A4-0392/97

Resolution om omlokaliseringar och direktinvesteringar i tredje land

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av diskussionerna vid den offentliga utfrågning som utskottet för externa ekonomiska förbindelser anordnade om detta ämne den 26 och 27 maj 1997,

- med beaktande av sin resolution av den 9 februari 1994 om införande av en socialklausul i det unilaterala och multilaterala handelssystemet ((EGT C 61, 28.2.1994, s. 89.)),

- med beaktande av sin resolution av den 15 december 1994 om slutsatserna från Uruguayrundan och WHO:s framtida verksamhet ((EGT C 18, 23.1.1995, s. 165.)),

- med beaktande av sin resolution av den 14 december 1995 om kommissionens meddelande om världsomspännande direktinvesteringar på lika villkor ((EGT C 17, 22.1.1996, s. 175.)),

- med beaktande av sin resolution av den 13 november 1996 om omstrukturering och omlokalisering av företag inom Europeiska unionen ((EGT C 362, 2.12.1996, s. 147.)),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för externa ekonomiska förbindelser (A4-0294/97),

- med beaktande av det andra betänkandet från utskottet för externa ekonomiska förbindelser (A4-0392/97) och med beaktande av följande:

A. Globaliseringen av handel, tillverkning och investeringar erbjuder en möjlighet som bör utnyttjas, samtidigt som de negativa effekterna bör begränsas.

B. Vi befinner oss i informationssamhällets era, vilken karakteriseras av globala nätverk för information och kommunikation; informationssamhället kommer att frigöra nya ekonomiska och sociala potentialer; den globala elektroniska handeln kommer att leda till större effektivitet, bättre förmåga att reagera på marknadens behov och minskade kostnader för Europas företag och den kommer att göra det möjligt för små företag och nykomlingar på marknaden att nå mycket längre än vad som tidigare var möjligt: Därför måste problemet med omlokaliseringar i framtiden analyseras i detta sammanhang.

C. Omlokaliseringar är ett ekonomiskt sett logiskt fenomen, som inte bör betraktas med ideologiskt färgad syn.

D. Förhållandena mellan direktinvesteringar i utlandet och omlokaliseringar är komplexa, och det är svårt att göra en adekvat bedömning av omlokaliseringarnas omfattning, vilket innebär en risk för ogrundade och värdeladdade omdömen.

E. Betydande framsteg har gjorts under de senaste åren vad gäller kännedom om EU:s direktinvesteringar i utlandet. Ytterligare metodologiska och statistiska insatser bör ske inom ramen för Eurostats arbetsprogram.

F. Tillgängliga uppgifter tyder på att i motsats till under 70- och 80-talen är beslut om omlokaliseringar i syfte att erövra nya marknader numera, sedan några år tillbaka, vanligare än defensiva omlokaliseringsbeslut för att vinna fördelar när det gäller arbetskraftskostnader.

G. Omlokaliseringar som syftar till att erövra nya marknader kan genom ökade vinster gynna sysselsättningen i Europeiska unionen.

H. Lönekostnaderna är inte alltid den viktigaste faktorn vid omlokaliseringar.

I. För att kunna motverka defensiva omlokaliseringar krävs en politik för innovation och utbildning, samt närmare band mellan distributörer, tillverkare och mellanhänder. Dessa åtgärder kan då framkalla tillbakalokaliseringar.

J. Vissa omlokaliseringar är resultatet av en sund ekonomisk logik, andra beror på subventioner och skattemässiga eller sociala incitament som snedvrider konkurrensen och som också ibland får negativa följder för sysselsättningen.

K. Förutsättningarna för åtgärder på handels- och investeringsområdet måste omorienteras från att ur den rätt så snäva synvinkeln omfatta tillväxt och införande av fri handel och investeringar relativt till det mer komplexa målet om en hållbar utveckling. Detta innebär att ekonomisk effektivitet, makroekonomisk stabilitet, social rättvisa och miljökonsekvenser måste beaktas i lika stor utsträckning.

L. De icke samordnade målen för den offentliga makten, när det gäller integrerade regionala marknader, har ur konkurrenssynpunkt avreglerande effekter, och detta skall undvikas.

