MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om inledande av samråd med Burundi enligt artikel 96 i Cotonouavtalet

Kommissionen föreslår att EU inleder samråd med Burundi enligt artikel 96 i partnerskapsavtalet AVS-EG som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet), som Burundi är avtalsslutande part till. Detta förslag följer på en period av intensifierad politisk dialog, som byggde vidare på den politiska dialog som redan förts inom ramen för artikel 8 i Cotonouavtalet. Denna intensifierad dialog, som ägde rum mellan oktober 2014 och maj 2015, fokuserade på det politiska klimatet i Burundi, särskilt i och med att situationen trappades upp inför parlaments- och presidentvalen under sommaren 2015. Bland de frågor som togs upp märks bland annat kränkningar av de mänskliga rättigheterna, avsaknaden av ett oberoende rättssystem, politiskt våld utövat av Imbonerakure (ungdomsmilisen i det regerande partiet National Council for the Defence of Democracy–Forces for the Defence of Democracy – CNDD-FDD), inskränkandet av de medborgerliga rättigheterna och av yttrande- och mötesfriheten samt hot mot dissidenter, även inom det regerande partiet.

Trots att de intensifierade diskussionerna enligt artikel 8 hölls regelbundet och behandlade viktiga frågor visade Burundis reaktion i samtalen en systematisk minimering av de identifierade problemen och av de politiska risker som är förknippade med dem. Möjligheten till en politisk kris förblev ett allvarligt hot.

Det politiska våldet trappades upp efter tillkännagivandet den 25 april 2015 att presidenten Pierre Nkurunziza skulle ställa upp för en tredje mandatperiod. Hittills har krisen lett till över 120 dödsfall och tusentals sårade och tvingat över 190 000 människor att söka skydd i Tanzania, Uganda, Rwanda och Demokratiska republiken Kongo. Därigenom ökar risken för att våldet sprids till den omgivande regionen. Oppositionens demonstrationer har slagits ned hårdhänt, många mediekanaler har stängts av och användandet av våld för politiska syften har ökat generellt över hela det politiska spektrumet. Detta inbegrep ett misslyckat kuppförsök och fortgående attacker av väpnade grupper av olika övertygelser, senast mordet på general Adolphe Nshimirimana, mordförsöket på Pierre Claver Mbonimpa, en ledande människorättsförsvarare, och mordet den 15 augusti 2015 på överste Jean Bikomagu, en före detta arméchef.

Den nuvarande krisen är både en upptrappning av våldet och ett befästande av politiska ställningstaganden, i ett land som redan var bräckligt och splittrat och som systematiskt har underlåtit att säkerställa respekten för rättsstatsprincipen och tillämpningen av demokratiska principer.

Den negativ utvecklingen i Burundi tillspetsades inför parlaments- och presidentvalen i juni och juli. Myndigheterna lyckades inte leva upp till sina åtaganden att genomföra den färdplan för valen som överenskommits 2013, och valkommissionen (Ceni) har inte kunnat visa oberoende från regeringen. Mer allmänt har det politiska klimatet, särskilt när det gäller grundläggande friheter, inte möjliggjort en öppen och konkurrensutsatt valkamp. Beslutet att ändå genomföra valen fattades ensidigt trots att de rätta förutsättningarna uppenbarligen inte förelåg. Detta bidrog till att minska Burundis partners förtroende för valförhållandena, och till en utbredd bojkott av valet från oppositionspartiernas sida. Som svar på denna utveckling beslutade unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik/kommissionens vice ordförande (den höga representanten) den 28 maj 2015 efter samråd med EU:s chefsobservatör och ledamot av Europaparlamentet, David Martin, att tillfälligt upphäva Europeiska unionens valobservatörsuppdrag i Burundi. Valobservatörsuppdraget drogs sedan tillbaka definitivt den 29 juni 2015. Resonemanget bakom detta beslut var att valprocessen fortsatte att vara allvarligt störd av restriktioner för oberoende medier, övervåld mot demonstranter, trakasserier av oppositionspartierna och det civila samhället och bristande förtroende för valmyndigheterna.

Till följd av försämringen av den politiska situationen tog både Östafrikanska gemenskapen (EAC) och Afrikanska unionen initiativ för att dels underlätta en dialog inom Burundi som kan leda till politiskt samförstånd om vägen framåt, och dels lägga fram ett antal rekommendationer som, om de genomförts, skulle ha öppnat vägen för trovärdiga och inkluderande val. Tyvärr genomförde de burundiska myndigheterna inte Afrikanska unionens och Östafrikanska gemenskapens beslut och rekommendationer.

