[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 16.12.2010

KOM(2010) 756 slutlig

2010/0367 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om upphävande av förordning (EEG) nr 429/73 om särskilda bestämmelser om import till gemenskapen av vissa varor som omfattas av förordning (EEG) nr 1059/69 och med ursprung i Turkiet samt förordning (EG) nr 215/2000 om förlängning under 2000 av åtgärder som avses i förordning (EG) nr 1416/95 om införande av vissa koncessioner i form av gemenskapstullkvoter under 1995 för vissa bearbetade jordbruksprodukter

MOTIVERING

Ett antal rättsakter som antagits under de senaste decennierna har inte längre någon verkan, men är fortfarande tekniskt sett i kraft. De har blivit obsoleta på grund av sin tillfälliga karaktär eller till följd av att deras innehåll har införts i nya rättsakter. Flera bestämmelser knutna till nya medlemsstaters anslutning har blivit obsoleta efter deras anslutning. Europaparlamentet, rådet och kommissionen kom i sitt interinstitutionella avtal om bättre lagstiftning överens om att unionslagstiftningen skulle uppdateras och minskas till volymen genom att man upphäver rättsakter som inte längre tillämpas[1]. Rättsakter som inte längre är relevanta bör utgå ur unionens regelverk, så att unionslagstiftningen blir mera överblickbar och förutsebar.

Kommissionen har i flera omgångar tagit bort obsolet lagstiftning från unionens regelverk, mestadels genom att förklara de berörda kommissionsrättsakterna som obsoleta. Nyligen förklarade kommissionen omkring 250 jordbruksrättsakter som obsoleta, och snart kommer vissa andra jordbruksrättsakter och ett 60-tal rättsakter om handel med jordbruksprodukter också att förklaras som obsoleta[2].

Kommissionen har identifierat två rådsrättsakter om handel med varor framställda genom bearbetning av jordbruksprodukter, grundade på artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tidigare artikel 133, och innan dess artikel 113, i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen), som inte längre har någon praktisk verkan. De är emellertid formellt sett fortfarande i kraft. Kommissionen har dock inte behörighet att förklara rättsakter som obsoleta om de har antagits av rådet. I rättssäkerhetens intresse föreslår kommissionen därför att rådet upphäver de rättsakter som tas upp i detta förslag.

Föreliggande förslag gäller upphävande av rådets förordning (EEG) nr 429/73 som fastställer en sänkning av den fasta delen av importtullarna på bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Turkiet. Bestämmelserna i den förordningen har blivit obsoleta eftersom tullarna på varor med ursprung i Turkiet avskaffades genom beslut nr 1/95 fattat av associeringsrådet för EG och Turkiet av den 22 december 1995 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen.

Förslaget gäller också upphävande av rådets förordning (EEG) nr 215/2000, som inte längre har någon verkan eftersom förmånstullkvoterna endast förlängdes till att omfatta år 2000.

Föreliggande förslag liknar det förslag om obsoleta jordbruksrättsakter som tas upp i det rullande förenklingsprogram som antagits inom ramen för kommissionens strategi för förenkling av lagstiftningen, som nyligen uppdaterats – dokument KOM(2008) 712, bilaga 2 till kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2009.

2010/0367 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om upphävande av förordning (EEG) nr 429/73 om särskilda bestämmelser om import till gemenskapen av vissa varor som omfattas av förordning (EEG) nr 1059/69 och med ursprung i Turkiet samt förordning (EG) nr 215/2000 om förlängning under 2000 av åtgärder som avses i förordning (EG) nr 1416/95 om införande av vissa koncessioner i form av gemenskapstullkvoter under 1995 för vissa bearbetade jordbruksprodukter

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Att göra unionslagstiftningen mer överblickbar är en viktig del av den strategi för bättre lagstiftning som unionens institutioner genomför. Därför bör de rättsakter som inte längre har faktisk verkan utgå ur den gällande lagstiftningen.

2. Rådets förordning (EEG) nr 429/73 av den 5 februari 1973 om särskilda bestämmelser om import till gemenskapen av vissa varor som omfattas av förordning (EEG) nr 1059/69 och med ursprung i Turkiet[3] antogs för att fastställa en sänkning av den fasta delen av importtullarna på bearbetade jordbruksprodukter med ursprung i Turkiet, som importerats inom ramen för tilläggsprotokollet till avtalet om en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, undertecknat den 23 november 1970.

3. Eftersom tullarna på varor med ursprung i Turkiet avskaffades genom beslut nr 1/95 fattat av associeringsrådet för EG och Turkiet av den 22 december 1995 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen[4] har förordning (EG) nr 429/73 blivit obsolet.

4. Rådets förordning (EG) nr 215/2000 av den 24 januari 2000 om förlängning under 2000 av åtgärder som avses i förordning (EG) nr 1416/95 om införande av vissa koncessioner i form av gemenskapstullkvoter under 1995 för vissa bearbetade jordbruksprodukter[5] var av tillfällig art och har inte längre någon verkan.

5. Av rättssäkerhetsskäl och tydlighetsskäl bör förordningarna (EEG) nr 429/73 och (EG) nr 215/2000 därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordningarna (EEG) nr 429/73 och (EG) nr 215/2000 ska upphöra att gälla.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[1] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

[2] EUT C 30, 6.2.2009, s. 18.

[3] EGT L 59, 5.3.1973, s. 85.

[4] EGT L 35, 13.2.1996, s. 1.

[5] EGT L 24, 29.1.2000, s. 9.