M. Strukturfonderna borde allt mer riktas in på att främja konkurrensförhållanden, som innefattar grundläggande infrastruktur för transport och kommunikation, yrkesutbildning och stöd till teknisk forskning och innovation hos företag i mindre gynnade regioner, i syfte att öka deras förmåga att möta konkurrensen från utvecklingsländer med tillväxtekonomier.

N. Devalveringar i konkurrenssyfte har inte bara lett till handelsobalans utan också till en tydlig ökning av defensiva omlokaliseringar inom EU.

O. Det faktum att länder som Italien, Spanien och Portugal ansluter sig till den gemensamma valutan i den första omgången kommer att ha stor betydelse för att begränsa så kallade defensiva omlokaliseringar.

P. Med den nuvarande globaliseringen måste det i multinationella företags företagskultur ingå att bidra till sociala framsteg i världen.

Q. Den amerikanska regeringen har tagit fram en uppförandekodex för amerikanska multinationella företag.

1. Parlamentet upprepar sin önskan att sociala klausuler och miljöklausuler skrivs in i internationella avtal och i Världshandelsorganisationens bestämmelser,

2. rekommenderar Europeiska kommissionen att ta fram en uppförandekodex för europeiska multinationella företag; en sådan kodex bör bygga på fyra punkter:

- främjande av fackföreningsfrihet och kollektivförhandlingar,

- kamp mot tvångsarbete,

- kamp mot barnarbete,

- avskaffande av diskriminering i anställningsförhållanden och inom yrkesgrupper och lika lön för kvinnliga och manliga arbetstagare,

och detta i enlighet med ILO:s konventioner om dessa frågor (87, 98, 138, 29, 100 och 111),

och respekt för miljöregler,

3. önskar inte att denna uppförandekodex skall vara obligatorisk, utan vill att företag som förbinder sig att respektera kodexen skall få sina namn införda i Europeiska gemenskapernas officiella tidning,

4. uppmanar medlemsstaterna att se till att deras kreditförsäkringsinstitut beviljar förmåner för utlandsinvesteringar i projekt som är utformade med respekt för mänskliga rättigheter och en hållbar utveckling,

5. rekommenderar ett nära samarbete mellan ILO och Europeiska unionen i denna fråga; framför allt när ett europeiskt företag inom ramen för ett sådant projekt vill delta i den ekonomiska utvecklingen i en region bör bidrag utgå för sådana initiativ enligt samma modell som ILO:s IPEC-program (International Program on Elimination of Child Labour),

6. vill att medlemsstaternas regeringar och Europeiska kommissionen genomför en samordnad åtgärd i OECD för att ändra OECD:s vägledande principer (investeringskodex); när ett land där ett multinationellt företag etablerar sig inte har någon arbetsrättslagstiftning bör en minimikodex antas enligt den kodex som borde gälla i gemenskapen,

7. anhåller om att man ingår det multilaterala investeringsavtalet inom ramen för OECD,

8. kräver att det multilaterala investeringsavtalet, om vilket förhandlingar pågår inom OECD, inte skall hindra staternas rätt att kontrollera att respekten för de mänskliga rättigheterna och miljön följs av de multinationella företag som är verksamma på deras territorier,

9. anser det absolut vara nödvändigt att ILO, såsom föreslagits, inrättar en världsomfattande socialmärkning för att få ett slut på det stora antal olika märkningssystem som för närvarande florerar; om så inte sker borde kommissionen överväga att utarbeta en europeisk socialmärkning,

10. välkomnar Storbritanniens beslut att ansluta sig till de sociala bestämmelserna i Amsterdamfördraget och glädjer sig över att landet är redo att godta de direktiv som redan antagits i enlighet med avtalet; anser att en social harmonisering inom unionen nu måste påskyndas, men även om det är beklagansvärt så kommer pensionssystemen och de sociala trygghetssystemen att förbli medlemsstaternas behörighet under lång till framåt,

11. anser att direktiv 94/45/EG om information till och samråd med arbetstagare i gemenskapsföretag eller grupper av gemenskapsföretag borde omarbetas; beklagar att direktivet är så oklart och att det inte förefaller nödvändigt att sammankalla en grupps företagsråd före varje beslut om omlokalisering eller nedläggning; önskar att direktivet uttryckligen skulle nämna skyldigheten att sammankalla och höra företagsrådet i rimlig tid innan företagsgruppens styrelse fattar sitt slutgiltiga beslut,

