1. Hinder per tredjeland

I slutet av 2018 fanns det 425 aktiva handels- och investeringshinder i 59 tredjeländer registrerade i EU:s databas med information om marknadstillträde. Denna rekordsiffra bekräftar att den protektionism som drabbar de berörda aktörerna i EU fortsätter att öka. Samtidigt är den ett tecken på den ökande framgången för vårt partnerskap för marknadstillträde som ett forum dit våra berörda aktörer allt oftare vänder sig för att för att identifiera handelshinder. Databasen ger möjlighet att fördela de registrerade handelshindren per tredjeland, typ av åtgärd och sektor. Rapporten följer denna fördelning.

I det tredje avsnittet behandlas de verktyg som EU använder sig av i sin marknadstillträdesstrategi för att åtgärda dessa hinder och ges en översikt över de 35 hinder som undanröjts under 2018. Det innehåller även en mer detaljerad analys av några av de hinder med störst inverkan som undanröjts. Slutligen redovisas vilka ekonomiska vinster som partnerskapet för marknadstillträde lett till sedan början av denna kommissions mandatperiod, beräknade på grundval av ekonomisk modellering.

I det andra avsnittet ges en mer detaljerad analys av de nya hinder som rapporterats under 2018 (1 januari–31 december 2018), en beskrivning av specifika trender i olika länder och sektorer och en bedömning av vilka handelsflöden som potentiellt påverkas.

Rapportens första avsnitt innehåller en genomgång av de sammanlagt 425 aktiva handels- och investeringshindren och de 45 nya hinder som konstaterats 2018 (enligt vad som rapporterats av kommissionen och registrerats i EU:s databas med information om marknadstillträde) . Hindren analyseras både kvantitativt och kvalitativt, fördelat per land, typ av hinder och sektor.

I denna nionde upplaga av rapporten om hinder för handel och investeringar görs en genomgång både av nya hinder som EU:s företag mött under 2018 och av de hinder som försvunnit för dem under året tack vare partnerskapet för marknadstillträde (ett samarbetsforum för kommissionen, medlemsstaterna och EU:s näringsliv). Detta partnerskap styrs drivs av och för de berörda aktörerna. Det har till syfte att identifiera vilka hinder som finns för EU:s företag i tredjeländer och att utforma – och genomföra – en gemensam strategi för att undanröja dessa hinder.

Om man jämför dessa siffror med siffrorna för 2017 tyder det faktum att Kina (tio nya hinder förra året) och Indien (tre nya hinder förra året) fortfarande finns kvar på en negativ utveckling. Det bör även nämnas att även Algeriet togs upp i förra årets rapport som en del av spridningseffekten i södra Medelhavsområdet. De fem nya hindren under 2018 förefaller bekräfta denna tendens.

1. Nya hinder som rapporterats 2018 per tredjeland

Totalt sett registrerades 45 nya hinder i 23 tredjeländer under 2018, vilket är ungefär en tredjedel färre än de 67 nya hinder som rapporterades under 2017. De uppskattade ekonomiska konsekvenserna av de hinder som rapporterades 2018 är dock betydligt högre än för förra årets hinder.EU:s exportörer har mött allt mer komplicerade och systemrelaterade hinder på de större marknaderna, vilket bekräftar att utvecklingen går mot en ökad protektionism såsom påpekats i de två föregående rapporterna.

2. Hinder per typ av åtgärd

I tabell II visas de handelsflöden som påverkas för alla de 23 partnerländer som införde nya hinder under 2018. Bedömningen av de ekonomiska effekterna av de nya hindren för marknadstillträde motsvarar i alla fall eventuellt inte till fullo hindrens verkliga effekt. Detta kan vara fallet när det gäller tjänstehinder eller hinder av en horisontell art, vilka är svåra att kvantifiera, och när det gäller begränsningar som överlappar varandra för samma produkter.

Diagram 4 visar även att Kina, Förenta staterna, Indien och Algeriet är de länder som kommer högst upp – om än i olika ordning – både vad gäller antal nya hinder som registrerats under 2018 och storleken på de handelsflöden för EU28 som påverkas av de nya hindren. Dessa fyra partner svarar för 81 procent (41,8 miljarder euro) av all EU28-handel under 2018 som påverkas och 40 procent av de nya hinder som registrerats (18).

