[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 7.3.2007

KOM(2007) 86 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN

Lägesrapport om kommissionens handlingsplan för en integrerad ram för intern kontroll

{SEK(2007) 311}

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN

Lägesrapport om kommissionens handlingsplan för en integrerad ram för intern kontroll

Del 1: Viktiga budskap

Kommissionens ambitiösa handlingsplan för en integrerad ram för intern kontroll antogs i januari 2006[1] och utarbetades enligt Europeiska revisionsrättens rekommendationer (revisionsrättens yttrande nr 2/2004[2]). I handlingsplanen framhålls att kommissionen är fast besluten att förbättra den ekonomiska förvaltningen och införa en effektivare ram för kontrollerna. Handlingsplanen behandlar inte alla frågor som rör kommissionens interna kontroller, utan snarare brister i själva ramen. Under 2006 gjordes andra viktiga framsteg med de interna kontrollerna. Kommissionen antog bland annat den sammanfattande rapporten om kommissionens verksamhet och tog därmed fullt politiskt ansar för sina generaldirektörers och chefers förvaltning, med utgångspunkt i deras förklaringar och reservationer i de årliga verksamhetsrapporterna.

Ett år efter det att handlingsplanen antogs har det blivit dags att utvärdera framstegen och justera insatserna på vissa områden. I den första delen av den här rapporten går vi igenom framstegen. Närmare detaljer om de ursprungliga 16 åtgärderna ges i den andra delen av rapporten, och en sammanfattning av fullgörandet ges i bilagan.

Kommissionen har gjort konkreta framsteg med handlingsplanen

Följande åtgärder har vidtagits under föregående år:

- Bättre bedömning av förvaltnings- och kontrollsystemen för strukturfonderna. En bedömning har gjorts av medlemsstaternas kontroller, indikatorer på laglighet och oegentligheter. Detta kommer att bidra till den övergripande analysen av kontrollerna och vilken grad av försäkran de ger.

- Bättre definierat och delegerat kontrollansvar vid delad förvaltning. Bestämmelserna om jordbruket och strukturåtgärderna 2007-2013 innehåller flera klausuler som skall ge mer tillförlitliga ramar för kontrollerna och definiera medlemsstaternas ansvar för revisionsförklaringarna bättre. Bland annat ställs skärpta krav på medlemsstaternas revisionsrapporter och samordningen av revisionsarbetet mellan generaldirektoraten som skall använda gemensamma system och rutiner. I två fall har förtroendekontrakt slutits om kvaliteten på de nationella kontrollsystemen, revisionsrutinerna och rapporteringen. När det gäller förvaltningsdeklarationer skall medlemsstaterna tillhandahålla sammanfattningar av tillgängliga revisioner och deklarationer enligt det interinstitutionella avtalet om budgetplanen och den nya budgetförordningen. På jordbruksområdet har de nya kraven redan inarbetats i sektorsbestämmelserna.

- Bättre tillsyn över utbetalande organ och attesterande organ vid delad förvaltning. På jordbruksområdet har de nya medlemsstaternas utbetalande organ godkänts efter anslutningen. Enligt de nya bestämmelser som skall tillämpas från och med budgetår 2007 skall alla utbetalande organ inom EU-27 kontrolleras genom fortlöpande tillsyn av utbetalande organen via de myndigheter som godkänner dem. De skall vart tredje år rapportera till kommissionen om denna tillsyn, tillsammans med uppgifter om huruvida de utbetalande organen även fortsättningsvis fullgör ackrediteringskriterierna. I fråga om strukturfonderna skall varje medlemsstat under nästa period godkänna förvaltnings- och kontrollsystemen, däribland förvaltningsmyndigheten och den attesterande myndigheten. Detta skall upprepas varje år genom ett yttrande från revisionsmyndigheten, som skall tillämpa en revisionsmetod som godkänts av kommissionen. På båda områdena får kommissionen, efter riskbedömning, utföra revision enligt ackrediteringskriterierna och vid behov ställa in finansieringen eller tillämpa finansiella korrigeringar.

