SV Europeiska unionens officiella tidning C 208/89

P7_TA(2013)0444

Organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt

Europaparlamentets resolution av den 23 oktober 2013 om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt: rekommendationer med avseende på de åtgärder och initiativ som ska vidtas (2013/2107(INI))

(2016/C 208/09)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av sitt beslut av den 14 mars 2012 om tillsättning av ett särskilt utskott för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt och fastställande av dess ansvarsområde, sammansättning och mandatperiod (1), antaget i enlighet med artikel 184 i arbetsordningen,

— med beaktande av sitt beslut av den 11 december 2012 att förlänga mandatperioden för det särskilda utskottet för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt till den 30 september 2013,

— med beaktande av artikel 3 i EU-fördraget, artikel 67, kapitel 4 (artiklarna 82–86) och kapitel 5 (artiklarna 87–89) i avdelning V i tredje delen av EUF-fördraget samt EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 5, 6, 8, 17, 32, 38, 41, avdelning VI (artiklarna 47–50) och artikel 52,

— med beaktande av Stockholmsprogrammet för politikområdet frihet, säkerhet och rättvisa (2), kommissionens meddelande Att förverkliga ett område med frihet, säkerhet och rättvisa för EU-medborgarna: Handlingsplan för att genomföra Stockholmsprogrammet (COM(2010)0171) och kommissionens meddelande EU:s strategi för den inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare Europa (COM(2010)0673),

— med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 22 maj 2013, särskilt avseende behovet av att motverka skatteflykt, skattebedrägerier och penningtvätt,

— med beaktande av rådets (rättsliga och inrikes frågor) slutsatser av den 8–9 november 2010 om inrättande och genomförande av en policycykel för EU avseende kampen mot grov och organiserad internationell brottslighet samt rådets (rättsliga och inrikes frågor) slutsatser av den 9–10 juni 2011 om fastställande av EU:s prioriteringar i kampen mot organiserad brottslighet 2011-2013 och rådets (rättsliga och inrikes frågor) slutsatser av den 6–7 juni 2013 om fastställande av EU:s prioriteringar för perioden 2014–2017,

— med beaktande av rådets slutsatser av den 28 maj 2010 om förverkande och återvinning av tillgångar (07769/3/2010),

— med beaktande av EU:s narkotikastrategi för 2005–2012 och för 2013–2020 samt EU:s handlingsplan mot narkotika för 2009–2012,

— med beaktande av FN:s konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, som antogs av generalförsamlingen den 20 december 1988 (resolution 1988/8) och öppnades för undertecknande i Wien, från den 20 december 1988 till den 28 februari 1989, och därefter i New York, fram till den 20 december 1989,

— med beaktande av FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, som antogs av FN:s generalförsamling den 15 november 2000 (resolution 55/25) och öppnades för undertecknande i Palermo den 12 december 2000, tillhörande protokoll samt det textmässiga referatet från UNODC om ärenden som avser organiserad brottslighet under 2012,

— med beaktande av FN:s konvention mot korruption, som öppnades för undertecknande i Merida den 9 december 2003,

— med beaktande av Europarådets straff- och civilrättsliga konventioner om korruption, som öppnades för undertecknande i Strasbourg den 27 januari respektive den 4 november 1999, och Europarådets ministerkommittés resolutioner (98) 7 och (99) 5, som antogs den 5 maj 1998 respektive den 1 maj 1999, om inrättande av Gruppen av stater mot korruption (Greco),

— med beaktande av rådets akt av den 26 maj 1997 om utarbetande på grundval av artikel K 3.2 c i fördraget om Europeiska unionen av konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i (3),

— med beaktande av OECD:s konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser, som öppnades för undertecknande i Paris den 17 december 1997, och dess senare ändringar,

— med beaktande av Europarådets konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av vinning av brott samt finansiering av terrorism, som öppnades för undertecknande i Warszawa den 16 maj 2005, och Europarådets ministerkommittés resolution CM/Res(2010)12 av den 13 oktober 2010 om stadgan för den särskilda expertkommittén för utvärdering av åtgärder riktade mot penningtvätt och finansiering av terrorism (Moneyval),

— med beaktande av Europarådets konvention om it-relaterad brottslighet, som öppnades för undertecknande i Budapest den 23 november 2001,

— med beaktande av det strategiska konceptet för Natomedlemmarnas försvar och säkerhet (”aktivt engagemang, modernt försvar”), vilket antogs vid Natos toppmöte i Lissabon den 19–20 november 2010,

— med beaktande av de 40 rekommendationer och 9 särskilda rekommendationer om kampen mot penningtvätt som arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF) har lagt fram,

— med beaktande av det arbete som Baselkommittén för banktillsyn utför,

— med beaktande av rapporterna från FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå (UNODC) om brottslighetens globalisering, en utvärdering av hotet från den organiserade internationella brottsligheten (2010), en bedömning av de olagliga penningflödena från narkotikahandel och andra former av transnationell organiserad brottslighet (2011) och en fullständig undersökning av it-brottsligheten (2013),

— med beaktande av rådets rambeslut 2008/841/RIF av den 24 oktober 2008 om kampen mot organiserad brottslighet (4),

— med beaktande av rådets rambeslut 2001/500/RIF av den 26 juni 2001 om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel till och vinning av brott (5), rådets rambeslut 2003/577/RIF av den 22 juli 2003 om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial (6), rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott (7) och rådets rambeslut 2006/783/RIF av den 6 oktober 2006 om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande (8),

— med beaktande av rådets beslut 2007/845/RIF av den 6 december 2007 om samarbete mellan medlemsstaternas kontor för återvinning av tillgångar när det gäller att spåra och identifiera vinning eller annan egendom som härrör från brott (9) och med beaktande av kommissionens rapport på grundval av artikel 8 i ovan nämnda beslut (COM(2011)0176),

— med beaktande av rådets beslut 2009/426/RIF av den 16 december 2008 om förstärkning av Eurojust och om ändring av beslut 2002/187/RIF om inrättande av Eurojust för att stärka kampen mot grov brottslighet (10),

— med beaktande av rådets beslut 2009/371/RIF av den 6 april 2009 om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol) (11),

— med beaktande av rådets rambeslut 2008/977/RIF av den 27 november 2008 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (12),

— med beaktande av rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (13), och dess senare ändringar,

— med beaktande av rådets rambeslut 2002/465/RIF av den 13 juni 2002 om gemensamma utredningsgrupper (14) och kommissionens rapport om genomförande av detta rambeslut (COM(2004)0858),

— med beaktande av rådets beslut 2009/902/RIF av den 30 november 2009 om inrättande av ett europeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN) (15),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU av den 5 april 2011 om förebyggande och bekämpande av människohandel, om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut 2002/629/RIF (16), och av kommissionens meddelande om EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016 (COM(2012)0286),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (17) och kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv (COM(2012)0168),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen (18),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel (19),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven 2005/60/EG och 2006/48/EG och om upphävande av direktiv 2000/46/EG (20),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven 97/7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv 97/5/EG (21),

— med beaktande av rådets rambeslut 2003/568/RIF av den 22 juli 2003 om kampen mot korruption inom den privata sektorn (22) och kommissionens rapport till rådet enligt artikel 9 i rambeslutet (COM(2007)0328),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (23) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, och dess senare ändringar (24),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/29/EU av den 25 oktober 2012 om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut 2001/220/RIF (25),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/93/EU av den 13 december 2011 om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut 2004/68/RIF (26),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer (27),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (28),

— med beaktande av kommissionens beslut av den 28 september 2011 om inrättande av en expertgrupp för korruption (29), kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 6 juni 2011, Insatser mot korruption på EU:s territorium (COM(2011)0308) och kommissionens beslut av den 6 juni 2011 om inrättandet av en rapporteringsmekanism på unionsnivå för regelbunden utvärdering av kampen mot korruption (Rapport från unionen om korruptionsbekämpningen) (C(2011)3673),

— med beaktande av kommissionens beslut av den 14 februari 2012 om inrättande av kommissionens expertgrupp för de politiska behoven av uppgifter om brottslighet och om upphävande av beslut 2006/581/EG (30),

— med beaktande av kommissionens rekommendation 2007/425/EG av den 13 juni 2007 om åtgärder för att kontrollera efterlevnaden av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (31),

— med beaktande av Konungariket Belgiens, Republiken Bulgariens, Republiken Estlands, Konungariket Spaniens, Republiken Österrikes, Republiken Sloveniens och Konungariket Sveriges initiativ till Europaparlamentets och rådets direktiv om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området (2010/0817(COD)),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 12 mars 2012 om frysning och förverkande av vinning av brott i Europeiska unionen (COM(2012)0085),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 20 december 2011 om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (COM(2011)0895) och förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 20 december 2011 om offentlig upphandling (COM(2011)0896),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 5 februari 2013 om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (COM(2013)0045),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning av den 5 februari 2013 om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel (COM(2013)0044),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning av den 12 september 2012 om stadgar för och finansiering av europeiska politiska partier och europeiska politiska stiftelser (COM(2012)0499),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning av den 29 november 2012 om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiering av europeiska politiska partier (COM(2012)0712),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning och om ersättning av rådets rambeslut 2000/383/RIF (COM(2013)0042),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om angrepp mot informationssystem och om upphävande av rådets rambeslut 2005/222/RIF (COM(2010)0517),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om skydd för enskilda personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter (COM(2012)0010),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) (COM(2012)0011),

— med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen (COM(2012)0363),

— med beaktande av förslaget till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten (COM(2013)0534) och förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) (COM(2013)0535),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Ett bättre skydd av unionens ekonomiska intressen: Inrättande av en europeisk åklagarmyndighet och reformering av Eurojust (COM(2013)0532),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Förbättrad styrning av Olaf och stärkta rättssäkerhetsgarantier vid utredningar: En strategi i flera steg för inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten (COM(2013)0533),

— med beaktande av det gemensamma meddelandet från kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén EU:s strategi för cybersäkerhet: En öppen, säker och trygg cyberrymd (JOIN(2013)0001),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet En handlingsplan för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande (COM(2012)0722),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Att bygga ett öppet och säkert Europa: budgeten för inrikes frågor för perioden 2014–2020 (COM(2011)0749),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet Första årsrapporten om genomförandet av strategin för inre säkerhet i Europeiska unionen (COM(2011)0790),

— med beaktande av kommissionens grönbok om skuggbanksektorn (COM(2012)0102),

— med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet Brottsbekämpning i vår digitala tidsålder: inrättande av ett Europeiskt centrum mot it-brottslighet (COM(2012)0140),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén En övergripande europeisk ram för onlinespel (COM(2012)0596),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet Mätning av brottslighet i EU: statistisk handlingsplan 2011–2015 (COM(2011)0713),

— med beaktande av kommissionens rapport till rådet Utvärderingsrapport om Europeiska unionens nätverk för förebyggande av brottslighet (COM(2012)0717),

