakt och operativa program. — Införa en begäran till medlemsstaterna att i sin årsrapport ge en lägesbeskrivning över de framsteg som gjorts vad gäller respekten för partnerskapsprincipen och flernivåstyret. — Planera för möjligheten att utveckla funktionella operativa program.

49. Regionkommittén gläder sig åt Europeiska kommissionens förslag att skapa en gemensam strategisk ram som innehåller EU:s olika åtgärder till förmån för territoriell utveckling (EJFLU, strukturfonderna Eruf och ESF, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden) och anser att de regionala och lokala myndigheterna även i detta sammanhang bör engageras konkret i utarbetandet av partnerskapsavtal.

50. ReK uppmanar därför EU-lagstiftaren att bekräfta dessa bestämmelser och stödja dem genom förslag om följande: — Företrädare för regionala och lokala myndigheter ska finnas närvarande i medlemsstaternas delegationer när innehållet i partnerskapsavtalen förhandlas fram med kommissionen. — Partnerskapsprincipen och principen om flernivåstyre ska konsolideras kraftigt i den kommande EU-koden om mål och kriterier för dessa principer. — Det bör föras en dialog mellan kommissionen och ReK om styresaspekten i årsrapporterna för att det ska gå att utvärdera framsteg och hinder i de olika medlemsländerna innan rådet antar sina rekommendationer. — På sikt inrätta ett samarbetsindex som gör det möjligt att mäta graden av deltagande i medlemsstaternas styresskick.

51. Regionkommittén uppfattar det territoriella samarbetet som en integrerad del av regionalpolitiken och anser att europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS) är ett utmärkt laboratorium för flernivåstyre (20).

52. Regionkommittén välkomnar att förslaget till översyn av EGTS-förordningen som lades fram av kommissionen i oktober 2011, tyder på en vilja att förverkliga målet om territoriell sammanhållning och att vissa av de förslag som ReK redan tidigare lagt fram återfinns där, bland annat när det gäller inrättandet av bilaterala EGTS med tredjeländer (21). Vi vill fästa uppmärksamheten på möjligheten att använda EGTS även inom andra delar av EU:s sektorspolitik än regionalpolitiken, eftersom det är ett samarbetsorgan.

53. Regionkommittén understryker den roll som Regionkommitténs EGTS-plattform spelar när det gäller att främja instrumentet och erbjuda operativt stöd till nya EGTS genom utbyte av bästa praxis.

54. Regionkommittén uppmanar Europeiska kommissionen att i samband med utvecklingen av makroregionala strategier ägna större uppmärksamhet åt — att principen om flernivåstyret strikt respekteras inom organen för samråd, införandet och övervakning av makroregionala strategier, — att införa uppföljningsinstrument och finansieringsprogram som genom att bygga på lokala och regionala strategier och utvecklingsprogram garanterar en flernivåmetod för att också utveckla dessa makroregioner till territoriella kluster, — ett strukturerat deltagande från de lokala och regionala myndigheternas sida i den slutliga utformningen av dessa strategier för att förhindra en eventuell koncentration av styret på nationell nivå, — att redogöra för det europeiska mervärdet av dessa strategier, framför allt inom ramen för en vitbok.

Fullborda den inre marknaden i partnerskap

55. Regionkommittén är positiv till de tolv drivkrafter för tillväxt, konkurrenskraft och sociala framsteg som föreslås i inremarknadsakten och instämmer med rådet som understryker behovet av att stärka styret för den inre marknaden genom att uppmana Europeiska kommissionen att fortsätta sin verksamhet för detta ändamål (22).

56. Regionkommittén konstaterar att Europaparlamentet i sitt betänkande om styrelseformer och partnerskap på den inre marknaden påpekar "att bestämmelserna för den inre marknaden ofta genomförs av lokala och regionala myndigheter. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att i ytterligare grad utveckla och bredda partnerskapen med lokala och regionala myndigheter så att de utöver sammanhållningspolitiken även kommer att omfatta den politik som rör den inre marknaden" (23).