- Bättre presentation av förklaringarna i generaldirektoratens årliga verksamhetsrapporter . Ett kort sammandrag har utarbetats för avdelningarnas årliga verksamhetsrapporter för 2006, för att införa en konsekvent uppställning av kontrollmetoder och underlag för förklaringarna. Kontrollmetoder, resultat, indikatorer på att transaktionerna är lagliga och korrekta och den övergripande tillförlitligheten på generaldirektoratens förklaringar bör gradvis standardiseras, för att ge ett bättre underlag för den övergripande revisionsförklaringen med reservationer vid behov.

- Stickprov enligt internationella normer. Genom ett nytt sätt att ta stickprov[3] försöker man inom ramen för sjätte ramprogrammet för forskning prioritera spårning och korrigering av systematiska fel hos stora stödmottagare, samtidigt som man får ett representativt urval av det underlag som skall kontrolleras.

- Kontroll av kostnadsberäkningar. För att lösa en felkälla i tidigare program har kommissionen utarbetat metoder för det sjunde ramprogrammet för forskning, för att kontrollera stödmottagarnas kostnadsberäkningar när projekten inleds. Syftet är att minska felkällor för genomsnittspriser.

- Obligatoriska rutiner för revisionsintyg. För att få genomgående kvalitet på revisionen har kommissionen utvecklat gemensamma rutiner för revisorer som kontrollerar utgifter inom ramen för det sjunde forskningsprogrammet.

- Samordning av revisionsnormer och spridning av riktlinjer och bästa praxis i fråga om strukturfonderna . Kommissionen har harmoniserat de stickprovsmetoder som medlemsstaterna skall använda under nästa programperiod och har utfärdat riktlinjer och promemorior om bästa praxis för kontroller av medlemsstaternas myndigheter, återvinning, krav på slutbetalningar och information till stödmottagarna.

- Förbättrat samarbete med nationella högre revisionsorgan . Kommissionen har försett de högre revisionsorganen med rapporter om utbetalningar som gjorts under 2005 i deras länder och har tagit bilaterala kontakter med flera revisionsorgan. Kontakterna kommer att fortsätta under 2007 för att undersöka hur kommissionen ytterligare kan underlätta de högre revisionsorganens arbete med gemenskapsfinansiering i medlemsstaterna[4] och hur kommissionen kan få goda försäkringar från detta arbete, samtidigt som organens oberoende respekteras.

Återstående frågor

Erfarenheterna av det första året av handlingsplanen har visat på ytterligare problem som måste lösas. Vissa av de föreslagna åtgärderna fick inte heller stöd från lagstiftaren. Därför föreslås vissa justeringar eller ändrade åtgärder:

- Bättre koppling mellan rimliga försäkringar och utbetalningar. Enligt lagstiftningen skall betalningar ställas in och finansiella korrigeringar eller återvinning ske vid behov. Enligt den hållning som beskrivs i den sammanfattande rapporten 2005 tillämpar kommissionen dessa bestämmelser och tydliggör alla reservationer till den övergripande revisionsförklaringen i de årliga verksamhetsrapporterna och anmäler dem även till budgetmyndigheten, vid behov tillsammans med uppgifter om sektor eller medlemsstat samt information om gjorda korrigeringar och återvinningar.

- Utredning av återvinningens omfattning. Under 2006 förtydligade revisionsrätten att den anser att återvinning är relevant för revisionsförklaringen. Revisionsrätten ansåg vidare att kommissionen och medlemsstaterna återvunnit ett alltför lågt belopp jämfört med den antagna övergripande felfrekvensen. För att hjälpa kommissionen att nå bättre resultat i fråga om återvinning införs ytterligare en delåtgärd för direkt centraliserad förvaltning. Avseende strukturfonderna skall återvinningen 2005 och 2006 jämföras med de fel som framkom vid kontrollerna.