— med beaktande kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 2008 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (Prümbeslutet) (COM(2012)0732),

— med beaktande av kommissionens grönbok Mot en gemensam Europeisk marknad för kort-, internet- och mobilbetalningar (COM(2011)0941),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om konkreta sätt att stärka bekämpandet av skattebedrägeri och skatteundandragande, också med avseende på tredjeländer (COM(2012)0351),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Straffrätt i EU: garantier för ett effektivt genomförande av EU:s politik genom straffrättsliga åtgärder (COM(2011)0573),

— med beaktande av kommissionens rapport till rådet av den 6 juni 2011 om villkoren för Europeiska unionens deltagande i Europarådets grupp av stater mot korruption (Greco) (COM(2011)0307),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet Vinning av organiserad brottslighet: det gäller att se till att ”brott inte lönar sig” (COM(2008)0766),

— med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Eurojusts och det europeiska rättsliga nätverkets roll i bekämpningen av organiserad brottslighet och terrorism i EU (COM(2007)0644),

— med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om förebyggande och bekämpning av organiserad brottslighet inom den finansiella sektorn (COM(2004)0262),

— med beaktande av kommissionens arbetsdokument om genomförbarheten av EU-lagstiftning på området för skydd av vittnen och personer som samarbetar med rättsväsendet (COM(2007)0693),

— med beaktande av sin rekommendation av den 7 juni 2005 till rådet om kampen mot finansiering av terrorism (32),

— med beaktande av sin resolution av den 8 mars 2011 om beskattning och utveckling – samarbete med utvecklingsländer för att främja god förvaltning i skattefrågor (33),

— med beaktande av sina resolutioner av den 15 september 2011 om EU:s insatser för att bekämpa korruption (34), den 25 oktober 2011 om organiserad brottslighet i Europeiska unionen (35), den 22 maj 2012 om en straffrättslig strategi inom EU (36) och den 14 mars 2013 om uppgjorda matcher och korruption inom idrotten (37),

— med beaktande av sin resolution av den 15 januari 2013 med rekommendationer till kommissionen om Europeiska unionens förvaltningsprocesslag (38),

— med beaktande av sin resolution av den 21 maj 2013 om bekämpning av skattebedrägeri, skatteundandragande och skatteparadis (39),

— med beaktande av sin resolution av den 11 juni 2013 om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt: rekommendationer med avseende på de åtgärder och initiativ som ska vidtas (interimsbetänkande) (40),

— med beaktande av sin förklaring av den 18 maj 2010 om unionens insatser när det gäller att bekämpa korruption (41),

— med beaktande av den gemensamma rapporten från Europol, Eurojust och Frontex om situationen när det gäller den inre säkerheten i Europeiska unionen (2010),

— med beaktande av Eurojusts fleråriga strategiska plan 2012–2014 och årsrapport 2011,

— med beaktande av Europols Socta-rapport (hotbildsbedömning avseende den grova och organiserade brottsligheten) från mars 2013,

— med beaktande av Europols rapport från 2012 om bedrägerier med betalkort i EU,

— med beaktande av den gemensamma rapporten från Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk och Europol från januari 2013 EU Drug Markets Report – A Strategic Analysis,

— med beaktande av yttrande 14/2011 om skydd av personuppgifter i samband med bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, som antogs den 13 juni 2011 av den arbetsgrupp som inrättats i enlighet med artikel 29 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (42),

— med beaktande av slutsatserna från de offentliga utfrågningarna, från diskussionerna kring arbetsdokumenten och interimsbetänkandet, från överläggningarna med framstående experter och från de delegationsresor som har gjorts av parlamentets särskilda utskott för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt,

— med beaktande av de bidrag från experter på högsta nivå som begärts av parlamentets särskilda utskott för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt,

— med beaktande av svaren på den enkät som skickades till de nationella parlamenten angående deras roll och deras erfarenheter i kampen mot organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt och resultaten från det interparlamentariska mötet på samma tema i Bryssel den 7 maj 2013,

— med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från det särskilda utskottet för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt (A7-0307/2013), och av följande skäl:

Organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt

A. Särskilda utskottet för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt (CRIM) gavs i uppdrag att undersöka den organiserade brottslighetens, korruptionens och penningtvättens utbredning med stöd av bästa tillgängliga hotbildsbedömningar och föreslå lämpliga åtgärder för att EU ska kunna förebygga och ta itu med dessa hot och motverka dem på internationell, europeisk och nationell nivå.

B. De kriminella organisationerna har gradvis utvidgat sina verksamhetsområden internationellt genom den ekonomiska globaliseringen och ny teknik och genom att ingå allianser med kriminella grupper från andra länder (till exempel sydamerikanska drogkarteller och den rysktalande organiserade brottsligheten) för att inbördes dela upp marknader och inflytandezoner. De kriminella grupperna diversifierar alltmer sin verksamhet och kopplingar etableras mellan narkotikahandel, människohandel, hjälp till irreguljär invandring, olaglig handel med vapen och penningtvätt.

C. Korruption och organiserad brottslighet är allvarliga hot sett till kostnaderna för EU:s ekonomi. De kriminella organisationernas vinster och infiltrationsförmåga har ökat kraftigt till följd av att de är aktiva inom många sektorer, varav de flesta är underställda den offentliga förvaltningens kontroll. Den organiserade brottsligheten liknar mer och mer en global ekonomisk aktör med markerad företagsprofil, som gör det möjligt för den att erbjuda olika typer av olagliga – men också i allt högre utsträckning lagliga – varor och tjänster. Den organiserade brottsligheten påverkar alltmer den europeiska och globala ekonomin, den har stor inverkan på medlemsstaternas och EU:s skatteintäkter och kostar företagen uppskattningsvis 670 miljarder euro varje år.

D. Organiserad brottslighet är ett allvarligt hot mot den inre gränsöverskridande säkerheten inom EU, sett till antalet offer. Verksamhet som människohandel, illegal handel med och smuggling av organ, vapen, narkotika och dess prekursorer, nukleära, radiologiska, biologiska och kemiska ämnen, läkemedel (även receptbelagda), förfalskning av dagligvaror som livsmedel och farmaceutiska produkter, skyddade djur och växter samt delar av sådana, alla former av tobak, konstföremål och diverse andra varor (ofta förfalskade) ger enorma vinster för de kriminella organisationerna. Denna illegala handel innebär förlorade skatteintäkter för EU och medlemsstaterna, skadar konsumenterna, folkhälsan och tillverkningsföretagen och kan dessutom underlätta spridningen av andra former av organiserad brottslighet.

E. Organiserad maffiabrottslighet på miljöområdet – i olika former av illegal handel eller illegalt omhändertagande av avfall och förstörelse av tillgångar i fråga om miljö, landskap, konst och kultur – har nått sådana internationella dimensioner att samtliga europeiska länder nu måste vidta effektiva gemensamma åtgärder för att förebygga och bekämpa ekomaffian.

F. Många kriminella organisationer har en nätverksstruktur med stor flexibilitet och rörlighet, goda förbindelser, kopplingar mellan etniska grupper samt uttalad förmåga till infiltration och arbete under täckmantel. Man kan konstatera en ökad benägenhet för de olika kriminella organisationerna att hjälpa varandra. På så vis lyckas de – också genom sina nya internationella strukturer och sin verksamhetsdiversifiering – överbrygga skillnader i fråga om språk och kommersiella intressen och enas kring gemensamma affärer som gör det möjligt att sänka kostnaderna och maximera avkastningen i tider av ekonomisk kris i världen.

G. Enligt Europols Socta-rapport 2013 är uppskattningsvis 3 600 internationella kriminella organisationer verksamma i Europeiska unionen. 70 procent av dessa har medlemmar av olika nationaliteter och ett geografiskt heterogent verksamhetsområde och över 30 procent ägnar sig åt olika typer av kriminell verksamhet samtidigt.

H. Med utgångspunkt i lämplig information från medlemsstaterna måste Europol utvärdera i vilken utsträckning vissa organiserade kriminella grupper verkar över EU:s inre och yttre gränser och vilken särskilt allvarlig brottslighet med ett gränsöverskridande inslag enligt artikel 83 i EUF-fördraget de ägnar sig åt, med inriktning på olika områden varje gång. Europaparlamentet, de nationella parlamenten och andra relevanta aktörer bör noggrant gå igenom utvärderingen för att bättre inrikta och säkerställa mervärdet av EU:s åtgärder och samarbete mellan polis och rättsliga myndigheter bland medlemsstaterna, med tredjeländer och internationella organisationer.

I. De kriminella organisationerna kan dra nytta av den gråzon som präglas av ett tyst samförstånd med andra aktörer och kan slå sig ihop med ekonomiska brottslingar (företagare, offentliganställda på alla beslutsnivåer, politiker, banker, vissa yrkeskårer etc.) som de ingår ömsesidigt lönsamma affärsförbindelser med, även om de senare inte ingår själva i de kriminella organisationerna.

J. Enligt de uppgifter som lämnats av UNODC har de finansiella flödena från maffiaorganisationernas narkotikahandel i ett flertal fall berört banker i olika länder i världen. Det blir därför nödvändigt med samordnade utredningsinsatser på internationell nivå för att via bankkanalerna nå fram till de finansiella operatörer som är inblandade i den internationella narkotikahandeln.

K. De senaste årens ekonomiska kris har lett till stora förändringar i den organiserade brottslighetens intressesfärer. De kriminella organisationerna har snabbt hittat nya möjligheter, och krisen, som har tvingat nya grupper av migranter att söka bättre levnadsvillkor och arbete, kan ibland förse dem med nya offer att utnyttja och ny arbetskraft.

L. Företagarandan är en av de viktigaste faktorerna i moderna kriminella organisationer, där aktiviteterna är starkt inriktade på att tillfredsställa marknadens efterfrågan på varor och tjänster, där man i hög grad samarbetar med andra kriminella och icke-kriminella grupper och där man hela tiden bedriver ett växelspel med dels synbart legala aktiviteter, dels korruption och hot och dels de olagliga syften som eftersträvas (till exempel penningtvätt).

M. Den organiserade brottslighetens gränsöverskridande karaktär har nu stärkts tack vare den lätthet med vilken de kriminella grupperna utnyttjar alla typer av transportmedel, beprövade rutter och befintlig infrastruktur även utanför EU. Den pågående utbyggnaden av kommunikations- och transportinfrastruktur på den afrikanska kontinenten kan komma att utnyttjas av den organiserade brottsligheten för att underlätta deras olagliga handel.

N. De europeiska rutterna, och i synnerhet de som går över västra Balkan, är fortfarande centrala för människohandeln, den illegala handeln med vapen och narkotika (och prekursorer) och penningtvätten för en stor del av de kriminella organisationer som är verksamma i Europa. Rutterna ändras ofta för det heroin som är avsett för EU-marknaden.