Diagram 6: Sektoriell fördelning av de handels- och investeringshinder som rapporterats under 2018 (antal hinder)

Flest nya hinder rapporterades inom sektorerna vin och sprit (9) och jordbruk och fiske (8). Dessutom registrerades totalt 10 hinder som var antingen helt horisontella hinder (5) eller sektorsövergripande begränsningar som påverkade flera olika näringsgrenar (5). Kosmetiksektorn och fordonssektorn drabbades av 4 respektive 3 nya hinder, under det att läkemedelssektorn och textil- och lädersektorn mötte 2 nya hinder vardera under 2018. Flera andra sektorer påverkades dessutom var och en av ett nytt handelshinder, dvs. sektorerna IKT, keramik och glas, järn, stål och icke-järnmetaller, mineralprodukter, papper, trä och massa samt plast och ädelmetaller.

De nya hinder som rapporterats under 2018 påverkade EU:s handel inom 13 specifika ekonomiska sektorer. Det rörde sig även om horisontella eller sektorsövergripande hinder som påverkade flera olika områden.

3. Nya hinder som rapporterats under 2018 per sektor

Diagram 5: Fördelning av de nya handels- och investeringshinder som rapporterats under 2018 per typ (antal åtgärder)

Om man ser till fördelningen av de nya hindren per typ av åtgärd framgår det att fördelningen mellan hinder bakom gränsen (23) och hinder vid gränsen (22) är ganska jämn, vilket visar att tredjeländer fortsätter att använda sig av båda typen av begränsningar.

2. Nya hinder som rapporterats under 2018 per typ av åtgärd

Kina har även ändrat sina saltmonopolregler genom åtgärder som offentliggjordes i december 2017 och maj 2018. Detta har lett till att all saltimport har stoppats av den kinesiska tullen och enligt reglerna får endast utsedda grossistföretag för salt sälja salt till detaljhandeln i Kina. Det är oklart om utländska företag kan utses till grossistföretag.

Såsom angavs redan i förra årets rapport har Kina infört olika handelsbegränsande åtgärder inom högteknologiska sektorer, vilka dessutom åtföljts av övergripande industripolitiska överväganden och olika handelssnedvridningar inom ramen för ”Made in China 2025”-strategin. Under 2018 fortsatte Kina att införa nya genomförandeåtgärder på IKT-området utöver det dussintal som redan finns i syfte att genomföra den cybersäkerhetslag som trädde i kraft den 1 juni 2017 i praktiken. Som ett led i detta inledde ministeriet för allmän säkerhet i juni 2018 ett offentligt samråd om utkastet till förordningen om klassificering av skyddet när det gäller cybersäkerhet (klassificering av nätverk som innebär att skyddet måste vara högre i nätverk som är mer kritiska) även kallat ordningen för cyberskydd på olika nivåer, vilken kan komma att ersätta den ursprungliga ordningen för skydd på olika nivåer från 2007. Syftet med dessa bestämmelser är att klassificera alla informationssystem efter säkerhetsnivå. Beroende på hur känsligt ett system är kan utländska företag uteslutas från vissa marknadssegment. Rent generellt är det ett problem att utkastet lämnar ett betydande tolkningsutrymme eftersom det inte innehåller några definitioner av de centrala begreppen. Dessutom kan bevisbördan för företagen komma att öka även i tillämpningar med låg risk, fler tillämpningar kan felaktigen komma att hamna i högre riskkategorier och onödiga provnings- och certifieringskrav kan komma att tillämpas för krypteringstillämpningar. Åtgärderna medför även problem ur ett immaterialrättsligt perspektiv. Till sist är det att märka att det problem som finns sedan länge med att problemet med att få tillgång till relevanta kinesiska standardiseringsorgan (arbetsgrupp 3 i den tekniska kommittén TC 260 och den tekniska standardiseringskommittén för cybersäkerhet) har blivit alltmer akut på grund av ordningen för cyberskydd på olika nivåer, eftersom det finns en koppling till de standarder som utvecklas av dessa organ. Detta enda hinder kan få en betydande inverkan på EU:s export: de handelsflöden som påverkas när det gäller IKT- och elektroniksektorerna beräknas ha ett värde av 24,9 miljarder euro – och denna åtgärd kan även få betydande konsekvenser för EU:s investeringar i Kina och inte bara inverka på IKT-sektorn utan även på flera andra högteknologiska sektorer.