Den 28 juni beslutade Afrikanska unionen (AU) att vidta det exceptionella steget att inte tillhandahålla valobservatörer (ett beslut som ligger i linje med den kommuniké som Afrikanska unionens utrikes- och säkerhetspolitiska kommitté lade fram den 13 juni 2015), och noterade att förutsättningarna för fria, rättvisa, öppna och trovärdiga val, i enlighet med de relevanta bestämmelserna i den afrikanska stadgan om demokrati, val och samhällsstyrning, inte var uppfyllda.

EAC:s valobservatörsuppdrag övervakade presidentvalet och konstaterade i sitt preliminära uttalande av den 23 juli att valprocessen inte uppfyllde principerna och normerna för fria, rättvisa, fredliga, öppna och trovärdiga val som anges i olika internationella och kontinentala principer eller i EAC:s egna principer för valövervakning och utvärdering.

FN:s valobservatörsuppdrag i Burundi (Menub) övervakade också valprocessen från och med januari 2015, i enlighet med säkerhetsrådets resolution 2137 från 2014, och drog liknande slutsatser: i ett preliminärt yttrande av den 21 juli fastställde Menub att yttrande-, mötes och föreningsfriheterna, som är förutsättningar för att rösträtten ska kunna utövas i praktiken, fortfarande var allvarligt begränsade, att mediernas frihet var starkt inskränkt och att den allmänna situationen inte gagnade en inkluderande, fri och trovärdig valkampanj.

Den höga representanten utfärdade den 23 juli 2015 ett uttalande på EU:s vägnar om att EU skulle inleda förfaranden för att förbereda samråd enligt artikel 96, med syftet att se till att de burundiska myndigheterna vidtog de åtgärder som krävs för att lösa krisen. EU hade redan förvarnat om denna åtgärd i slutsatserna från rådets (utrikes frågor) möte av den 22 juni, där det angavs att ”EU erinrar om skyldigheterna enligt Cotonouavtalet när det gäller respekt för mänskliga rättigheter, demokratiska värderingar och rättsstatsprincipen, och möjligheten att inleda de samrådsförfaranden som fastställs i avtalet, bland annat i artikel 96. Beroende på hur Burundis regering reagerar på besluten från Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd och den kommande utvecklingen är EU berett att inleda dessa förfaranden, bland annat på området för utvecklingssamarbete, för att säkerställa att Burundi uppfyller dessa åtaganden.”

I artikel 9 i Cotonouavtalet fastställs de grundsatser på vilka partnerskapet bygger på, bland annat respekten för de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen. Dessa principer ligger också till grund för intern och internationell politik. På grundval av denna bestämmelse anser Europeiska kommissionen att det krävs en dialog med Burundis nya ledare. Den nuvarande situationen ger skäl att inleda samråd i enlighet med artiklarna 9 och 96 i Cotonouavtalet, med inriktning på följande:

1.Demokratiska principer (den politiska miljön och processen för genomförandet av val, rättssystemet, särskilda frågor som rör rättsstatsprincipen, bland annat hotelser och trakasserier, godtyckligt gripande och frihetsberövande). Denna aspekt skulle inkludera uppföljning, till stöd för besluten och AU:s och Östafrikanska gemenskapens främjande av ramarna för ett samförstånd om en demokratisk framtid i landet. Härvid bör hänsyn tas till de verksamheter som redan pågår, t.ex. utplacering av Afrikanska unionens människorättsobservatörer och militära observatörer, med stöd från EU-fonderna.

2.Mänskliga rättigheter (t.ex. grundläggande friheter, undvikande av oproportionellt våld mot demonstranter och avskaffande av tortyr).

Det övergripande syftet med en dialog om dessa frågor skulle vara att uppmuntra Burundi att förbinda sig att inom en fastställd tidsram vidta åtgärder inom kritiska områden som demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen, på grundval av de principer som anges i Arusha-avtalet.

Denna dialog skulle ge Burundis myndigheter möjlighet att redogöra för sina ståndpunkter i de frågor som tagits upp av EU. Kommissionen skulle därefter kunna besluta huruvida man, på grundval av detta, skulle kunna stödja landets ansträngningar att förbättra efterlevnaden av artikel 9 i Cotonouavtalet.

Kommissionen föreslår därför att rådet inbjuder Burundi till samråd i enlighet med artiklarna 9 och 96 i Cotonouavtalet. Ett utkast till skrivelse med detta innehåll bifogas detta förslag.

Kommissionen föreslår att samarbetsverksamhet som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden eller genom andra instrument i EU:s allmänna budget, och som för närvarande pågår, bör fortsätta under samrådsperioden, under förutsättning att de särskilda villkoren i finansieringsöverenskommelserna iakttas.