EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 1.3.2022 COM(2022) 75 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens



Innehåll 1. Inledning 2. Hur långt har vi kommit med genomförandet av faciliteten? 2.1. Det aktuella läget i genomförandeprocessen 2.2. Den aktuella situationen när det gäller finansiering genom faciliteten 3. Vad innehåller återhämtnings- och resiliensplanerna? 3.1. Översikt över inlämnade återhämtnings- och resiliensplaner 3.2. Facilitetens bidrag till den gröna omställningen (pelare 1) 3.3. Facilitetens bidrag till den digitala omställningen (pelare 2) 3.4. Facilitetens bidrag till smart och hållbar tillväxt för alla (pelare 3) 3.5. Facilitetens bidrag till den sociala och territoriella sammanhållningen (pelare 4) 3.6. Facilitetens bidrag till hälsa samt ekonomisk, social och institutionell resiliens, bland annat med målet att öka krisberedskapen och kapaciteten för krishantering (pelare 5) 3.7. Facilitetens bidrag till strategier för nästa generation, barn och ungdomar, såsom utbildning och kompetens (pelare 6) 3.8. Självbedömning av säkerhet 4. Ramen för genomförande av faciliteten för återhämtning och resiliens 4.1. Bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens till genomförandet av reformer och andra av EU:s politiska åtgärder 4.2. Facilitetens bidrag till projekt som omfattar flera länder 4.3. Genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens och deltagandet av relevanta berörda parter 4.4. Kontrollsystem och skydd av unionens finansiella intressen

4.5. Komplementaritet med annan EU-finansiering 5. Slutsats



Tabeller och figurer Tabell 1: Genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens Figur 1: Viktiga steg i bedömningen och förfinansieringen av återhämtnings- och resiliensplanerna Tabell 2: Behandling av ansökningar om utbetalning Figur 2: Beräknad tidsram för uppfyllandet av delmål och mål Figur 3: Andel av medel från faciliteten för återhämtning och resiliens som bidrar till varje politisk pelare Figur 4: Klimatmärkning och ytterligare miljömärkning per medlemsstat Figur 5: Fördelning av utgifter till stöd för den gröna omställningen (pelare 1) Figur 6: Bidrag till de digitala målen som andel av planerna för återhämtning och resiliens Figur 7: Fördelning av utgifterna till stöd för den digitala omställningen (pelare 2) Figur 8: Fördelning av utgifter som stöd till smart och hållbar tillväxt för alla (pelare 3) Figur 9: Fördelningen av utgifter till stöd för den sociala och territoriella sammanhållningen per politikområde (pelare 4) Figur 10: Fördelningen av utgifter till stöd för hälsa och resiliens per politikområde (pelare 5) Figur 11: Antalet åtgärder till stöd för hälsa och resiliens per politikområde (pelare 5) Figur 12: Fördelningen av utgifter till stöd för strategier för nästa generation per politikområde (pelare 6) Figur 13: Antalet reformer per pelare

Figur 14: Reformer/investeringar per medlemsstat Figur 15: Andelen landsspecifika rekommendationer som omfattas av återhämtnings- och resiliensplanerna, per politikområde (enligt definitionen i databasen CeSaR) Figur 16: Återhämtningsinstrumentets effekter på BNP (%) i QUEST-simuleringar, EU-länder Figur 17: Återhämtningsinstrumentets effekter på BNP (%) i QUEST-simuleringar Tabell 3: Gröna projekt som omfattar flera länder i antagna återhämtnings- och resiliensplaner Tabell 4: Projekt som omfattar flera länder för den digitala omställningen



1.Inledning Faciliteten för återhämtning och resiliens, som inrättades den 19 februari 2021 genom förordning (EU) 2021/241, är grundpelaren i Next Generation EU, EU:s stimulanspaket för att unionen ska gå stärkt ur krisen i samband med covid-19-pandemin. Målet med denna rapport är att utvärdera genomförandet av denna extraordinära agenda med reformer och investeringar ett år efter förordningens ikraftträdande. Under det gångna året har flera viktiga steg tagits, och genomförandet är i full gång. Efter månader av intensiva förberedelser på grund av krisens exceptionella omfattning började medlemsstaterna lämna in sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner i april 2021. Kommissionen slutförde bedömningsfasen på ett skyndsamt sätt, och rådet antog sina första genomförandebeslut i juli 2021. I dagsläget har nästan alla medlemsstater lämnat in sina återhämtnings- och resiliensplaner, och 22 av dem har först fått en positiv bedömning av kommissionen och därefter antagits av rådet. Kommissionen inledde även diskussioner med medlemsstaternas för att komma överens om vilka operativa arrangemang som ska utgöra ramen för övervakningen av planernas genomförande. Kommissionen anskaffade medel på kapitalmarknaderna och emitterade sina första gröna obligationer, vilket innebär att 66,6 miljarder euro har kunnat betalas ut hittills, varav 56,6 miljarder euro som förfinansiering för att hjälpa medlemsstaterna och unionen i en tid då pandemin fortfarande påverkar deras ekonomier. Genomförandet av faciliteten fortskrider snabbt i enlighet med tidsramen för de reformer och investeringar som fastställts av medlemsstaterna. Den första ansökan om utbetalning som behandlades gällde 10 miljarder euro, som betalades ut till Spanien i december 2021. Fler än 30 betalningsansökningar förväntas lämnas in under 2022. Utbetalningskalendern ligger i linje med facilitetens förväntade genomförandefas. Kommissionen och medlemsstaterna har arbetat nära tillsammans för att uppnå detta resultat. Framstegen med genomförandet av planerna kan följas i realtid på resultattavlan för återhämtning och resiliens, som inrättades av kommissionen i december 2021. Denna rapport är den första i en serie av årsrapporter om genomförandet av faciliteten. Den ger en översikt över läget vad gäller facilitetens genomförande, vilka planer som har antagits samt facilitetens bidrag till klimatmålen och de digitala målen i enlighet med artikel 31 i förordningen. Eftersom faciliteten ännu befinner sig i en tidig genomförandefas innehåller rapporten en beskrivning av facilitetens förväntade bidrag till de sex pelarna enligt de åtgärder som ingår i planerna och som kommer att genomföras gradvis under facilitetens livstid. Därefter presenteras en utvärdering av facilitetens resultat med beaktande av de åtaganden om investeringar och reformer som ingår i detta unika instrument, tillsammans med en genomgång av de relevanta berörda aktörernas deltagande. I rapporten finns även en beskrivning av de mekanismer som införts för att skydda unionens ekonomiska intressen och sambandet mellan faciliteten och andra källor till EU-finansiering för att undvika dubbelfinansiering. Informationen i denna rapport bygger på innehållet i de planer som antagits och bedömts av kommissionen, på de uppgifter som rapporterats av medlemsstaterna fram till slutet av november 2021 som en del av deras skyldighet att rapportera varje halvår samt på facilitetens genomförande fram till slutet av januari 2022. Rapporten innehåller inte någon heltäckande genomgång av genomförandet av enskilda planer, och inte heller de gemensamma indikatorerna, eftersom genomförandet av faciliteten ännu är i ett tidigt skede. De exempel som återges, framför allt i rutorna i avsnitt 3, är inte uttömmande utan endast avsedda som illustration.



2.Hur långt har vi kommit med genomförandet av faciliteten? 2.1.Det aktuella läget i genomförandeprocessen Antagandet av återhämtnings- och resiliensplanerna De flesta av medlemsstaterna hade lämnat in sina återhämtnings- och resiliensplaner före sommaren 2021. För att hjälpa medlemsstaterna att utarbeta sina planer inledde kommissionen informella kontakter med dem från och med oktober 2020. I januari 2021 offentliggjorde kommissionen en vägledning om den information som ska lämnas i planerna. För att kunna få ekonomiskt stöd genom faciliteten var medlemsstaterna tvungna att utarbeta återhämtnings- och resiliensplaner med en nationell agenda för reformer och investeringar som skulle genomföras före den 31 augusti 2026. Förordningen om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens trädde i kraft den 19 februari 2021. Hittills har kommissionen officiellt tagit emot 26 återhämtnings- och resiliensplaner (se tabell 1 och bilaga 1). Kommissionen bedömde varje plan skyndsamt och på ett konsekvent och öppet sätt, enligt de 11 kriterier som fastställs i artikel 19.3 i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens. Under bedömningsprocessen hade kommissionen nära kontakt med medlemsstaterna för att kunna utföra en heltäckande bedömning. Kommissionen hjälpte medlemsstaterna att lägga fram ambitiösa planer med tydliga och realistiska delmål och mål för att övervaka deras framsteg under genomförandet. Kommissionen har slutfört sin positiva bedömning av 22 återhämtnings- och resiliensplaner och lagt fram förslag till rådets genomförandebeslut för var och en av dem, tillsammans med ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar med en analys av innehållet i de respektive planerna. Rådets genomförandebeslut och arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar finns tillgängliga på kommissionens webbplats. Kommissionens bedömning pågår fortfarande för fyra planer i samarbete med de respektive medlemsstaterna (Bulgarien, Ungern, Polen och Sverige), i enlighet med föreskrifterna i artikel 19.1 i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens. Generellt sett antog rådet de 22 genomförandebesluten både snabbt och smidigt. Efter intensiva diskussioner mellan kommissionen och medlemsstaterna under planernas förberedelsefas kunde kommissionen snabbt gå vidare med sina bedömningar. För de flesta av planerna antog kommissionen sin positiva bedömning inom den två månader långa bedömningsperiod efter det officiella inlämnandet som föreskrivs i artikel 19.1 i förordningen (se tabell 1). Rådet kunde sedan också godkänna den positiva bedömningen av de flesta av återhämtnings- och resiliensplanerna inom mindre än en månad (se tabell 1). När planerna hade antagits ingick kommissionen ett finansieringsavtal – och i relevanta fall ett låneavtal – med den berörda medlemsstaten. I dessa avtal fastställs parternas rättigheter och skyldigheter, däribland med avseende på skyddet av unionens ekonomiska intressen och kraven på medlemsstaternas kontrollsystem, såväl som åtagandet för det ekonomiska bidragets tillgängliga belopp.

Tabell 1: Genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens BE CY DE DK EL ES FR IT LU LT LV PT SI CZ HR AT IE SK MT RO FI EE PL HU SE BG NL 26 planer inlämnade till kommissionen 22 planer godkända av kommissionen 22 genomförandebeslut antagna av rådet 21 förfinansierings-belopp utbetalade