Mot denna bakgrund införde Kina fyra nya hinder under 2018 och bekräftar därmed trenden från förra året då tio nya hinder registrerades. Detta är en utveckling har lett till att Kina nu är EU:s mest handelsbegränsande partner med totalt 37 hinder. Sammantaget kan dessa fyra nya hinder påverka EU:s export med upp till 25,7 miljarder euro.

Situationen är som mest komplicerad när det gäller förbindelserna mellan EU och Kina. Samtidigt som Kina är en viktig marknad för EU:s företag har våra bilaterala handelsförbindelser i åratal i betydande utsträckning påverkats av en mängd handelssnedvridningar och hinder för marknadstillträde, vilka omfattar olika systemrelaterade problem såsom omfattande subventioner, krav på tekniköverföring, överskottskapacitet inom traditionella sektorer som stål och aluminium – samt i allt större utsträckning även inom högteknologiska sektorer (Made in China 2025) – eller omotiverade bestämmelser på området cybersäkerhet och kryptering.

I detta kapitel analyseras de nya handelshindren i de handelspartner för vilka det registrerats minst 4 handelshinder under 2018 och som svarar för den absolut största delen av de handelsflöden som potentiellt påverkas för EU:s del (81 procent), dvs. Kina, Förenta staterna, Indien och Algeriet.

Diagram 7: EU28-handelsflöden som påverkas av de hinder som rapporterats under 2018 (per sektor) (procent av de påverkade handelsflödena)

Även om antalet åtgärder är en viktig indikator ger en analys av hur stor den handel är som påverkas ännu bättre information om hur tungt varje hinder verkligen väger. Såsom framgår av diagram 7 var ungefär 97 procent [97 procent] av den påverkade handeln att hänföra till industrisektorer, varvid hinder inom endast tre sektorer (IKT, järn, stål och icke-järnmetaller och ädelmetaller) svarar för 72 procent av all export från EU28 som påverkas av nya rapporterade hinder.

Såsom framhålls i den nya ”En EU-strategi för Indien” sätter EU värde på sitt strategiska partnerskap med Indien och är fullt medvetet om vilken outnyttjad potential som finns i de bilaterala ekonomiska förbindelserna och handelsförbindelserna och om den ömsesidiga nyttan av dessa förbindelser. EU är således fast beslutet att samarbeta med Indien i en konstruktiv anda för att främja ett bättre företagsklimat, ett förbättrat och rättvist marknadstillträde och investeringsskydd. EU har i detta sammanhang konsekvent vidtagit åtgärder och kommer också att fortsätta att bevaka utvecklingen i syfte att åtgärda både nya och gamla hinder i Indien. EU och Indien för regelbundet en bilateral dialog som syftar till att åtgärda handelshinder inom ramen för underkommittén för handel EU–Indien och de specialiserade arbetsgrupperna inom denna, t.ex. för sanitära och fytosanitära frågor och för tekniska handelshinder. Detta är emellertid en gradvis process och förra året nådde man endast begränsade resultat när det gäller problemen för EU. De svårigheter som EU:s exportörer möter och bristen på framsteg när det gäller att hitta lösningar på dessa förefaller sammanhänga med det faktum att den indiska regeringen har som ekonomisk prioritering att omvandla landet till ett tillverkningscentrum genom initiativet ”Make in India” som har till syfte att attrahera utländska investeringar och inte att prioritera ekonomisk öppenhet.

På den positiva sidan är det att märka att ett av de nya hinder som rapporterades under 2018 rörande obligatoriska veterinärintyg vid import av lädervaror redan delvis har undanröjts och tas upp i avsnittet om undanröjda hinder i denna rapport.

Förutom de höga tullar och skatter som finns sedan länge inom fordonssektorn har Indien dessutom under årens lopp infört över 1 000 nya landspecifika normer, varav alltfler avviker från de internationellt erkända normerna. Sammantaget gör dessa åtgärder att de europeiska tillverkarna inte kan konkurrera med de lokala tillverkarna på lika villkor och de handelsflöden som berörd är i dagsläget värda upp till 144 miljoner euro – ett belopp som är förhållandevis lågt för en sektor där EU-exporten traditionellt sett är stor och därmed utgör en illustration på hur begränsat marknadstillträde EU:s företag för närvarande har till denna viktiga sektor.

