Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Att lyssna på EU-medborgarna för en hållbar framtid (Sibiu och därefter)

(2019/C 228/06)

Föredragande: Vladimíra DRBALOVÁ

Peter SCHMIDT

Yves SOMVILLE

Presidiets beslut 16.10.2018 Rättslig grund Artikel 29.2 i arbetsordningen Antagande vid plenarsessionen 20.3.2019 Plenarsession nr 542 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 217/6/8

Att lyssna på EU-medborgarna för en hållbar framtid

1. Inledning

1.1 Genom sina många olika ledamöter fungerar EESK som en mellanhand mellan EU-institutionerna och EU:s medborgare och vill som sådan föreslå en ambitiös vision för framtiden, där Europa är världsledande inom hållbar utveckling.

1.2 EU är ett av de mest framgångsrika freds-, samhälls- och ekonomiprojekten i europeisk historia. Vårt Europa grundades på värdena respekt för människans värdighet, frihet, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och jämställdhet, demokrati, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter ( 1 ) . Dessa värden måste fortsätta att ligga till grund för EU:s framtida utveckling och politik.

1.3 Sjuttio år av fred och stabilitet i Europa är en historisk och enastående bedrift. Det som har gjort detta möjligt är det europeiska projektet och inrättandet av EU, som har skapat ett förbund mellan Europas folk och, steg för steg, förenat de europeiska staterna i ett gemensamt syfte. Detta förklarar varför EU fortfarande är ett tilltalande projekt för kandidatländerna och för länderna som samarbetar med EU inom ramen för EU:s grannskapspolitik. Europa måste dock stå rustat för att hantera nya geopolitiska förändringar. EESK bör hjälpa till att öka förståelsen för att fred inte är något som för evigt kan tas för givet.

1.4 Den inre marknaden med sina ekonomi-, samhälls- och miljödimensioner är kärnan i den europeiska integrationen. Den bör därför kunna skapa hållbar tillväxt och innovation, dra till sig investeringar och göra det möjligt för företagen att vara hållbart konkurrenskraftiga på en globaliserad marknad. Det är dock även viktigt att inse att den inre marknadens positiva effekter inte är jämnt spridda och att inte alla medborgare kan dra nytta av välståndet som den inre marknaden gett upphov till.

1.5 Hållbar tillväxt innebär att tillväxt inte enbart bör bygga på kvantitet utan även, eller till och med mer, på kvalitet, vilket innebär i) ingen exploatering av miljö eller arbetskraft, ii) skäliga levnadsförhållanden, iii) ekonomisk tillväxt mätt inte enbart i årsflöden utan även i samlad förmögenhet och dess fördelning, iv) att allas behov tillgodoses inom ramen för jordens resurser, v) en utveckling av ekonomierna som låter oss leva väl, oavsett om de växer eller inte, och vi) ett cirkulärt flöde av inkomster mellan hushåll, företag, banker, myndigheter och handel, som fungerar på ett socialt och ekologiskt ansvarsfullt sätt. Energi, råvaror, natur, samhälle, makt och vårt gemensamma välstånd finns inte med i den modell som används i dag. Obetalt arbete som utförs i hemmet, främst av kvinnor, finns inte heller med trots att ingen ekonomi skulle fungera utan detta arbete innebär att tillväxt inte enbart bör bygga på kvantitet utan även, eller till och med mer, på kvalitet, vilket innebär i) ingen exploatering av miljö eller arbetskraft, ii) skäliga levnadsförhållanden, iii) ekonomisk tillväxt mätt inte enbart i årsflöden utan även i samlad förmögenhet och dess fördelning, iv) att allas behov tillgodoses inom ramen för jordens resurser, v) en utveckling av ekonomierna som låter oss leva väl, oavsett om de växer eller inte, och vi) ett cirkulärt flöde av inkomster mellan hushåll, företag, banker, myndigheter och handel, som fungerar på ett socialt och ekologiskt ansvarsfullt sätt. Energi, råvaror, natur, samhälle, makt och vårt gemensamma välstånd finns inte med i den modell som används i dag. Obetalt arbete som utförs i hemmet, främst av kvinnor, finns inte heller med trots att ingen ekonomi skulle fungera utan detta arbete ( 2 )