- Rimliga kostnader för kontrollerna i förhållande till risken för fel. I den nya budgetförordningen valde lagstiftaren att inte införa begreppet ”godtagbar risk” (som är kopplat till kontrollernas kostnadseffektivitet). Kommissionen vill dock även i fortsättningen se till att kontrollerna används på ett kostnadseffektivt sätt och att kontrollernas kostnader är motiverade av den iakttagna felfrekvensen, avskräckande effekt eller andra kvalitativa fördelar. Arbete pågår för att fastställa hur mycket kontrollerna kostar på jordbruksområdet och strukturfonderna enligt en gemensam metod. När det gäller forskning håller man på att bedöma kontrollernas kostnader och ett pilotförsök som kompletterar åtgärd 10 kommer att inriktas på att utforma kontrollstrategier, däribland en utredning av ”rimlig säkerhet” och ”absolut säkerhet” och hur detta påverkar riskbedömningen.

- Enklare och tydligare bestämmelser. Svårigheten med att förenkla detaljbestämmelser om rätten till stöd och de långt framskridna förhandlingarna gjorde att man under programperioden 2007–2013 bara kunde göra begränsade förenklingar. I vissa sektorer kunde dock avsevärda förenklingar förhandlas fram i förväg, vilket minskar risken för fel i synnerhet vid delad förvaltning. Nu återstår att förenkla och förtydliga hur de nya bestämmelserna skall fungera i praktiken.

- Utbyte av revisionsuppgifter. Med utgångspunkt i det utbyte av revisionsuppgifter som redan äger rum i fråga om forskning och strukturfonderna kommer kommissionen att fortsätta undersöka hur man kan effektivisera utbytet av revisionsuppgifter, även uppgifter om planerad revision och resultat av systemrevision hos mottagare som finansieras via olika program.

DEL 2: NÄRMARE GENOMGÅNG AV SITUATIONEN OCH DEN VIDARE UTVECKLINGEN

FÖRENKLING OCH GEMENSAMMA KONTROLLPRINCIPER (ÅTGÄRD 1–4).

Åtgärd 1: Förenkla föreslagna bestämmelser för 2007–2013

När handlingsplanen antogs fanns begränsade möjligheter att ytterligare förenkla bestämmelserna för programperioden 2007–2013 utöver de bestämmelser som redan förhandlats fram. Trots att förenklingarna inte varit så omfattande som man hoppats, infördes på vissa områden bestämmelser för att minska antalet stödmottagare som oavsiktligt lämnar in felaktiga betalningsansökningar. Kommissionens avdelningar har nu bredare handlingsmarginaler för engångsutbetalningar, vilket minskar risken för oegentligheter. Modellerna för kostnadsredovisning och fastställande av stödberättigande kostnader har också förenklats för att minska risken för misstag. Tillförlitligheten i fråga om strukturfonderna bör också öka eftersom man använder ackreditering av de nationella systemen och kommissionen måste godkänna medlemsstaternas revisionsstrategier, samtidigt som förfarandena för att ställa in betalningar förenklats. Kommissionen antog i december 2006 en ny förordning som befäster och skärper kontrollerna och påföljderna inom området för landsbygdsutveckling. Vid indirekt centraliserad förvaltning av åtgärder för utbildning och kultur har möjligheten att göra korrigeringar ökat och krav ställs nu på att medlemsstaterna i förväg utfärdar en förklaring om de nationella organens kontrollsystem.

Åtgärd 2: Integrera gemensamma interna kontrollprinciper i förslaget till reviderad budgetförordning

Trots att lagstiftaren avvisade förslagen till ytterligare särskilda principer i budgetförordningen sägs i artikel 28a att ”Budgeten skall genomföras med en effektiv och ändamålsenlig intern kontroll (…)” som även omfattar ”adekvat riskhantering med avseende på riskerna för oegentligheter eller olagligheter i de underliggande transaktionerna”. Huvudsyftet, som var att i förordningen underbygga vissa grundläggande begrepp avseende ramen för de interna kontrollerna, har därför uppnåtts.