I detta sammanhang registrerades 5 nya handelshinder under 2018, vilket gör att antalet handelshinder nu uppgår till totalt sett 25 stycken för Indiens del. Ett av dessa hinder åtgärdades visserligen delvis under 2018, men de 4 andra som kvarstår berör export från EU till ett värde av 6,5 miljarder euro.

Under 2018 fortsatte Indien att agera protektionistiskt och hindren för importen från EU kvarstod eller till och med ökade i viss grad. Det rör sig om prohibitiva importtullar på varor i viktiga sektorer, fytosanitära begränsningar för jordbruksimporten och en ökning av antalet handelshinder i olika former såsom t.ex. avvikelser från internationellt erkända normer. Andra svårigheter som aktörer från EU möter sammanhänger med krav på lokalt innehåll vid offentliga upphandlingar och avsaknaden av ett regelverk på området skydd av utländska investeringar.

Det långvariga problemet med den omotiverade förseningen av offentliggörandet av det slutliga beslutet om att tillåta åtta av EU:s medlemsstater (Belgien, Nederländerna, Frankrike, Italien, Spanien, Tyskland, Portugal och Polen) att exportera äpplen och päron till Förenta staterna har ännu inte lösts och bör särskilt uppmärksammas. Ansökan har varit under behandling sedan 2008 och offentliggörandet av det slutliga beslutet om att tillåta denna handel har skjutits upp på ett orimligt sätt trots att det inte finns några sanitära eller fytosanitära skäl härför.

Slutligen undanröjdes ett hinder som införts under 2018 inom ramen för formaldehydlagen som fastställer normer för formaldehydutsläpp från inhemskt tillverkade och importerade träkompositprodukter. Problemet bestod i att datumet för efterlevnad sattes till tidigare än vad som ursprungligen meddelats (juni 2018 istället för december 2018). Detta ledde till att EU-företag frågade sig vad den kortare tidsfristen skulle kunna få för konsekvenser, särskilt för varusändningar som redan var på väg till Förenta staterna. Efter det att EU gjort démarcher till de amerikanska myndigheterna (bl.a. En skrivelse till den amerikanska miljövårdsmyndigheten) och samrått med aktörer i EU kunde det bekräftas att frågan lösts, eftersom den amerikanska tullen inte kvarhållit några varusändningar.

Till de andra handelshinder som Förenta staterna nyligen infört utanför ramarna för det gemensamma uttalandet hör för det första två specifika bestämmelser i US Tax Cuts and Jobs Act 2017 (lagen om skattesänkningar och jobbskapande), dvs. skatten för att förhindra urholkning av skattebasen och skatteflykt (BEAT) (som har vissa diskriminerande inslag) och skattelättnaden för utländska inkomster från immateriella tillgångar (FDII) som kan innebära en förbjuden subvention. EU befarar att dessa två bestämmelser kan få negativa verkningar för europeiska företag (bl.a. banker och försäkringsbolag) och har därför tagit upp dem på politisk och teknisk nivå med sin amerikanska motpart.

Handelsspänningarna mellan EU och Förenta staterna ökade under 2018 i och med att Förenta staterna införde 4 nya handelshinder och därmed nådde upp till totalt sett 23 handelshinder. Ett av dessa hinder undanröjdes visserligen under 2018, men de tre andra som kvarstår berör export från EU till ett värde av 6,8 miljarder euro.

Verktyg 2: Tvistlösning Förutom det ordinarie arbetet i WTO:s kommittéer har kommissionen även varit mycket aktiv även på andra sätt på tvistlösningsområdet. Under 2018 inledde EU två nya WTO-tvister, dels en tvist rörde Förenta staternas stål- och aluminiumåtgärder (DS548), dels en tvist med Kina om dess åtgärder rörande tekniköverföring (DS549). EU inledde även ett efterlevnadsförfarande när det gäller Rysslands åtgärder rörande import av grisar (i DS 475). Vidare har EU även sett till att tredjeländer efterlever WTO-utslag på ett korrekt sätt. Detta gäller till exempel Ryssland i tvisten rörande tullbehandlingen av vissa varor (DS485) och antidumpningsåtgärderna på lätta motorfordon (DS479) och Kina i den tredje tvisten rörande råmaterial (Råmaterial III, DS 509). WTO avgav även ett slutligt utslag i EU:s tvist med Brasilien om omfattande importsubstitutionsåtgärder och bekräftade EU:s position att dessa åtgärder strider mot WTO:s regler. EU följer nu uppmärksamt situationen för att se till att dessa utslag verkligen efterlevs på ett korrekt sätt.