(56,6 md euro) * 5 ansökningar om utbetalning inlämnade till kommissionen 1 utbetalning genomförd av kommissionen 10 md Förfinansiering Kommissionen gick vidare med utbetalning av ett förfinansieringsbelopp på upp till 13 % av det ekonomiska bidraget och lånet till 21 medlemsstater som lämnat in en ansökan, efter undertecknandet av finansieringsavtalet och låneavtalet i förekommande fall. I enlighet med artikel 13.1 gäller utbetalningen av förfinansieringsbeloppet endast medlemsstater vars återhämtnings- och resiliensplaner godkändes av rådet 2021. Sammanlagt betalade kommissionen ut 56,6 miljarder euro i förfinansiering. Förfinansieringsbeloppen betalades ut inom sex arbetsdagar efter undertecknandet av finansieringsavtalen (och/eller låneavtalen i förekommande fall), i god tid innan den tvåmånadersperiod som anges i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens löpte ut (se tabell 1). Eftersom faciliteten för återhämtning och resiliens är ett resultatbaserat instrument kommer efterföljande utbetalningar endast att medges om de relevanta delmål och mål som låg till grund för reformerna och investeringarna vid tidpunkten för ansökan har uppfyllts. Operativa arrangemang I enlighet med förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens inledde kommissionen diskussioner med var och en av de 22 berörda medlemsstaterna angående de operativa arrangemangen för ytterligare specificering av metoderna för övervakning och samarbete och de väsentliga aspekterna av genomförandet. Enligt de operativa arrangemangen ska ett regelbundet utbyte ske mellan kommissionen och medlemsstaterna åtminstone varje kvartal för att utvärdera framstegen med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanerna. Dessutom ska ett årligt evenemang anordnas för att diskutera genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanerna och andra unionsprogram, vilket kan fungera som en horisontell plattform för att diskutera planernas genomförande och säkerställa ett nära samarbete med alla berörda aktörer. Genom de operativa arrangemangen klargörs även kontrollmekanismen för varje delmål och mål samt vilka övervakningssteg som ska följa genomförandet av planen vid behov. Hittills har åtta operativa arrangemang ingåtts (Spanien, Frankrike, Slovakien Grekland, Italien, Portugal, Kroatien och Lettland, se bilaga 1). Undertecknandet av operativa arrangemang är ett viktigt steg, eftersom det är en förutsättning för att medlemsstaten ska kunna lämna in sin första ansökan om utbetalning. Figur 1: Viktiga steg i bedömningen och förfinansieringen av återhämtnings- och resiliensplanerna Utbetalningsprocess När en medlemsstat har uppfyllt alla relevanta delmål och mål för att låsa upp en utbetalning, i enlighet med rådets respektive genomförandebeslut, och lämnat in en vederbörligen motiverad ansökan om utbetalning, har kommissionen två månader på sig att bedöma om medlemsstaten har uppfyllt de relevanta delmålen och målen på ett tillfredsställande sätt på grundval av den information som har lämnats som bevis. För att slutföra denna bedömning lämnar kommissionen sin positiva preliminära bedömning till Ekonomiska och finansiella kommittén. Ekonomiska och finansiella kommittén bör avge ett yttrande om bedömningen inom fyra veckor, varefter kommissionens genomförandebeslut om godkännande av utbetalningen antas i enlighet med det granskningsförfarande som beskrivs i kommittéförfarandeförordningen. För detta ändamål har en kommitté för faciliteten för återhämtning och resiliens inrättats, i enlighet med artikel 35 i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens, för att diskutera kommissionens utkast till genomförandebeslut om medlemsstaternas ansökningar om utbetalning. Kommittén för faciliteten för återhämtning och resiliens är sammansatt av företrädare från samtliga medlemsstater. Som avslutning på kommittéförfarandet antar kommissionen ett genomförandebeslut med beaktande av de synpunkter som lämnats av medlemmarna. Ansökningar om utbetalning Hittills har kommissionen tagit emot fem ansökningar om utbetalning. Det aktuella läget framgår av nedanstående tabell. Tabell 2: Behandling av ansökningar om utbetalning Betalningsansökan datum Antal delmål och mål Belopp efter avdrag för förfinansiering Status Spanien 11.11.2021 52 delmål och mål 10 miljarder euro ·Kommissionens preliminära positiva bedömning: 3.12.2021 ·Positivt yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén: 21.12.2021 ·Positivt yttrande från kommittén för faciliteten för återhämtning och resiliens: 22.12.2021 ·Kommissionens utbetalning: 27.12.2021 Frankrike 26.11.2021 38 delmål och mål 7,4 miljarder euro ·Kommissionens preliminära positiva bedömning: 26.1.2022 ·Positivt yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén: 11.2.2022 ·Positivt yttrande från kommittén för faciliteten för återhämtning och resiliens: 21.2.2022 Grekland 29.12.2021 15 delmål och mål 3,6 miljarder euro · Kommissionens preliminära positiva bedömning: 28.2.2022 Italien 30.12.2021 51 delmål och mål 21 miljarder euro ·Kommissionens preliminära positiva bedömning: 28.2.2022 Portugal 25.1.2022 38 delmål och mål 1,16 miljarder euro Kommissionens bedömning pågår Hittills har kommissionen gjort en första utbetalning till Spanien. Spanien var den första medlemsstaten som lämnade in en ansökan om utbetalning. Detta skedde den 11 november 2021, efter att de operativa arrangemangen hade undertecknats. Spaniens första ansökan om utbetalning avsåg 52 delmål som uppnåtts på ett tillfredsställande sätt, främst avseende reformer som redan hade genomförts före det andra kvartalet 2021. Eftersom de flesta av delmålen var uppnådda, och eftersom Spanien hade gett kommissionen alla uppgifter som behövdes för bedömningen före den officiella inlämningen av ansökan om utbetalning, kunde kommissionen behandla ansökan på ett skyndsamt sätt och betalade ut 10 miljarder euro av det ekonomiska bidraget (efter avdrag för förfinansiering) till Spanien den 27 december 2021. Den första utbetalningen till Spanien, som kunde genomföras när delmålen och målen för de respektive åtgärderna hade uppfyllts, visar att framsteg redan har gjort i genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens. De delmål som låg till grund för utbetalningen visade på viktiga framsteg i genomförandet av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan och landets övergripande reformagenda. De omfattar viktiga åtgärder som lagen om klimatförändring och energiomställning (med mål om klimatneutralitet senast 2050), reformen om minimiinkomststöd, åtgärder för att bidra till digitaliseringen av små och medelstora företag och stärka digitala färdigheter samt reformer för att förstärka kapaciteten att utföra och följa upp utgiftsöversyner. Detta exempel visar att faciliteten redan har påtagliga effekter i praktiken och att den ger stöd till genomförandet av betydande reformer. Ramverket för medlemsstaternas rapportering om genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanerna

Faciliteten för återhämtning och resiliens har gått in i genomförandefasen, och medlemsstaterna har börjat rapportera om genomförandet av sina återhämtnings- och resiliensplaner. De delegerade akter som utfärdats som komplement till vissa av medlemsstaternas rapporteringskrav trädde i kraft den 2 december 2021. I den första delegerade akten, (EU) 2021/2106, fastställs gemensamma rapporteringsindikatorer och närmare bestämmelser om resultattavlan för återhämtning och resiliens. Enligt akten ska medlemsstaterna rapportera i april och mitten av oktober varje år om vilka framsteg de har gjort för att uppfylla sina återhämtnings- och resiliensplaner. Denna halvårsrapportering ska omfatta kortfattad information om de delmål och mål som skulle ha uppnåtts under det kvartal som föregår rapporten, såväl som statusen för de som ska uppnås under de fyra kvartalen efter rapporteringsperioden. Medlemsstaterna förväntas lämna information om huruvida de relevanta delmålen och målen har uppfyllts, är på väg att uppfyllas enligt tidplanen eller är försenade. Medlemsstaterna måste även rapportera om de gemensamma indikatorerna två gånger om året (senast februari och augusti). Den första rapporteringen kommer att ske i februari 2022. I den andra delegerade akten, (EU) 2021/2105, fastställs metoden för rapportering om sociala utgifter i medlemsländernas återhämtnings- och resiliensplaner. Denna delegerade akt är viktig för fastställandet av en gemensam metod för inlämning av information om de sociala utgifter som finansieras genom faciliteten, däribland när det gäller barn och unga och jämställdhet. Metoden bygger på den uppskattning av utgifterna som ingår i de godkända återhämtnings- och resiliensplanerna. Varje reform och investering med en primärt social dimension har anknytning till ett av de nio socialpolitiska områden som fastställs i den delegerade akten under de fyra mer övergripande sociala kategorierna (sysselsättning och kompetens, utbildning och barnomsorg, hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg eller socialpolitik). Varje åtgärd av social karaktär som har ett inslag inriktat på barn och ungdomar, eller på jämställdhet, får också en särskild markering. Kommissionen har inrättat it-systemet Fenix, där medlemsstaterna kan rapportera relevant information om genomförandet av planerna. Som en del av halvårsrapporteringen rapporterade medlemsstaterna den begärda informationen i Fenix för första gången i slutet av november 2021 (eftersom detta var medlemsstaternas första halvårsrapportering utökades tidsfristen med en månad som en engångsåtgärd). Detta system gör att medlemsstaterna när som helst kan uppdatera informationen om vilka delmål och mål som uppnåtts och undvika att liknande information lämnas in flera gånger i samband med halvårsrapporteringen eller inlämningen av ansökningar om utbetalning. Rapporteringen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens fungerar nu fullt ut. Granskningen av informationen i halvårsrapporteringen har redan gett en positiv bild av genomförandet av delmålen och målen. Denna rapportering gällde alla delmål och mål som skulle uppfyllas mellan första kvartalet 2020 och tredje kvartalet 2022. Av de tillbakablickande delmål och mål som skulle ha uppfyllts senast tredje kvartalet 2021 (det senaste rapporteringskvartalet) rapporterades 91 % (266) som slutförda, medan 9 % (25) rapporterades som ej slutförda. Av de framåtblickande delmål och mål som ska vara uppfyllda mellan fjärde kvartalet 2021 och tredje kvartalet 2022 rapporterades 4,4 % (41) som försenade, 79,7 % (741) som ”på väg att uppfyllas enligt tidsplanen” och 14,9 % (139) som redan uppfyllda. Nästa halvårsrapportering kommer att ske i april 2022. Uppgifterna i halvårsrapporterna lämnas av medlemsstaterna själva och påverkar inte kommissionens bedömning när det gäller ansökningar om utbetalning efter ett tillfredsställande uppnående av delmål och mål. Kommissionen inrättade resultattavlan för återhämtning och resiliens, en offentlig onlineplattform som fungerar som ett verktyg för rapportering av resultat och där information om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens visas på ett överskådligt sätt. Alla kan enkelt följa framstegen med genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens och de detaljerade framstegen för varje återhämtnings- och resiliensplan på kommissionens webbplats. I resultattavlan visas effekterna av faciliteten inom de sex politiska pelarna. Den innehåller även uppgifter om gemensamma indikatorer och information som rapporterats om sociala utgifter. En första version av resultattavlan offentliggjordes den 15 december 2021 med uppgifter om de 22 återhämtnings- och resiliensplaner som godkänts av rådet vid den tidpunkten. 2.2.Den aktuella situationen när det gäller finansiering genom faciliteten Finansiering genom Next Generation EU Kommissionens nya roll som aktiv emittent på kapitalmarknaden är en viktig milstolpe för genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens. Beslutet om egna medel trädde i kraft den 1 juni 2021 och gav kommissionen möjlighet att börja låna medel till det tillfälliga återhämtningsinstrumentet Next Generation EU (NGEU) (den första transaktionen ägde rum i juni 2021). Kommissionen har fått befogenhet att låna upp till 806,9 miljarder euro under perioden 2021–2026 (löpande priser). Detta belopp innebär att obligationer till ett värde av omkring 150 miljarder euro kan emitteras varje år mellan mitten av 2021 och 2026, vilket gör EU till en av de största emittenterna av obligationer noterade i euro. Upp till 250 miljarder euro av det angivna beloppet kommer att emitteras i form av gröna obligationer (se nedan). Hittills har kommissionen anskaffat 78,5 miljarder euro i långfristig finansiering genom obligationer och 33 miljarder euro i kortfristig finansiering genom 3-månaders och 6-månaders EU-skuldväxlar (varav löptiden för 12 miljarder euro redan har gått ut). Tack vare EU:s höga kreditvärdering kan kommissionen låna till fördelaktiga villkor och därmed minimera kostnaderna för återhämtningsfondens tillhörande skulder. Återhämtningsinstrumentets finansieringsvolymer har absorberats väl, och efterfrågan på de nya emissionerna har varit stor. Kommissionen har kunnat finansiera alla planerade utbetalningar/ansökningar på ett mycket effektivt sätt. Hittills har 66,6 miljarder euro betalats ut till 21 medlemsstater genom faciliteten för återhämtning och resiliens. Förfinansieringsbeloppen betalades ut inom några dagar efter undertecknandet av de relevanta finansieringsavtalen och/eller låneavtalen, i god tid innan de perioder som föreskrivs i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens löpte ut. Den första utbetalningen till Spanien genomfördes också skyndsamt (tre arbetsdagar efter det positiva yttrandet från kommittén för faciliteten för återhämtning och resiliens). Ramverket för gröna obligationer Kommissionen har sammanställt ett omfattande och välutvecklat ramverk för gröna obligationer inom ramen för återhämtningsinstrumentet Next Generation EU och planerar att emittera upp till 30 % av medlen som gröna obligationer, vilket bekräftar EU:s åtagande att säkerställa en hållbar finansiering. Ramverket är uppbyggt i enlighet med marknadsnormerna och erbjuder trovärdiga gröna obligationer till investerarna. Alla åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanerna måste följa principen om att inte orsaka betydande skada för andra miljömål. För att uppnå detta resultat ska medlemsstaterna regelbundet rapportera om sina utgifter i samband med investeringar som bidrar till klimatmålen enligt de finansierings- och låneavtal som undertecknats som en del av genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens. Kommissionen anskaffade 14,5 miljarder euro genom sin första emission av gröna obligationer, vilken ägde rum den 12 oktober 2021.