Åtgärd 3: Fastställa och harmonisera presentationen av kontrollstrategier och bevis som ger rimliga garantier

Kontrollstrategierna bör gradvis bli mer enhetliga, och arbetet inleddes med en enhetlig utformning av 2006 års verksamhetsrapporter om forskning och strukturfonderna. Utformningen omfattar en klar och tydlig presentation av vad förklaringarna bygger på och vilka resultat kontrollerna givit, bland annat i fråga om indikatorer på laglighet och korrekthet. Det kommer att dröja innan allt är enhetligt, men åtgärden väntas höja medvetenheten om kontrollstrukturerna och källor till försäkringar och kommer därmed att ringa in svagheter och möjligheter till förbättringar.

För att stärka kopplingen mellan rimlig säkerhet och utbetalningarna enligt den sammanfattande rapporten 2006 kommer kommissionen att utarbeta och till budgetmyndigheten översända klara och tydliga reservationer till den övergripande revisionsförklaringen, vid behov även per sektor eller medlemsstat, tillsammans med uppgifter om motsvarande finansiella korrigeringar eller inställda betalningar.

Åtgärd 4: Föra en dialog mellan institutionerna om risker som kan tolereras i samband med de underliggande transaktionerna

Handlingsplanen satte igång omfattande diskussioner om vilka risker som kan tolereras. I enlighet med revisionsrättens rekommendation om att den politiska acceptansen av riskerna uttryckligen borde anges, försökte kommissionen i lag fastställa det som ditintills varit underförstått i kontrollstrategierna. Lagstiftaren avvisade förslag till ändringar av budgetförordningen, men stödde kommissionens arbete med att fortsätta utreda begreppet. Kommissionen anser att det är mycket viktigt att den interinstitutionella dialogen om risker som kan tolereras fortsätter, och kommer att gå vidare i arbetet med utgångspunkt i åtgärd 10 och 11.

FÖRVALTNINGSDEKLARATIONER OCH REVISIONSFÖRKLARINGAR (ÅTGÄRD 5–8)

Åtgärd 5: Främja förvaltningsdeklarationer på operativ nivå och sammanfattande rapporter på nationell nivå

När det gäller delad förvaltning sägs i den omarbetade budgetförordningen, artikel 53b att ”Medlemsstaterna skall lägga fram en årlig sammanfattning på lämplig nationell nivå över tillgängliga revisioner och förklaringar”. Dessa sammanfattningar av revisioner och förklaringar kommer att lämnas in för första gången 2008. Visserligen faller de därför utanför handlingsplanens tidsram, men kommissionen kommer att använda resultaten av sina egna revisioner och kontroller för att bedöma kvaliteten på de årliga sammanfattningarna och förklaringarna för att se till att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt. Goda resultat kan ligga till grund för den övergripande revisionsförklaringen. Dåliga resultat kan leda till reservationer, inställda betalningar eller återvinning. Kommissionen kommer att följa framstegen på området och bedöma hur man på bästa sätt kan samarbeta med medlemsstaterna för att lämna löpande återkoppling om resultaten för den årliga planerings- och rapporteringscykeln.

Åtgärd 6: Undersöka värdet av förvaltningsdeklarationer när de inte avser delad och indirekt centraliserad förvaltning

Åtgärd 6a innebar att undersöka om förvaltningsdeklarationer skulle tillföra ett mervärde vid direkt centraliserad förvaltning och det verkade föga troligt att åtgärden skulle bli effektiv. Eftersom det inte finns några förmedlande organ som utför kontroller mellan kommissionen och den slutliga mottagaren skulle det inte vara kostnadseffektivt att begära ännu en förklaring från mottagaren, utöver alla övriga krav som ställs på den finansiella förvaltningen. Åtgärden har avlägsnats från handlingsplanen men problemet hanteras genom åtgärd 7, genom metodbeskrivningar.

Åtgärd 7: Främja bästa praxis för att öka kostnadseffektiviteten vid revisioner på projektnivå

Revisionsintyg planerades för det sjätte ramprogrammet för forskning för att öka tillförlitligheten i projektarbetet. Erfarenheterna visade dock att misstag som kommissionen kan upptäcka på plats ofta inte upptäcks av de revisorer som utfärdar intyg, främst därför att de inte är bekanta med de krav som ställs för stödberättigande.