O. Offren för människohandel rekryteras, transporteras eller göms genom våld, tvång eller bedrägeri. Syftet är sexuellt utnyttjande, tvångsarbete eller tjänster, bland annat tiggeri, slaveri, kriminell verksamhet, hushållsarbete, adoption eller tvångsäktenskap, eller borttagande av organ. Dessa offer utnyttjas och är helt i handlarnas eller exploatörernas våld, tvungna att betala tillbaka stora skulder till dem, ofta berövade sina id-handlingar. Inlåsta, isolerade och hotade, i rädsla för hämnd, utan pengar och övertygade om att de måste vara rädda för de lokala myndigheterna förlorar de allt hopp.

P. Människohandel, handel med mänskliga organ, tvångsprostitution, slaveri och etablering av arbetsläger bedrivs ofta av de gränsöverskridande kriminella organisationerna. Människohandel genererar vinster på ungefär 25 miljarder euro varje år och påverkar alla EU-stater. Intäkterna från handeln med vilda djur och växter och kroppsdelar uppskattas till mellan 18 och 26 miljarder euro om året. EU är den främsta destinationsmarknaden i världen.

Q. Visserligen utvecklas människohandeln i takt med att de socioekonomiska förhållandena förändras, men offren kommer i huvudsak från länder och regioner med ekonomiska och sociala svårigheter där de faktorer som leder till utsatthet inte har förändrats på länge. Andra orsaker till människohandel är en blomstrande sexindustri samt efterfrågan på billig arbetskraft och billiga produkter. En gemensam nämnare för dem som faller offer för människohandel är generellt löften om bättre livskvalitet och tillvaro för dem själva och/eller deras familjer.

R. Människohandelns exakta omfattning i EU är fortfarande inte lätt att fastställa, eftersom den ofta är dold i andra former av brottslighet eller inte registreras eller utreds. Det totala antalet tvångsarbetare i EU:s medlemsstater beräknas vara 880 000, av vilka 270 000 är offer för sexuellt utnyttjande, varav de flesta är kvinnor. Människohandel och slaveri är mycket lukrativa former av brottslighet, som ofta bedrivs av gränsöverskridande kriminella organisationer. Alla EU-länder är berörda, men alla har inte ratificerat alla de relevanta internationella instrument som skulle göra kampen mot människohandeln mer verkningsfull. Endast nio medlemsstater har fullt ut införlivat och genomfört bestämmelserna i 2011 års direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel, och kommissionen har ännu inte fullt ut genomfört EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016.

S. Den illegala handeln med cigaretter leder till förlorade skatteintäkter på ungefär 10 miljarder euro om året. Den illegala handeln med lätta vapen i världen uppskattas ungefär till ett värde mellan 130 och 250 miljoner euro om året, och i Europa cirkulerar över 10 miljoner illegala vapen, vilket utgör ett allvarligt hot mot både medborgarnas säkerhet och lagstiftningens tillämpning. Européer erbjuds falska läkemedel, av vilka vissa är hälso- eller livsfarliga, till förmånliga priser på 30 000 attraktiva webbplatser, av vilka 97 procent är olagliga. De totala effekterna på folkhälsan i EU beräknas till 3 miljarder euro årligen och en majoritet av de falska läkemedlen härstammar från Kina och Indien.

T. I den senaste rapporten från FN:s särskilda rapportör för migranters mänskliga rättigheter i EU finns uppgifter som tyder på att många av Frontex förvarsenheter behandlar migranter på ett sätt som kränker deras grundläggande rättigheter.

U. Bedräglig användning av internet gör det möjligt för den organiserade brottsligheten att öka den olagliga handeln med psykoaktiva ämnen, handeldvapen, komponenter till sprängmedel, falska sedlar, förfalskade och andra varor och tjänster som gör intrång i immateriella rättigheter samt utrotningshotade djur och växter, för att undvika tullar och andra skatter på försäljning av äkta varor, och att alltmer framgångsrikt experimentera med nya former av brottslighet, vilket visar på en skrämmande förmåga att anpassa sig till modern teknik.

V. It-brott orsakar allt allvarligare ekonomiska och sociala skador som drabbar miljontals konsumenter, med förluster som uppskattas till 290 miljarder euro per år (43).

W. Korruption av offentliga tjänstemän bidrar i många fall till illegal verksamhet genom att de kriminella organisationerna på detta sätt bland annat lyckas få tillgång till sekretessbelagda uppgifter, erhålla falska identitetshandlingar, styra offentliga upphandlingsförfaranden, tvätta sina vinster och undvika de rättsliga myndigheternas och polisens åtgärder.

X. Kokain från Central- och Sydamerika kommer in på den europeiska marknaden via hamnar i nordvästra Europa, på den iberiska halvön och i Svarta havet.

Y. Över 70 nya psykoaktiva ämnen dök upp på den europeiska marknaden 2012. Den organiserade brottsligheten utnyttjar i allt högre grad hemliga laboratorier på olika platser i EU för att omvandla lagliga kemiska ämnen till prekursorer för syntetiska droger, för att därefter tillverka även dessa droger.

Z. Medlemsstaterna och EU måste identifiera och bekämpa relativt nya områden av organiserad brottslighet, inklusive handel med sällsynta mineraler, metallstölder och bortskaffande av giftigt avfall, vilket har en negativ inverkan på lagliga marknader.

AA. Numera finns det stora möjligheter till kontakt och många olika former av integration mellan den offentliga och den privata sektorn och därför uppkommer allt fler situationer med potentiell risk för intressekonflikter.

AB. En av euroområdets fiender är skillnader i produktivitet bland medlemsstaterna. Dessa skapar på medellång och lång sikt skillnader i konkurrenskraft som inte kan åtgärdas genom devalvering och som leder till hårda och politiskt ohållbara åtstramningsprogram för intern devalvering. Systemisk korruption i den offentliga sektorn, som är ett stort hinder för effektivitet, utländska direktinvesteringar och innovation, gör därmed att den monetära unionen inte fungerar som den ska.

AC. Enligt Världsbanken svarar korruptionen för 5 procent av världens BNP (2,6 miljarder US-dollar). Över 1 miljard US-dollar betalas ut i mutor varje år. På global nivå står korruption för 10 procent av de totala kostnaderna för att göra affärer och 25 procent av upphandlingskostnaderna i utvecklingsländer (44).

AD. Det finns minst 20 miljoner fall av småskalig korruption inom EU:s offentliga sektorer. Företeelsen har även en tydlig spridningseffekt på de delar av medlemsstaternas offentliga förvaltning (och motsvarande politiker) som är ansvariga för förvaltningen av EU:s medel och andra ekonomiska intressen.

AE. De flöden av svarta pengar som skapas genom pengaöverföringar kan skada den finansiella sektorns stabilitet och anseende och utgöra ett hot mot den inre marknaden. Att fullständigt kunna spåra överföringar av medel kan vara ett särskilt värdefullt verktyg när det gäller att förebygga, utreda och upptäcka penningtvätt eller finansiering av terrorism.

AF. Även om utvecklandet av ny teknik och nya betalningsmetoder borde leda till ett säkrare och relativt kontantlöst samhälle tyder ECB:s siffror om utfärdandet av sedlar på att det fortfarande är vanligt att använda kontanter. Sifferuppgifterna visar att sedan år 2002 har antalet eurosedlar stadigt ökat (särskilt i höga valörer). Förflyttning av stora mängder kontanta medel från olagliga källor fortsätter att vara ett problem för de brottsbekämpande myndigheterna och är fortfarande en av de populäraste metoderna för att återföra vinster från kriminell verksamhet. Till försvar för allmänheten och den lagliga ekonomin

AG. Allmänhetens och konsumenternas säkerhet, den fria rörligheten, skyddet för företagen, den fria och hederliga konkurrensen, behovet att undvika att ansamlingen av olagliga finansiella tillgångar och medel snedvrider legala konjunkturcykler samt de grundläggande demokratiska principer som ligger till grund för EU och medlemsstaterna hotas allvarligt av utbredningen av organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Det krävs bestämd politisk vilja på alla nivåer för att utrota dessa företeelser.

AH. Förutom att ägna sig åt hot- och våldshandlingar är den organiserade brottsligheten inblandad i bedrägerier som blir allt mer sofistikerade och lönsamma, som berövar den lagliga ekonomin betydande resurser och som äventyrar möjligheterna till tillväxt, framför allt i svåra tider som de nuvarande. Stärkta av ett finmaskigt nät av infiltration i den lagliga ekonomin får organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt förödande konsekvenser för medlemsstaterna.

AI. Enligt FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå (UNODC) uppgår vinsterna från olagliga verksamheter i världen till cirka 3,6 procent av världens BNP, och de globala flödena av tvättade pengar uppgår i dag till cirka 2,7 procent av världens BNP. Enligt beräkningar från kommissionen kostar korruptionen enbart i EU ungefär 120 miljarder euro, eller 1 procent av EU:s BNP, varje år. Det rör sig om betydande resurser som därmed stjäls från den ekonomiska och sociala utvecklingen, de offentliga finanserna och allmänhetens välfärd.

AJ. Banden mellan kriminella organisationer och terrorgrupper blir allt starkare. Dels förekommer det regelrätta gemensamma strukturer, dels förekommer det ömsesidigt utbyte av tjänster, pengar och andra former av materiellt bistånd. Dessa band är ett allvarligt hot mot EU:s integritet och medborgarnas säkerhet.

AK. Överdriven byråkrati kan hämma laglig ekonomisk verksamhet och stimulera bestickning av tjänstemän. Stor förekomst av korruption utgör ett allvarligt hot mot demokratin, rättsstatsprincipen och alla medborgares likhet inför staten och är dessutom en orättmätig kostnad för företagen och ett hinder för möjligheterna till sund konkurrens. Korruption kan i slutändan skada den ekonomiska utvecklingen genom att tillgångarna felfördelas, till skada för de offentliga tjänsterna, i synnerhet de sociala tjänsterna och välfärdssystemet.

AL. 74 procent av EU-medborgarna ser korruption som ett av de största problemen på nationell och överstatlig nivå (45), och korruption förekommer uppenbarligen i alla samhällssektorer. Korruption undergräver allmänhetens förtroende för de demokratiska institutionerna och minskar de folkvalda regeringarnas möjlighet att effektivt upprätthålla rättsstatsprincipen eftersom den skapar privilegier och därmed social orättvisa. Misstron mot politiker ökar vid djup ekonomisk kris.

AM. Inte alla europeiska länder har ett standardiseringssystem och ett integrerat skydd för allmänhetens tillgång till information som ett instrument för övervakning och kunskap, som fungerar som en rättslig garanti för tillgång till information inom EU.

AN. Även på grund av den ekonomiska krisen har det blivit svårare för sunda företag att få krediter på grund av de höga kostnaderna och de stora garantier som bankerna kräver. Företag i ekonomiska svårigheter vänder sig ibland till kriminella organisationer för att skaffa pengar till investeringar, vilket ger kriminella grupper möjlighet att föra in pengar från brottslig verksamhet i laglig ekonomisk verksamhet.

