Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

På uppmaning från Europeiska rådet i Köln antog kommissionen den 14 mars 2000 en rapport om åtgärder för att genomföra artikel 299.2 i EG-fördraget angående de yttersta randområdena [1]. Rapporten har lagts fram för rådet och Europaparlamentet och även överlämnats till Ekonomiska och sociala kommittén och till Regionkommittén. I juni uppmanade Europeiska rådet i Feira kommissionen att lägga fram förslag till lämpliga åtgärder.

[1] KOM(2000)147 slutlig.

Enligt rapporten skall kommissionen under år 2000 lägga fram rapporter om genomförandet av jordbruksdelen i POSEIMA-programmen från och med 1992 och framåt. Rapporterna skall också innehålla förslag till nödvändiga ändringar av ett antal rådsförordningar. De bifogade utkasten till förordningar avser dessa åtgärder.

2. Jordbruksdelen i POSEI-programmen

För de franska utomeuropeiska departementen, och därefter för Azorerna och Madeira samt Kanarieöarna, antog rådet 1989 respektive 1991 särskilda åtgärdsprogram med hänsyn till att dessa ofta är öar och avsides belägna [2] (POSEI-programmen).

[2] POSEIDOM - beslut 89/687/EEG - EGT L 399, 30.12.1989, s. 39. Poesima - beslut 91/315/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - beslut 91/314/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 5.

Jordbruksproduktionen i de yttersta randområdena omfattas helt och hållet, via den gemensamma organisationen av marknaderna, av den gemensamma jordbrukspolitiken och av den viktiga jordbruksdelen i rådets förordningar (EEG) nr 3763/91 (POSEIDOM) [3], nr 1600/92 (POSEIMA) [4] och nr 1601/92 (POSEICAN) [5]. Syftet med förordningarna är att anpassa gemenskapens politik för att på ett bättre sätt kunna ta hänsyn till de särskilda förhållandena i dessa regioner.

[3] Rådets förordning (EEG) nr 3763/91, EGT L 356, 24.12.1991, s. 1.

[4] Rådets förordning (EEG) nr 1600/91, EGT L 173,27.6.1992, s. 1.

[5] Rådets förordning (EEG) nr 1601/91, EGT L 173, 27.6.1992, s. 13.

Genom jordbruksdelen i POSEI-programmen försöker man kompensera dels permanenta nackdelar (naturförhållanden och klimat, det geografiska läget, små jordbruksföretag), dels särskilda problem (en begränsad ekonomi, beroende, mycket höga produktionskostnader). Delen finansieras via garantisektionen vid EUGFJ (cirka 200 miljoner EUR per år) och innehåller två typer av åtgärder, dels en särskild försörjningsordning, dels särskilda åtgärder för lokal jordbruksproduktion. Det finns även undantag från åtgärder på veterinärområdet, i fråga om fytosanitära åtgärder och strukturåtgärder. Slutligen finns det även bestämmelser om en grafisk symbol.

3. Utvärdering av jordbruksdelen i POSEI-programmmen

De franska, portugisiska och spanska myndigheterna på nationell nivå har överlämnat rapporter till kommissionen om genomförandet av de här programmen. De har också begärt ändringar i vissa rådsförordningar.

Inom ramen för SEM 2000 har kommissionen gett externa konsulter i uppdrag att utarbeta utvärderingsrapporter om jordbruksdelen i POSEIDOM, POSEIMA och POSEICAN. Utvärderingen gäller i vad mån målen för programmen har uppnåtts och vilka förbättringar som kan åstadkommas.

Med detta som underlag har kommissionen lagt fram resultaten (1992-1998) av genomförandet i enlighet med förordningarna i fråga. Vad som lyfts fram är både de erfarenheter som gjorts och vilka effekter åtgärderna har fått.

Generellt sett har åtgärderna haft positiva effekter.

Resultaten av den särskilda försörjningsordningen visar att ordningen har administrerats på ett bättre sätt och att försörjningsbalanserna har stabiliserats på en nivå som motsvarar de lokala behoven. Regionernas försörjning är tryggad och priserna har sjunkit tack vare att försörjningskällorna har konkurrensutsatts. Åtgärden har haft positiva effekter på den ekonomiska utvecklingen i regionerna.

Stöden per enhet i fråga om försörjning med produkter från gemenskapen, som i första hand fastställs utifrån gällande exportpriser, har sjunkit för vissa produkter, framför allt för spannmål. Det finns flera orsaker till detta: ändringar i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, gemenskapens åtaganden till följd av de senaste GATT-avtalen (Uruguayrundan), samt att priserna på världsmarknaden och på gemenskapsmarknaden undan för undan närmar sig varandra. Detta har gett upphov till viss oro för om det är möjligt att nå det uppsatta målet, dvs. sänka produktionskostnaderna genom att komma till rätta med de merkostnader som är en följd av de stora avstånden till övriga gemenskapen och av att regionerna består av öar. Inom ramen för nu gällande regler ägnar kommissionen stor uppmärksamhet åt att kunna hantera effekterna av förändringarna i de internationella handelsmönstren.