För att se till att revision utförs på ett konsekvent sätt av alla revisorer som arbetar för kommissionen med sjunde ramprogrammet har gemensamma rutiner utarbetats – och de är obligatoriska för all revision. Därigenom får revisorn möjlighet att upptäcka och rapportera avvikelser, så att kommissionen kan dra slutsatser utifrån en bättre förståelse av eventuella oklarheter.

Vid indirekt centraliserad förvaltning skall medlemsstaterna enligt den rättsliga grunden för åtgärdsprogram avseende livslångt lärande och ungdom 2007-2013 tillhandahålla preliminära revisionsförklaringar och årliga revisionsförklaringar. Förlagor för förklaringarna har utarbetats och de nationella myndigheterna har fått riktlinjer. Arbetet med handlingsplanen för det sjunde ramprogrammet för forskning skall lösa en av de största felkällorna i föregående programperiod, nämligen att mottagarna använde genomsnittskostnader. För att minska felen har kommissionen utarbetat rutiner för att analysera kostnadsredovisningssystem och de bakomliggande kostnadsberäkningarna för att i förväg spåra systematiska fel. I viss mån motsvarar detta även syftet med åtgärd 6a, i och med att mottagarna blir medvetna om vikten av att fastställa en metod som är förenlig med avtalet, och kan användas för att förebygga framtida misstag.

Åtgärd 8: Underlätta ytterligare säkerhet genom de högsta revisionsorganen

Kommissionen har förbättrat samarbetet med de högsta revisionsorganen Kommissionen gick i bräschen genom att öka insynen och försåg alla medlemsstaterna med en rapport om utbetalningar från gemenskapens budget i deras land 2005. Med utgångspunkt i återkopplingen utarbetades en standardrapport med mer uttömmande uppgifter. Rapporter om 2006 års utbetalningar kommer inom kort att sändas till de högsta revisionsorganen.

Kommissionen anser att de löpande kontakterna innebär att åtgärden genomförts på ett framgångsrikt sätt och är ett stort framsteg mot bättre övergripande kontroller av den delade förvaltningen. Att de högsta revisionsorganen engagerar sig i olika nationella initiativ för nationella revisionsförklaringar kommer att ge välbehövlig uppmärksamhet åt förvaltningen av gemenskapsmedel i landet.

Ny delåtgärd: För att bygga vidare på åtgärden kommer kommissionen att fortsätta utveckla kontakterna med de högsta revisionsorganen för att se hur deras arbete kan användas för att öka tillförlitligheten i uppgifterna om hur programmen genomförts i medlemsstaten. Kommissionen kommer också att göra en fallstudie av de huvudfrågor som revisionsinstitutionerna ställs inför när de granskar gemenskapsutgifterna.

SAMORDNAD GRANSKNINGSMODELL: RESULTATDELNING OCH PRIORITERING AV LÖNSAMHETSASPEKTEN (ÅTGÄRD 9–11)

Åtgärd 9: Utveckla effektiva instrument för att dela revisions- och kontrollresultat samt en samordnad granskningsmodell

I och med det nya periodiserade redovisningssystemet 2005 kan kommissionen nu enklare samordna förvaltningsinformation som samlats in och lagrats i avdelningarnas lokala system. År 2006 infördes i den periodiserade redovisningen en modul avseende juridiska personer som gör det möjligt att mata in, söka i och följa upp revisionsuppgifter. Under 2007 kommer modulen att ersättas av en automatisk uppkoppling till avdelningarnas lokala system så att kommissionen kan få en överblick över revisionen av direkta mottagare, utan att behöva mata in uppgifterna manuellt. En uttömmande databas över revisionsverksamheten ger utrymme för bättre planering och riskförvaltning inom hela kommissionen.