Företagen i EU kan rapportera handels- och investeringshinder till kommissionen via flera olika kanaler. Så snart ett hinder identifierats tar kommissionen hjälp av den stora uppsättning verktyg den förfogar över för att åtgärda handelshinder.

Att undanröja handelshinder har blivit en viktig uppgift för kommissionen mot bakgrund av den ökande protektionismen världen över. För detta ändamål har EU stärkt sin marknadstillträdesstrategi, förbättrat samordningen mellan EU-institutionerna och olika aktörer, förbättrat prioriteringen av hindren och förbättrat sin kommunikation och sin information i kunskapshöjande syfte. Dessa insatser ledde till att 23 hinder undanröjdes 2015, att 20 hinder undanröjdes 2016, att man kom upp till rekordet 45 åtgärdade hinder 2017 och till att 35 hinder undanröjdes 2018. Totalt sett har 123 handelshinder undanröjts under denna kommissions mandatperiod. Detta resultat återspeglar att man i ökade utsträckning prioriterat genomförande och efterlevnad mot bakgrund av dagens ökade internationella handelsutbyte. De olika delarna i vår marknadstillträdesstrategi fungerar även som ett varningssystem som hjälper oss att förhindra hinder redan innan de uppstår.

I detta kapitel analyseras 35 hinder som helt eller delvis undanröjdes i 25 olika tredjeländer under 2018 samt beskrivs EU-kommissionens strategi för att åtgärda handels- och investeringshinder.

Såsom redan nämnts har ett av de nya hinder som infördes 2018 redan undanröjts. Det innebar att de algeriska myndigheterna begärde att importörer skulle visa upp ett officiellt intyg om fri rörlighet utfärdat i ursprungslandet. Det angavs inte vilken myndighet som skulle utfärda intyget och åtgärden genomfördes inte alltid på ett konsekvent sätt i praktiken, vilket skapade en situation med osäkerhet om rättsläget för aktörerna som potentiell kunde få verkningar för all import från alla EU:s medlemsstater. Vid ett möte i den nyinrättade handelskontaktgruppen EU–Algeriet i Alger i april 201, och tack vare bidragen från aktörer i EU inom ramen för vårt partnerskap för marknadstillträde, överlämnade kommissionen till Algeriet en mall för ett formulär som skulle kunna utfärdas av alla EU-medlemsstaters handelskammare. I maj 2018 bekräftade de algeriska myndigheterna officiellt att det föreslagna formuläret godtagits, vilket gjorde att alla EU-exportörer nu kunde uppfylla kravet. Även om detta var en positiv utveckling i sig var situationen när det gäller marknadstillträdet för EU-företag totalt sett fortfarande mycket problematisk, eftersom de kvarvarande hindren både var många till sitt antal och hade betydande verkningar.

EU har tagit upp de många olika befintliga och nyinförda handelsbegränsande åtgärderna i alla möjliga forum med de algeriska myndigheterna (t.ex. associeringsrådet, associeringskommittén, underkommittén för handel och andra relevanta underkommittéer). Dessutom har det inrättats en arbetsgrupp på hög nivå under 2018 där man ska diskutera dessa frågor i syfte att finna en ömsesidigt godtagbar lösning inom ramen för associeringsavtalet EU–Algeriet. Trots dessa ansträngningar har Algeriet fortsatt att agera unilateralt genom att införa handelshinder. Landet har blivit en av EU:s mest problematiska handelspartner när det gäller marknadstillträde. Kommissionen kommer att göra allt den kan för att åtgärda denna situation.

Dessutom drabbades europeiska rederier hårt av två nya åtgärder som infördes under 2018. För det första infördes momsplikt från och med den 1 januari 2018. Tjänster som tillhandahålls av transportfartyg och som avser deras last omfattas numera av moms på 19 %. I motsats till algeriska rederier – som omfattas av en moms på 0 % i Europeiska unionens medlemsstater – kan de europeiska rederierna inte få denna moms återbetald. För det andra utsågs de algeriska tullmyndigheterna genom ett nytt cirkulär till att från och med den 20 maj 2018 vara behörig myndighet när det gäller att, på slumpmässig basis, bestämma vid vilken inlandsterminal ett fartyg ska lossa sina varor i Algers hamn. Detta cirkulär har vållat europeiska rederier stora problem både driftsmässigt, rättsligt och ekonomiskt.