3.Vad innehåller återhämtnings- och resiliensplanerna? 3.1.Översikt över inlämnade återhämtnings- och resiliensplaner Allmän översikt De 22 återhämtnings- och resiliensplaner som hittills godkänts av rådet omfattar anslag på sammanlagt 291 miljarder euro i icke-återbetalningspliktig finansiering och 154 miljarder euro i lån. Sex medlemsstater har antagit planer som omfattar ett lån (Cypern, Grekland, Italien, Portugal, Rumänien, Slovenien). Dessa 22 återhämtnings- och resiliensplaner omfattar omkring en tredjedel reformer och två tredjedelar investeringar. Sammantaget ska 5 155 delmål och mål ha uppfyllts senast 2026. Figur 2: Beräknad tidsram för uppfyllandet av delmål och mål Bidrag till de sex pelarna: introduktion till metoderna

Enligt artikel 3 i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens bör de reformer och investeringar som ingår i återhämtnings- och resiliensplanerna bidra till de sex politiska pelare som utgör facilitetens tillämpningsområde och samtidigt utgå från den berörda medlemsstatens specifika situation och utmaningar. Kommissionen har utvecklat en metod för rapportering av varje plans bidrag till facilitetens sex pelare. Varje åtgärd och delåtgärd märks digitalt och fördelas till ett primärt och ett sekundärt politiskt område (enligt kommissionens förteckning över politiska områden) som är förknippade med en av de sex pelarna, vilket innebär att en reform eller investering kan ha anknytning till flera pelare. Så långt det är möjligt, och som beskrivs nedan, ska rapporteringen till pelaren vara förenlig med annan digital märkning (klimat, digital, sociala utgifter). Eftersom varje åtgärd därmed bidrar till två av de sex politiska pelarna uppgår det totala beräknade bidraget till alla pelare som visas i figur 2 till 200 % av de medel från faciliteten för återhämtning och resiliens som tilldelats till medlemsstaterna. Figur 3: Andel av medel från faciliteten för återhämtning och resiliens som bidrar till varje politisk pelare Förklaring: De mörkare delarna av staplarna motsvarar de åtgärder som har märkts och fördelats till pelaren som primära politikområden, medan de ljusare delarna motsvarar åtgärder som har märkts som sekundära politikområden. Kommissionen har dessutom antagit en metod för att rapportera om sociala utgifter i den delegerade förordningen (EU) 2021/2105 (se avsnitt 1). Reformer och investeringar med en social dimension har hänförts till ett av nio socialpolitiska områden, som vart och ett har kopplats till en av de fyra sociala kategorier som fastställs i bilagan till den delegerade förordningen (sysselsättning och kompetens, utbildning och barnomsorg, hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg eller socialpolitik). Detta kompletteras med en märkning av åtgärder som är inriktade på barn och ungdomar eller jämställdhet i de godkända planerna. För att upprätthålla enhetligheten i alla politikområden som får stöd genom återhämtnings- och resiliensplanerna (vid sidan av de sociala områdena) presenteras emellertid åtgärderna och utgifterna i denna rapport enligt metoden med pelare. Enligt förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens ska varje medlemsstat avsätta minst 37 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala anslag till åtgärder som bidrar till klimatmålen och minst 20 % av de totala anslagen till digitala mål. I återhämtnings- och resiliensplanerna specificerades och motiverades i vilken utsträckning varje åtgärd bidrar helt och hållet (100 %), delvis (40 %) eller inte alls (0 %) till klimatmålen och/eller de digitala målen. Bidragen till klimatmålen och de digitala målen har beräknats med användning av bilagorna VI (klimatspårning) respektive VII (digital märkning) i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens, vilket ger ett relevant ”insatsområde” tillsammans med en koefficient för beräkningen av stöd till klimatmålen eller de digitala målen (0 %, 40 % eller 100 %). Varje åtgärd i återhämtnings- och resiliensplanerna har märkts i linje med dessa insatsområden. Genom att kombinera koefficienterna med kostnadsuppskattningarna för varje åtgärd går det att beräkna i vilken utsträckning planerna bidrar till klimatmålen och de digitala målen. 3.2.Facilitetens bidrag till den gröna omställningen (pelare 1) Klimatmål Omkring 40 % av planernas totala anslag gäller åtgärder för att stödja klimatmålen, och i flera av återhämtnings- och resiliensplanerna överskrids det klimatmål på 37 % som fastställs i förordningen med god marginal (se figur 4). De sammanlagda klimatutgifterna i de 22 planer som antagits uppgår till 177,4 miljarder euro. Planerna omfattar dessutom 16,3 miljarder euro i ytterligare miljöutgifter, vilket gör att det totala beloppet av utgifter som märkts som bidrag till antingen klimatmål eller miljömål uppgår till 193,7 miljarder euro (eller 43,5 % av de totala anslagen), beräknat enligt metoden för klimatspårning. Figur 4: Klimatmärkning och ytterligare miljömärkning per medlemsstat Sammanlagda utgifter till den gröna omställningen i alla återhämtnings- och resiliensplaner Faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att bidra till uppnåendet av EU:s mål att minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 % fram till 2030 och att uppnå klimatneutralitet senast 2050. Förutom att bidra till uppfyllandet av EU:s klimatambition kommer de åtgärder som får stöd genom faciliteten för återhämtning och resiliens även att säkerställa framsteg mot andra miljömål, som att minska luftföroreningarna, främja den cirkulära ekonomin, återställa och skydda den biologiska mångfalden samt främja energieffektiviteten och utbyggnaden av förnybara energikällor. Enligt metoden för rapportering inom ramen för pelarna beräknas utgifter på sammanlagt 224,1 miljarder euro tilldelas till pelaren för grön omställning (motsvarande 50 % av de totala utgifterna i de 22 planerna). Med strategin med sex pelare som utgångspunkt kan det sammanlagda beloppet av utgifter inom den gröna pelaren delas upp i 11 politikområden enligt figur 5 nedan. De åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanerna är inriktade mot en rad olika områden, från hållbar mobilitet, energieffektivitet, förnybar energi och nätverk till biologisk mångfald, cirkulär ekonomi, gröna färdigheter och arbetstillfällen samt klimatanpassning. Figur 5: Fördelning av utgifter till stöd för den gröna omställningen (pelare 1) I diagrammet visas fördelningen av det beräknade bidraget till den politiska pelaren enligt en förteckning över politikområden som fastställts av Europeiska kommissionen. Procentandelen avser de sammanlagda utgifter som märkts inom varje politikområde som en andel av pelaren för grön omställning. Hållbar mobilitet Hållbar mobilitet står för 32 % av de sammanlagda utgifterna inom pelaren för grön omställning (med en total kostnad på 71,3 miljarder euro). Stora investeringar görs för att uppgradera och utöka järnvägsinfrastrukturen, framför allt på det transeuropeiska nätet (TEN-T), och för att köpa in modernt rullande järnvägsmateriel. Investeringarna är en viktig drivkraft bakom trafikomställningen mot ett miljövänligt transportsätt med stöd för både person- och godstransporter. Ett mer begränsat antal åtgärder för miljöanpassningen av sektorerna för sjöfarts- och lufttrafik har också införts, däribland investeringar för miljöanpassning av hamnar, till exempel installation av landbaserad energiförsörjning, och miljöanpassning av flygplatser genom elektrifiering av systemen för marktjänster.