1.6 Hållbar konkurrenskraft är å sin sida en modell där det råder jämvikt mellan ekonomiskt välstånd, miljöfrågor och social delaktighet. Det hållbarhetsanpassade indexet för global konkurrenskraft måste därför ändras så att två nya dimensioner: miljö- och samhällsdimensionerna, också räknas in är å sin sida en modell där det råder jämvikt mellan ekonomiskt välstånd, miljöfrågor och social delaktighet. Det hållbarhetsanpassade indexet för global konkurrenskraft måste därför ändras så att två nya dimensioner: miljö- och samhällsdimensionerna, också räknas in ( 3 )

1.7 De fyra friheterna, nämligen den fria rörligheten för varor, tjänster, medborgare och kapital, som tillsammans skapar förutsättningar för handel och ekonomisk utveckling, sysselsättning, kreativitet och innovation, kompetensutbyte och infrastrukturutveckling i glesbygder, utgör Europas ryggrad. Välfungerande ekonomiska friheter och konkurrensregler går hand i hand med grundläggande sociala rättigheter, men bör inte undergräva dem.

1.8 EU står dock fortfarande inför aldrig tidigare skådade interna och externa ekonomiska, sociala, miljömässiga och politiska utmaningar ( 4 ) som hotar unionens existens: protektionism på den inre marknaden, social ojämlikhet, populism, nationalism och extremism ( 5 ) samt stora geopolitiska och tekniska förändringar.

1.9 De allt snabbare klimatförändringarna, en utarmad biologisk mångfald, andra miljörisker och den kollektiva oförmågan att föra en politik som ger resultat, utgör också ett påtagligt hot mot Europas invånare, ekonomi och ekosystem. Därför behöver vi en stark EU-strategi för hur målen i FN:s Agenda 2030 ska uppnås. Jämlikare samhällen presterar bättre när det gäller miljö och har större förmåga att bli hållbarare.

1.10 Alla EU-medborgares behov av arbetstillfällen med bra villkor måste tillgodoses, särskilt i regioner med hög arbetslöshet, i synnerhet bland ungdomar, eller i regioner som står inför strukturella förändringar. För att arbetstillfällen med goda villkor ska kunna skapas måste alla – institutioner, myndigheter, politiker, arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer – omdefiniera vad som menas med ett hållbart Europa.

1.11 Det finns ett brådskande behov av att göra det enklare att komma in på arbetsmarknaden, dels genom att skapa arbetstillfällen med goda villkor och dels genom bättre utbildningssystem för de kompetenser som behövs, till exempel genom modeller där utbildning varvas med arbete.

1.12 Samhälls- och miljödimensionerna går in i varandra, och det är ekonomin som måste skapa förutsättningarna för social, ekonomisk och kulturell förnyelse, inte minst genom att främja och utveckla viktiga kompetenser och öka diversifieringen. Den privata sektorn måste uppmuntras att göra sitt för att hållbarhetsmålen för ekonomi, samhälle och miljö i FN:s Agenda 2030 ska uppnås, så att allas liv förbättras på ett rättvist och hållbart sätt med skydd för arbetsrätten och sociala och mänskliga rättigheter ( 6 )

1.13 Även det europeiska projektets kulturdimension, i all sin mångfald, måste beaktas i alla åtgärder som EU vidtar. Kulturarvets betydelse måste erkännas och främjas, en kulturell och kreativ dimension måste införas i utbildningssystemen, och samtida kreativitet måste stödjas som ett verktyg för att skapa sammanhållning och utveckling.