Utbyte av revisionsuppgifter planeras också för övriga förvaltningsmodeller. När det gäller utbildning och kultur anges typen och nivån på kontrollerna i ett gemenskapsbeslut om kommissionens, medlemsstaternas respektive de nationella organens ansvar, utifrån en samordnad granskningsmodell. En särskild handledning för nationella organ anger i synnerhet vilken sorts och hur många kontroller som minst måste göras. Vid delad förvaltning har medlemsstaternas rapporter av revisionsresultat och kommissionens användning av dem stadigt ökat genom standardiserade uppställningar och bedömningar, inledande samordningsmöten och verktyg för att söka i databaserna.

Ny delåtgärd: För att kontrollera det inledande utbytet av uppgifter inom ramen för den periodiserade redovisningen kommer kommissionen att övervaka hur utbytet av förvaltningsredovisning om det sjätte ramprogrammet används. Syftet är att ta fram goda lösningar och bättre integrera uppgiftsdelningen i det övergripande kontrollarbetet.

Åtgärd 10: Beräkna och analysera kostnaderna för kontrollerna

Man har enats om en metod för kostnadsberäkning av kontrollerna vid delad förvaltning och en undersökning har inletts av jordbruksområdet och strukturfonderna. Avseende jordbruket deltar alla medlemsstater, medan de inledande åtgärderna för strukturfonderna berör Wales, Ungern och Portugal innan de utvidgas till övriga medlemsstater. Vid direkt förvaltning beräknar kommissionen hur mycket kontrollerna kostar genom pilotförsök vid två generaldirektorat (GD Utbildning och kultur samt GD Informationssamhället och medier).

Ny delåtgärd: För att undersöka kostnadseffektiviteten kommer kommissionen att utreda hur programmens utformning och kraven på stödberättigande påverkar kontrollkostnaderna och göra en ingående analys av risker som kan tolereras med utgångspunkt i praktiska exempel.

Åtgärd 11: Starta pilotprojekt om bedömning av fördelar

Fördelarna med kontrollerna kan vara ekonomiska (återvinning av felaktiga utbetalningar) eller kvalitativa (t.ex. när kontrollernas och påföljdernas avskräckande effekt gör att mottagaren bättre kontrollerar sina ansökningar om utbetalning). Det är dock svårt att bedöma den avskräckande effekten eftersom det inte finns någon kontrollgrupp där man kan jämföra de ekonomiska effekterna av ytterligare kontroller. Dessutom är det svårt att göra sektorsövergripande jämförelser av olika politikområden eftersom kontrollstrukturerna är olika.

Åtgärden inriktas därför på mätbara fördelar och syftar till att bedöma återvinningen under 2005 av felaktigt utbetalda belopp i program som förvaltas av GD Informationssamhället och medier och GD Utbildning och kultur. Arbetsmetoden gör att man troligen kommer att undervärdera de direkta fördelarna av kontrollerna, eftersom vissa program är fleråriga och misstag under år N kan upptäckas och återvinnas under kommande år. För att se om kostnaderna för kontrollerna är berättigade jämfört med de fel som upptäcks kommer en pilotundersökning att göras i frågan. Undersökningen avser både centraliserad direkt förvaltning och delad förvaltning och skall ge information om återvinning och finansiella korrigeringar under 2005 och om hur riskanalys kan användas för att utarbeta kontrollstrategier för fleråriga program. Även kvalitativa aspekter kommer att beaktas.

Ny delåtgärd: Att fastställa om återvinning och avskräckande system fungerar effektivt, genom att jämföra de belopp som återvanns 2005 och 2006 med upptäckta fel. För direkt förvaltning kommer kommissionen att utarbeta en uppställning av typfel och deras koppling till återvinning, finansiella korrigeringar och justeringar av betalningar. För strukturfonderna kommer man att undersöka tillförlitligheten i de nationella kontroll- och rapportsystemen.