57. Regionkommittén efterlyser därför att en uppföljning av det övergripande genomförandet av inremarknadsaktens mål säkerställs i syfte att garantera ett konsekvent förfarande och att den inre marknaden genomförs i partnerskap. Denna uppgift bör åligga plattformen för övervakning av EU 2020-strategin, där ett av inslagen är en nystart av den inre marknaden.

58. Regionkommittén understryker att kommitténs initiativ "Europeiska entreprenörsregioner" har bidragit till att skapa en strategisk vision för integrerad territoriell utveckling som bland annat bygger på principerna för småföretagsakten ("Small Business Act") (24). Kommittén anser också att man bör inrätta partnerskap för småföretagsakten för genomförandet av den på regional nivå, samt utse representanter för små och medelstora företag på nationell nivå och på regional/territoriell nivå. Vi föreslår också att en rådgivande småföretagsgrupp inrättas och att kommittén får delta i denna.

59. Regionkommittén upprepar att det är nödvändigt att lokala och regionala myndigheter, och i synnerhet regioner med lagstiftningsbefogenheter, får medverka så att bestämmelserna om den inre marknaden införlivas och tillämpas på bästa möjliga sätt.

Framtidens politik för miljö, klimatförändringar och energi (25) (26)

60. ReK uppmanar de internationella institutionerna och EU att beakta det mervärde som de lokala och regionala myndigheterna erbjuder inom ramen för samhällsstyrningen när det gäller den globala miljön och hållbar utveckling, bl.a. genomförandet av multilaterala miljöavtal, t.ex. FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) och konventionen om biologisk mångfald och Rio+20-dagordningen för en grön ekonomi och hållbar utveckling (27).

61. ReK menar att ett konstruktivt sätt att samverka mellan de lokala och nationella nivåerna om åtgärder för att hantera klimatförändringarna är resultatbaserade avtal. Vid denna typ av avtal åtar sig respektive styresnivå att frivilligt arbeta för att uppnå överenskomna resultat när det gäller att minska effekterna av klimatförändringarna och arbeta gemensamt och dela på ansvaret för bidraget (28).

62. Kommittén vill peka på den ökande betydelsen av sektorsvisa och sektorsövergripande energi- och klimatallianser mellan regioner och företag. Allianserna bör uttryckligen uppmuntras till vidareutveckling och tillämpning av teknik för låga koldioxidutsläpp så snart som möjligt genom partnerskap mellan lokala och regionala beslutsfattare och små och medelstora företag.

63. ReK noterar att stadsområdena orsakar 75 % av koldioxidutsläppen och understryker att effektiva globala åtgärder kräver ett arbetssätt som bygger på flernivåstyre och samordning av insatserna mellan de lokala, regionala, nationella och överstatliga styresnivåerna, med utgångspunkt i subsidiaritetsprincipen. Vi framhåller därför kommitténs förslag om en territoriell pakt mellan regionala och lokala myndigheter för Europa 2020-strategin som ett effektivt verktyg för hanteringen av klimatförändringarna.

64. Regionkommittén understryker att det är viktigt att noga överväga vilka konsekvenser de strategiska riktlinjerna och lagbestämmelserna i samband med Energi 2020-strategin får för de lokala och regionala myndigheternas administrativa och ekonomiska börda samt att övervaka att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna respekteras. ReK välkomnar att innovativa instrument införs för genomförandet av strategin (29).

65. Regionkommittén har vid upprepade tillfällen uttryckt sitt stöd för borgmästaravtalet, vars gemensamma mål är att minska koldioxidutsläppen. Kommittén rekommenderar att initiativet utsträcks till andra områden inom den hållbara ekonomin, exempelvis vattenhushållning, och att det utvidgas geografiskt till unionen för Medelhavsområdet och det östliga partnerskapet och dess politiska plattformar, dvs. församlingen för regionala och lokala EU–Medelhavsmyndigheter (Arlem) och konferensen för de regionala och lokala myndigheterna i det östliga partnerskapet (Corleap), samt på det internationella planet genom ett "globalt borgmästaravtal".