I Italiens återhämtnings- och resiliensplan ingår ibruktagandet av 3 400 km av det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg (ERTMS). Utbyggnaden av ERTMS kommer att möjliggöra sömlösa transporter av passagerare och gods över gränserna. Investeringarna i systemet bidrar både till den gröna och den digitala omställningen. Betydande investeringar görs även för att förbättra hållbarheten på vägtransportområdet, däribland genom stöd till utbyggnaden av infrastruktur för alternativa bränslen och fordon samt utvecklingen av grön kollektivtrafik. Vissa av dessa investeringar syftar till att få konsumenterna att köpa utsläppsfria fordon genom ekonomiska incitament som minskar de höga inköpskostnaderna. Tysklands återhämtnings- och resiliensplan kommer att hjälpa invånarna att gå över till rena eldrivna fordon genom ekonomiskt stöd för inköp av 560 000 fordon utan koldioxidutsläpp. Åtgärden kommer att minska de eldrivna fordonens inköpspris och stimulera marknaden. Den kompletteras även med andra åtgärder, däribland finansiering av installationen av 50 000 offentliga laddningsstationer och ytterligare 400 000 laddningspunkter i bostadshus. Reformer inom transportsektorn är en viktig del av de flesta återhämtnings- och resiliensplanerna. De syftar till att förbättra det övergripande regelverket och omfattar strategier för att stödja hållbar mobilitet och kollektivtrafik i städerna såväl som åtgärder för att underlätta utbyggnaden av laddningsinfrastruktur eller upphandlingen av rena fordon. I planerna ingår även åtgärder för att införa konkurrens på området för hamntjänster och att reformera sjöfartssektorn till havs och på inre vattenvägar. Rumäniens plan för återhämtning och resiliens omfattar viktiga förändringar av lagstiftningen för att skapa incitament för utsläppsfri vägtransport, incitament för utsläppsfria och utsläppssnåla fordon, skrotningssystem för att ersätta de mest förorenande fordonen, förbättringar av styrningen och effektiviteten hos statligt ägda företag inom transportsektorn, strängare regler och tillämpningsåtgärder för trafiksäkerhet samt incitament för hållbara transporter i städerna. Den omfattar även betydande investeringar för utsläppsfri och uppgraderad rullande järnvägsmateriel, modernisering och förnyande av järnvägsinfrastrukturen, framför allt längs TEN-T-korridorerna, förbättring av kvaliteten och effektiviteten hos väginfrastrukturen på vissa avsnitt av TEN-T-stamnätet, förbättring av trafiksäkerheten samt förbättring av vissa avsnitt av tunnelbanesystemet i Bukarest och Cluj-Napoc. Energieffektivitet Energieffektivitet står för 29 % av de sammanlagda utgifterna inom pelaren för grön omställning (med en total kostnad på 64,4 miljarder euro). De flesta av investeringarna på detta område gäller energieffektiviteten hos bostadshus (en total kostnad på 28,4 miljarder euro), vanligen med målet att minska det primära energibehovet med 30 % eller mer. Vissa av dessa relevanta investeringar omfattar även åtgärder för att bekämpa energifattigdom, särskilt för utsatta grupper som har svårt att betala de höga initialkostnaderna i samband med investeringar i bostädernas energieffektivitet. Renoveringar av offentliga byggnader är ett genomgående tema i de flesta av planerna (med en total kostnad på 20,2 miljarder euro), och gäller till exempel skolor, idrottsanläggningar och historiska byggnader. Slutligen förekommer även investeringar för att uppföra nya, mycket energieffektiva offentliga och privata byggnader. Investeringar för att öka energieffektiviteten inom andra sektorer kommer att bidra till en minskning av koldioxidutsläppen i produktionsprocesserna hos små och medelstora företag, större verksamheter och fjärrvärmesystem, t.ex. genom att främja integreringen av renare och mer energieffektiva tekniker i tillverkningsprocesser och centraliserad värmeproduktion med en total kostnad på 6,5 miljarder euro. Spanien kommer att ge stöd till mer än en halv miljon energibesparande insatser i bostadshus fram till 2026. Dessa energirenoveringar kommer att leda till en genomsnittlig minskning av det primära energibehovet på minst 30 %. Investeringarna kompletteras med ett sammanhängande paket av reformer, däribland skatteincitament och renoveringskontor (”one-stop-shops”) för att underlätta renoveringarna. Belgiens plan för återhämtning och resiliens kommer att stimulera renoveringar för att höja energieffektiviteten i byggnader med ett sammanlagt stöd på mer än 1 miljard euro. Vågen av renoveringar kommer att beröra fler än 200 000 privata och subventionerade bostäder och täcka mer än en miljon m² av offentliga byggnader. Belgien måste genomföra omfattande renoveringsprojekt för att uppfylla klimatmålen. Renoveringar för att höja energieffektiviteten i privata och subventionerade bostäder kommer även att bidra till en minskning av energifattigdomen. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar flera reformer för att stimulera byggnadsrenoveringar i alla sektorer: privata och offentliga byggnader, bostadshus och industribyggnader. Syftet med reformerna är att tillhandahålla ekonomiskt stöd för att göra renoveringarna mer effektiva (t.ex. genom ”one stop shops”) och mer miljövänliga. Framför allt omfattar de villkor för att uppmuntra ersättning av föråldrade värmesystem med system för förnybar energi eller fjärrvärme. Förnybar energi och nätverk De uppskattade utgifterna för ren energi – förnybar energi och nätverk – utgör 12 % av de totala utgifterna inom pelaren för grön omställning (med en total kostnad på 26,7 miljarder euro). Ungefär två tredjedelar av de totala investeringarna på detta område kommer att gälla teknik för förnybar energi, och det återstående beloppet kommer att fördelas till investeringar i energinät och infrastruktur (däribland energilagring och smarta nät). Åtgärderna är inriktade på anläggning av havs- eller landbaserade vindkraftparker (och tillhörande infrastruktur som energiöar), solcellspaneler och industriområden som använder förnybar energi. Litauens plan kommer att ge stöd till privata företag, jordbruk och gemenskaper för förnybar energi för inköp och installation av landbaserade sol- och vindkraftparker och lösningar för energilagring. Landet planerar även system för förnybar energi baserade på biomassa, biobränsle och biometan. I 15 av återhämtnings- och resiliensplanerna ingår åtgärder som helt eller delvis är inriktade på vätgas, en teknik som förväntas spela en viktig roll för att uppnå klimatneutralitet på lång sikt. Mot denna bakgrund kommer medlemsstaternas återhämtnings- och resiliensplaner att bidra till ökade investeringar i förnybar och koldioxidsnål vätgas (däribland med användning av elektricitet från elnätet, vars koldioxidutsläpp bör minska parallellt) på minst 9,3 miljarder euro. Många av investeringarna i återhämtnings- och resiliensplanerna gäller hela värdekedjan för vätgas – från produktion till transport, lagring och slutanvändning i industri- och transportsektorer där det är svårt att minska koldioxidutsläppen. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även reformer av den politiska ramen för stöd till förnybar energi, däribland antagande av nya eller förlängning av befintliga stödordningar eller förenkling av de administrativa förfarandena för tillståndsgivning eller fysisk planering för att underlätta utbyggnaden. De reformer som ingår i planerna syftar i allmänhet till att skapa en stabil lagstiftning och lämpliga synergieffekter mellan offentliga och privata investeringar. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även särskilda reformer för att effektivisera verksamheten på elmarknaderna och utveckla nya kraftverk för förnybar energi för att uppnå de mål som fastställs i de nationella energi- och klimatplanerna. Reformerna i återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att påskynda utvecklingen av kraftverk för förnybar energi för att uppnå de mål som fastställs i de nationella energi- och klimatplanerna, framför allt genom att underlätta utfärdandet av tillstånd för förnybara projekt och förstärka mekanismerna för ekonomiskt stöd. Planerna omfattar även särskilda reformer för att effektivisera verksamheten på elmarknaderna, framför allt genom att underlätta utvecklingen av ett mer flexibelt energisystem. Detta är mycket viktigt för att stödja den förväntade höga andelen av förnybar energi. Reformer av lagstiftningen om elmarknaden ingår i flera återhämtnings- och resiliensplaner, däribland när det gäller utbyggnad av elnäten, energilagring och efterfrågestyrning för att öka systemets tillförlitlighet. Reformerna kommer även att förbättra konkurrensen på marknaden och bidra till en stabil lagstiftning. I slutändan kommer dessa reformer att leda till en mer tillförlitlig och självständig europeisk energimarknad som kan tillgodose det ökande energibehovet. För att stödja och underlätta utbyggnaden av ett system för förnybar vätgas kommer Rumänien att ändra sin lagstiftning och sitt regelverk med inriktning på sektorerna för transport och energi (gas och elektricitet). Reformen bygger på antagandet av en nationell strategisk handlingsplan för vätgas. Den kommer att undanröja alla rättsliga och administrativa hinder för utvecklingen av en teknik för förnybar vätgas och bidra till uppnåendet av framtida nationella och europeiska mål för framställning, lagring, transport och användning av förnybar vätgas fram till 2030. Biologisk mångfald, cirkulär ekonomi, hållbar vattenförvaltning samt förebyggande och begränsning av föroreningar

Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar åtgärder som är relevanta för miljöpolitiken inom fyra huvudområden: biologisk mångfald och ekosystem, cirkulär ekonomi, förebyggande och återvinning av avfall, vattenresurser och marina resurser, samt förebyggande och begränsning av föroreningar Dessa fyra politikområden utgör 13 % av de totala utgifterna inom pelaren för grön omställning (med totala utgifter på 28,8 miljarder euro). När det gäller biologisk mångfald är åtgärderna inriktade på bevarande av den biologiska mångfalden i vatten och på land, återställning av ekosystem och grön infrastruktur, ekologisk konnektivitet genom naturbaserade lösningar, hållbar skogsförvaltning och bekämpning av invasiva arter. Irland kommer till exempel att stödja återställandet av torvmarker så att vilda djur och växter kan återvända till dessa områden. I den irländska planen uppskattas att koldioxidutsläppen kommer att minska med 3,3 miljoner ton under en period på 30 år tack vare genomförandet av de utökade återställningsåtgärderna. När det gäller cirkulär ekonomi och avfallshantering omfattar återhämtnings- och resiliensplanerna investeringar i såväl kortsiktiga insatser som forskning och utveckling. Till exempel planeras investeringar för att öka cirkulariteten inom vissa sektorer, däribland plast-, bygg- och textilindustrin, medan insatserna inom forskning och utveckling ska leda till mer långsiktiga lösningar för att minska mängden plastavfall och främja en bioekonomi. Många av investeringarna och reformerna har som mål att förbättra avfallshanteringen genom ombyggnad av anläggningar för sortering och hantering av avfall, med särskild tonvikt på behandlingen av biologiskt avfall. Flera av medlemsstaterna har för avsikt att förbättra sin nationella lagstiftning för att främja en mer cirkulär ekonomi genom att beskatta deponering eller förbränning av avfall och främja återanvändning av elektrisk utrustning och livsmedelsbehållare av plast. Belgien kommer att ge stöd till minimeringen av radioaktivt avfall i samband med avvecklingen av de belgiska kärnkraftverken genom att införa olika saneringstekniker. Italien har för avsikt att anta ett nationellt program för cirkulär ekonomi och ett för avfallshantering. För att stödja och skapa incitament till nya återvinningsförfaranden kommer Italien att införa ett nytt digitalt avfallsspårningssystem och revidera miljölagstiftningen så att återvinning blir billigare än deponering. Planen omfattar även tekniskt stöd till de lokala myndigheterna för att hjälpa dem med upphandling på området för avfallshantering, däribland genom att utarbeta avfallsplaner eller öka öppenheten i förfarandena för offentlig upphandling. När det gäller hållbar användning och skydd av vattenresurser är en stor del av åtgärderna inriktade på vattenförvaltning, däribland med hjälp av anordningar för mätning av vattenuttag. De bidrar därmed både till klimatmålen och de digitala målen. Andra typer av vattenförvaltning omfattar åtgärder för att säkra tillgången till rent och säkert dricksvatten samt behandlingen av spillvatten. Vissa av åtgärderna har även varit inriktade på effektivare konstbevattning. Åtgärderna för förebyggande och begränsning av miljöföroreningar gäller främst genomförandet av miljözoner eller begränsning av föroreningar i hamnar. Klimatanpassning Åtgärderna för klimatanpassning inom den gröna verksamheten utgör omkring 6 % av de totala utgifterna inom pelaren för grön omställning (totala beräknade utgifter uppgår till 12,5 miljarder euro). De åtgärder som ingår i planerna gäller i första hand minskning av översvämningsrisker, skogsförvaltning och förebyggande av skogsbränder. Cypern är särskilt sårbart för effekterna av klimatförändringar, och landet planerar skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder mot både översvämningar och skogsbränder. Detta omfattar en handlingsplan för förvaltning av vattenresurser genom anpassningsåtgärder. Åtgärder planeras för att skapa eller uppgradera den befintliga infrastrukturen för översvämningsskydd. Det övergripande syftet är att förbättra vattenanvändningen och förstärka säkerheten och den hållbara driften av vatteninfrastrukturen. Åtgärder införs även för att öka landets beredskap mot skogsbränder, främst med hjälp av fordon och utrustning för brandbekämpning, med ambitionen att minska risken för och spridningen av skogsbränder och förstärka skyddet för invånarna, infrastrukturen och skogsområdena. Grekland kommer att införa en särskild åtgärd för att skydda utvalda kulturarv och monument genom särskilt riktade projekt och skräddarsydd infrastruktur för att hantera de specifika risker och faror som förknippas med klimatförändringarna. Andra klimatrelaterade investeringar (forskning, utveckling och innovation, grön kompetens och gröna arbetstillfällen samt minskning av koldioxidutsläppen inom industrin) Många av återhämtnings- och resiliensplanerna innehåller åtgärder för forskning, utveckling och innovation inom gröna verksamheter, vilka utgör 6 % av de totala utgifterna inom pelaren för grön omställning (med totala beräknade utgifter på 13,4 miljarder euro). Åtgärderna gäller till exempel miljövänlig energiproduktion med vätgas, avskiljning och lagring av koldioxid, cirkulär ekonomi samt åtgärder på rymd- och luftfartsområdet med fokus på låga utsläpp och nollutsläpp. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även reformer för grön kompetens och gröna arbetstillfällen (1,5 miljarder euro). Investeringarna ska bidra till initiativ för omskolning och kompetensutveckling samt reformer för utveckling och genomförande av en aktiv sysselsättningspolitik med inriktning på den gröna omställningens behov. Dessa omfattar sysselsättningsstöd, utbildningspolitiska insatser och en aktiv arbetsmarknadspolitik. Kroatien planerar att anta nya regelverk för att stimulera sysselsättningen i samband med den gröna omställningen genom bidrag till gröna praktikplatser, anställningsstöd och stöd till egenföretagare som skapar gröna jobb och genom kvalifikationsintyg för långtidsarbetslösa och mindre anställbara personer från utsatta grupper för att tillhandahålla färdigheter med anknytning till den gröna omställningen. Spanien har för avsikt att anta en handlingsplan mot ungdomsarbetslöshet genom tre innovativa program med inriktning på unga arbetssökande, däribland yrkesbaserad utbildning i offentliga workshoppar, en första yrkeserfarenhet inom offentlig förvaltning och arbetsmöjligheter för unga forskare. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även andra investeringar som syftar till att mildra klimatförändringarna (5,4 miljarder euro), men som inte ingår i de kategorier som anges ovan, däribland införande av utsläppsavgifter för industrin, ikraftträdande av nationella handlingsplaner för klimatet, utformning av regelverk för väte- och koldioxidmarknaderna samt främjande av ekologiskt jordbruk. Principen om att inte orsaka betydande skada Principen om att inte orsaka betydande skada är en viktig del av förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens. Den säkerställer att faciliteten leder till ambitiösa planer som bidrar till den gröna omställningen och en hållbar återhämtning och samtidigt undviker inlåsning av ohållbara tillgångar och verksamheter. I förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens föreskrivs att ingen åtgärd som ingår i en plan för återhämtning och resiliens får leda till betydande skada för något av de sex miljömålen i den mening som avses i artikel 17 i taxonomiförordningen. De sex miljömålen är: begränsning av klimatförändringar, anpassning till klimatförändringar, hållbar användning och skydd av vatten och marina resurser, omställning till en cirkulär ekonomi, förebyggande och begränsning av föroreningar samt skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem.