AO. Penningtvätt har tagit sig alltmer sofistikerade former och omfattar t.ex. olaglig, och ibland även laglig, spel- och vadslagningsverksamhet, i synnerhet i sportsammanhang. Spelverksamhet kan användas i syfte att genomföra penningtvätt. Den organiserade brottsligheten står dessutom ofta bakom uppgjorda matchresultat, vilket skapar inkomster för brottslig verksamhet.

AP. Den organiserade brottsligheten utnyttjar ofta personuppgifter som erhållits med bedrägliga medel, t.ex. online, för att tillverka falska identitetshandlingar eller manipulera äkta identitetshandlingar för att begå ytterligare brott med hjälp av dessa. Enligt en undersökning från kommissionen (46) har 1,8 procent av internetanvändarna i EU på något sätt drabbats av identitetsstöld och 12 procent har råkat ut för någon form av bedrägeri online. Skyddet för personuppgifter på internet är en väsentlig förutsättning för kampen mot nätbrottslighet och ett viktigt instrument för att återskapa medborgarnas förtroende för nättjänster.

AQ. Penningtvätt är i sin tur inte bara knuten till den organiserade brottslighetens typiska verksamheter, utan också till korruption, skattebedrägerier och skatteflykt. I EU går varje år ett skandalöst stort belopp på uppskattningsvis 1 biljon euro i potentiella skatteintäkter förlorat till följd av skattebedrägeri, skatteundandragande, skatteflykt och aggressiv skatteplanering varje år. Detta innebär en kostnad på cirka 2 000 euro per år och EU-medborgare, och inga lämpliga åtgärder vidtas för att lösa problemet.

AR. Penningtvätt har tagit sig alltmer sofistikerade former och omfattar t.ex. olaglig, och ibland även laglig, spel- och vadslagningsverksamhet, i synnerhet i sportsammanhang. Den organiserade brottsligheten står dessutom ofta bakom uppgjorda matchresultat, vilket skapar inkomster för brottslig verksamhet.

AS. Den organiserade brottsligheten omfattar allt oftare tillverkning av förfalskade produkter av alla typer, från lyx- till vardagsvaror. Detta är en allvarlig risk för konsumenternas hälsa, äventyrar sysselsättningen, skadar de berörda företagen och leder till betydande skatteförluster. Verksamheten med förfalskningar accepteras ibland socialt eftersom man inte uppfattar att det finns några verkliga offer, vilket minskar risken för upptäckt för de inblandade kriminella organisationerna.

AT. De alltfler brott som begås gentemot livsmedelssektorn utsätter medborgarnas hälsa för allvarlig fara, men det orsakar även stor skada för de länder vars starka sida är livsmedel av hög kvalitet.

AU. Enligt kommissionen gick 193 miljarder euro i momsintäkter (1,5 % av BNP) förlorade 2011 till följd av bristande efterlevnad eller indrivning. Omfattningen av skattebedrägerier och skatteundandragande urholkar medborgarnas tillit till och förtroende för rättvisan och legitimiteten hos skatteuppbörden och skattesystemet i stort. EU:s momsgap har nästan fördubblats sedan 2006, och ungefär en tredjedel tillskrivs momsbedrägerier. Att öka Olafs operativa befogenheter i kampen mot momsbedrägerier skulle kunna bidra till att drastiskt minska förekomsten av denna typ av brott.

AV. Kostnaderna för korruption i offentlig upphandling 2010 uppgick till mellan 1,4 och 2,2 miljarder euro bara i åtta medlemsstater. Behovet av ett gemensamt tillvägagångssätt på europeisk nivå

AW. De kriminella maffiaorganisationerna anges som en av de faktorer som måste uppmärksammas bland prioriteringarna som beslutades av rådet (rättsliga och inrikes frågor) den 6–7 juni 2013 när det gäller de politiska åtgärderna mot den organiserade gränsöverskridande brottsligheten under perioden 2014–2017. Detta visar på betydelsen av det arbete som bedrivs inom CRIM-utskottet och av Europaparlamentet, som har ägnat en stor del av sina utfrågningar åt frågan, och innebär ett erkännande av att det krävs ett gemensamt och kraftfullt politiskt ställningstagande från de europeiska institutionernas sida mot hotet från maffiabrottsligheten och de kriminella systemen.

AX. En av de största farorna i kampen mot maffiaorganisationerna, vilket också bekräftades av Europol 2013, är risken för en undervärdering av företeelsen, dess komplexitet, de stora organisatoriska resurserna och organisationernas förmåga att anpassa sig till olika geografiska och sociala miljöer, varvid maffiaorganisationerna ofta avstår från ”militär kontroll” över territoriet och i stället väljer en ”infiltreringsstrategi” som syftar till att skapa enorma vinster, samtidigt som de förblir osynliga.

AY. De kriminella organisationerna har kapacitet att dra fördel av dels den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital inom EU, dels de skillnader i lagstiftning och rättsliga traditioner som råder mellan medlemsstaterna. Skatteparadis och stater vars praxis på skatteområdet inte är öppen för insyn eller är direkt skadlig spelar en viktig roll för penningtvätt. Den fortsatta snedvridning av marknaden som skatteparadis orsakar kan leda till konstgjorda flöden och få negativa effekter för EU:s inre marknad. Skadlig skattekonkurrens inom EU strider uppenbart mot logiken bakom den inre marknaden. Det är nödvändigt att utöka arbetet med att samordna skattebaserna i en alltmer långtgående ekonomisk, finanspolitisk och budgetmässig union.

AZ. En del insatser har redan gjorts på europeisk nivå för att skapa en harmoniserad rättslig ram för organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Vissa mål i kampen mot organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt kan inte uppnås om medlemsstaterna agerar var för sig. Det behövs dock ytterligare insatser och samordning av nationella lagar för att bekämpa dessa företeelser, som tar sig många uttryck.

BA. För att motarbeta organiserad brottslighet måste medlemsstaternas lagstiftare ha möjlighet att reagera snabbt och effektivt på förändrade strukturer och nya former av brottslighet. Medlemsstaterna har i uppdrag, i synnerhet efter Lissabonfördraget, att inrätta ett verkligt område med frihet, säkerhet och rättvisa i EU.

BB. Skyddet av EU:s ekonomiska intressen och euron måste prioriteras. Därför måste man bromsa de kriminella organisationernas ökande bedrägerier med EU-medel och förfalskningar av euron. Program som Herkules, Fiscalis, åtgärdsprogrammet för tullfrågor i gemenskapen och Perikles har tagits fram på europeisk nivå för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa transnationell och gränsöverskridande kriminell och olaglig verksamhet.

BC. Ömsesidigt erkännande är en grundläggande princip för det rättsliga samarbetet i civilrättsliga och straffrättsliga frågor mellan EU:s medlemsstater.

BD. Som framgår av UNODC:s referat över ärenden som avser organiserad brottslighet under 2012, är de särskilda undersökningsmetoderna ofta oersättliga när det gäller att utreda och bekämpa den organiserade brottsligheten och det är tack vare dem som man nått framgång i de mycket komplicerade och komplexa utredningar som beskrivs i ärendena som refereras. I artikel 20.1 i FN:s Palermokonvention uppmanas signatärstaterna att utnyttja särskilda undersökningsmetoder för att på ett effektivt sätt bekämpa den organiserade brottsligheten. Sådana metoder måste regleras i lag, användas proportionerligt och när det är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle, och de måste stå under tillsyn av rättsliga myndigheter och andra oberoende organ dels genom krav på förhandstillstånd, dels genom kontroller, antingen medan undersökningen pågår eller i efterhand, så att respekten för de mänskliga rättigheterna garanteras i enlighet med Europarådets ministerkommittés rekommendation (2005)10 om särskilda undersökningsmetoder i samband med grov brottslighet, inklusive terrorism.

BE. Oberoende domstolar är grundläggande för maktdelningsprincipen. Ett effektivt, oberoende och opartiskt rättssystem är dessutom betydelsefullt för rättsstatsprincipen och skyddet av medborgarnas mänskliga rättigheter och deras medborgerliga fri- och rättigheter. Rättsliga myndigheter får inte underkastas något inflytande eller några intressen.

BF. Eftersom den här resolutionen är avsedd att tillhandahålla politiska riktlinjer när det gäller Europeiska kommissionens och medlemsstaternas framtida lagstiftning.

För en homogen och koherent rättslig ram – Skydd och bistånd för offer

1. Europaparlamentet upprepar ståndpunkten i det interimsbetänkande som antogs med resolutionen av den 11 juni 2013 och som föreliggande resolution bekräftar, även de element som inte uttryckligen förts över till föreliggande resolution, och kompletterar.

2. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att upprätta en europeisk handlingsplan mot organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt, som omfattar lagstiftningsåtgärder och konkreta åtgärder för att effektivt motverka dessa kriminella företeelser.

3. Europaparlamentet uppmanar med kraft samtliga medlemsstater att omgående och korrekt införliva i sina regelverk alla gällande europeiska och internationella lagstiftningsinstrument avseende organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Parlamentet uppmanar med kraft medlemsstaterna och kommissionen att slutföra arbetet med riktlinjerna för rättigheter för misstänkta och åtalade i straffrättsliga förfaranden, inklusive ett direktiv om arrest i väntan på rättegång.

4. Europaparlamentet stöder policycykeln mot gränsöverskridande organiserad brottslighet som inletts för perioden 2011–2013 och för den följande perioden 2014–2017 och vill se satsningar från medlemsstaterna och de europeiska byråerna så att initiativet leder till konkreta resultat. Parlamentet anser att policycykeln ska integreras i en bredare europeisk handlingsplan mot den organiserade brottsligheten och de kriminella systemen. Parlamentet anser att korruption bör vara en av policycykelns övergripande prioriteringar redan från och med den revidering som planeras för oktober 2015.

5. Europaparlamentet uppmanar rådet att skyndsamt se över sina slutsatser från den 8–9 november 2010 om inrättande och genomförande av en policycykel för att bekämpa grov och organiserad internationell brottslighet för att göra det möjligt för Europaparlamentet att delta när det gäller att utarbeta policycykelns prioriteringar, diskutera dess strategiska mål och utvärdera policycykelns resultat i enlighet med andan i Lissabonfördraget. Parlamentet begär att få bli informerat av rådet om resultatet av den första policycykeln 2011–2013 och att varje år få genomföra en utfrågning med ständiga kommittén för inre säkerhet för att få en detaljerad bild av hur arbetet med de årliga planerna fortskrider när det gäller att förverkliga de strategiska målen.

6. Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till kommissionen att utarbeta gemensamma rättsliga standarder för att förstärka integrationen och samarbetet mellan medlemsstaterna. Parlamentet uppmanar särskilt kommissionen att, på grundval av en utvärdering av genomförandet av rambeslutet om kampen mot organiserad brottslighet och på grundval av medlemsstaternas mest avancerade lagstiftning, före 2013 års slut lägga fram ett lagstiftningsförslag där man fastställer en gemensam definition av organiserad brottslighet, som bland annat tar upp brottsrekvisitet associering till gränsöverskridande kriminella organisationer och betonar att den här typen av kriminella organisationer har markerad företagsprofil, är mycket välorganiserade, tekniskt sofistikerade och ofta använder sig av hot och utpressning. Parlamentet uppmanar också kommissionen att ta hänsyn till artikel 2 a i FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet.