Av analysen framgår det att en av svagheterna i den nuvarande ordningen är att det saknas objektiva kriterier för att kvantifiera de merkostnader som skall kompenseras. Åtgärden har inneburit att extrakostnaderna för försörjningen har reducerats till olika nivåer beroende på produkt och ekonomiska förutsättningar.

Granskningen av åtgärderna för lokal produktion visar att vissa nackdelar i form av extra höga produktionskostnader har kunnat kompenseras. Som ett komplement till stöden i den gemensamma jordbrukspolitiken har åtgärderna lett till förbättringar i den lokala produktionen, både kvantitativt och kvalitativt. Om åtgärderna varit effektiva eller inte beror på sektorns struktur och på dess förmåga att ta vara på de möjligheter som erbjuds. Åtgärderna har blivit effektiva i den mån de varit anpassade till lokala förhållanden och ingått i ett helhetsperspektiv som omfattar hela försörjningsordningen. En annan förutsättning har varit förhållanden som generellt sett gjort att man fått synergieffekter via stöden i den gemensamma jordbrukspolitiken. Åtgärder som varit tungrodda och komplicerade, t.ex. initiativprogrammen för frukt och grönsaker, har misslyckats.

4. Riktlinjer i översynen

Kommissionens avsikt är att konsolidera och anpassa gemenskapens regelverk, att förbättra rambestämmelserna på jordbruksområdet till förmån för regionerna i fråga, och att hålla sig inom ramarna för anslagen i budgetplanen. Åtgärderna skall således vara budgetneutrala.

Kommissionen vill förenkla förvaltningen av de här ordningarna, få bättre insyn och öppenhet samt göra dem mer kostnadseffektiva. Övervakningen och kontrollerna av att bestämmelserna följs skall skärpas.

Beträffande den särskilda försörjningsordningen är tanken fortfarande densamma: regionerna skall få sin försörjning tryggad genom att produktionskostnaderna blir desamma som i övriga unionen, och de skall kunna dra nytta av den inre marknadens fördelar, en marknad som de ju tillhör, även om de särskilda förhållandena gör att de på sätt och vis befinner sig utanför den, både geografiskt och ekonomiskt.

Enligt förslaget skall förteckningarna över produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen ses över. För att till exempel kunna behålla den traditionella uppfödningen, som för närvarande inte är lönsam, föreslås ytterligare insatsvaror i form av foder (lusern, oljekakor).

För att göra förvaltningen av ordningen smidigare är det lämpligt att kommissionen får behörighet att göra denna översyn och att förvaltningen av försörjningsbalanserna förenklas.

Det finns förslag till hur medlen och resurserna bör vara utformade för att man skall kunna nå målen i den särskilda försörjningsordningen, dvs. att minska merkostnaderna i försörjningen och få sänkta priser genom att konkurrensutsätta försörjningskällorna. Stöden måste vara utformade med tanke på de transportkostnader som dessa ytterst avlägsna regioner har att leva med i fråga om transporter från övriga unionen. En sådan bas skulle få en stabiliserande tydliggörande effekt i förhållande till det uppsatta målet, dvs. att regionerna skall kunna dra nytta av den inre marknadens fördelar.

När det gäller åtgärder för jordbruksproduktionen måste en analys av de lokala behoven i respektive region ligga till grund för hur resurserna och medlen utformas. Kommissionen har förbundit sig att prioritera en helhetssyn i utvecklingspolitiken, vilket blir en uppgift för partnerskapen.

Åtgärder som visat sig dåligt anpassade till de faktiska förhållandena (t.ex. uppfödning av nötboskap för både kött- och mjölkproduktion på Kanarieöarna och Madeira, där det råder brist på dessa varor) bör utformas så att de får bättre stimulanseffekter och så att de blir effektivare. Framför allt har nya regler för stödberättigande utarbetats.

De nu gällande åtgärderna kommer också att anpassas, t.ex. vissa stödberättigande nivåer eller kvantiteter (ett exempel är mjölkproduktionen i de franska utomeuropeiska departementen för vilken produktionsstöd beviljas).

För att få ett enhetligt system och för att ordningarna inom nötköttssektorn i POSEIMA och POSEICAN skall få samma utformning som den nu gällande ordningen i de franska utomeuropeiska departementen bör bilagorna till förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött ändras.

Ny åtgärder införs för att inom ramen för POSEI-programmen ta hänsyn till lokala behov, särskilt beträffande frukt och grönsaker på Kanarieöarna, Azorerna och Madeira. Inom den sektorn har man nu tagit till vara de lyckade erfarenheterna av stöd för lokal saluföring.

Övergripande program per sektor eller generella program (per bransch) införs i syfte att åstadkomma en bättre struktur.

För att få en lösning på problemet med att kvoterna på Azorerna överskrids kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett förslag om en plan för återköp av kvoter.