12. rekommenderar att det som villkor för gemenskapsstöd till en företagsgrupps etablering på en plats ställs krav på att företagsgruppen förbinder sig att stanna på samma plats under en viss minimitid, och att utbetalningen av stödet sprids ut över hela denna tidsperiod; om en sådan klausul inte respekteras skall det belopp som redan betalats ut betalas tillbaka till kommissionen; för belopp som inte betalas tillbaka utgår dröjsmålsränta i enlighet med budgetförordningens bestämmelser och enligt de bestämmelser som fastställts av kommissionen,

13. rekommenderar en samordning av bidrags- och skattepolitiken för etablering av multinationella företag i medlemsstaterna för att förhindra illojal konkurrens; välkomnar i detta avseende Montis förslag,

14. välkomnar kommissionens nya strategi för tillgång till marknader, som syftar till att identifiera handelshinder som möter gemenskapsföretag i tredje land; uppmanar kommissionen att genomföra en detaljerad undersökning av den asiatiska krisens konsekvenser för de europeiska investeringarna i området,

15. rekommenderar kommissionen att i större utsträckning rikta in strukturfonderna på att skapa en innovations- och forskningsvänlig miljö för stora och små företag på området för informationsteknik och elektronisk handel och detta med sikte på den reform som är knuten till Agenda 2000; önskar att man genom Adapt-programmet skall påskynda utbildningen av arbetstagare för att på så sätt reagera på de tekniska förändringarna både i industrisektorn och i den tredje sektorn,

16. vill att medlemsstaternas regeringar, tillsammans med kommissionen, skall stödja en sådan politik genom skatteincitament (anslag - skatt - forskning) och utveckling av riskkapitalstrukturer; vill att dessa initiativ skall få en ny start till följd av de beslut som fattades vid toppmötet om sysselsättning i Luxemburg,

17. anser att Eureka-programmet, som svarar mot de ekonomiska aktörernas konkreta behov, är det som är bäst lämpat att ens anta denna utmaning, men understryker betydelsen av det femte ramprogrammet för forskning och utveckling, och anser att detta borde spela en huvudroll när det gäller grundforskning,

18. anser det väsentligt att främja utbyte av information och erfarenheter mellan deltagare i Eureka-programmet och deltagare i gemenskapens FoU- program,

19. vill att europeiska bolag som direktinvesterar i utlandet skall utveckla ett intensivare samarbete med forskningslaboratorier i tillväxtekonomier genom samarbetsprogram med tredje land och genom internationella organisationer,

20. vill att ett förtroendekontrakt skapas på unionsnivå mellan återförsäljare, tillverkare och mellanled, utan att konkurrensreglerna ifrågasätts och utan att konsumenternas intressen skadas; detta kontrakt skulle bygga på ökad lojalitet mellan olika aktörer, på grundval av bättre informationsutbyte, särskilt på området för innovation och utbildning,

21. uppmanar kommissionen att fundera över vilka svårigheter i form av direktinvesteringar i utlandet och omlokaliseringar, som kommer att möta de länder som inte går med i den första omgången,

22. konstaterar att de fluktuationsmarginaler som fastställdes av Europeiska rådet i Dublin för valutor som förblir utanför euron (-15/+15 %) inte räcker för att förhindra devalveringar i konkurrenssyfte, vilka ibland kan vara en faktor bakom omlokaliseringar,

23. vill att de europeiska politiska myndigheterna i samband med «eurorådet» noga överväger vilka konsekvenser en paritet mellan euron och dollarn får för direktinvesteringar i tredje land,

24. uppmanar kommissionen att inleda diskussioner med regeringarna i de central- och östeuropeiska länderna om undervärderingen av vissa av deras valutor, vilken kan leda till omlokaliseringar,

25. anser att bedrägerier leder till omlokaliseringar och uppmanar kommissionen att göra allt för att bekämpa detta gissel genom sin enhet för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF),

26. uppdrar åt sin ordförande av vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament, Ekonomiska och sociala kommittén, arbetsmarknadsparternas europeiska företrädare samt till ILO och OECD:s generalsekretariat.