För det första införde Algeriet ett tillfälligt importförbud för 851 produkter inom 45 produktfamiljer genom budgetlagen och ett därmed sammanhängande genomförandedekret som antogs den 7 januari 2018. Detta importförbud utökades i maj till att omfatta 877 produkter (och under 2019 tillkom ytterligare ändringar av denna åtgärd). Genom 2018 års budgetlag infördes även en betydande höjning av importtullarna för 129 tullpositioner. Denna höjning berör produkter som är viktiga för europeiska exportörer, t.ex. komponenter till telefoner, modem, kablar och elektriska apparater, och ledde till tullar på upp till 60 %.

Förutom en lång rad hinder som funnits länge och som hindrar exporten från EU, och trots den konstruktiva dialog som EU kontinuerligt fört med landet, så införde Algeriet dessutom fem nya hinder 2018, vilka var knutna främst till Indien bland alla EU:s handelspartner. Även om ett av dessa hinder undanröjdes under 2018, hade dessa hinder sammantaget fortfarande ändå en mycket stor inverkan i och med att de berörde export från EU till ett värde av upp till 2,7 miljarder euro.

Den utveckling mot en alltmer ökande protektionism som konstaterades för Medelhavsområdet i 2017 års upplaga av denna rapport fortsatte även under 2018. Det totala antalet handels- och investeringshinder i regionen (Algeriet, Egypten, Israel, Libanon, Marocko och Tunisien) har ökat och uppgår nu till 36 stycken Algeriet svarar för flest antal hinder (10) och därefter kommer Egypten (8) och Israel (6).

Nästan en tredjedel av de åtgärder vid gränsen som undanröjdes under 2018 avser sanitära och fytosanitära frågor inom jordbruks- och fiskerisektorn. Övriga åtgärdade hinder påverkade EU:s företag i form av tullar, administrativa tullförfaranden, exportavgifter och exportförbud. Under 2018 undanröjdes även ett hinder inom tjänstehandeln.

2. Undanröjda hinder 2018 per typ av åtgärd

Diagram 8: Geografisk fördelning av de hinder som undanröjdes under 2018 (*–G20-länder)

I diagram 8 visas de tredjeländer där hinder undanröjts. Egypten kommer högst upp med tre undanröjda hinder 2018 och därefter kommer Brasilien, Turkiet, Argentina, Kina, Sydkorea, Indien, Algeriet och Ryssland (två hinder vardera). Dessutom undanröjdes ytterligare 16 handelshinder för europeiska företag i 16 andra tredjeländer under 2018.

1. Undanröjda hinder 2018 per tredjeland

Tack vare de gemensamma insatserna från alla aktörer i vårt partnerskap för marknadstillträde har totalt 35 hinder helt eller delvis kunnat undanröjas under 2018 i 25 olika länder och inom huvudsakligen 8 ekonomiska sektorer samt även horisontellt. Om man ser till alla kvantifierbara hinder berörde de handelshinder som undanröjdes 2018 EU-export till ett värde av 7,8 miljarder euro för EU28.

B. ÖVERSIKT ÖVER HINDER SOM UNDANRÖJTS UNDER 2018

Diagram 9: Fördelning av de hinder som undanröjts under 2018 per typ av åtgärd (antal åtgärder)

3. Undanröjda hinder 2018 per sektor

I diagram 10 ges en översikt över antalet undanröjda hinder inom de olika ekonomiska sektorerna. Jordbruks- och fiskerisektorn var den sektor som uppvisade flest antal undanröjda hinder (10) och därefter kommer fordonssektorn med fem undanröjda hinder. Textil- och lädersektorn och vin- och spritsektorn svarade för fyra undanröjda hinder vardera. Dessutom åtgärdades totalt 8 hinder som var antingen helt horisontella hinder (4) eller påverkade flera olika näringsgrenar (4). Ett enstaka hinder löstes i kosmetiksektorn respektive mineralproduktsektorn, samtidigt som hinder delvis undanröjdes i flygplansdelsektorn respektive IKT-sektorn.