7. Europaparlamentet upprepar att EU-bestämmelser på området för materiell straffrätt måste vara förenliga med de grundläggande rättigheterna och subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt med den ståndpunkt som uttrycktes i parlamentets resolution av den 22 maj 2012 om en straffrättslig strategi inom EU.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att kriminalisera missbruk och utnyttjande av offer för människohandel och omgående inrätta ett system för insamling av jämförbara och tillförlitliga uppgifter på EU-nivå, som bygger på gemensamma och solida indikatorer, tillsammans med medlemsstaterna och relevanta internationella institutioner. Parlamentet uppmanar kommissionen att så snart som möjligt genomföra alla de åtgärder och instrument som föreslås i meddelandet EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016 och att inrätta ett EU-observatorium mot människohandel, som är öppet för regeringar, brottsbekämpande myndigheter och icke statliga organisationer. Parlamentet uppmanar kommissionen och Europeiska utrikestjänsten att förstärka den yttre dimensionen och den förebyggande aspekten av åtgärder och program, särskilt genom bilaterala avtal med ursprungs- och transitländerna och med särskilt fokus på minderåriga utan medföljande vuxen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att genom starka och permanenta informationskampanjer se till att människohandel inte accepteras socialt; dessa kampanjer ska utvärderas årligen i samband med Europeiska dagen mot människohandel.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utveckla en konsekvent övergripande politik mot korruption. Parlamentet uppmanar kommissionen att i sin rapport om de åtgärder som medlemsstaterna och EU-institutionerna har vidtagit mot korruption föreslå och inkludera en förteckning över konkreta rekommendationer för varje medlemsstat och EU-institution, och lyfta fram de bästa praktiska exemplen i kampen mot korruption för att förmå och uppmuntra medlemsstater och EU-institutioner att genomföra långsiktiga aktiviteter för ömsesidigt lärande. Parlamentet uppmanar också kommissionen att tillhandahålla en fullständig översikt för varje land över områden som är särskilt utsatta för korruption. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att nästa rapport publiceras 2015 så att man kan följa upp hur framgångsrika medlemsstaternas och EU-institutionernas insatser mot korruption har varit över tid. Parlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet rapportera om vilka åtgärder medlemsstaterna har vidtagit samt att uppdatera befintlig europeisk lagstiftning, där så behövs.

10. Europaparlamentet anser att lagstiftning om ärekränkning/förtal avskräcker personer från att rapportera korruption. Parlamentet uppmanar därför alla medlemsstaterna att avkriminalisera ärekränkning/förtal i sina rättssystem, åtminstone i mål som rör anklagelser om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt i medlemsstaterna och utomlands.

11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet rapportera till Europaparlamentet om vilka insatser medlemsstaterna har vidtagit mot organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att under 2013 lägga fram ett förslag om harmonisering av straffrätten på området för penningtvätt, så att man fastställer en gemensam definition av brottsrekvisitet penningtvätt som ett eget brott, som bygger på bästa praxis från medlemsstaterna.

13. Europaparlamentet noterar de nya lagförslagen om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten och om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) och anser att de snarast bör antas. Parlamentet anser att Europeiska åklagarmyndigheten måste ha stöd av ett tydligt processrättsligt regelverk och att de brott som myndigheten ska ha behörighet för tydligt måste definieras.

14. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att under 2013 lägga fram ett lagstiftningsförslag om ett verkningsfullt och heltäckande europeiskt skyddsprogram för personer i den privata och den offentliga sektorn som upptäcker administrativa missförhållanden och oegentligheter och slår larm om nationell och gränsöverskridande korruption som rör EU:s ekonomiska intressen samt om skydd för vittnen, uppgiftslämnare och personer som samarbetar med domstolarna, i synnerhet personer som vittnar mot organisationer av maffiatyp och andra kriminella organisationer. Programmet bör i synnerhet erbjuda en lösning på dessa personers svåra livsvillkor (risk för repressalier, brutna familjeband, tvångsförflyttning, uteslutning från sociala och yrkesmässiga sammanhang etc.). Parlamentet uppmanar dessutom medlemsstaterna att införa lämpligt och effektivt skydd för personer som slår larm om missförhållanden.

15. Europaparlamentet betonar att en rättslig ram för penningtvätt bara kan bli effektiv om den tar full hänsyn till samspelet mellan bestämmelserna om penningtvätt och den grundläggande rätten till skydd av personuppgifter, så att penningtvätt bekämpas utan att etablerade normer för uppgiftsskydd försämras. I detta avseende välkomnar parlamentet det system för uppgiftsskydd som används av Europol och kommissionens förslag om ett fjärde direktiv mot penningtvätt.

16. Europaparlamentet rekommenderar att Europaparlamentet, medlemsstaterna och kommissionens, med stöd av Europol, Eurojust och byrån för grundläggande rättigheter, fastställer så enhetliga och konsekventa indikatorer som möjligt, på grundval av erkända system och gemensamma kriterier, för att mäta åtminstone omfattningen av, kostnaderna för och de sociala skadeverkningarna av organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt i EU. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att undersöka de sociala skadeverkningarna av miljöbrott, ekonomiska brott och företagsbrott.

17. Europaparlamentet anser att det krävs fullständig tillämpning och förstärkning av de befintliga instrumenten för ömsesidigt erkännande och en europeisk lagstiftning som säkerställer att alla beslut av de rättsliga myndigheterna, i synnerhet domar, arresteringsorder och order om förverkande, som utfärdats i en medlemsstat omedelbart kan verkställas även på en annan medlemsstats territorium, med full respekt för proportionalitetsprincipen. Parlamentet uppmanar kommissionen att som en prioriterad åtgärd utarbeta konkreta lagstiftningsförslag för att verkställa ett ömsesidigt erkännande av order om beslagtagande och förverkande, bland annat i samband med civilrättsliga förfaranden. Parlamentet anser att systemen för ömsesidigt rättsligt bistånd och ömsesidigt erkännande av bevis mellan medlemsstaterna bör förbättras. Parlamentet betonar vikten av att uppdatera och förbättra mekanismerna för begäran om bevisupptagning. Parlamentet önskar att en begäran om utlämning som avser medlemmar av kriminella organisationer ska handläggas som prioriterade ärenden av de myndigheter som mottar sådana förfrågningar.

18. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att fortsätta sina gemensamma ansträngningar för att slutföra förhandlingarna om förslaget till direktiv om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området, för att förenkla insamlingen av bevis i gränsöverskridande ärenden och medge ett smidigare och effektivare rättsligt samarbete i syfte att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten.

19. Europaparlamentet anser det vara av största betydelse att man snabbt antar direktivet om beslagtagande av avkastningen från brott och inser att tydliga och effektiva normer som kan skapa en faktisk harmonisering på EU-nivå är av avgörande betydelse. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att snarast införliva det kommande direktivet i den nationella lagstiftningen.

20. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att främja det internationella samarbetet och stödja ett europeiskt program för att främja utbyte och spridning av exempel på god praxis för en effektiv hantering av förverkade tillgångar.

21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utöka sin kamp mot människohandel och tvångsarbete. Parlamentet anser att kampen mot tvångsarbete bör inriktas på de platser där billigt tvångsarbete utnyttjas. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att stärka sina arbetsplatsinspektioner och underlätta för de organisationer som kan hjälpa till att upptäcka tvångsarbete, t.ex. fackföreningar.

22. Europaparlamentet anser att s.k. kedjeansvar för företag är ett viktigt redskap i kampen mot tvångsarbete. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att lägga fram ett förslag på minimistandarder för sådant kedjeansvar för företag. Parlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att förbjuda utläggning av offentliga kontrakt på underentreprenad till dess att man har nått en överenskommelse om kedjeansvar för företag.

23. Europaparlamentet påminner kommissionen om att barn som är offer för människohandel bör ges särskild behandling, samt att skyddet för minderåriga utan medföljande vuxen eller barn som är offer för människohandel som begåtts av deras egna familjer bör stärkas (sådana fall ska beaktas vid beslut om återförande till ursprungsländer, identifiering av vårdnadshavare etc.); inte bara kön utan även hälsoproblem och funktionsnedsättning bör beaktas.

24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta en EU-stadga för skydd och stöd för offer för människohandel i syfte att samla alla befintliga indikatorer, åtgärder, program och resurser på ett mer sammanhållet, effektivt och användbart sätt för alla berörda aktörer, i syfte att stärka skyddet av offren. Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en hjälptelefon för offer för människohandel.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öka anslagen till specialiserade icke-statliga organisationer, massmedier och forskning för att stärka stödet, skyddet och biståndet till offren så att det inte blir lika nödvändigt för dem att vittna i domstol. Parlamentet uppmanar också kommissionen att stärka de aspekter som rör synliggörande, medvetandegörande och offrens behov, i syfte att minska efterfrågan på och utnyttjandet av offer för människohandel och föra fram en ”nollvision” för såväl sexuellt utnyttjande som utnyttjande av arbetskraft.

26. Europaparlamentet understryker att Världsbanken uppskattar att officiellt utvecklingsbistånd för 20–40 miljarder US-dollar – vilket motsvarar 20–40 procent av detta bistånd – genom korruption på hög nivå varje år går förlorade för utvecklingsländers allmänna budgetar och göms utomlands (47). Med tanke på EU:s ställning som världsledande givare uppmanas kommissionen att stärka samarbetet med andra givare och Internationella organisationen för högre revisionsorgan för att utveckla de högre revisionsorganens kapacitet i mottagarländer, så att man kan tillämpa de internationella standarderna för högre revisionsorgan och se till att EU:s finansiella bistånd fyller sitt avsedda syfte och inte förskingras.

Sätta stopp för organiserad kriminell verksamhet genom förverkande av vinster och tillgångar

27. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att, på grundval av den mest avancerade nationella lagstiftningen, införa modeller för förverkande som inte grundas på en dom i de fall där det efter en bedömning av tillgängliga bevis och efter ett domstolsbeslut kan fastställas att de berörda tillgångarna härrör från eller används för brottsliga verksamheter.

28. Europaparlamentet ställer sig positivt till modellen med preventivt förverkande av kriminella tillgångar, med förhandstillstånd från en domstol, i enlighet med konstitutionella nationella garantier och utan att det påverkar egendomsrätten och rätten till försvar.

29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett lagstiftningsförslag som ger effektiva garantier för ett ömsesidigt erkännande av order om beslagtagande och förverkande i anslutning till de åtgärder för blockering av tillgångar som vidtagits av italienska rättsliga myndigheter och de civilrättsliga åtgärder som vidtagits i olika EU-stater. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att omedelbart vidta de operativa åtgärder som krävs för att de bestämmelserna ska träda i kraft.

30. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utveckla samarbetet mellan förvaltningar, polis och rättsväsende för att inom hela EU:s territorium kunna spåra tillgångar av kriminellt ursprung och beslagta och förverka dem bland annat genom ett fullständigt utnyttjande av nätet av kontor för återvinning av tillgångar och genom snabbt tillträde till nationella databanker, till exempel hos skattemyndigheten eller det offentliga bilregistret, fastighetsregistret och bankernas personregister.

31. Europaparlamentet ber kommissionen att stärka kontoren för återvinning av tillgångar, utvidga deras behörigheter och skapa förutsättningar för att de ska få en smidigare och mer enhetlig tillgång till upplysningar med full respekt för skyddet av personuppgifter och de grundläggande rättigheterna. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att stödja en förstärkning av kontoren för återvinning av tillgångar bland annat genom att ställa tillräckliga resurser till förfogande i ljuset av dessa kontors möjligheter att återvinna brottsliga tillgångar. Parlamentet berömmer det arbete som hittills utförts av kontoren för återvinning av tillgångar och uppmuntrar dem att fortsätta så att man på EU-nivå ska kunna utnyttja kontorens befintliga bästa praxis och aktiviteter fullt ut.

32. Europaparlamentet anser det vara av avgörande betydelse att man utnyttjar samtliga instrument för att lokalisera tillgångar som tillhör brottsliga organisationer och maffiaorganisationer, till exempel inrättandet av centrala register över bankkonton, för att effektivt kunna bekämpa de kriminella systemens makt genom att attackera deras rikedomar.

33. Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att gynna användningen av förverkade tillgångar från brottslig verksamhet för sociala syften, som att styra om vinsterna till offer och lokalsamhällen som har förstörts av organiserad brottslighet och narkotikahandel, och för att finansiera kampen mot brottslighet på lokal nivå och gränsöverskridande insatser från de brottsbekämpande myndigheternas sida. Parlamentet föreslår att det ska anslås medel för att finansiera åtgärder för att skydda tillgångarna, i syfte att hålla samman dem.

34. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att införa normer som gör det möjligt att lagföra den som falskeligen på andra överför äganderätten eller förfoganderätten över ägodelar, pengar eller andra tillgångar i syfte att undanhålla dem från en dom om beslagtagande eller förverkande och den tredje man som falskeligen accepterar ägande- eller förfoganderätten över sådana tillgångar.

35. Europaparlamentet anser att en slutgiltig dom för deltagande i en kriminell organisation, penningtvätt eller finansiering av terrorism, utnyttjande av människohandel och barnarbete, korruption och andra allvarliga brott mot det offentliga intresset som undergräver statens finanspolitiska kapacitet eller skadar samhället, som t.ex. skatteflykt eller andra skatterelaterade brott, samt för andra särskilt grova brott med gränsöverskridande inslag, i enlighet med artikel 83.1 i EUF-fördraget (s.k. eurobrott), bör medföra att en ekonomisk aktör utesluts från deltagande i offentlig upphandling i hela EU under minst fem år, samtidigt som man till fullo respekterar rätten till försvar i enlighet med den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och EU:s sekundärlagstiftning om misstänktas och tilltalades rättigheter i brottmål, även om det framkommer först under tilldelningsförfarandet. Parlamentet rekommenderar dessutom att ekonomiska aktörer som är registrerade i länder som av internationella organisationer definieras som skatteparadis utesluts från att delta i offentlig upphandling.

36. Europaparlamentet anser att förfaranden för offentlig upphandling måste bygga på legalitetsprincipen och att kriteriet beträffande det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet i detta sammanhang bör tillämpas samtidigt som man garanterar full insyn i urvalsförfarandet (inte minst genom e-upphandling) så att man förhindrar bedrägerier, korruption och andra allvarliga oegentligheter.

37. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förebygga risken för infiltration och korruption från de kriminella organisationernas sida i samband med offentlig upphandling genom att införa lämpliga kontroller och objektiva och öppna förfaranden.

38. Europaparlamentet anser att man, för att kunna bekämpa organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt, måste öka samarbetet mellan den privata sektorn och brottsbekämpande organ och uppmuntra privata aktörer att vägra delta i och avstå från olaglig eller illojal praxis som har samband med eller ger upphov till organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt eller andra brott, och att där så är lämpligt anmäla sådan praxis till de rättsliga och polisiära myndigheterna, inklusive Eurojust och Europol, särskilt inom branscherna för transport, logistik, kemi, internettjänster, bankverksamhet och finansiella tjänster, såväl inom medlemsstaterna som i tredjeländer. Parlamentet efterlyser starkare skyddsprogram för privata aktörer som utsätts för hot på grund av att de anmäler organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Parlamentet uppmanar dessutom medlemsstaterna att – i enlighet med solidaritetsprincipen – se till att det finns tillräckligt med resurser och finansiering för Europol, Eurojust, Frontex och den framtida europeiska åklagarmyndigheten, eftersom både medlemsstater och medborgare gynnas av verksamheten i dessa organ.

39. Parlamentet uppmanar kommissionen att senast i slutet av 2014 lägga fram ett förslag till direktiv om gemensamma undersökningsmetoder för att bekämpa organiserad brottslighet, i enlighet med artikel 87.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

40. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och näringslivet att förbättra spårbarheten hos produkter – t.ex. genom ursprungsmärkning för livsmedel, CIP-märkning för handeldvapen eller (skatte)registreringsnummer för cigaretter, alkohol och receptbelagda läkemedel – i syfte att förhindra förfalskningar, beröva den organiserade brottsligheten en viktig inkomstkälla och skydda konsumenternas hälsa. Parlamentet beklagar att medlemsstaterna inte ville införa spårbarhet i samband med uppdateringen av unionens tullkodex.

41. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att intensifiera sitt maritima samarbete för att bekämpa människohandeln och flödet av smugglad narkotika och tobak och andra illegala och förfalskade varor. Parlamentet inser att inkonsekvent förvaltning av gränser, även sjögränser, utgör en ingångsport till EU för den organiserade brottsligheten och är ett problem som ständigt måste beaktas. Parlamentet uppmanar därför Europol, Frontex och kommissionen att undersöka utvecklingstendenserna när det gäller EU:s yttre gränser och deras sårbara punkter.

42. Europaparlamentet konstaterar att det finns kopplingar mellan organiserad brottslighet och terrorism, vilket har påpekats av rättsliga myndigheter och polisen i vissa fall i samband med finansiering av terroristgruppers illegala verksamhet via vinster från illegal handel på internationell nivå, och uppmanar medlemsstaterna att stärka sina åtgärder för att bekämpa sådan verksamhet.

43. Europaparlamentet uppmuntrar till gemensam utbildning för experter på området för analys av brotts- och terrorismbekämpning, bl.a. i syfte att inrätta gemensamma arbetsgrupper på åtminstone nationell nivå, samt upprättande och användning av gemensamma utredningsgrupper på europeisk nivå.

44. Europaparlamentet understryker de viktiga resultat som hittills uppnåtts genom inrättandet av gemensamma utredningsgrupper och erkänner deras grundläggande betydelse för att sprida en kultur präglad av samarbete när det gäller att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att på lämpligt sätt införa rambeslut 2002/465/GAI och uppmuntra de egna behöriga myndigheterna, framför allt de rättsliga, att utveckla det instrumentet. Parlamentet erkänner det stora mervärdet av gemensamma utredningsgrupper och betonar behovet av fortsatt finansiering av dessa användbara utredningsverktyg.

45. Europaparlamentet konstaterar bekymrat att den organiserade brottsligheten redan lyckas nå ett stort antal potentiella offer genom bedräglig användning av internet, särskilt genom sociala nätverk, oönskade e-postmeddelanden (spam), underlättande av stöld av immateriell egendom, falska webbplatser (phishing) och auktioner online. Parlamentet uppmuntrar i detta sammanhang allsidiga nationella strategier som omfattar utbildning, informationskampanjer för allmänheten och bästa praxis för företag för att öka kunskapen om farorna med och följderna av brottslig verksamhet på nätet.

46. Europaparlamentet påtalar den organiserade brottslighetens delaktighet i uppförande och drift av olagliga anläggningar för omhändertagande av avfall och olagliga transporter av sådant avfall till vissa tredjeländer, särskilt i Afrika och Asien. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa hårda straff för kriminella verksamheter som syftar till olaglig hantering av avfall, bland annat giftigt avfall, och eventuell inblandning av korrumperade offentliga tjänstemän.

47. Europaparlamentet understryker att oberoende undersökande journalistik spelar en mycket viktig roll i att avslöja bedrägeri, korruption och organiserad brottslighet, såsom framgick i april 2013 genom ”Offshore leaks” där uppgifter om 130 000 utlandsbaserade konton avslöjades efter flera års undersökningsarbete från International Consortium of Investigative Journalists tillsammans med 36 internationella tidningar. Parlamentet anser att rapporter som bygger på undersökande journalistik utgör en värdefull informationskälla som bör beaktas av Olaf och av brottsbekämpande myndigheter eller andra relevanta myndigheter i medlemsstaterna.

48. Europaparlamentet begär att det avsätts medel på EU-nivå till projekt och åtgärder i syfte att bekämpa maffiaorganisationernas utbredning i EU.

Förstärka det rättsliga och polisiära samarbetet på europeisk och internationell nivå

49. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att på nationell nivå skapa strukturer för att utreda och bekämpa kriminella och maffialiknande organisationer med möjlighet att utveckla ett smidigt och informellt ”operativt nät för bekämpning av maffiaorganisationer” som samordnas av Europol och stöds av kommissionen i syfte att utbyta upplysningar om de strukturella kännetecknen hos de maffiaorganisationer som finns på respektive territorium, om kriminella och finansiella prognoser, om lokalisering av tillgångar och om försöken att infiltrera offentliga upphandlingar.

50. Europaparlamentet betonar vikten av att förstärka samarbetet genom att utveckla en effektiv systematisk kommunikation och främja informationsutbyte mellan medlemsstaternas rättsliga och polisiära myndigheter och Europol, Eurojust, Olaf och Enisa, samt med motsvarande myndigheter i tredjeland, i synnerhet EU:s grannländer, på grundval av gedigna normer för uppgiftsskydd och processuella rättigheter, för att förbättra systemen för insamling av bevis och kunna garantera effektivare, precisare och snabbare behandling och utbyte av uppgifter och information som är av betydelse för utredning av brott, inklusive brott mot EU:s ekonomiska intressen, med full respekt för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och för EU:s grundläggande rättigheter. Parlamentet erinrar om att insamling, lagring och bearbetning av personuppgifter i samband med bekämpning av organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt under alla omständigheter måste ske i enlighet med de uppgiftsskyddsprinciper som fastställs i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och EU:s sekundärlagstiftning. Parlamentet understryker också vikten av att förstärka möjligheterna att ställa Europol och Eurojust till svars för deras verksamhet när det gäller demokratiska och grundläggande rättigheter i samband med den kommande översynen.