Den framtida gemensamma jordbrukspolitiken, fiskeripolitiken och havspolitiken

66. Regionkommittén anser att införandet av en ram för flernivåstyre är en nödvändig förutsättning för att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 ska lyckas. De regionala och lokala myndigheterna måste få möjlighet att medverka i valet av inriktningar och metoder för genomförandet av jordbrukspolitiken. Man kan också uppnå fördelar genom samverkan mellan politiken för landsbygdsutveckling och EU:s övriga politikområden, särskilt sammanhållningspolitiken (30).

67. I syfte att komplettera arbetssättet att göra lokala och regionala myndigheter delaktiga i ett tidigt skede i utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingspolitiken anser vi att ReK bör engageras till fullo i det förberedande arbete som utförs av kommissionens rådgivande grupper.

68. Regionkommittén anser att den integrerade metoden bör tillämpas i den nya fiskeripolitiken för att säkerställa fiskets livskraft och ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna. Kommittén ställer sig också positiv till en decentralisering av beslutsfattandet i syfte att minska den brist på enhetlighet som orsakas av europeisk mikroförvaltning, genom att man i vissa fall utnyttjar kommittéförfaranden och överlåter förvaltningen av vissa fiskeverksamheter till medlemsstaterna, regionerna eller fiskerinäringen själv inom ramen för gemenskapsrätten.

69. Regionkommittén efterlyser också samordning mellan olika sektorspecifika åtgärder för utnyttjandet av havet. En gemensam europeisk fond bör inrättas för havsfrågor och fiske och där bör alla befintliga instrument för sektorn samlas inom samma ram. Införandet av en EU-havsplattform som samlar lokala och regionala myndigheter och de berörda intressenterna är därför enligt ReK en god idé för att få ett instrument som kan bidra till delat ansvar och spridning av god praxis (31).

Genomföra Stockholmsprogrammet tillsammans med lokala och regionala myndigheter

70. Regionkommittén erinrar om vikten av att kommittén medverkar i genomförandet av handlingsplanen för Stockholmsprogrammet samt i utformningen av utvärderingsmetoder för att se till att de regionala och lokala myndigheternas senaste erfarenheter beaktas.

71. Regionkommittén anser att det skulle stärka legitimiteten i unionens insatser om de regionala och lokala myndigheterna medverkade i utarbetandet av en EU-ram för laglig migration, i utformningen av åtgärder för att bekämpa olaglig invandring och skydda invandrarnas grundläggande rättigheter samt i utvecklingssamarbetet med ursprungsländerna.

72. Regionkommittén önskar att territoriella konsekvensanalyser genomförs för att utvärdera de krav som ställs på de regionala och lokala myndigheterna vid tillämpningen av lagar som beslutats på europeisk eller nationell nivå.

73. Regionkommittén konstaterar med tillfredsställelse att dess medverkan i de årliga ministerkonferenserna om integration och det europeiska forumet för integration samt dess bidrag till kommissionens integrationshandbok om bra praxis bland de lokala och regionala myndigheterna och till fastställandet av de årliga och fleråriga prioriteringarna för de europeiska integrationsfonderna har lett till ett erkännande av flernivåmetoden i den andra agendan för integration av tredjelandsmedborgare (32), i vilken följande planeras: — Territoriella pakter mellan de berörda aktörerna på olika nivåer. — Medverkan av lokala och regionala aktörer i utformningen av integrationspolitiken inom ramen för EU:s program. — Förstärkning av samrådsprocesserna inom ramen för de strategiska mötena med Regionkommittén. — Utveckling av en uppsättning flexibla verktyg, bland annat s.k. europeiska moduler, för att stödja politik och praxis på nationell och lokal nivå.

Mekanismerna för flernivåstyre – ett stöd för EU:s utvidgningsstrategi

74. Regionkommittén är positiv till att föranslutningsinstrumentet anpassas så att det överensstämmer med de lokala och regionala myndigheternas behov i mottagarländerna och med utvecklingen av det territoriella samarbetet, särskilt EGTS-instrumentet, som är viktiga redskap för att befästa flernivåstyrets alleuropeiska dimension.