För varje åtgärd ska medlemsstaterna utföra och presentera en detaljerad självbedömning av principen om att inte orsaka betydande skada på grundval av den tekniska vägledning som har offentliggjorts av kommissionen för att säkerställa att de åtgärder som ingår i planen inte orsakar betydande skada för något av de sex miljömålen. Självbedömningen ligger till grund för kommissionens bedömning av planernas uppfyllande av principen om att inte orsaka betydande skada. För flera av åtgärderna inledde kommissionen omfattande diskussioner med medlemsstaterna för att fastställa och bedöma efterlevnaden av principen om att inte orsaka betydande skada innan planerna godkändes och för att fastställa de särskilda villkor som måste vara uppfyllda för att säkerställa att principen följs. Rådets genomförandebeslut om godkännande av de nationella planerna för återhämtning och resiliens omfattar detaljerade delmål och mål för att kontrollera genomförandet av planerna. Utbetalningarna genom faciliteten kommer att knytas till det tillfredsställande uppfyllandet av dessa steg i genomförandet. Rådets genomförandebeslut innehåller särskilda bestämmelser om principen om att inte orsaka betydande skada i delmålen och målen för flera av åtgärderna (t.ex. åtgärder på områdena för energirenoveringar, energiproduktion, vattenförvaltning, transport, stöd till minskning av koldioxidutsläpp, övergripande program och finansiella instrument). Dessa bestämmelser innebär att medlemsstaterna måste lägga fram bevis för att de uppfyller villkoren för principen om att inte orsaka betydande skada för ett visst delmål eller mål. 3.3.Facilitetens bidrag till den digitala omställningen (pelare 2) Digitala mål Enligt förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens ska minst 20 % av de totala anslagen i varje plan för återhämtning och resiliens stödja olika digitala mål. De reformer och investeringar som föreslagits av medlemsstaterna har överskridit målet på 20 %. De totala utgifterna till den digitala omställningen i de planer som antagits uppgår till 117 miljarder euro, omkring 26 % av de totala anslag som beräknats enligt metoden för digital märkning. Figur 6: Bidrag till de digitala målen som andel av planerna för återhämtning och resiliens Digital omställning Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar ett antal åtgärder som ger stöd till pelaren för digital omställning, däribland utbyggnad av nät med mycket hög kapacitet och 5G-nät, utveckling av digitala färdigheter bland befolkningen och arbetskraften, integrering av digitala tekniker i myndigheternas förfaranden, stöd till digitaliseringen av små och medelstora företag samt forskning, utveckling och utbyggnad av avancerade tekniker. Enligt metoden för rapportering inom ramen för pelarna tilldelas utgifter på nästan 130 miljarder euro till pelaren för digital omställning (29 % av de totala utgifterna i de 22 planerna). Mer än en tredjedel av utgifterna för den digitala omställningen avser digitaliseringen av offentliga tjänster, däribland digitaliseringen av transportsektorn (36 %, 47 miljarder euro), följt av åtgärder för digitaliseringen av företag (20 %, 26 miljarder euro) och humankapital (20 %, 26 miljarder euro), se figur 7 nedan. Figur 7: Fördelning av utgifterna till stöd för den digitala omställningen (pelare 2) I diagrammet visas fördelningen av det beräknade bidraget till den politiska pelaren enligt en förteckning över politikområden som fastställts av Europeiska kommissionen. Procentandelen avser de sammanlagda utgifter som märkts inom varje politikområde som en andel av pelaren för digital omställning. E-förvaltning och digitala offentliga tjänster Åtgärder för att stödja digitaliseringen av offentliga tjänster och e-förvaltning utgör mer än en tredjedel av de digitaliseringsutgifter som finansieras genom faciliteten för de 22 återhämtnings- och resiliensplaner som antagits (47 miljarder euro, vilket motsvarar 36 % av pelaren för digital omställning). Syftet med dessa åtgärder är att modernisera och förbättra förfarandena inom den offentliga förvaltningen för att göra dem mer användarvänliga, medborgarorienterade och driftskompatibla och för att förbättra åtkomsten till och spridningen av digitala offentliga tjänster för enskilda personer och företag. Många återhämtnings- och resiliensplaner innehåller reformer för att införa eller förbättra lösningar för e-förvaltning, däribland elektronisk identifiering, för att säkerställa driftskompatibiliteten hos digitala offentliga plattformar samt för att förbättra insamlingen och hanteringen av uppgifter. Kroatiens plan omfattar en investering för att ge invånarna möjlighet att använda nätbaserade offentliga tjänster på sina smarttelefoner genom en digital plattform för mobila e-tjänster. Planen syftar till att främja användningen av elektroniska underskrifter i människors kommunikation med den offentliga förvaltningen och omfattar en investering för inrättandet av digitala identitetskort som gör att användare kan underteckna handlingar på mobila plattformar. Kroatiens plan för återhämtning och resiliens omfattar även inrättandet av en ”one-stop-shop”, genom en harmonisering och centralisering av den offentliga förvaltningens hjälpcentraler, för att erbjuda bättre kommunikation med de offentliga förvaltningarna, snabbare åtkomst till information samt möjlighet att lämna feedback om kvaliteten i samverkan med offentligt anställda. Flera av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar investeringar som syftar till att integrera avancerade tekniker (t.ex. statliga molntjänster) i myndigheternas processer och stärka den offentliga sektorns cybersäkerhet. De statliga molntjänsterna förväntas förenkla människors kommunikation med de offentliga myndigheterna genom att minska tiden för behandling av information, sänka kostnaden för statliga tjänster och förbättra säkerheten för känsliga uppgifter. I flera av planerna ingår även en förstärkning av landets kapacitet när det gäller cybersäkerhet, eftersom den it-relaterade brottsligheten kan blockera kritiska offentliga tjänster. Greklands plan omfattar en del med inriktning på den digitala omställningen inom offentliga organ genom omfattande strategier för cybersäkerhet och dataförvaltning såväl som en utökad användning av avancerade tekniker som molntjänster och stordata. I Maltas plan för återhämtning och resiliens ingår en investering för att ytterligare digitalisera Maltas direktorat för handelssjöfart, däribland genom att utveckla ett antal it-verktyg och it-system (t.ex. systemet för dokumenthantering, däribland digitaliseringen av 15 000 fysiska frakthandlingar, systemet för fartygsförvaltning, ett digitalt gränssnitt för sjöfarten, ett förvaltningssystem för sjömän och ett analysverktyg för sjöfarten). Sjöfartssektorn har mycket stor betydelse för Maltas ekonomi, och investeringen i digitala tjänster och molnbaserad infrastruktur kommer att säkerställa en effektivare tillsyn och förbättra såväl den interna verksamheten som kundrelationerna och förvaltningen inom direktoratet. Många av återhämtnings- och resiliensplanerna innehåller åtgärder för att digitalisera de nationella hälso- och sjukvårdssystemen, däribland genom att utöka tjänsterna för telemedicin, konsolidera fragmenterade nationella hälso- och sjukvårdsregister och säkerställa kompatibiliteten och säkerheten hos digitala plattformar. Sloveniens plan omfattar åtgärder för att integrera nya digitala tjänster inom hälso- och sjukvården, främja användningen av informationsteknik för att kommunicera med patienter och intressenter, införa kvalitetsövervakning på grundval av realtidsdata, förbättra kapaciteten i patientplaneringen samt förbättra planeringen av vårdinrättningar, sjukvårdstjänster och materiella behov.

Digitaliseringen av offentliga tjänster berör flera olika politikområden och skapar synergieffekter med de fem andra pelarna som stöds genom faciliteten. Vissa av investeringarna inom pelaren för grön omställning återspeglar digitaliseringens viktiga roll för att göra EU:s transportsystem mer hållbara och motståndskraftiga, till exempel genom tekniker för intelligenta transportsystem (ITS), verktyg för hantering av mobilitet i städer, multimodala system för biljetter och passageraruppgifter samt en utökning av det europeiska ledningssystemet för järnvägstrafik. Finlands plan för återhämtning och resiliens ger stöd till Digirail-projektet, med målet att införa det europeiska ledningssystemet för järnvägstrafik på hela det nationella järnvägsnätet senast 2040, i kombination med ett 4G- och 5G-baserat framtida system för mobil järnvägskommunikation. Humankapital inom digitaliseringen Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar ett stort antal åtgärder för att stödja utvecklingen av digitala färdigheter, med en total beräknad kostnad på 26 miljarder euro, vilket motsvarar 20 % av pelaren för digital omställning. De flesta av planerna innehåller åtgärder för att öka nivån av digitala färdigheter hos allmänheten och arbetskraften. I vissa av planerna ingår även åtgärder för att främja avancerade digitala färdigheter och utbilda IKT-specialister genom utveckling av utbildningsmoduler för avancerad digital teknik inom högre utbildning och yrkesutbildning. Covid-19-pandemin har visat att det är viktigt att digitalisera utbildning, och flera återhämtnings- och resiliensplaner innehåller relevanta åtgärder. Portugals plan för återhämtning och resiliens omfattar en investering i en ”digital akademi” som kommer att erbjuda skräddarsydda utbildningar för att öka antalet arbetstagare med digitala färdigheter. Allt som allt kommer 800 000 deltagare att genomgå en personlig bedömning av sina behov och därefter följa en målinriktad utbildning i digitala färdigheter. I Lettlands plan ingår en åtgärd för att öka antalet specialister med avancerade digitala färdigheter. Målet med åtgärden är att utveckla 20 utbildningsmoduler för avancerade digitala färdigheter inom avancerad teknik som kvantteknik, högpresterande datorsystem och språkteknik. Utbildningsmodulerna kommer att ingå i högre utbildningsprogram (kandidat-, master- och doktorandprogram) och program för vidareutbildning inom företag. Investeringarna kommer att ge plats för 3 000 deltagare i de utvecklade modulerna. Irlands plan för återhämtning och resiliens omfattar en åtgärd för att stödja en digital omställning av den irländska utbildningen på alla nivåer (grundskolor, universitet, livslångt lärande), integrera viktiga digitala färdigheter i alla miljöer och motverka risken för en digital klyfta. Digitalisering av företag Alla återhämtnings- och resiliensplaner som har antagits innehåller åtgärder som ger stöd till digitaliseringen av företag, med en total kostnad på 26 miljarder euro, vilket motsvarar 20 % av pelaren för digital omställning. Åtgärderna inom detta område omfattar flera viktiga reformer, varav de viktigaste är de som syftar till att förenkla företagens administrativa förfaranden och skapa en grund för ett digitalt företagsklimat, med insatser inom området för skapande och registrering av företag, förtroende och cybersäkerhet. Dessa åtgärder förväntas öka förtroendet för digitala tekniker och skapa positiva effekter både för spridningen av teknikerna och omfattningen av deras användning. Reformer för digitaliserad fakturering förväntas också ha positiva effekter på företagens digitalisering. Tyskland kommer att genomföra en lag om tillgång till internet och modernisera sina register för att minska den administrativa bördan, i synnerhet för små och medelstora företag. Dessa reformer gör att ”engångsprincipen” kan införas och tillämpas på ett effektivt sätt med digitala hjälpmedel. Spanien kommer att anta regulatoriska sandlådor för att reglera användningen av artificiell intelligens, däribland genom lagstiftningsåtgärder för dataanvändning, personlig integritet och etiska frågor. I flera av planerna ingår investeringar för att stödja integreringen av avancerad digital teknik i företagens produktionsprocesser (t.ex. automatisering, artificiell intelligens). Denna typ av stöd kan ha olika former, till exempel allmänt stöd för handledning och rådgivning (däribland genom de europeiska digitala innovationsknutpunkterna), lån, bidrag eller skattelättnader för inköp av materiella tillgångar (maskiner/teknisk utrustning) och immateriella tillgångar (programvara/utbildning) eller strukturella åtgärder (däribland regulatoriska sandlådor). Dessutom omfattar flera av planerna domänspecifika investeringar (till exempel för nya processer inom kommersiell verksamhet) eller industrispecifika investeringar (till exempel inom turismsektorn eller fordonsindustrin). Österrikes plan omfattar ett robust paket av åtgärder som syftar till att stödja och underlätta företagens digitalisering. Planen innehåller riktade investeringar för att hjälpa små och medelstora företag att använda digitala tekniker, vilket har visat sig vara en flaskhals för produktivitetstillväxten. I Danmarks plan ingår åtgärder för att främja digitaliseringen av små och medelstora företag genom en förlängning av det befintliga programmet ”SME: Digital”, genom vilket företagen kan ansöka om bidrag för att digitalisera sin verksamhet och utöka användningen av såväl nya och avancerade tekniker som lösningar för e-handel. Italien har omorganiserat och omarbetat ett antal befintliga åtgärder i programmet ”Omställning 4.0”, vilket medger skattelättnader för företag som investerar i materiella varor (digitala och automatiserade maskiner) och immateriella varor (programvara) inom ramen för ”Industri 4.0” för att främja moderniseringen och digitaliseringen av tillverkningssektorn. I allmänhet gynnas både stora och små bolag av investeringarna till stöd för digitaliseringen av företag. I de flesta av planerna ingår emellertid åtgärder med särskild inriktning på små och medelstora företag, eftersom deras utmaningar är större när det gäller digital teknik. Konnektivitet En övervägande majoritet av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar investeringar i konnektivitet med en beräknad kostnad på totalt 13 miljarder euro, vilket motsvarar 10 % av pelaren för digital omställning. Investeringarna möjliggör en rad olika åtgärder vars mål är att bidra till utbyggnaden av fasta och trådlösa nät med mycket hög kapacitet för att, i linje med EU:s mål för det digitala årtiondet, säkerställa att alla europeiska hushåll har tillgång till höghastighetsinternet senast 2025 och gigabitanslutning senast 2030. I många av planerna ingår investeringar för utbyggnaden av 5G-nät eller fasta nät med mycket hög kapacitet för att minska den digitala klyftan. Genom programmet ”Broadband Austria 2030” kommer Österrikes plan för återhämtning och resiliens att möjliggöra investeringar i gigabitnät med nedladdnings- och uppladdningshastigheter på minst 100 Mbit/s till hälften av landets hushåll såväl som en utbyggnad av ny symmetrisk gigabitanslutning som i synnerhet kommer att gynna landsbygdsområdena. I Kroatiens plan ingår en utbyggnad av bredbandsinfrastruktur i områden med otillräckliga kommersiella intressen, med målet att nå ut till 700 000 invånare i dessa områden för att minska landets digitala klyfta. Vissa av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även investeringar för installation av fibernät i byggnader och investeringar som kan ha en gränsöverskridande dimension, till exempel 5G-korridorer och undervattenskablar. I flera av planerna ingår dessutom tillhörande reformer i linje med bästa praxis för utbyggnaden av 5G-nät och snabba bredbandsnät, enligt vad som föreskrivs i verktygslådan för konnektivitet. Dessa reformer förväntas underlätta privata investeringar i nät med mycket hög kapacitet, framför allt genom att undanröja onödiga administrativa hinder för investeringar, påskynda förfarandena för utfärdande av tillstånd för investeringar i utbyggnaden av trådlösa och fasta VHCN-nät samt genom att minska kostnaderna och underlätta processerna för utbyggnad av näten.