Diagram 10: Sektoriell fördelning av de hinder som undanröjts under 2018 enligt registreringen i databasen med information om tillträde till marknaderna (antal hinder)

I diagram 11 visas, beräknat på grundval av påverkade handelsflöden, vilken ekonomisk tyngd de undanröjda hindren har per sektor. Det framgår av detta att undanröjandet under 2018 främst haft positiva verkningar för EU:s export inom fordonssektorn, vilken svara för 32 procent av de totala potentiellt påverkade handelsflödena. Även vin- och spritsektorn (17 procent) och kosmetiksektorn (16 procent) har dragit stor fördel av undanröjandet av hinder. Totalt sett svarade industrisektorerna för 83 procent av den ekonomiska vinsten av de undanröjda hindren, under det att jordbruks- och fiskerisektorn svarade för 17 procent.

Diagram 11: EU28-handelsflöden som påverkas av de hinder som undanröjts under 2018 per sektor (i procent av de påverkade handelsflödena)

C. KVALITATIV ANALYS AV DE HINDER SOM UNDANRÖJTS UNDER 2018

I detta kapitel görs en mer detaljerad analys av ett utvalt antal hinder som kunde åtgärdas tack vare det förstärkta partnerskapet för marknadstillträde. I motstats till förra året, då den kvalitativa analysen var inriktad på de partner som hade flest undanröjda hinder , ligger tyngdpunkten i år i stället på de länder där de undanröjda hindren har de största potentiellt påverkade handelsflödena. Detta betyder att vi kommer att analysera hur väl EU har lyckats åtgärda hindren i följande partnerländer: Ryssland, Kina, Förenade Arabemiraten, Egypten, Japan, Indien och Sydkorea. Dessa sju partner svara för 93 procent av de handelsflöden som potentiellt påverkas av de hinder som undanröjdes under 2018.

1. Ryssland

Såsom förklaras i kapitel I har utvecklingen varit negativ allmänt sett när det gäller marknadstillträdet i Ryssland med tanke på att EU:s exportörer här möter det näst högsta totala antalet hinder (34) och att landet också fortsatte med sin importsubstitutionspolitik under året med hjälp av en rad olika metoder. Till exempel har hinder som rapporterades under tidigare år såsom begränsningar för sjöfartsverksamhet i Arktis och exportkvoter för björkstockar börjat ge effekt för EU-aktörer under 2018. Dessutom är det att märka att situationen förvärrades ytterligare när det gäller ett befintligt hinder, dvs. märkningskrav, vilka utvidgades till att omfatta ytterligare produkter såsom elektronik.

Även om flera åtgärder kan ifrågasättas när det gäller deras förenlighet med Rysslands internationella åtaganden – och EU har också använt sig av relevanta internationella forum för att invända mot dem – har de ändå inte visat sig vara till nytta för att förbättra Rysslands konkurrenskraft eller dess förmåga att attrahera utländska investeringar. De har tvärtom i stället bidragit bl.a. till att hindra handeln mellan EU och Ryssland från att öka.

I denna problematiska handelsmiljö har EU satt in sina mest kraftfulla verktyg, vilket gav mycket goda resultat under 2018 bl.a. genom att man lyckades säkerställa ett korrekt genomförande i Ryssland av två WTO-avgöranden som rör EU-export till ett värde av ungefär 1,8 miljarder euro. Detta motsvarar 23 procent av den EU-export som påverkas av de 35 åtgärder som undanröjdes totalt sett under 2018.

Det ena av dessa ärenden handlade om ett hinder som påverkar flera olika näringsgrenar där Ryssland till fulla nu har genomfört WTO-avgörandet i en tullrelaterad tvist (DS485). En andra tvist med Ryssland rörande tullar (ytterligare tullpositioner av intresse för EU) började förberedas under 2017 på grundval av panelens slutsatser i DS485. Tack vare de bilaterala diskussioner som fördes med Ryssland i slutet av 2017 och början av 2018 behövde man dock inte inleda någon tvist, eftersom Ryssland till fullo åtgärdade alla brister i överensstämmelse när det gäller de berörda tullpositionerna. Detta är ett bra exempel på hur kommissionens samordande insatser lett till konkreta resultat utan att man verkligen behövt inleda en tvist i WTO.

Den tvist som EU inledde när det gäller fordonssektorn rörande de antidumpningsåtgärder som tillämpades på lätta motorfordon (DS479) från Tyskland och Italien har lett till ett positivt resultat i och med att de åtgärder som löpte ut i mitten av 2018 inte har förlängts.