Konsolidera grannskapspolitiken genom flernivåstyre

75. Regionkommittén erinrar om att församlingen för regionala och lokala EU-Medelhavsmyndigheter (Arlem) och konferensen för de regionala och lokala myndigheterna i det östliga partnerskapet (Corleap), som samlar lokala och regionala folkvalda från EU och från länderna i unionen för Medelhavsområdet och det östliga partnerskapet, kompletterar den institutionella ramen för de båda processerna.

76. Regionkommittén anser att demokrati på flera nivåer och en inkluderande strategi är nödvändiga förutsättningar för att lyckas. ReK konstaterar att dessa båda politiska initiativ, som förstärker grannskapspolitikens territoriella dimension, svarar mot det uppenbara behovet av stöd för att införa permanenta politiska och administrativa strukturer på lokal och regional nivå, utnyttja finansieringsinstrumenten effektivt och införa mekanismer som främjar ekonomisk, social och territoriell utveckling i partnerskapsländerna, främst tack vare de fördelar som ett interregionalt samarbete ger.

77. Regionkommittén försöker därför se till att Arlem kan bidra direkt till styret av unionen för Medelhavsområdet och att de lokala och regionala myndigheterna i alla Medelhavsländer kan delta i den politiska dialogen i Arlems olika organ och få tillgång till de mekanismer och instrument som införs för att stärka samarbetet.

78. Regionkommittén önskar att man vid konsolideringen av den institutionella plattform som inrättats genom konferensen för de regionala och lokala myndigheterna i det östliga partnerskapet (Corleap) inleder en permanent dialog med Europeiska kommissionen och partnerländerna för att hitta konkreta sätt att låta de lokala och regionala myndigheterna i det östliga partnerskapet delta i arbetet inom partnerskapets fyra plattformar, medverka i utarbetandet av associeringsavtal, strategiska dokument och handlingsplaner samt framför allt genomföra och utvärdera de nationella vägledande programmen.

Flernivåstyre i ett globalt perspektiv: en ny dynamik kan förväntas

79. Regionkommittén efterlyser ett territoriellt arbetssätt i översynen av den europeiska utvecklingspolitiken och ökat deltagande av de lokala och regionala myndigheterna inom ramen för millennieutvecklingsmålen (33). Regionkommittén framhåller i detta sammanhang att det behövs insatser för att utveckla de lokala och regionala myndigheternas tekniska och ekonomiska kapacitet i partnerländerna.

80. Regionkommittén noterar mervärdet av decentraliserat samarbete, bland annat initiativ i likhet med konferenserna för decentraliserat samarbete som har till syfte att underlätta informationsutbytet och den politiska dialogen mellan lokala och regionala myndigheter i EU, utvecklingsländerna och EU:s institutioner, samt portalen och samarbetsbörsen för decentraliserat samarbete. Dessa initiativ bör därför befästas inom ramen för ett institutionellt samarbete på europeisk nivå.

81. Regionkommittén noterar med tillfredsställelse de viktiga bidrag som flera internationella organisationer har gett till samrådet om vitboken om flernivåstyre (34). Det visar att de är mycket intresserade av denna EU-metod för att utveckla en territoriell dimension i sin verksamhet och införa ett partnerskap inom andra regioner i världen som kan stärka komplementariteten mellan olika sektorpolitiska åtgärder.

82. Regionkommittén framhåller följande faktorer när det gäller befästandet av de lokala och regionala myndigheternas roll i mekanismerna för det globala styret: — Tendensen att i högre grad beakta globaliseringens territoriella konsekvenser för de regionala och lokala myndigheterna, särskilt i de internationella organisationerna, och en begynnande diskussion om en global politik för balanserad utveckling och territoriell sammanhållning i världen (35). — Betydelsen av paradiplomati mellan myndigheter på lokal och regional nivå, särskilt stadsdiplomati och den diplomati som bedrivs av regioner med lagstiftningsbefogenheter. — Värdet av dialog och erfarenhetsutbyte med andra regioner som har en församling under den statliga nivån, exempelvis Västafrikanska ekonomiska och monetära unionen (Waemu) och Mercosurs regionala församling. — De nya vägar för samarbete och politisk dialog som vissa internationella organisationer har föreslagit Regionkommittén och de lokala och regionala myndigheterna (bland annat Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), Internationella arbetsorganisationen (ILO), FN:s miljöprogram (UNEP), FN:s utvecklingsprogram (UNDP) och FN:s konferens om boende och bebyggelsefrågor (Habitat), FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO)) (36).