Cyperns plan för återhämtning och resiliens kommer att finansiera installationen av nya undervattenskablar för att ansluta Cypern till det grekiska systemet, vilket kommer att ge Cypern tillgång till vissa av regionens viktigaste internetknutpunkter och förbättra konnektiviteten över hela ön. I Italiens plan ingår en finansiering av fem åtgärder som förväntas bidra till utbyggnaden av de nationella ultrasnabba näten och 5G-näten över hela landet: Italia 1 Giga, Italia 5G samt utökade uppkopplingsmöjligheter för skolor, vårdinrättningar och mindre öar. Vad gäller tillhörande reformer är Österrikes och Greklands planer i linje med verktygslådan för konnektivitet. De omfattar till exempel reformer för att förenkla förfarandena för utbyggnad av bredband, i synnerhet genom att undanröja onödiga administrativa hinder, påskynda förfarandena för utfärdande av tillstånd och minska kostnaderna för utbyggnaden. Digital forskning och utveckling, digital kapacitet och utbyggnad av avancerad teknik De flesta av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar åtgärder som stöder forskning och utveckling av digitala tekniker och/eller investeringar i digital kapacitet och utbyggnad av avancerad teknik, med en total kostnad på omkring 18 miljarder euro, vilket motsvarar omkring 14 % av det totala bidraget till pelaren för digital omställning. Åtgärderna gäller i första hand investeringar i forskning, utveckling och innovation inom områden som mikroelektronik, molnlagring, cybersäkerhet och artificiell intelligens samt infrastruktur som superdatorer och nätverk för kvantkommunikation. Dessa investeringar kommer i vissa fall att genomföras inom ramen för projekt som omfattar flera länder (se nedanstående avsnitt). Vissa återhämtnings- och resiliensplaner omfattar även reformer som kompletterar dessa investeringar, med målet att anpassa verktygen för forskning och innovation så att de ger bättre stöd till utvecklingen inom dessa tekniska områden eller att anpassa den rättsliga och administrativa ramen (främst när det gäller förvaltning och hantering av data) för att möjliggöra införandet av motsvarande teknik. I Tysklands plan ingår ett storskaligt gränsöverskridande europeiskt initiativ för att investera i nästa generation av molntjänster och infrastruktur. Syftet är att främja den industriella utbyggnaden av smarta lösningar för molnteknik och edge computing som är innovativa, säkra, energieffektiva och uppfyller dataskyddslagstiftningen. Österrikes plan för återhämtning och resiliens kommer att finansiera forskningsinfrastruktur och samarbeten för att, bland annat, utöka kunskapsbasen för (den fortsatta) utvecklingen av teknologiska koncept såväl som maskinvara och programvara för databehandling, simulering och kommunikation med kvantteknik. Belgien, Spanien och Slovenien kommer att stödja digitaliseringen av kultur- och mediesektorerna. Betydande investeringar kommer att ge aktörer inom kultur och media tillgång till tekniska verktyg för digitalisering och stödja och främja de stora kulturinstitutionernas digitala omställning för att öka kulturarvets tillgänglighet. 3.4.Facilitetens bidrag till smart och hållbar tillväxt för alla (pelare 3) Åtgärder som bidrar till smart och hållbar tillväxt för alla ingår i fler än tusen insatser i de 22 återhämtnings- och resiliensplanerna, med en total kostnad på omkring 223 miljarder euro. Dessa åtgärder gäller mycket varierande områden, från stöd till små och medelstora företag och forskning, utveckling och innovation till reformer för att förbättra företagens affärsklimat eller konkurrenskraft. De omfattar även stora investeringar för smart och hållbar tillväxt, som Spaniens stöd till digitalisering och innovation (3 miljarder euro), Italiens program Transizione 4.0 (10,8 miljarder euro) och Portugals kapitalisering av sin nationella investeringsbank Banco Nacional de Fomento (1,5 miljarder euro). Åtgärderna täcker även ett brett spektrum av reformer, främst på den inre marknadens kärnområden, däribland reglerad yrkesverksamhet (Portugal, Kroatien), förutsättningarna för konstnärer och kulturarbetare (Tjeckien, Grekland, Spanien och Rumänien), immateriella rättigheter (Italien, Grekland), marknadsövervakning (Italien), insolvens (Italien, Spanien, Portugal, Grekland, Slovakien) samt offentlig upphandling (Italien, Grekland, Slovakien, Slovenien, Rumänien och Lettland). Figur 8: Fördelning av utgifter som stöd till smart och hållbar tillväxt för alla (pelare 3) I diagrammet visas fördelningen av det beräknade bidraget till den politiska pelaren enligt en förteckning över politikområden som fastställts av Europeiska kommissionen. Procentandelen avser de sammanlagda utgifter som märkts för inom varje politikområde som en andel av pelaren för smart och hållbar tillväxt för alla. Forskning, utveckling och innovation Alla återhämtnings- och resiliensplaner omfattar åtgärder för forskning, utveckling och innovation, med en total kostnad på 44 miljarder euro. Investeringarna i forskning och innovation motsvarar vanligen mellan 4 och 13 % av en medlemsstats bidrag genom faciliteten för återhämtning och resiliens, med ett fåtal avvikande värden under eller över detta intervall och med ett medelvärde på omkring 10 %. Flera av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar både investeringar och reformer som kan ha en omvälvande inverkan på utvecklingen av medlemsstaternas system för forskning och innovation under de kommande åren. I flera av de östra och södra medlemsstaterna, som får stora bidrag genom faciliteten för återhämtning och resiliens och har en liten verksamhet inom forskning och utveckling, motsvarar investeringarna i återhämtnings- och resiliensplanerna mer än ett år av offentliga investeringar i forskning och innovation (före covid). I vissa av dessa länder är investeringarna dessutom kopplade till viktiga politiska reformer för forskning och innovation. Målet med de reformer som föreslås är ofta att minska fragmenteringen av de vetenskapliga forskningssystemen genom konsolidering av vetenskapliga forskningsinstitut eller att göra forskarkarriärer i offentliga institutioner mer attraktiva genom att ändra reglerna för rekrytering, ersättning och karriärplanering. I Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan ingår en reform som kommer att främja en koncentration av utmärkta utbildnings- och forskningsmöjligheter genom att sammanföra universiteten i större enheter. Reformen bör även möjliggöra ett ökat samarbete mellan de akademiska forskningsinstituten och företagen. Kroatiens plan omfattar en reformagenda vars syfte är att förstärka den offentliga forskningsbasen genom att införa ett nytt resultatbaserat finansieringssystem för universitet och offentliga forskningsorganisationer, göra forskarkarriärer mer attraktiva och omarbeta regelverket för karriärutveckling. Syftet med reformerna är även att minska den administrativa bördan när det gäller finansiering av verksamhet inom forskning och innovation och att stödja överföringen av kunskap och teknik (från offentliga forskningsorganisationer till privata företag) genom att inrätta lämpliga enheter (kontor, byråer) och undanröja eventuella hinder för samarbetet mellan den akademiska världen och näringslivet. Sist men inte minst syftar reformerna till att förbättra samordningen mellan de olika förvaltningsnivåerna inom forskning och innovation och inom utbildningspolitiken för att tillgodose behovet av färdigheter och förbättra anställbarheten, särskilt för unga. Ett stort antal återhämtnings- och resiliensplaner omfattar tematiska investeringar i forskning och innovation, vilket kommer att möjliggöra en mobilisering av kapacitet mot bakgrund av den accelererande gröna och digitala omställningen i linje med agendorna på EU-nivå (av den beräknade kostnaden för åtgärderna med inriktning på forskning, utveckling och innovation har omkring 37 % respektive 22 % märkts som bidrag till de gröna och digitala målen). Dessa tematiska investeringar kommer till största delen att utgöras av ekonomiskt stöd till verksamheten och infrastrukturen inom forskning och innovation. Vissa av medlemsstaterna har även gjort investeringar som stöd till partnerskapen inom Horisont Europa och finansieringen av utmärkta projekt som belönats med en ”spetskompetensstämpel” inom ramen för Horisont Europa. Danmarks plan för återhämtning och resiliens har som mål att ge de offentliga och privata sektorerna incitament att uppmuntra forskning och utveckling, framför allt inom innovativa gröna tekniker genom inrättandet av fyra offentlig-privata partnerskap, så kallade ”gröna partnerskap”, för att ta fram lösningar till de fyra uppdragsbaserade utmaningarna att minska utsläppen inom transport-, jordbruks-, livsmedels- och avfallssektorerna. Stöd till företag (inbegripet små och medelstora företag, tillgång till finansiering och finansiella instrument)