5. Slutsats

I enlighet med artikel 299.2 är syftet med de ändringar som föreslås att på ett bättre sätt ta hänsyn till de särskilda förhållandena i de här regionerna. Det rör sig om rådsförordningar med fördragets nya artikel 299.2 som rättslig grund.

Förslagen kommer inta att påverka vare sig den inre marknaden eller den gemensamma politiken på olika områden.

Budgetkonsekvenserna täcks i första hand av besparingar som blir möjliga tack vare reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med Agenda 2000 och av de effekter som dessa av allt att döma kommer att få på den särskilda försörjningsordningen (spannmål, nötkött, mjölkprodukter).

Förslagen till förordningar om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira innebär att de nu gällande ordningarna får en helt ny utformning. Precis som förut kommer alla undantag att samlas i en enda förordning per region. Därför kommer det i varje förordning att finnas en avdelning IV som innehåller undantag i fråga om strukturåtgärder.

Avdelningen innehåller en bestämmelse som är identisk med den som lades fram för rådet i ett förslag till förordning om ändring av de nu gällande förordningarna (EEG) nr 3763/91, 1600/92 och 1601/92. Undantagsåtgärderna på strukturområdet bör antas omedelbart med tanke på den tid som krävs för en effektiv programplanering. Det är således ofrånkomligt att föreslå rådet att först anta dessa undantagsåtgärder i en förordning om ändring av den nu gällande ordningen. Därefter bör ändringarna tas med i de omarbetade förordningarna om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira.

2000/0317 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [6],

[6] EGT C , , s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [7], och

[7] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) För att göra det möjligt att upprätthålla traditionell verksamhet inom sektorn för uppfödning av nötkreatur anges i rådets förordningar (EG) nr ... [8] (POSEIDOM), ... [9] (POSEIMA) och ... [10] (POSEICAN) om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna och Madeira respektive Kanarieöarna, att särskilda tak skall införas beträffande antalet djur som berättigar till särskilda bidrag, am- och dikobidrag och slaktbidrag.

[8] EGT L

[9] EGT L

[10] EGT L

(2) I bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 [11] föreskrivs regionala tak i medlemsstaterna för det särskilda bidraget. I bilaga II till samma förordning föreskrivs nationella tak för am-och dikobidraget. Dessa tak skall inte påverka införandet av ovannämnda särskilda tak. Det är följaktligen lämpligt att redan nu fastställa att dessa tak när det gäller Frankrike, Portugal respektive Spanien inkluderar undertak baserade på det antal bidrag som betalats för ett referensår till producenter i de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna och Madeira samt Kanarieöarna, och som uteslutande är avsedda för producenter i de nämnda regionerna, och dessutom att det resterande antalet bidragsberättigande djur upp till de särskilda taken för särskilda bidrag och am- och dikobidrag som införts genom förordningarna ..., ... och ..., skall läggas till de som anges i bilaga I och II i förordning (EG) nr 1254/1999.

[11] EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1254/1999 ändras på följande sätt :

1) Bilaga I skall ersättas med bilaga I till denna förordning.

2) Bilaga II skall ersättas med bilaga II till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

SÄRSKILT BIDRAG

Regionala tak i medlemsstaterna som avses i artikel 4.4

Belgien

Danmark

Tyskland

Grekland

Spanien

Frankrike

Irland

Italien

Luxemburg

Nederländerna

Österrike

Portugal

Finland

Sverige

Förenade kungariket // 235 149

277 110

1 782 700

143 134

713 999 [12]

[12] Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr ... av den ... om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Kanarieöarna (se s. ... i detta nummer av EGT).

1 754 732 [13]

[13] Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr ... av den ... om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen (se s. ... i detta nummer av EGT).

1 077 458

598 746

18 962

157 932

423 400

175 075 [14]

[14] Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr ... av den ... om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Azorerna och Madeira (se s. ... i detta nummer av EGT).

250 000

250 000

1 419 811 [15]

[15] Detta tak skall tillfälligt höjas med 100 000 djur till 1 519 811 djur till dess att levande djur som är yngre än sex månader får exporteras.

BILAGA II

AM- OCH DIKOBIDRAG

Nationella tak som avses i artikel 7.2 och som är tillämpliga från och med den 1 januari 2000

Belgien

Danmark

Tyskland

Grekland

Spanien [16]

[16] Med undantag av det särskilda tak som fastställs i artikel ... i förordning (POSEICAN).

Frankrike [17]

[17] Med undantag av det särskilda tak som fastställs i artikel ... i förordning (POSEIDOM).

Irland

Italien

Luxemburg

Nederländerna

Österrike

Portugal [18]

[18] Med undantag av det särskilda tak som fastställs i artikel ... i förordning (POSEIMA) och av den särskilda reserv som föreskrivs i artikel 2 i förordning (EG) nr 1017/94.

Finland

Sverige

Förenade kungariket // 394 253

112 932

639 535

138 005

1 441 539

3 779 866

1 102 620

621 611

18 537

63 236

325 000

277 539

55 000

155 000

1 699 511

>Plats för tabell>