SEKTORSSPECIFIKA BRISTER (ÅTGÄRD 12–16)

Åtgärd 12: Åtgärda de brister som konstaterats av de deltagande avdelningarna

Efter undersökningen av brister i mitten av 2005 fick generaldirektoraten möjlighet att bearbeta sina årliga förvaltningsplaner, och rapportera om detta i den årliga verksamhetsrapporten för 2006 respektive 2007. Vissa generaldirektorat arbetade även in resultaten av undersökningen i bestämmelserna om programperioden 2007–2013. När det gäller intern politik utarbetade och genomförde GD Forskning en flerårig strategi för kontroller i efterhand av sjätte ramprogrammet enligt en samordnad plan, som inriktades på att systematiskt förbättra stora stödmottagares ansökningar om betalning och samtidigt ge tillräcklig täckning av hela den grupp som skulle kontrolleras.

Ny delåtgärd: För att öka tillförlitligheten kommer kommissionen att utföra 300 revisioner av sjätte ramprogrammet under 2007, vilket är att jämföra med de 45 som gjordes 2006. Som ett led i åtgärd 16b har kommissionen utarbetat ett system för att analysera och välja ut dem som fått stöd via sjätte ramprogrammet och kommer att spåra och korrigera misstag hos de mottagare som får den proportionellt största gemenskapsfinansieringen. Detta kommer i slutet av 2007 att ge en representativ bild av vilka och hur många oegentligheter som förekommer i hela forskningsbudgeten.

Åtgärd 13: Analysera kontrollerna vid delad förvaltning (särskilt avseende strukturfonderna) på regional nivå och värdet av de befintliga förklaringarna

En mer ingående bedömning av hur effektiva medlemsstaternas kontroller och förklaringar är idag lämnas i de årliga verksamhetsrapporterna för 2006. GD Regionalpolitik och GD Sysselsättning, socialpolitik och lika möjligheter fortsätter förbättra sina rutiner för att öka säkerheten i betalningarna genom en bedömning av varje medlemsstats förvaltnings- och kontrollsystem ner på system- eller programnivå. Man bedömer i vilken mån kontrollerna följer bestämmelserna och hur effektiva de är med hjälp av en skala som liknar den som revisionsrätten använder, och programmen delas in i tre grupper beroende på vilken grad av säkerhet som uppnåtts: rimligt god säkerhet, relativ säkerhet eller begränsad/ingen säkerhet. Dessa generaldirektorat har också tagit fram indikatorer på laglighet och korrekthet som skall komplettera kontrollstrategin i den årliga verksamhetsrapporten för 2006.

Åtgärd 14: Utarbeta bättre vägledning för att hantera risken för fel i samband med strukturfonderna

Avseende åtgärd 14a har kommissionen uppmanat medlemsstaterna att se till att de som får stöd från strukturfonderna är medvetna om kontrollerna och risken att bidraget dras in. Ytterligare upplysningar om vilken information medlemsstaterna måste lämna till kommissionen om återvinning och indragning av stöd efter oegentligheter har lämnats och en ändring har gjorts i bestämmelserna om rapportering[5]. Riktlinjer för avslutande av program för perioden 2000-2006 utfärdades av kommissionen i augusti 2006. Riktlinjer har också utfärdats om bästa praxis i direktkontroller av förvaltningen och kontroller av utbetalande organ.

För åtgärd 14b förbereder kommissionen tolkningsföreskrifter om en rad frågor, bl.a. om finansieringslösningar, som skall utfärdas när de diskuterats med medlemsstaterna.

Åtgärd 15: Främja arrangemanget med förtroendekontrakt för strukturfonderna

GD Regionalpolitik har fortsatt främja förtroendekontrakten för att öka tillförlitligheten i revisionsförklaringarna för programperioden 2000–2006 och lägga grunden för programperioden 2007–2013. Två förtroendekontrakt har formaliserats för strukturfonderna (med Wales och Österrike) och diskussioner pågår med fyra andra medlemsstater.