1.14 Hållbarhet är en framåtblickande process som måste styras av en stark politisk vilja och beslutsamhet att skapa ett hållbart EU genom att ställa om våra ekonomier mot en motståndskraftig och samarbetsinriktad, resurseffektiv, koldioxidsnål och socialt inkluderande framtid ( 7 ) , där politiker, myndigheter, företag, arbetstagare, medborgare och konsumenter agerar och fattar beslut på ett ansvarsfullt sätt, medvetna om vilken inverkan deras handlande har på ekonomi, miljö och samhälle. — EESK efterlyser först och främst en övergripande hållbarhetsstrategi för hur Agenda 2030-målen ska uppnås, med stöd från en generös EU-budget. — Konkurrenskraft och hållbarhet står inte i konflikt med varandra så länge samhälls- och miljöaspekter ingår i definitionen av vad konkurrenskraft är. Konkurrenskraft får inte bara definieras utifrån kvantitet och priser, utan helst även med beaktande av europeiska värden, kvalitet och hållbarhet, inom ramen för en fullt utvecklad och välfungerande inre marknad. — Europa behöver en ny tillväxtmodell, en som är kvalitativt annorlunda än den vi har haft hittills, som är mer socialt inkluderande och ekologiskt hållbar och som kan främja och leda till konvergens i de digitala och ekologiska samhällsförändringarna i våra länder och samhällen. — Hållbara investeringar är ett viktigt instrument i arbetet för att stärka Europas ledande ställning när det gäller att skapa ett hållbart samhälle. Investeringarna bör ge upphov till arbetstillfällen med goda villkor och gå till sådant som förnybar energi, utbildningssystemen, billig, lättillgänglig och miljövänlig kollektivtrafik, ekodesign inom digital teknik, forskning och innovation. — Europeiska företag måste göra sin del och ta sitt ansvar och agera som föregångare för resten av världen så att konkurrenskraften och den ekonomiska hållbarheten i vårt europeiska system omdefinieras med respekt för vår enda planets gränser.

2. Medborgarnas Europa

2.1 EU-medborgare börjar se Europa allt mindre som en lösning och allt mer som ett problem. Nationalism och protektionism är aktuella hot. Inför förlusten av identitet och värden förmår EU, eftersom man försummat det europeiska projektets kulturella dimension, inte hitta lösningar som motsvarar omfattningen av de lokala och globala problemen.

2.2 Att erkänna medborgarnas berättigade oro och öka deras demokratiska delaktighet, särskilt de ungas, är mycket viktigt. EU:s befintliga mekanismer för delaktighet och samråd måste förbättras och reformeras. Ungdomsfrågor ingår bland annat i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling och FN:s mål för hållbar utveckling. — En strukturerad civil dialog måste bli ett verkligt verktyg för demokratisk delaktighet i enlighet med artikel 11.1 och 11.2 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) (8). — EESK kommer som EU:s institutionella företrädare för det organiserade civila samhället att fortsätta att spela en aktiv roll i det politiska beslutsfattandet. — Det europeiska medborgarinitiativet, som beskrivs i artikel 11.4 i EU-fördraget och som är det första gränsöverskridande verktyget för demokratiskt deltagande i världen, måste också förbättras och få bättre stöd. För sin del har EESK arbetat för enklare och mer lättförståeliga regler för initiativens genomförande (9) och även fungerat som mellanhand mellan kommissionen och medborgarna, särskilt genom att anordna konferensen under Europeiska medborgarinitiativets dag en gång om året och bistå och stötta de medborgare som inleder medborgarinitiativ. — Vi måste få de unga engagera sig och delta i den europeiska politiska processen (10) genom att främja bredare medborgardeltagande via bl.a. valdeltagande, frivilligarbete, medlemskap i ungdomsorganisationer och deltagande i demokrati på arbetsplatsen och den sociala dialogen (11). EESK kommer att uppmuntra unga att delta i dess verksamhet och anordna evenemang riktade till unga som ”Ditt Europa, din mening”och priset till unga entreprenörer. — Åtgärder bör vidtas för att säkerställa ökad ansvarsskyldighet och insyn i EU-institutionernas och de nationella regeringarnas beslutsfattande, även med deltagande av den regionala och lokala nivån, i syfte att vinna medborgarnas stöd, t.ex. en reform av rådets arbetsmetoder för att förbättra öppenheten och lösa de ansvarsskyldighets- och öppenhetsproblem som är kopplade till den omfattande användningen av slutna trepartsmöten innan rättsakter antas vid första och andra behandlingen i det ordinarie lagstiftningsförfarandet (12) (13). — Institutionella mekanismer bör inrättas för att öka EESK-yttrandenas genomslag i EU:s politikutformnings- och beslutsprocesser, till exempel genom bättre övervakning av vilken uppföljning EESK:s yttranden får och ingående av ett samarbetsavtal med rådet för att bland annat säkerställa att rådets arbetsgrupper systematiskt får information om EESK:s yttranden. — Att få allmänhetens stöd för att genomföra FN:s Agenda 2030 för en ny social politik är av yttersta vikt.