I de flesta av återhämtnings- och resiliensplanerna (19 av 22) ingår åtgärder som ger direkt stöd till små och medelstora företag, med en kostnad på 44 miljarder euro, vilket motsvarar omkring 22 % av de totala beräknade utgifterna för pelare 3. Små och medelstora företag kommer emellertid även att kunna dra nytta av en större uppsättning av åtgärder med en bredare politisk inriktning. Projekt som ger stöd till forskning och innovation på området för grön och digital omställning, finansiella instrument som är tillgängliga för alla företag, reformer av företagsklimatet med inverkan på små och medelstora företag såväl som större enheter, eller breda åtgärder som digitalisering av tjänster inom den offentliga förvaltningen, kommer att ha positiva effekter för verksamheten och kostnaderna för många små och medelstora företag, men inte uteslutande vara tillgängliga för dem. Om hänsyn tas till dessa kompletterande åtgärder omfattar samtliga återhämtnings- och resiliensplaner åtgärder som är relevanta för små och medelstora företag, med totala utgifter på omkring 109 miljoner euro eller nära 24 % av de totala uppskattade utgifterna. Sammantaget omfattar de åtgärder för små och medelstora företag som ingår i återhämtnings- och resiliensplanerna en rad olika områden, från förbättring av företagsklimatet och tillgång till offentlig upphandling till digitalisering av företagen och förbättring av deras miljömässiga hållbarhet. Flera av åtgärderna syftar även till att förbättra de små och medelstora företagens tillväxt och motståndskraft genom bättre tillgång till finansiering, omskolning och kompetensutveckling av anställda eller utökad kapacitet när det gäller forskning och utveckling. Vid sidan av de åtgärder som uttryckligen – och i vissa fall uteslutande – är riktade till små och medelstora företag förväntas andra av planernas åtgärder ge företagen indirekta fördelar. Detta gäller till exempel stora investeringar som stöds genom planen för återhämtning och resiliens i sektorer med en stor andel små och medelstora företag, däribland byggverksamhet och turism, eller projektinfordringar inom forskning och utveckling där innovativa små och medelstora företag kan delta. Kroatien kommer att inrätta ett antal finansiella instrument för att tillhandahålla mer fördelaktiga finansieringsvillkor, med målet att fördela 1 300 låne- eller räntesubventioner till små och medelstora företag. Kroatien kommer även att investera i företagens styrningskapacitet genom att erbjuda affärsrådgivning. Lettland kommer att ge stöd till små och medelstora företag genom åtgärder för digitala färdigheter, omskolning och kompetensutveckling såväl som en innovativ digital infrastruktur enligt Industri 4.0. Frankrikes plan för återhämtning och resiliens kommer att stödja de små och medelstora företagens energirenovering genom skattelättnader och ett särskilt stödprogram för hantverkare, småföretagare och egenföretagare. Finlands plan är särskilt inriktad på små och medelstora företag genom sitt fokus på att öka tillväxten hos finländska mikro- och småföretag och stimulera deras kapacitet till internationalisering genom att erbjuda affärsutvecklingsbidrag. I Spaniens plan är stödet till små och medelstora företag särskilt inriktat på digitalisering genom ett brett program (3 miljarder euro) med grundläggande och mer avancerade digitaliseringspaket (en digital verktygslåda) till en stor andel av företagen. Greklands plan omfattar också flera investeringar för att öka tillgången till finansiering för grekiska företag, däribland små och medelstora företag, genom ett ambitiöst utlåningsprogram. Dessa investeringar kommer att samordnas med de fem strategiska pelare som fastställts för utlåningsprogrammet, nämligen grön omställning, digitalisering, utvidgning, stordriftsfördelar genom sammanslagningar och företagsförvärv samt innovation (inom forskning och utveckling). När medlemsstaterna verkställer sina återhämtnings- och resiliensplaner har de även goda möjligheter att uppmuntra små och medelstora företag att delta i storskaliga projekt och samarbeta med andra företag eller utbildningsinstitut. I det strategiska projekt för eldrivna och uppkopplade fordon som ingår i Spaniens återhämtnings- och resiliensplan, PERTE, planeras flera stora, integrerade projekt som omfattar hela värdekedjan för eldrivna och uppkopplade fordon, som kallas ”traktorprojekt”. Minst 40 % av deltagarna i projekten måste vara små och medelstora företag och att minst 30 % av allt stöd ska gynna små och medelstora företag. Åtgärden förväntas bidra till att upprätthålla och utveckla de små och medelstora företagens deltagande i värdekedjan för fordonsindustrin och skapa nya affärsmöjligheter för uppstartsföretag och små och medelstora företag. Företagsklimat De flesta av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar åtgärder för att förbättra företagsklimatet. Reformerna och investeringarna inom detta område uppgår till 17,2 miljarder euro, eller 8,5 % av de beräknade utgifterna. Syftet med åtgärderna är framför allt att göra det lättare att driva företag genom att minska byråkratin för företag och entreprenörer, förbättra företagens villkor och minska begränsningarna inom starkt reglerade yrken. Åtgärderna har även som mål att locka utländska investeringar och talanger eller att utveckla viktiga sektorer som kultur och turism. Genom vissa av planerna införs paket med reformer för att öka konkurrenskraften vid offentliga koncessioner och offentlig upphandling. Greklands plan för återhämtning och resiliens omfattar en reform som syftar till att minska företagens administrativa börda och regelbörda. Reformen omfattar ett antal insatser för att förenkla olika förfaranden, som att anskaffa kredit, upprätta en elektrisk anslutning, registrera egendom och erhålla bygglov. Spanien planerar att anta en ny lag för uppstartsföretag som kommer att skapa gynnsamma förutsättningar för utveckling av och tillväxt hos innovativa företag. Österrike kommer också att införa ett paket som ska tillgodose behoven för uppstartsföretag, innovativa små och medelstora företag samt sociala entreprenörer. Majoriteten av återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar åtgärder inom området för företagsinfrastruktur, industrialisering och återindustrialisering, med ett totalt värde på 26 miljarder euro. Dessa åtgärder gäller framför allt en förbättring av anslutningarna via väg eller järnväg till hamnar eller industriområden och utvecklingen av knutpunkter för multimodal transport, återställande av industrimark, däribland vattenförvaltning och avfallshantering, åtgärder för att stödja en cirkulär ekonomi i industriområden, däribland genom återvinningscentraler, knutpunkter för logistik som stöd till den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin, uppkoppling via bredband och 5G i industriområden och affärsdistrikt, samt skapande av dataområden för industriella tillämpningar eller särskilda industrisektorer. 3.5.Facilitetens bidrag till den sociala och territoriella sammanhållningen (pelare 4) Åtgärderna för att stödja den sociala och territoriella sammanhållningen uppgår till 193 miljarder euro i beräknade utgifter. Åtgärderna för att förbättra den territoriella sammanhållningen omfattar framför allt stora investeringar i infrastruktur, vilka motsvarar mer än hälften av de utgifter som bidrar till pelare 4 (72 %). Utgifterna för social sammanhållning inom ramen för pelare 4 är jämnt fördelade mellan socialpolitiska åtgärder (socialt skydd och subventionerat boende) och åtgärder som bidrar till sysselsättning och färdigheter (sysselsättningsstöd till vuxna, modernisering av arbetsmarknadens institutioner och vuxenutbildning). Figur 9: Fördelningen av utgifter till stöd för den sociala och territoriella sammanhållningen per politikområde (pelare 4) I diagrammet visas fördelningen av det beräknade bidraget till den politiska pelaren enligt en förteckning över politikområden som fastställts av Europeiska kommissionen. Procentandelen avser de sammanlagda utgifter som märkts inom varje politikområde som en andel av pelaren för social och territoriell sammanhållning. Territoriell infrastruktur och territoriella tjänster, utveckling av landsbygdsområden och avlägsna områden (inklusive öar) Ett stort antal reformer och investeringar syftar till att förbättra den territoriella infrastrukturen och de tjänster som tillhandahålls på lokal nivå för att minska klyftan mellan stad och landsbygd. Dessa omfattar åtgärder för att stödja jordbrukssektorn, förbättra infrastruktur som kan stimulera den lokala ekonomin och den nationella konkurrenskraften (t.ex. järnvägar och hamnar) och tillhandahålla tjänster som har en direkt inverkan på vardagslivets kvalitet. Många av åtgärderna för territoriell infrastruktur och territoriella tjänster gäller förbättring och innovation inom mobilitet och transport, däribland förbättringar av systemen för flygledningstjänst, investeringar i anläggning, uppgradering och elektrifiering av järnvägar, modernisering av infrastrukturen i hamnar samt stöd till projekt för hållbar mobilitet i städer, t.ex. kollektivtrafik och cykelvägar av hög kvalitet. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även ett antal åtgärder för att förbättra användningen av naturresurser och bevara miljön på lokal nivå. Detta gäller till exempel utveckling av avlopps- och avfallshanteringen på öarna, investeringar för att utöka systemen för vattenhantering i tätbebyggelse och konstbevattningssystemen i landsbygdsområden, åtgärder för att öka hållbarheten inom jordbruk, djurhållning och fiskeriverksamhet samt stöd till skapandet av konsortier i funktionella landsbygdsområden. När det gäller territoriella tjänster planeras åtgärder för att öka kommunernas förmåga att tillhandahålla tjänster av hög kvalitet, genom decentraliseringsreformer och investeringar, och för att förbättra den offentliga förvaltningens resultat på lokal nivå. Belgiens, Danmarks och Italiens planer omfattar investeringar för att uppmuntra anläggningen av cykelvägar i det allmänna vägnätet. Detta kommer att ge invånare och turister tillgång till ett mer sammanhängande nät av cykelvägar och därmed skapa bättre möjligheter att välja cykel i stället för andra transportsätt. Åtgärderna kommer även att ge stöd till ett program med inriktning på kommunala cykelprojekt. Cypern kommer att genomföra åtgärder mot översvämningar och för insamling av vatten i Livadia, Kladeri och centrala Nicosia. Denna investering omfattar en uppgradering av översvämningskanaler i Livadia, anläggning av ett 4 600 meter långt system för insamling av regnvatten i Kladeri och anläggning av ett avloppssystem i Nicosia, däribland genom en ombyggnad av gator och trottoarer samt en utökning av dagvattennätet. I Lettlands plan för återhämtning och resiliens ingår en administrativ territoriell reform för att förbättra tjänsternas kvalitet genom att minska antalet administrativa enheter och öka tjänsternas effektivitet och tillgänglighet. Åtgärden omfattar antagandet av en ny kommunallag som möjliggör en granskning av de lokala myndigheternas funktioner och uppgifter. Den nya lagen ska säkerställa en bättre styrning på lokal nivå, en tydligare åtskillnad och uppdelning mellan befogenheterna hos beslutsfattande och verkställande organ samt ett utökat deltagande av invånarna i de lokala samhällenas beslutsprocess.