83. Den konstaterade tendensen till decentralisering och den ökande betydelsen av aktörer på understatliga nivåer i världssamfundet kan således inte leda till någon annan slutsats än att dessa aktörer bör medverka i globaliseringens styrmekanismer för att främja uppkomsten av en ny multilateralism.

D. Nya steg för att konsolidera genomförandet av flernivåstyret

84. Regionkommittén har tagit initiativ till införandet av en resultattavla för flernivåstyre på EU-nivå som varje år ska mäta hur huvudprinciperna och mekanismerna för denna styresform har beaktats i EU:s politiska cykel. Resultattavlan bör fokusera på den territoriella aspekten av politiken och de strategiska analyserna. Den första resultattavlan ska redovisa framsteg och konstaterade hinder i den europeiska beslutsprocessen för fyra strategier och politiska insatser av avgörande betydelse för EU:s politiska program för 2010, nämligen Europa 2020-strategin, energistrategin 2011–2020, Stockholmsprogrammet och våragendan (37).

85. ReK konstaterar i fråga om den första resultattavlan följande: — De metoder som utvecklats (38) visar att ett flernivåstyre växer fram bland EU-institutionerna där information är fritt tillgänglig och (oftast) tillhandahålls på ett öppet och transparent sätt som präglas av flernivåtänkande, där väletablerade samrådsmekanismer som omfattar alla nivåer vanligtvis finns osv. I utvärderingen av ytterligare mekanismer och metoder för flernivåstyre visade det sig dock att det fanns betydande brister. Detta gällde särskilt användningen av mekanismer och innovativa instrument för att överföra kraven på flernivåstyre till politiskt innehåll. — När det gäller den jämförande resultattavlan har den politiska processen runt utformningen av Europa 2020-strategin nått högst totalresultat. Detta innebär att man har hittat metoder som mer motsvarar de indikatorer för flernivåstyre som formulerades för bedömningen av kvaliteten i flernivåstyret. De lägsta resultaten har tilldelats flernivåstyret inom ramen för vårpaketet 2010 om millenniemålen. Här har en brist på öppenhet särskilt i fråga om aktörernas deltagande gjort det svårt att bedöma resultatet, vilket har lett till låga siffror. I allmänhet finns det för alla de fyra politiska ärendena en tydlig potential för en förbättring av metoderna för flernivåstyre (39).

86. För att befästa Regionkommitténs övervakning bör man vid nästa möte om subsidiaritetsprincipen särskilt fokusera på metoder för flernivåstyre för att analysera de tendenser som framkommit i den första resultattavlan och deras påverkan på den europeiska beslutsprocessen.

87. Regionkommittén kommer inom de närmaste månaderna att förverkliga sitt mål att utforma en EU-stadga för flernivåstyre, som ska leda till att de lokala och regionala myndigheterna i högre grad engageras i demokratin i Europa. Stadgan utformas på ett inkluderande och demokratiskt sätt för att även de lokalt och regionalt folkvalda ska känna sig delaktiga i den.

Bryssel den 16 februari 2012 Regionkommitténs ordförande Mercedes BRESSO

(1) Regionkommitténs vitbok om flernivåstyre, CdR 89/2009 fin.

(2) I sin resolution om de politiska prioriteringarna för 2011 framhåller Regionkommittén att "ReK tänker fortsätta att utveckla en europeisk kultur präglad av flernivåstyre och kommer med utgångspunkt i vitboken om flernivåstyre att utvärdera genomförandet av denna samt övervaka läget med avseende på flernivåstyre inom Europeiska unionen" – CdR 361/2010 fin. Denna process får stöd genom en dialog med olika europeiska lokala och regionala sammanslutningar och de viktigaste tankesmedjorna i EU.