Åtgärd 16: Fastställande av gemensamma riktlinjer per politikområde

Enligt åtgärd 16a har bättre riktlinjer för forskning och inre politik utarbetats i en uppdaterad revisionshandledning som skall användas av den revisor som ansvarar för kontrollerna av det sjätte ramprogrammet. Kommissionen har även upptäckt ett behov av riktlinjer för anpassning av revisionsstrategier till olikartade kontrollområden samtidigt som man behåller de centrala gemensamma normerna. Slutdatum för åtgärden har förlängts för att goda lösningar från en rad politikområden skall kunna sammanställas.

Åtgärd 16b har bidragit till revisionsstrategin för det sjätte ramprogrammet genom att lägga tyngdpunkten på en första övergripande kontroll och utvärdering av mottagarna. Detta ledde till ett arbetssätt som utifrån internationella normer kombinerade stratifiering med den statistiska urvalsmetoden MUS och omfattade korrigering av systematiska fel samt spårning av den övergripande felfrekvensen via statistiska stickprov.

För åtgärd 16c håller GD Regionalpolitik på att se över revisionshandledningen för strukturfonderna. Ändringarna kommer bland annat att ta hänsyn till de nya kraven i lagstiftningen och omfatta riktlinjer för hur internationella redovisningsnormer skall tillämpas.

ÖVERGRIPANDE SLUTSATSER OCH FRAMTIDA UTVECKLING

Slutsatserna är huvudsakligen positiva. Vissa förseningar har förekommit (se bilagan) men kommissionen anser att den ändå kan möta målet att före 2007 års slut lägga grunden till en god hantering av risken för fel och ge ökad säkerhet enligt handlinsplanen. Resultaten av åtgärderna kommer att märkas gradvis, först i form av mer insynsvänliga och tydliga kontroller. Felfrekvensen bör minska genom bättre korrigeringar och förebyggande åtgärder.

Erfarenheterna visar att flera åtgärder behöver finjusteras för att öka säkerheten och kommissionen har därför föreslagit nya delåtgärder. Delåtgärderna inriktas huvudsakligen på den direkta centraliserade förvaltningen som är kommissionens ansvar. Delåtgärderna kommer att kompletteras inom den tid som ursprungligen utsattes för att genomföra handlingsplanen (slutet av 2007), och kommer tillsammans med redan pågående åtgärder att ligga till grund för den integrerade ramen för intern kontroll så att de planerade effekterna på graden av säkerhet inträder.

Kan kommissionen öka tillförlitligheten kan revisionsrätten även lita på detta för sin revisionsförklaring. Kommissionen kommer därför att fortsätta hålla nära kontakt med revisionsrätten om genomförandet och konsekvenserna av handlingsplanen och är fast besluten att förbättra det kontradiktoriska förfarandet. Tidsaspekten är en utmaning i alla led av budgetarbetet. När det gäller den delade förvaltningen hade cirka hälften av medlemsstaterna lämnat sina svar på revisionsrättens preliminära granskning i tid för det kontradiktoriska förfarandet om årsrapporten för 2005[6]. Viktig återkoppling från medlemsstaterna kommer alltså ofta så sent att den inte kommer med i revisionsförklaringen.

Kommissionen kommer att lämna en slutlig rapport om genomförandet av handlingsplanen i början av 2008. Rapporten kommer att innehålla en genomgång av hur de olika åtgärderna utfallit och slutsatser för en framtida konsolidering av den integrerade ramen för intern kontroll.

[1] KOM(2006) 9 och SEK(2006) 49.

[2] EUT C 107, 30.4.2004, s. 1 (yttrandet om samordnad granskning, ”single audit”).

[3] Punkt 48 i Europeiska revisionsrättens rapport 2/2004.

[4] Kontrola PaD[pic]stwowa särskild utgåva, december 2006http://www.nik.gov.pl/docs/kpństwowa särskild utgåva, december 2006http://www.nik.gov.pl/docs/kp/kp_2006_referaty_calosc.pdf.

[5] Förordning (EG) nr 448/2001, del av ändringsförordning (EG) nr 1978/2006 av den 22 december 2006 (EUT L 368, 23.12.2006, s. 89).

[6] Rapport om medlemsstaternas svar på revisionsrättens årsrapport 2005 (för närvarande hos de högsta revisionsorganen).