Socialt skydd, inkludering, subventionerat boende och social infrastruktur Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar en bred uppsättning av reformer och investeringar som kommer att förstärka medlemsstaternas system för socialt skydd. Dessa åtgärder är inriktade på de sociala skyddssystemens effektivitet, kvalitet och resiliens utifrån de specifika behov som anges i de landsspecifika rekommendationerna för 2019/2020. De flesta av investeringarna för socialt skydd genom faciliteten för återhämtning och resiliens gäller uppgradering, utökning eller förbättring av det nätverk av sociala tjänster och faciliteter som tillhandahålls av offentliga och privata sociala institutioner. De omfattar även särskilda åtgärder för att inkludera personer med funktionsnedsättning, säkerställa tillräckliga och hållbara sociala förmåner samt förbättra livsvillkoren för äldre personer i behov av vård. Flera medlemsstater planerar även viktiga investeringar för att öka tillgången till subventionerat boende och social infrastruktur för utsatta grupper. I vissa av medlemsstaternas återhämtnings- och resiliensplaner ingår reformer av systemen för minimiinkomst och pension för att se till att de är tillräckliga och hållbara. Åtgärderna för socialt skydd och subventionerat boende utgör omkring 27 miljarder euro av de beräknade utgifterna. Portugal: ”Stödprogrammet för tillgång till bostäder” är en investering som ska säkerställa tillgången till lämpliga bostäder för familjer med stora behov och de mest utsatta grupperna. Målet är att ge stöd till subventionerat boende för minst 26 000 hushåll fram till 2026. Investeringarna omfattar uppförande av nya byggnader, renovering av befintliga bostäder samt, vid behov, förvärv och uthyrning av ytterligare byggnader för att erbjuda subventionerat boende. Litauen: Reformer planeras för att utöka systemet för arbetslöshetsförsäkring, införa ytterligare förmåner för ensamstående äldre personer och personer med funktionsnedsättning samt förbättra systemet för pensionsberäkning för att bekämpa fattigdom bland äldre. Kroatien: Planen för återhämtning och resiliens omfattar en reform och en investering för att ge socialkontoren möjlighet att tillhandahålla personlig vägledning för utsatta personer. Den nya tjänsten kommer att vara inriktad på att hjälpa personer med funktionsnedsättning, våldsoffer, hemlösa, migranter, romer, ungdomar, personer som avtjänar ett fängelsestraff samt personer i andra socialt utsatta grupper. Spanien: En reform planeras för att skydda familjer och erkänna deras mångfald genom ett rättsligt erkännande av olika typer av familjestrukturer. Syftet är att fastställa vilka förmåner och tjänster de har rätt till beroende på deras sammansättning och inkomstnivåer. Sysselsättningsstöd, modernisering av arbetsmarknadens institutioner samt vuxenutbildning och utbildning för andra målgrupper än ungdomar I nästan alla av medlemsstaternas återhämtnings- och resiliensplaner ingår en uppsättning av reformer och investeringar för att ge stöd till jobbskapande, kompetensutveckling och modernisering av arbetsmarknaden. Dessa åtgärder är ett svar på de landsspecifika rekommendationer för sysselsättningsstöd och utveckling av arbetsmarknaden som har riktats till de flesta av medlemsstaterna under de senaste två åren. Under 2020 uppmanades en majoritet av medlemsstaterna att begränsa krisens konsekvenser för sysselsättningen och utöka de anställningsfrämjande åtgärderna, samtidigt som flera mer specifika strukturella utmaningar identifierades. Sysselsättning och aktiva arbetsmarknadsåtgärder är en viktig aspekt av nästan alla återhämtnings- och resiliensplaner i enlighet med kommissionens rekommendation om effektiva aktiva arbetsmarknadsåtgärder till följd av covid-19-krisen (Ease-åtgärder). Planerna omfattar investeringar och reformer för att öka arbetsmarknadsdeltagandet för kvinnor, ungdomar och personer i utsatta grupper, stödja skapandet av arbetstillfällen och övergången till nya sektorer och yrken samt stimulera sysselsättningen genom att förbättra arbetsmarknadernas utveckling, funktion och resiliens. Sammantaget utgör åtgärderna för sysselsättningsstöd och modernisering av arbetsmarknadens institutioner en kostnad på omkring 11,3 miljarder euro, vilket motsvarar 6 % av anslagen inom pelare 4. Vuxenutbildning kommer att vara avgörande för att öka den sociala och ekonomiska resiliensen. De nationella planerna omfattar reformer för att förbättra möjligheterna till livslångt lärande, bedömning och erkännande av färdigheter samt omskolning och kompetensutveckling för att öka karriärmöjligheterna. Investeringar görs även för att uppmuntra utbildning i den privata sektorn (omkring 16,4 miljarder euro). Italien: Investeringar planeras för att öka kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden, framför allt genom att investera i barnomsorg och stödja kvinnligt företagande. Den sistnämnda investeringen kommer att ge stöd till kvinnliga entreprenörer, främja skapandet och utvidgningen av innovativa affärsprojekt samt ge möjlighet till handledning, utbildning och kommunikation. Frankrike: Utbildningssystemet FNE kommer att hjälpa företagen att investera i utbildning för deltidsanställda, vilket kommer att gynna såväl arbetstagarnas anställbarhet som företagens konkurrenskraft. Grekland: Övergripande program för kompetensutveckling när det gäller digitala och gröna färdigheter och ekonomisk kunskap för över en halv miljon stödmottagare kommer att öka anställbarheten hos den grekiska arbetskraften under den gröna och digitala omställningen. Investeringen kommer att föregås av en reform av systemet för livslångt lärande för att säkerställa att utbildningarna har hög kvalitet och är relevanta för arbetsmarknaden. Slovenien: Planen för återhämtning och resiliens omfattar en åtgärd som ger stöd till unga arbetstagares inträde på arbetsmarknaden genom att ge arbetsgivare ekonomiska incitament att erbjuda personer under 25 år tillsvidareanställning, med villkoret att den anställda får handledning och yrkesspecifik utbildning med inriktning på digitala färdigheter. Irland: Aktiveringsstöd för att ge långtidsarbetslösa nya yrkeserfarenheter av hög kvalitet kommer att erbjudas till minst 10 000 personer som har varit arbetslösa i sex månader eller mer. Tillfälliga subventionerade praktikplatser kombineras med handledning, tillgång till utbildning och stöd från offentliga och privata arbetsförmedlingar för att förbättra anställbarheten på längre sikt. Spanien: Reformer planeras genom en ändring av de befintliga reglerna för användning av avtal om tidsbegränsad anställning för att främja användningen av fasta anställningskontrakt. Reformen kommer att förenkla och minska antalet typer av tillgängliga anställningskontrakt (tillsvidareanställning, tillfällig anställning och utbildning/praktikplatser) och begränsa villkoren för användning av tillfälliga kontrakt. Syftet är att inrätta en lämplig ram för lärlingars inträde på arbetsmarknaden, utöka användningen av tillsvidarekontrakt för säsongsbetonade verksamheter, förstärka kontrollerna för att förhindra oregelbundna arbetstider och bekämpa bedrägerier i samband med arbetet, däribland genom att uppdatera sanktionssystemet. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar även åtgärder för att förstärka och modernisera arbetsförmedlingarna och erbjuda mer effektivt och målinriktat stöd till arbetssökande, däribland genom digitalisering, processoptimering, personalutbildning och rekrytering av tillfällig personal för att hantera effekterna av krisen. 3.6.Facilitetens bidrag till hälsa samt ekonomisk, social och institutionell resiliens, bland annat med målet att öka krisberedskapen och kapaciteten för krishantering (pelare 5) De 22 återhämtnings- och resiliensplaner som har antagits omfattar åtgärder för stöd till pelare 5 med ett totalt belopp på 78 miljarder euro. Även om finansieringen är inriktad på att förstärka hälso- och sjukvården och reformera den offentliga förvaltningen är antalet åtgärder mer jämnt fördelat mellan de olika politikområdena. Pelare 5 kan delas in i 14 politikområden, vilka framgår av figur 10 nedan. Hälso- och sjukvård och offentlig förvaltning framstår tydligt som de områden som får mest stöd, med hälso- och sjukvård på första plats när det gäller utgifter och offentlig förvaltning när det gäller antalet åtgärder. Vissa områden som finanspolitik, bekämpning av bedrägerier och rättsstatsprincipen tilldelas endast mycket små belopp av de totala utgifterna, men de omfattas i stället av riktade politiska reformer. Figur 10: Fördelningen av utgifter till stöd för hälsa och resiliens per politikområde (pelare 5) I diagrammet visas fördelningen av det beräknade bidraget till den politiska pelaren enligt en förteckning över politikområden som fastställts av Europeiska kommissionen. Procentandelen avser de sammanlagda utgifter som märkts inom varje politikområde som en andel av pelaren för hälsa samt ekonomisk, social och institutionell resiliens. Figur 11: Antalet åtgärder till stöd för hälsa och resiliens per politikområde (pelare 5) Hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg Alla återhämtnings- och resiliensplaner omfattar åtgärder med anknytning till hälso- och sjukvård, vilket visar att medlemsstaterna har tydliga avsikter att förbättra hälso- och sjukvårdssystemen i hela unionen. De sammanlagda utgifterna med koppling till dessa åtgärder uppgår till omkring 37 miljarder euro, vilket motsvarar 49,15 % av de totala anslagen avseende pelare 5. Återhämtnings- och resiliensplanerna omfattar en mängd olika investeringar i hälso- och sjukvård. Först och främst avsätts omkring 25 miljarder euro till utbyggnad av nya eller uppgradering av befintliga infrastrukturer inom hälso- och sjukvård, bland annat när det gäller medicinsk utrustning. Sloveniens plan innehåller stora investeringar i sjukhusinfrastruktur för att förbättra den effektiva behandlingen av smittsamma sjukdomar. I Belgiens plan ingår viktiga investeringar i initiativ för nuklearmedicin med målet att uppföra en prototypanläggning för hållbar produktion av medicinska radioisotoper och utveckla ett forskningsprogram för nästa generation av radioisotoper inom cancerbehandlingen.

Dessutom anslås omkring 15 miljarder euro i specifika investeringar för att förbättra primärvården och den förebyggande vården, framför allt i landsbygdsområden och missgynnade områden. Grekland planerar att genomföra ett omfattande system för primärt, sekundärt och tertiärt förebyggande för att förbättra tillgången till hälso- och sjukvårdstjänster av hög kvalitet för alla invånare. I samverkan med den andra pelaren omfattar många av återhämtnings- och resiliensplanerna åtgärder för att digitalisera de nationella hälso- och sjukvårdssystemen, däribland genom att utöka tjänsterna för telemedicin, konsolidera fragmenterade nationella hälso- och sjukvårdsregister och säkerställa kompatibiliteten och säkerheten hos digitala plattformar. De totala utgifterna för investeringar som bidrar till den digitala omställningen inom hälso- och sjukvården uppgår till 12 miljarder euro. Rumäniens plan för återhämtning och resiliens kommer att ge stöd till utvecklingen av ett integrerat system för e-hälsa med över 25 000 vårdgivare och system för telemedicin. Finlands plan kommer att ge nationella och regionala aktörer stöd för att utveckla digitala tjänster för privatpersoner (t.ex. förebyggande tjänster, symptombedömning, tjänster för egenvård, digitala tjänster för psykisk hälsa etc.), professionella system (t.ex. modeller för digitala tjänster baserade på analys av patientuppgifter) samt förvaltningslösningar (t.ex. avancerade lösningar för kunskapshantering och analys). Som komplement till investeringarna planerar medlemsstaterna även att anta och genomföra en ambitiös reformagenda. Målen med de viktigaste reformerna är att i) omorganisera hälso- och sjukvårdssystemen för att utöka deras kapacitet, ii) förbättra hälso- och sjukvårdssystemens styrning för att öka tjänsterna hållbarhet och iii) inrätta mekanismer för att locka och behålla hälso- och sjukvårdspersonal i specifika regioner. Detta gäller särskilt allmänläkare och sjuksköterskor, eftersom vissa länder rapporterar om allvarliga brister i tillgången på arbetskraft. Spaniens plan omfattar till exempel en reform för att minska bristen på sjuksköterskor och läkare, minska användningen av tillfälliga kontrakt, förbättra arbetsvillkoren samt utöka möjligheterna till utbildning och yrkesmässig utveckling i vissa geografiska områden. I 15 av återhämtnings- och resiliensplanerna ingår åtgärder med inriktning på långvarig vård och omsorg. Sammanlagt ingår 43 åtgärder i planerna, med totala utgifter på omkring 4,2 miljarder euro. Syftet med de investeringar i vårdhem, äldreboenden och tillhörande infrastrukturer och tjänster för långvarig vård och omsorg som ingår i de 15 planerna är att stödja nationella strategier för avinstitutionalisering genom att främja en modell med

öppen hälso- och sjukvård och vård i hemmet. Ett exempel på detta är Frankrikes plan, som omfattar en stor investering för att omorganisera, omvandla och utrusta den franska medicinska och sociala sektorn, i synnerhet inrättningar för äldre personer med vårdbehov, under perioden 2021–2025. Den offentliga förvaltningens effektivitet Mer än en tredjedel av åtgärderna och omkring två tredjedelar av utgifterna med koppling till den offentliga förvaltningens effektivitet och kontinuiteten i verksamheter och allmännyttiga tjänster gäller den digitala