(3) Enligt principen bör alla styresnivåer då de deltar i gemensamma beslut vara skyldiga att främja de övrigas legitimitet och förutsättningar (Landy & Teles: "Beyond devolution: from subsidiarity to mutuality"). Med andra ord bör olika styresnivåer inte se varandra som konkurrenter, utan i stället arbeta för en ömsesidig förstärkning.

(4) Denna princip består av ett system för att fördela befogenheterna mellan olika gemenskapsinstitutioner och ge varje institution en väldefinierad roll i gemenskapens institutionella hierarki och i fullgörandet av de uppgifter som anförtrotts gemenskapen. Domstolen säkerställer respekten för rättsstatsprincipen genom att övervaka efterlevnaden av den institutionella jämvikten, dvs. att varje institution vid utövandet av sina behörigheter ska respektera de övrigas behörigheter (se mål 9/56, Meroni mot Höga myndigheten, REG 1957 och 1958, s. 11, och mål 70/88, parlamentet mot rådet, REG 1990, s. I-2041 och s. I-2072, punkterna 21 och 22).

(5) Gemensamt pressmeddelande från José Manuel Barroso och Mercedes Bresso den 29 juni 2010 (se MEMO/10/287 på adressen http://europa.eu/rapid/).

(6) Europaparlamentets resolution av den 14 december 2010 (Ramona Nicole Mănescu) om goda styrelseformer för EU:s regionalpolitik: stödförfaranden och Europeiska kommissionens kontroll (2009/2231(INI)) (P7_TA(2010) 0468)).

(7) Informellt ministermötet om regionalpolitik anordnat i Málaga den 17 mars 2010 på initiativ av det spanska ordförandeskapet och i förlängningen av den territoriella dialogen i Palma den 18 januari 2010.

(8) Yttrande från Regionkommittén om "Smart lagstiftning", CdR 353/2010.

(9) Utdrag ur rapporten från Europeiska rådets reflektionsgrupp "Europa 2030 - utmaningar och möjligheter", mars 2010. Rapporten lades fram för Europeiska rådets ordförande Herman Van Rompuy den 8 maj 2010.

(10) Regionkommitténs yttrande om medborgarinitiativet, CdR 167/2010 fin.

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om medborgarinitiativet, COM(2010) 119 final.

(11) Rådets slutsatser om rådets åtgärder och insatser för att genomföra Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – rådets (allmänna frågor) 3092:e möte i Bryssel den 23 maj 2011.

(12) Yttrande från Regionkommittén om "Främjande av privata och offentliga investeringar i syfte att bidra till en ekonomisk återhämtning och långsiktig strukturanpassning: utveckling av offentlig-privata partnerskap", CdR 21/2010 fin.

(13) När det gäller Europeiska rådets slutsatser av den 24 och 25 mars 2011, EUCO 10/1/11 REV 1, har Regionkommittén inom ramen för sin Europa 2020-plattform och utifrån de uppgifter som ingår i de nationella reformprogrammen konstaterat följande:

— I två tredjedelar av medlemsstaterna (19 av 27) har de lokala och regionala myndigheterna medverkat i utarbetandet av det nationella reformprogrammet.

— I de flesta medlemsstater har samråd ägt rum med de lokala och regionala myndigheterna och i åtta andra medlemsstater har dessa myndigheter deltagit direkt i utarbetandet av det nationella reformprogrammet.

— I tretton medlemsstaters (bland dem de fem mest folkrika staterna) nationella reformprogram nämns initiativ som bygger på flernivåstyre.

— Två medlemsstater (Belgien, Portugal) har antagit mål som differentierats efter region.

— En medlemsstat (Rumänien) har tillkännagett och uttryckligen nämnt att den kommer att anta Regionkommitténs förslag om territoriella pakter.

— Vissa medlemsstater planerar att införa en integrerad metod och stärka samverkan mellan de olika styresnivåerna via effektivare samordningsstrukturer och dialog.

(14) Yttrande från Regionkommittén om "Lokala och regionala myndigheters roll för att målen i Europa 2020-strategin ska uppnås", CdR 72/2011 rév. 1, och Regionkommitténs resolution om "Ökat deltagande av lokala och regionala myndigheter i Europa 2020-strategin", CdR 199/2010 fin.