51. Europaparlamentet konstaterar att bristen på samverkan mellan brottsbekämpande och lagstiftande organ, utdragna rättsliga förhandlingar och bristfällig lagstiftning ofta gör det möjligt för brottslingar att utnyttja kryphål och tjäna på efterfrågan på olagliga handelsvaror.

52. Europaparlamentet anser att säkerställandet av den fria rörligheten inom Schengenområdet har en stark anknytning till ett effektivt bekämpande av organiserad och gränsöverskridande brottslighet. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang att den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) nyligen satts i drift. Detta kommer att leda till ett snabbare och effektivare informationsutbyte mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter.

53. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att utnyttja de befintliga synergierna mellan det europeiska rättsliga nätverket och Eurojust för att uppnå ett europeiskt rättsligt samarbete på allra högsta nivå.

54. Europaparlamentet betonar vikten av att EU underlättar god praxis för att bekämpa organiserad brottslighet och terrorism och för att fastställa denna brottslighets grundläggande orsaker, inom EU men också tillsammans med tredjeländer, särskilt de länder där dessa problem ofta har sitt ursprung.

55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i associeringsavtalen och handelsavtalen med tredjeländer införa särskilda bestämmelser om samarbete på området för bekämpning av organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Parlamentet konstaterar att det internationella samarbetet är bristfälligt, framför allt med tredjeländer och i synnerhet med de EU-grannländer som fungerar som ursprungs- och transitländer. Parlamentet erkänner behovet av en omfattande diplomatisk insats för att uppmana dessa länder att ingå samarbetsavtal eller att följa de redan undertecknade avtalen.

56. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att stärka domarnas, åklagarnas och kontaktpersonernas roll och att erbjuda rättslig vidareutbildning, utöver utbildningen i finansiella utredningar, så att de kan motverka alla former av organiserad brottslighet (inklusive it-brottslighet), korruption och penningtvätt, särskilt genom att utnyttja Cepol och det europeiska nätverket för rättslig utbildning samt genom att fullt ut utnyttja finansieringsinstrument som fonden för inre säkerhet för polisiärt samarbete eller programmet Herkules III. Parlamentet föreslår att undervisningen i främmande språk ska främjas inom vidareutbildningen av anställda inom polis- och rättsväsendet för att underlätta det gränsöverskridande samarbetet. Parlamentet anser att ett EU-program för utbyte av bästa praxis och vidareutbildning för domare, åklagare och poliser bör främjas.

57. Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att utveckla rättsliga verktyg och specifika strategier för att se till att deras rättsliga och utredande myndigheter, med fullt engagemang från och utnyttjande av Europol, underlättar och ökar informationsutbytet och tar fram analyser som syftar till att identifiera, och om möjligt stoppa och motarbeta, nya tendenser inom den organiserade brottsligheten och som samtidigt beaktar de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till privatliv och rätten till skydd av personuppgifter.

58. Europaparlamentet anser att globaliseringen av den organiserade brottsligheten kräver ett starkare samarbete mellan medlemsstaterna samt på EU-nivå och på internationell nivå. Parlamentet anser att EU, FN, OECD och Europarådet bör samarbeta mer i kampen mot organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt. Parlamentet stöder FATF:s insatser för att utveckla åtgärder mot penningtvätt. Parlamentet uppmanar kommissionen att effektivt stödja medlemsstaterna i deras kamp mot organiserad brottslighet och anser att EU bör ansluta sig till Greco som fullvärdig medlem. Parlamentet uppmuntrar också EU att inte enbart vända sig till våra vanligaste allierade och partner för samarbete utan att försöka skapa en verkligt internationell och global respons och lösning på penningtvätt, korruption och finansiering av terrorism.

59. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och framför allt unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att ta de initiativ som krävs för att unionen ska kunna införa en enhetlig strategi gentemot tredjeländer i fråga om kopplingen mellan organiserad brottslighet och terrorism. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att bevaka de egna gränserna och att utbyta all nödvändig information för att kapa de nuvarande eller potentiella banden mellan organiserad brottslighet och terroristgrupper.

60. Europaparlamentet rekommenderar starkt att inte längre skjuta upp arbetet med att fastställa en europeisk handlingsplan för att motverka it-brottsligheten, i syfte att uppnå ett bättre europeiskt och internationellt samarbete, med stöd av det europeiska it-brottscentrumet och med målet att garantera en hög säkerhetsnivå för allmänheten (särskilt de mest utsatta och framför allt för att förhindra utnyttjande av barn), företagen och de offentliga myndigheterna, där informationsfriheten och rätten till skydd av personuppgifter i alla händelser ska garanteras.

61. Europaparlamentet stöder de europeiska ledarnas begäran vid det nyligen hållna G8-mötet om att effektivisera kampen mot skatteundandragande och skatteparadis, i syfte att driva in skatter som gått förlorade till följd av skatteflykt och skatteundandragande.

62. Europaparlamentet rekommenderar en gemensam insats för att förebygga och bekämpa illegalitet på miljöområdet med anknytning till organiserad brottslighet och brottslighet av maffiatyp eller som har sina rötter i sådan brottslighet, bland annat genom att förstärka europeiska organ såsom Europol och Eurojust och internationella organisationer såsom Interpol och FN:s institut för interregional juridisk forskning (UNICRI), samt genom att sprida arbetsmetoder och information från de medlemsstater som har gjort de kraftfullaste insatserna i kampen mot den aktuella formen av kriminalitet för att kunna utarbeta en gemensam handlingsplan.

63. Europaparlamentet påpekar att gränsöverskridande brottslighet bara kan bekämpas med gränsöverskridande rättsligt samarbete och polissamarbete mellan medlemsstaterna. Visserligen behöver EU fler rättsliga instrument för att bekämpa organiserad brottslighet men det finns redan olika uppsättningar verktyg som medlemsstaterna kan utnyttja. Parlamentet betonar att det största hindret för att verkligen kunna bekämpa den organiserade brottsligheten på EU-nivå är medlemsstaternas brist på politisk vilja. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att använda de instrument som EU och dess organ bidrar med.

64. Europaparlamentet föreslår att minnet av alla oskyldiga offer för den organiserade brottsligheten, framför allt den av maffiakaraktär, ska högtidlighållas, och att man då särskilt uppmärksammar dem som förlorat livet i denna kamp, genom att man fastställer en särskild ”europeisk dag för högtidlighållande och engagemang till åminnnelse av den organiserade brottslighetens oskyldiga offer”, som ska hållas varje år från och med 2014 på dagen för parlamentets antagande av denna resolution.

För en effektiv offentlig förvaltning som står emot korruption

65. Europaparlamentet påpekar att en oorganiserad förvaltning och komplicerade procedurer är faktorer som inte bara skadar förvaltningens effektivitet och allmänhetens välbefinnande utan även äventyrar beslutsprocessernas öppenhet och irriterar medborgarna och företagen genom att deras legitima förväntningar inte infrias, vilket därmed erbjuder en fruktbar jordmån för korruption.

66. Europaparlamentet anser att undersökande journalister, icke-statliga organisationer och forskare spelar en avgörande roll för att avslöja korruption, bedrägeri och organiserad brottslighet och kan följaktligen utsättas för hot mot sin säkerhet. Parlamentet påpekar att under en period av fem år publicerades 233 undersökande reportage om bedrägerier i samband med missbruk av EU-medel i de 27 medlemsstaterna (48). Det är nödvändigt med tillräckliga resurser för den undersökande journalistiken. Europaparlamentet stöder särskilt kommissionens insatser för att erkänna den undersökande journalistikens roll i upptäckten och avslöjandet av händelser med koppling till grov brottslighet.

67. Europaparlamentet betonar att innehavare av höga ämbeten bör kontrolleras på lämpligt sätt, bland annat av skattemyndigheterna. Parlamentet rekommenderar särskilt att innehavare av offentliga ämbeten ska vara skyldiga att lämna in en deklaration om verksamhet, inkomst, åtaganden och intressen.

68. Europaparlamentet uppmanar rådet och medlemsstaterna att ratificera och fullt ut genomföra OECD:s konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser. Parlamentet framhåller de negativa effekter som bestickning av utländska tjänstemän har på unionens politik när det gäller grundläggande rättigheter, miljö och utveckling.

69. Europaparlamentet betonar att kampen mot korruption är ett självklart inslag i arbetet för att bygga upp skatteförvaltningskapacitet. Parlamentet efterlyser ett fullständigt genomförande av Meridakonventionen mot korruption (2003).

70. Europaparlamentet rekommenderar en förstärkning av mekanismerna för öppenhet, integritet och minskad byråkrati inom den offentliga förvaltningen och andra offentliga organ, varmed avses en total tillgänglighet till information om alla aspekter av förvaltningens organisation och verksamhet, utövandet av de institutionella funktionerna och utnyttjandet av offentliga resurser, bland annat genom att garantera medborgarnas rätt att få tillgång till handlingar (i första hand inom den mycket känsliga sektorn för offentlig upphandling). Parlamentet vill främja en kultur präglad av legalitet och integritet både inom den offentliga förvaltningen och i den privata sektorn, inte minst genom ett effektivt skydd av den som påtalar missförhållanden.

71. Europaparlamentet anser att alla tillgängliga medel för hemliga operationer, inom ramen för rättsstatsprincipen, demokratisk kontroll och respektive nationell lagstiftning, bör användas för att bättre kunna avslöja korruption inom den offentliga förvaltningen.

72. Europaparlamentet anser att klara och proportionerliga regler och förfaranden för tillämpning och övervakning bör fastställas i en uppförandekod för att förhindra s.k. svängdörrsproblematik, så att det blir omöjligt för offentliganställda med visst lednings- eller budgetansvar att gå över till den privata sektorn utan att iaktta en rimlig karenstid efter det att den offentliga anställningen upphört eller om det finns en intressekonflikt i förhållande till deras tidigare offentliga funktion. Parlamentet anser också att liknande restriktioner bör gälla personer som går från det privata till det offentliga, om det finns en risk för intressekonflikter. Parlamentet efterlyser en harmonisering av bestämmelserna om intressekonflikter och övervakningssystem i hela EU för de olika tillsynsmyndigheterna.

73. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att skapa ett övergripande system för att skydda informatörer som avslöjar fall av korruption och också utöka möjligheterna att anonymt kunna meddela om fall av korruption. Parlamentet föreslår att man skapar konfidentiella kanaler för att avslöja fall av korruption. Parlamentet anser att de möjligheterna att ifrågasätta resultaten av offentlig upphandling bör utökas.

74. Europaparlamentet påpekar att välbehövliga investeringar i alternativa energilösningar är kopplade till generösa bidrag och skattelättnader från medlemsstaterna och EU. Parlamentet uppmanar både nationella myndigheter och EU-myndigheter att se till att sådana bidrag inte kommer kriminella organisationer till del.

