Under sin 31:a session (A 31) den 25 november–4 december 2019 ska IMO:s församling anta

Vid den 101:a sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC 101) noterade kommittén att man vid III 5 beslutat hänskjuta utkastet till ändringar av tillägg 8 (Riktlinjer för hamnstatskontrolltjänstemän om ISM-koden) och tillägg 11 (Riktlinjer för hamnstatskontrolltjänstemän om certifiering av sjömäns arbetstid och bemanningen på fartyg) till förfaranden för hamnstatskontroll 2017 (resolution A.1119(30)) till den 6:e sessionen i underkommittén för mänskliga faktorn, utbildning och vakthållning (Human Element, Training and Watch-keeping (HTW 6)) för teknisk översyn och rådgivning till III 6. Vid MSC 101 enades man om att det relevanta resultatet av HTW 6 skulle hänskjutas till III 6 för behandling vid utarbetandet av utkastet till församlingens resolution om förfaranden för hamnstatskontroll 2019. Kommittén godkände därefter att III 6 skulle rapportera resultatet av sitt arbete direkt till församlingens 31:a session (A 31) för antagande av den församlingen (se punkt 10.15.3 i IMO-dokument MSC 101/24).

Vid den 101:a sessionen i IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC 101) påminde man om att kommittén vid sin föregående session, efter att ha behandlat dokument MSC 100/19/4 som lämnats in av EU:s medlemsstater och kommissionen, som innehöll förslag till ändringar av resolution A.658(16) om användning och montering av reflexmaterial på livräddningsutrustning, hade godtagit att stryka ordet ”kolelektrodljusbåge” i punkt 4.10 och hade bett IMO-sekretariatet att utarbeta ett relevant utkast till församlingens resolution för godkännande vid MSC 101, så att det skulle kunna läggas fram för antagande till A 31 (se punkterna 19.14 och 19.15 i MSC 100/20). Det framfördes synpunkter om att om man strök begreppet skulle det kunna göra bestämmelsen alltför vag.

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG av den 23 april 2009 om hamnstatskontroll rör tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som använder unionens hamnar och framförs i vatten som lyder under medlemsstaternas jurisdiktion. Syftet med direktivet om hamnstatskontroll är att minska antalet undermåliga fartyg i vatten under medlemsstaternas jurisdiktion. Certifikat och dokument, inklusive loggböcker, kontrolleras av de tjänstemän som ansvarar för hamnstatskontroll. Det bör noteras att medlemsstaterna enligt direktivet om hamnstatskontroll ska tillämpa Paris MOU-riktlinjerna; direktivet innehåller däremot ingen hänvisning till IMO:s riktlinjer, som bygger på, men inte nödvändigtvis är desamma som, Paris MOU-riktlinjerna. Det finns därför EU-befogenhet på detta område, men den rättsliga effekten av IMO:s riktlinjer för hamnstatskontroll på EU:s lagstiftning är i bästa fall indirekt.

3.1.2.Tillämpning i det aktuella fallet

IMO-församlingen är ett organ som inrättats genom ett avtal, nämligen konventionen om Internationella sjöfartsorganisationen.

De akter som ska antas av IMO-församlingen utgör akter med rättslig verkan. De planerade akterna kan på ett avgörande sätt påverka innehållet i EU:s lagstiftning, närmare bestämt följande direktiv:

1.Direktiv 2009/45/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg. I artikel 6.2 a i) i det direktivet föreskrivs att nya passagerarfartyg i klass A till fullo ska uppfylla kraven i 1974 års Solas-konvention, i dess ändrade lydelse.

2.Direktiv 2009/16/EG om hamnstatskontroll. I artikel 15 i det direktivet krävs att medlemsstaterna ska säkerställa att deras inspektörer följer förfarandena och riktlinjerna i bilaga VI. Dessa riktlinjer fastställs i Paris MOU. Ändringar av IMO-förfarandena för hamnstatskontroll 2017 kan påverka utvecklingen av riktlinjerna för hamnstatskontroll och därmed påverka tillämpningen av det direktivet. Det bör noteras att IMO:s underkommitté III diskuterade ändringarna under dagordningspunkten ”Åtgärder för harmonisering av verksamhet och förfaranden i fråga om hamnstatskontroll i hela världen” (”Measures to harmonize port State control (PSC) activities and procedures world wide”).

3.Förordning (EG) nr 391/2009 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg. Riktlinjerna för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering (HSSC) är ett krav enligt den förordningen. I kriterium B 7. k i bilaga I anges följande:

”7. Den erkända organisationen ska säkerställa följande:

k) Att de lagstadgade besiktningar och inspektioner som krävs enligt det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering och som den erkända organisationen är bemyndigad att utföra, utförs i enlighet med bestämmelsen i bilagan och tillägget till IMO:s resolution A.948(23) om riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering.”.

Ändringar av riktlinjerna för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering skulle därför påverka EU-lagstiftningen genom tillämpningen av förordning (EG) nr 391/2009.

De planerade akterna varken kompletterar eller ändrar avtalets institutionella ram.

Den förfarandemässiga rättsliga grunden för det föreslagna beslutet är därför artikel 218.9 i EUF-fördraget.

3.2.Materiell rättslig grund

3.2.1.Principer

Den materiella rättsliga grunden för ett beslut enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget är främst beroende av syftet med och innehållet i den planerade akt avseende vilken en ståndpunkt intas på unionens vägnar. Om den planerade akten har två syften eller två beståndsdelar av vilka det ena syftet eller den ena beståndsdelen kan identifieras som det eller den huvudsakliga, medan det eller den andra endast är av underordnad betydelse, måste det beslut som antas enligt artikel 218.9 i EUF-fördraget ha en enda materiell rättslig grund, nämligen den som krävs med hänsyn till det huvudsakliga eller avgörande syftet eller den huvudsakliga eller avgörande beståndsdelen.

3.2.2.Tillämpning i det aktuella fallet

Den planerade aktens huvudsakliga syfte och innehåll avser sjöfart. Den materiella rättsliga grunden för förslaget till beslut är därför artikel 100.2 i EUF-fördraget.

3.3.Slutsats

Den rättsliga grunden för förslaget till beslut bör vara artikel 100.2 jämförd med artikel 218.9 i EUF-fördraget.

2019/0248 (NLE)

Förslag till