3. Ett socialt Europa

3.1 Det är meningen att den europeiska sociala modellen ska ge rättvist skydd för alla medborgare, lindra fattigdom och ge alla en möjlighet till ett bra liv. Anständiga inkomster bör minska klyftorna mellan rika och missgynnade och garantera bra levnadsförhållanden. Alla har rätt till bra arbetsvillkor, jämlikhet, bättre hälsa och mindre hälsoklyftor mellan länder och generationer. Social delaktighet och socialt skydd, arbeten med bra arbetsvillkor, jämställdhet, bra och lättillgänglig offentlig hälso- och sjukvård som alla har råd med, tillgång till bra bostäder till rimliga priser, miljörättvisa, bra offentligfinansierad utbildning och att alla har samma möjligheter att ta del av kultur: detta måste vara huvudprinciperna som de nationella och europeiska politiska agendorna bör formas efter. — Det går inte att fortsätta längre utan en ny social politik som ger alla medborgare ett rättvisare och jämlikare samhälle. Därför efterlyser EESK ett socialt handlingsprogram för att omsätta FN:s Agenda 2030 på alla nivåer. — EESK vill se en allmän förbättring av och ökade investeringar i utbildningssystemen och stöder en allmängiltig rätt till livslångt lärande som innebär att människor kan förvärva kompetens och omskola och fortbilda sig. Ökade investeringar i institutioner, politiska åtgärder och strategier som hjälper människorna igenom framtida omställningar på arbetsmarknaden samt genomförande av en omstöpande och mätbar agenda för jämställdhet är exempel på åtgärder som bör få brett stöd (14). — Den förda politiken och lagstiftningen måste säkerställa att alla EU:s medborgare och invånare får lika bra skydd och kan utnyttja sina grundläggande rättigheter och friheter. EU måste förbättra sina åtgärder och insatser för jämställdhet, samtidigt som man garanterar att alla som möter flera olika typer av diskriminering har samma möjligheter som alla andra i samhället. — Med tanke på den ökande oron för att utvecklingen går åt olika håll i olika medlemsstater kan åtgärder för att säkerställa minimilön och minimiinkomst, som ett led i en process för social konvergens i EU, utgöra ett viktigt inslag i det sociala skyddet. Detta skulle bidra till en anständig levnadsstandard i alla länder och samtidigt bidra till att stödja tillväxt och öka konvergensen, och undvika ökade klyftor, inom EU (15). — För en hållbar omställning behövs det investeringar i ändamålsenliga och sammanlänkade socialförsäkringssystem som ger samhällsservice av bra kvalitet (16). — Ett stabilt system med samtal och kollektiva förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter bör vara norm, eftersom det är ett bra verktyg för att föregripa och hantera omställningar och förändringar. — Ovanstående åtgärder bör bidra till att skapa lika villkor för att underlätta ett fullständigt genomförande av den inre marknaden.

4. Hållbar miljö

4.1 Miljörisker fortsätter att toppa resultaten från den årliga globala undersökningen om uppfattade risker. I år stod de för tre av de fem mest sannolika riskerna och för fyra av de som förväntas ha störst inverkan. Extrema väderförhållanden var den risk som flest oroade sig för, men de svarande i undersökningen är allt mer oroliga för ett miljöpolitiskt misslyckande: efter att ha sjunkit i rankningen efter Parisavtalet hamnade ”misslyckande att begränsa och anpassa sig till klimatförändringarna”i år återigen på andra plats när det gäller inverkan ( 17 )

4.2 Vare sig liv, arbetstillfällen eller entreprenörskap kommer att finnas på en död planet. Den utarmade biologiska mångfalden och klimatförändringarna innebär därför att EU inte har något annat val än att skapa arbetstillfällen av hög kvalitet ( 18 ) och tillhandahålla en lösning som är bra för arbetsgivare, arbetstagare och andra företrädare för det civila samhället. Om vi förhalar anpassningen eller inte agerar alls kan kostnaden för klimatförändringarna ( 19 ) och deras dödliga inverkan på den biologiska mångfalden, där även människan ingår, komma att öka väsentligt.