(15) Resolution från Regionkommittén om "Bättre verktyg för att tillämpa Europa 2020-strategin: integrerade riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och sysselsättningspolitik", CdR 175/2010 fin.

(16) Kommissionens arbetsdokument, SEK (2011)708. (http://ec.europa.eu/information_society/digital-agenda/scoreboard/docs/scoreboard.pdf). ReK har i detta sammanhang i sitt yttrande CdR 104/2010 fin efterlyst en aktiv roll för kommittén, de lokala och regionala myndigheterna och deras sammanslutningar i förvaltningscykeln för den europeiska digitala agendan.

(17) CdR 373/2010 fin.

(18) Rådets slutsatser om den femte rapporten om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning - rådets (allmänna frågor) 3068:e möte i Bryssel den 21 februari 2011.

Yttrande från Regionkommittén om "Sammanhållningspolitikens bidrag till Europa 2020-strategin", CdR 223/2010 fin.

(19) ReK:s förberedande yttrande om "Sammanhållningspolitikens framtid", CdR 210/2009 fin.

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och Europeiska investeringsbanken: Slutsatserna i den femte rapporten om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning: sammanhållningspolitikens framtid, COM(2010) 642 final.

(20) Initiativyttrande från Regionkommittén om "Nya perspektiv inför översynen av EGTS-förordningen", CdR 100/2010 fin.

(21) Initiativyttrande från Regionkommittén om "Nya perspektiv inför översynen av EGTS-förordningen", CdR 100/2010 fin.

(22) Rådets slutsatser om inremarknadsakten – prioriteringarna för nylanseringen av den inre marknaden - rådets (ekonomiska och finansiella frågor) 3105:e möte i Bryssel den 12 juli 2011.

Yttrande från Regionkommittén om "På väg mot en inre marknadsakt", CdR 330/2010 fin.

(23) Betänkande om styrelseformer och partnerskap på den inre marknaden (2010/2289 (INI)).

(24) Utkast till yttrande från Regionkommittén om "Översyn av småföretagsakten för Europa", CdR 151/2011 rév. 1.

(25) Se de detaljerade rekommendationerna i kommitténs yttrande om "Lokala och regionala myndigheters roll i den framtida miljöpolitiken" om hur man tillämpar ett synsätt som bygger på flernivåstyre i alla faser av utarbetandet av EU:s miljöpolitik.

(26) Se bland annat kommissionens vitbok "Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde – ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem", COM(2011) 144 final.

(27) ReK:s yttrande om "EU-politiken och den internationella politiken för biologisk mångfald efter 2010", CdR 112/2010 fin, "Internationell klimatpolitik efter Köpenhamn", CdR 245/2010 fin, utkast till yttrande om "EU:s lokala och regionala myndigheters bidrag till FN:s konferens om hållbar utveckling 2012 (Rio+20)", CdR 187/2011 rév. 1.

(28) Se ReK:s yttrande om "Internationell klimatpolitik efter Köpenhamn", CdR 245/2010 fin.

(29) Förberedande yttrande från Regionkommittén om "Lokala och regionala myndigheters roll i den framtida miljöpolitiken" – CdR 164/2010 fin, och Yttrande från Regionkommittén om "Integrering av klimatfrågor och EU:s framtida budget", CdR 104/2011 fin.

(30) Initiativyttrande från Regionkommittén om "Framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013", CdR 127/2010 fin.

(31) Yttrande från Regionkommittén om "Utvecklingen av en integrerad havspolitik och kunskap i havsfrågor 2020", CdR 339/2010 fin.

(32) Kommissionens förslag "Europeisk agenda för integration av tredjelandsmedborgare", COM(2011) 455 final.

(33) Yttrande från Regionkommittén om "EU:s utvecklingspolitik till stöd för en socialt integrerande tillväxt och en hållbar utveckling – att göra EU:s utvecklingspolitik effektivare", CdR 408/2010 fin.