För större ansvar i den politiska sfären

75. Europaparlamentet påpekar att de politiska partierna har ansvar för att föreslå kandidater och upprätta vallistor över kandidater på alla nivåer och att deras uppgift är att se till att kandidaterna håller god kvalitet, t.ex. genom att ta fram en strikt etisk kod som de måste följa, inklusive en uppförandekod som även omfattar klara och tydliga regler om donationer till politiska partier.

76. Europaparlamentet försvarar principen om att den som har dömts för deltagande i organiserad brottslighet, penningtvätt, korruption och andra grova brott, inklusive ekonomiska och finansiella brott, inte kan ställa upp i val till Europaparlamentet eller bli aktuell för tjänstgöring vid EU:s övriga institutioner eller organ. Parlamentet efterlyser liknande restriktioner för alla valda uppdrag, till att börja med som ledamot i ett nationellt parlament, med beaktande av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

77. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att i sina sanktionssystem införa och effektivt tillämpa bestämmelser om att personer som i en lagakraftvunnen dom dömts för att ha deltagit i organiserad brottslighet, penningtvätt, korruption, inklusive ekonomiska och finansiella brott, inte är valbara. Parlamentet anser att denna sanktion bör gälla i minst fem år och att det bör göras omöjligt att under samma tid tillträda befattningar i regeringar på alla nivåer.

78. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att införa en möjlighet att annullera politiska uppdrag samt ledande och administrativa uppdrag efter en lagakraftvunnen dom för brott relaterade till organiserad brottslighet, korruption eller penningtvätt.

79. Europaparlamentet stöder förstärkt öppenhet när det gäller partiernas budgetar, bland annat genom obligatorisk redovisning av intäkter och utgifter. För att undvika missbruk och slöseri anser parlamentet att den offentliga och den privata partifinansieringen bör kontrolleras bättre och att man på så sätt ser till att de politiska partierna och deras givare hålls ansvariga. Parlamentet vidhåller att man bör införa hårda, omfattande och snabba kontroller av att lagstiftningen om finansiering av politiska partier och kampanjer efterlevs, och att överträdelser bör resultera i avskräckande påföljder.

80. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder mot röstköp, framför allt genom stadganden om att ersättningen för löftet att rösta på ett visst sätt kan bestå av andra förmåner än pengar, t.ex. immateriella fördelar och fördelar för en annan person som inte är direkt inblandad i den olagliga överenskommelsen. Parlamentet rekommenderar ett förbud mot dessa angrepp mot demokratiprincipen, oberoende av om det finns bevis för att hot framförts.

81. Europaparlamentet anser att ett register över lobbyister skulle vara ett användbart verktyg för öppenhet. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa ett sådant verktyg om de inte redan har ett. Vidare uppmanar parlamentet statliga förvaltningar, parlament, valda organ och myndigheter att ställa krav på registrering i ett lobbyregister innan man går med på möten med en affärs-, intresse- eller lobbyorganisation.

För trovärdigare straffrätt

82. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att inrätta verkningsfulla, effektiva, ansvarsfulla och välavvägda straffrättsliga system som även kan garantera rätten till försvar i enlighet med EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna. Parlamentet rekommenderar också att en enhetlig övervakningsmekanism för de straffrättsliga systemens effektivitet när det gäller korruptionsbekämpning inrättas på EU-nivå, som ska användas för att göra regelbundna utvärderingar på grundval av gemensamma kriterier och standarder som är klara och objektiva samt för att utfärda rekommendationer.

83. Europaparlamentet anser att tillnärmningsåtgärder beträffande bestämmelser om korruption bör ta itu med problemet med skillnader i fråga om preskriptionstid mellan medlemsstaterna, i syfte att ta hänsyn till både försvarets behov och behovet av säkra domar. Sådana preskriptionsbestämmelser bör utformas i enlighet med vilken fas rättegångsförhandlingarna befinner sig i och i enlighet med vilken domstolsinstans det rör sig om så att brottet preskriberas enbart om fasen eller instansen i fråga inte skulle komma till ett avslut inom en angiven tidsperiod. Parlamentet anser också, med beaktande av proportionalitetsprincipen och rättsstatsprincipen, att preskription i korruptionsfall inte bör vara möjlig under pågående brottmålsförfarande.

84. Europaparlamentet anser att kampen mot den organiserade brottsligheten bör omfatta effektiva och avskräckande mekanismer för förverkande av kriminella tillgångar, insatser för att se till att personer som medvetet gömmer sig från rättvisan ställs inför rätta och åtgärder för att fängslade ledare för kriminella organisationer, med beaktande av de grundläggande principerna för interners rättigheter, inte ska kunna fortsätta leda sina organisationer och ge order till medlemmar från fängelset.

85. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fastställa påföljder, såväl frihetsberövande som höga böter, för alla de typer av grova brott som är till skada för allmänhetens hälsa och säkerhet. Parlamentet pekar dock på vikten av att förhindra organiserad brottslighet och uppmanar därför medlemsstaterna att införa påföljder som utgör alternativ till fängelse, t.ex. böter eller samhällstjänst, där så är möjligt samt att därvid ta hänsyn till alla omständigheter, t.ex. om brottet eventuellt kan betraktas som mindre grovt eller om den åtalade spelade en rent marginell roll i dess utförande, för att ge särskilt unga lagöverträdare en chans att skapa sig ett liv utanför den kriminella världen.

86. Europaparlamentet uppmanar medlemsländerna att fastställa och tillämpa avskräckande sanktioner som är proportionella i förhållande till de summor som är föremål för pengatvätt.

87. Europaparlamentet rekommenderar antagandet av ett lagstiftningsinstrument som gör det lättare att peka ut de gränsöverskridande kriminella organisationer som utgör ett stort hot mot EU:s säkerhet, i syfte att främja antagandet av administrativa åtgärder mot organisationerna och deras affärspartner, sponsorer och supportrar så att man kan blockera deras egendomar, tillgångar och intressen i EU.

För sundare företag

88. Europaparlamentet påminner om den viktiga roll som privata aktörer och företag spelar när de vägrar att delta i, avstår från och fördömer olaglig eller illojal praxis som främjar organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt eller andra grova brott. Parlamentet uppmanar dessa aktörer att samarbeta fullt ut och rapportera all kriminell verksamhet som de eventuellt vet om till de brottsbekämpande myndigheterna. Parlamentet uppmanar de brottsbekämpande myndigheterna att skydda laglydiga aktörer som rapporterar olaglig verksamhet.

89. Europaparlamentet uppmanar med kraft företag att utöva självreglering, att garantera öppenhet genom uppförandekoder och att införa kontrollförfaranden, till exempel via intern eller extern revision och offentliga register över lobbyister som är verksamma inom institutionerna, särskilt i syfte att undvika företeelser som korruption, dolt samarbete och intressekonflikter mellan den offentliga och privata sektorn och förhindra illojal konkurrens.

90. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga att utarbeta en offentlig EU-förteckning över företag som har dömts för korruption eller vilkas ledning utreds för korruption i medlemsstaterna eller tredjeländer. Parlamentet anser att införandet i en sådan förteckning bör utesluta företaget från all offentlig upphandling i hela EU om den ekonomiska aktören är föremål för en lagakraftvunnen dom. Parlamentet påpekar att ”svartlistning” starkt avskräcker företag från att ägna sig åt korruption och ger dem incitament att förbättra och tillämpa sina interna integritetsförfaranden.

91. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka handelskamrarnas roll i samband med förebyggande av, information om och bekämpning av de vanligaste riskerna för organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt inom näringslivet och att fullt ut genomföra handlingsplanen för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande. Parlamentet uppmuntrar till harmonisering av bolagsskatten som ett verktyg för att motverka dessa företeelser, även penningtvätt, och efterlyser i det avseendet en enhetlig skattedisciplin i alla medlemsstater. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att med hjälp av ett riktat skattesystem fördela välståndet på ett bättre sätt, eftersom en stor ojämlikhet och fattigdom utnyttjas av kriminella organisationer och främjar organiserad brottslighet.

92. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa krav på rapportering per land om vinster och skatter för alla multinationella företag, i syfte att sätta stopp för aggressiv skatteplanering.

För bättre insyn i systemen för banker och vissa yrkeskårer

93. Europaparlamentet betonar vikten av gemensamma EU-bestämmelser för att skapa effektiva och tillförlitliga instrument för att skydda EU:s ekonomiska intressen. Parlamentet välkomnar därför euroområdets bankunion med bättre övervakning av samtliga 6 000 banker inom euroområdet.

94. Europaparlamentet anser att man bör stärka samarbetet med och öka öppenheten inom banksystemet och vissa yrkeskårer, t.ex. inom finans- och revisionssektorn, i samtliga medlemsstater och i tredjeländer, framför allt för att fastställa vilka it-instrument och lagstiftnings-, förvaltnings- och redovisningsåtgärder som kan användas för att spåra finansiella flöden och fastställa kriminella företeelser samt för att utarbeta metoder för att påtala eventuella brott.

95. Europaparlamentet uppmanar revisionsfirmor och juridiska konsulter att uppmärksamma nationella skattemyndigheter på eventuella tecken på aggressiv skatteplanering vid det företag som granskas eller ges juridisk rådgivning.

96. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och övriga tillsynsorgan, som har nödvändig tillgång till inhemska och internationella samarbetskanaler, att införa skyldigheter för banker, försäkringsbolag och kreditinstitut att genomföra en due diligence-granskning och upprätta en riskprofil av kunderna för att se till att företag eller juridiska personer i medlemsstaterna mottar och förfogar över korrekt och aktuell information om de verkliga ägarna till företag, truster, stiftelser och andra liknande juridiska strukturer, även från offshorebaserade skatteparadis, och att därvid utnyttja olika underrättelsemetoder som kan öka precisionen när det gäller att peka ut de misstänkta operationernas verkliga ägare samt att företagsregister regelbundet uppdateras och kvalitetsgranskas. Parlamentet anser att öppen information – t.ex. genom ett offentligt register för varje land över verkliga ägare och genom gränsöverskridande samarbete – kan bidra till att motverka företeelser som penningtvätt, terrorismfinansiering, skatteflykt och skatteundandragande.

97. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta fram tydliga kriterier för företags kärnverksamhet för att sätta stopp för etablering av skalbolag eller brevlådeföretag som möjliggör både lagliga och olagliga manövrer för att undvika eller undkomma skatt.

98. Europaparlamentet rekommenderar att man noggrant undersöker riskerna i samband med nya bank- och finansprodukter som tillåter anonymitet eller distansverksamhet. Parlamentet efterlyser också en gemensam definition av och tydliga kriterier för skatteparadis, i enlighet med förslaget i parlamentets resolution av den 21 maj 2013 om bekämpning av skattebedrägeri, skatteundandragande och skatteparadis, eftersom kriminella organisationer ofta utnyttjar skatteparadisen för att utfärda obligationer via företag eller banker vars verkliga ägare är svåra att fastställa.

99. Europaparlamen