4.3 Förslaget till en europisk klimatfinansieringspakt har diskuterats i många år och diskuteras fortfarande. Med hjälp av denna pakt skulle EU kunna behålla sin ledande ställning när det gäller hållbar utveckling och kampen mot klimatförändringarna ( 20 ) — Genom denna strategi måste man åtminstone säkerställa att Parisavtalet genomförs fullt ut och utan dröjsmål och avspeglas genom att EU:s utsläppsminskningsmål för 2030 och 2050 anpassas till åtagandet om att begränsa temperaturökningen till högst 1 °C samt genom att EU:s klimatpolitik är ambitiös och inbegriper en snabb utfasning av alla fossila bränslen, med en övergång från energieffektivitet till en absolut minskning av energiförbrukningen. EU bör påskynda den rättvisa och hållbara övergången till högsta möjliga nivå av förnybar energiförsörjning (21) som är ren och rimligt prissatt, stöder gemensamt lokalt ägande och varken förorsakar energifattigdom eller undergräver europeiska företags hållbara konkurrenskraft på global nivå. — Klimatfinansieringspakten måste inbegripa alla aspekter i klimatpolitiken, såsom en rättvis övergång, där effekterna av förändringarna mildras och skador och förluster ersätts, liksom konkreta åtgärder för att anpassa samhället efter klimatförändringarna. — EESK upprepar sin efterlysning av en heltäckande livsmedelspolitik (22) i EU, med målet att tillhandahålla hälsosam kost från hållbara livsmedelssystem, koppla samman jordbruk med nutritions- och ekosystemtjänster och säkerställa leveranskedjor som värnar folkhälsan för alla delar av det europeiska samhället. Det är viktigt att mervärdet i livsmedelsförsörjningskedjan fördelas rättvist. — Jordbruket bör vara en del av lösningen för att begränsa klimatförändringarna (genom bland annat en cirkulär ekonomi, koldioxidlagring m.m.), eftersom jordbruket tar upp en stor del av Europas yta. Dessutom spelar hållbart jordbruk en viktig roll när det gäller att bevara den socioekonomiska strukturen på landsbygden. — EU måste ställa om från en linjär ekonomi till en cirkulär, koldioxidfri ekonomi. Den politik som förs för en cirkulär ekonomi bör säkerställa att kretsloppen är varaktiga, små, lokala och rena. När det gäller vissa särskilda industriella verksamheter kan dock storleken på kretsloppen ofta vara stor (23). — Gemensamma normer för ren luft och rent vatten och för att skydda våra hav bör upprättas och genomdrivas. Ambitiösa åtgärder måste vidtas för att stoppa avskogningen och förlusten av biologisk mångfald i Europa och övriga världen och för att den ohållbara exploateringen av naturresurserna ska upphöra, även på södra halvklotet. Åtgärder bör vidtas för att anpassa de europeiska förbrukningsnivåerna till jordens kapacitet att producera, bland annat genom att genomföra tillräcklighetsstrategier (24).

5. En starkare ledande ställning för det europeiska näringslivet när det gäller hållbarhet

5.1 Näringslivet möjliggör samhälls- och miljöutveckling, och hållbar konkurrenskraft är en nödvändig förutsättning för att företag ska spela sin roll i samhället. Företag drivs i allt större utsträckning på ett hållbart sätt utifrån det enskilda företagets särskilda förutsättningar och resurser och i samarbete med företagets intressenter, samtidigt som företagen följer upp, utvärderar och redovisar vilken inverkan deras verksamhet har på sociala och mänskliga rättigheter liksom miljörättigheter och konsumentskydd. Europa måste därför anpassa sina åtgärder så att de är i linje med ambitionen om att bli världsledande inom hållbar utveckling. Det finns redan många företag i Europa som är föregångare, men företagen måste bli ambitiösare och sprida sin hållbarhetsfilosofi genom värdekedjan, med särskild uppmuntran till små och medelstora företag.