(34) Rapport om samrådet om Regionkommitténs vitbok om flernivåstyre, CdR 25/2010 fin.

(35) Jfr verksamheten inom organisationen FOGAR (Forum global d'Associations Régionales).

(36) ReK föreslår åter att Rio+20-toppmötet ger Unep eller rådet för hållbar utveckling i uppdrag att upprätta en ständig kommitté för subnationella och lokala myndigheter som en ny struktur som i tillräcklig utsträckning speglar flernivåstyret och erbjuder en permanent mekanism för samråd och samarbete med subnationella och lokala myndigheter runtom i världen. Regionkommittén skulle i detta sammanhang kunna fungera som förebild. Regionkommittén vill också uppmärksamma att man nyligen, inom ramen för Riokonventionerna, i högre grad har erkänt de subnationella och lokala myndigheternas särskilda status som offentliga organ. Bland annat har deras roll som offentliga parter erkänts i Cancúnavtalet och i beslut X/22 från COP 10 ("handlingsplan för subnationella myndigheter, städer och andra lokala myndigheter"), vilket är lovande. Regionkommittén anser att subnationella och lokala myndigheter måste ha en plats i den institutionella ramen för hållbar utveckling, vid sidan av de nationella regeringarna och FN:s organ. ReK beklagar i sitt utkast till yttrande CdR 187/2011 rév. 1 om "EU:s lokala och regionala myndigheters bidrag till FN:s konferens om hållbar utveckling 2012 (Rio+20)" att de i den nuvarande internationella förvaltningsstrukturen, trots sin särskilda styrande roll, ofta placeras på samma nivå som andra grupperingar – såsom civilsamhället och näringslivet – när det gäller representationen inom FN:s organ.

(37) Den första resultattavlan bygger på en studie som gjorts av Europeiska institutet för offentlig förvaltning (EIPA).

(38) Sex kategorier under två rubriker definieras med avseende på de konkreta metoderna för flernivåstyre (I. Förfaranden: Information/samråd, Aktörernas deltagande, Lyhördhet; II. EU-politikens innehåll: Territoriellt/integrerat/platsbaserat arbetssätt, Mekanismer för smart reglering samt Innovativa instrument för genomförandet och partnerskap). Vad som ska betraktas som "god praxis" med avseende på dessa metoder, som bygger på allmänna principer för flernivåstyre, definieras också. Därefter fastställs indikatorer för mätningen och bedömningen av genomförandet av metoderna.

(39) När det gäller bedömningen av "Förfaranden" respektive "Innehåll" visar de olika delresultaten för kategorigrupperna "Förfaranden" respektive "Innehåll" att metoderna för flernivåstyre, med undantag för Vårpaketet, är mycket bättre utvecklade i gruppen "Förfaranden" (Information/samråd, Aktörernas deltagande, Lyhördhet) än i gruppen "Innehåll" (Innovativa instrument för genomförandet, Mekanismer för smart reglering, Territoriellt/integrerat arbetssätt). Både Europa 2020-strategin och Energi/klimat uppnådde minimivärdet på 3/6, för "Förfaranden". Resultattavlan visar emellertid också att det generellt positiva resultatet för Europa 2020-strategin huvudsakligen beror på den relativt höga siffra som gavs för metoder för flernivåstyre inom ramen för "Förfaranden".

Om vi ser närmare på de tre beståndsdelarna i varje undergrupp visar resultattavlans diagram att det relativt sett bättre resultatet för "Förfaranden" (med undantag för Vårpaketet) i jämförelse med "Innehåll" kan förklaras av de (mycket) höga siffrorna för "Information/samråd" och i viss utsträckning av bara nöjaktiga siffrorna för "Aktörernas deltagande". I allmänhet får "Lyhördhet" tämligen låga siffror. I den andra undergruppen, "EU-politikens innehåll", kunde bara Europa 2020-strategin uppnå nöjaktiga siffror för "Mekanismer för smart reglering" och "Innovativa instrument för genomförandet". Detsamma gäller Energi/klimat och Vårpaketet i fråga om "Territoriellt/integrerat arbetssätt". Alla andra metoder får relativt låga siffror.