5.2 Det finns en rad nya modeller som helt förändrar förhållandena mellan producenter, distributörer och konsumenter. Med vissa av dessa nya modeller (som funktionsekonomin, delningsekonomin och socialt ansvarstagande finansiering) försöker man lösa andra stora utmaningar för människan och jorden som är av yttersta vikt för hållbar utveckling, som social rättvisa, deltagandedemokrati och bevarande av resurser och naturkapital. — Den pågående fjärde industriella revolutionen håller på att radikalt förändra den globala ekonomin, och då särskilt för tillverknings- och industrirelaterade tjänster. Europa behöver en verklig digital omställning för att återfå hållbar konkurrenskraft globalt och skapa hållbar tillväxt och hållbar sysselsättning. Europa behöver ställa om alla delar av samhället för att bli den mest dynamiska digitala delen av världen med beaktande av att den digitala ekonomin är global och handeln sammanlänkad i globala värdekedjor. — För EU innebär stöd till dessa innovativa modeller en möjlighet att bli ledande inom modeller för en innovativ, hållbar ekonomi, genom vilka begreppen ekonomiskt välstånd, socialt skydd av god kvalitet och miljömässig hållbarhet blir oskiljaktiga och ett ”europeiskt varumärke”kan lanseras. — Europeiska företag måste fortsätta att skapa förutsättningar för innovation och kreativitet och följa höga normer för miljö-, arbets- och konsumenträtt i hela Europa. Ett förnuftigt politiskt beslutsfattande och god styrning är mycket centralt när det gäller att utforma rätt ram, men det är företagen med sina arbetstagare, i nära samarbete med vetenskapsmän och forskare, som tillhandahåller innovation och lösningar som svarar mot samhällets behov. — Detta kräver ett företagsklimat som bidrar till att lägga grunden för framtiden, som bygger på öppna marknader och rättvis konkurrens och som erbjuder villkor som möjliggör och stöder företagande. — Alla företag, och särskilt små och medelstora företag, måste få råd och stöd med digitaliseringsarbetet, och trenden med minskade investeringar i teknik och innovation måste vändas genom medvetandehöjande åtgärder, uppmuntran till finansiering, stöd till FoU och investeringar i rätt kompetens.

6. Fri och rättvis handel

6.1 EU:s handelspolitik är en viktig faktor som rör hela EU och som i praktiken förenar alla medlemsstater. Handelspolitiken har hjälpt EU att öka sitt välstånd genom handelsutbyten med många olika parter. I dag är EU en ledande kraft inom världshandeln med fler än 30 miljoner arbetstillfällen kopplade till internationell handel ( 25 ) , och EU har även en viktig roll i handeln med tjänster och betydande handelsöverskott med varor, med till exempel USA (mer än 107,9 miljarder euro under de första 11 månaderna 2018). Samtidigt omsätter och främjar EU genom handeln värdena social delaktighet och miljöskydd, som är avgörande för att utforma en hållbar globalisering, med andra ord ett slags globalisering som gagnar inte enbart storföretag och investerare utan även vanliga människor, arbetstagare, jordbrukare, konsumenter och små och medelstora företag.

6.2 EU arbetar multilateralt, bilateralt och unilateralt för att sprida en handelspolitisk vision där den traditionella merkantilistiska principen för marknadstillträde (tull och icke-tariffära bestämmelser) förenas med mål för hållbar utveckling i linje med kampen mot klimatförändringarna.

6.3 Det civila samhällets roll i EU:s handelspolitik har stärkts i både förhandlings- och genomförandefasen genom bidragen från de inhemska rådgivande grupperna. EESK stöder professionaliseringen av alla organisationer som ger medborgarna mer att säga till om när det gäller innehållet i handelsavtal och mer kontroll över handelspartnernas efterlevnad av ”kvalitativa”åtaganden och normer ( 26 ) — Precis som EU:s diplomati och grannskapspolitik måste dess handelspolitik återspegla och överensstämma med EU:s egna inhemska värden som global föregångare inom hållbarhet. EU bör kunna behålla sin konkurrenskraft och hantera sina förbindelser med viktiga samarbetspartner samtidigt som man bibehåller, stärker och förbättrar sin modell med höga miljö- och socialpolitiska krav. — EESK efterlyser särskilt en ambitiös handelspolitisk agenda på alla tre nivåer; den unilaterala, bilaterala och multilaterala, en politik som skapar tillväxt och arbetstillfällen i EU samtidigt som regelbaserad handelspolitik främjas på global nivå. — På unilateral nivå bör EU modernisera och förbättra det allmänna preferenssystemet och ”allt utom vapen”-ordningen för att på så sätt främja utvecklingen i de minst utvecklade länderna och i utvecklingsländer. — På bilateral nivå bör EU fortsätta att öppna nya marknader och öka affärsmöjligheterna och göra konsumenterna nöjdare genom fler samarbetspartner, samtidigt som man ställer höga social- och miljöpolitiska krav inom jordbruk, industri och tjänstesektorn. — På multilateral nivå bör EU spela en ledande roll i arbetet med att reformera WTO så att förlamning i tvistlösningsorganets överprövningsorgan undviks. EESK antog nyligen ett antal ambitiösa och framåtblickande förslag inför en sådan reform på kort och medellång sikt (27). Syftet är att säkerställa att WTO, den enda väktaren över internationell handel, väsentligen bidrar till att målen för hållbar utveckling uppnås, ser till att handelsregler och internationella arbetsrättsnormer inte motsäger varandra och underlättar fullgörandet av åtagandena i Parisavtalet. — För att det ska råda öppenhet för handel krävs ändamålsenliga handelspolitiska skyddsinstrument och en mekanism för operativ kontroll av utländska direktinvesteringar i strategiska sektorer inom EU. Detta görs naturligtvis för att skydda EU och EU:s konsumenter, arbetstagare och företag mot illojala och rovlystna handelsmetoder. — För att på ett effektivt sätt kunna hantera sådana utmaningar som klimatförändringar, fattigdom, bedrägerier, skatteflykt och cyberangrepp måste samarbetet på internationell nivå med alla berörda organisationer (som OECD, Unece, ILO och WTO) fördjupas.

7. Kollektiva nyttigheter och offentliga tjänster

7.1 Enligt princip 20 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter har ”var och en […] rätt till väsentliga tjänster av god kvalitet, inklusive vatten, sanitära anläggningar, energi, transporter, finansiella tjänster och digitala kommunikationer” ( 28 ) . Dessa tjänster kan inte erbjudas enbart enligt vanliga konkurrens- och marknadsregler: det måste finnas särskilda regler för att se till att alla medborgare till rimliga priser kan ta del av dessa tjänster, som anses väsentliga och som erkänns som gemensamma unionsvärden ( 29 ) — Myndigheterna måste genom sina offentliga upphandlingar se till att målen för hållbar utveckling beaktas genom att proaktivt ställa krav på miljö- och samhällsansvar enligt definitionerna i den nya EU-lagstiftningen om offentlig upphandling. — Grundläggande offentliga tjänster (30), som utbildning, hälso- och sjukvård, barnomsorg och kollektivtrafik, och kollektiva nyttigheter, som rent dricksvatten, ren luft, oförstörd mark osv., måste vara tillgängliga för alla till rimliga kostnader.

8. Rättvis beskattning

8.1 Skattepolitiken i EU består av två delar: direkt beskattning, som är medlemsstaternas exklusiva ansvar, och indirekt beskattning, som påverkar den fria rörligheten för varor och friheten att tillhandahålla tjänster på den inre marknaden. När det gäller direkt beskattning har EU ändå fastställt vissa harmoniserade standarder för företags- och personbeskattning, medan medlemsstaterna har vidtagit gemensamma åtgärder för att förhindra skatteflykt och dubbelbeskattning. EU måste emellertid fortsätta att främja ett rättvist skattesystem där enskilda personer och juridiska personer åläggs att betala skatt på sina inkomster och vinster proportionellt. När det gäller indirekt beskattning samordnar och harmoniserar EU lagstiftningen om mervärdesskatt och punktskatter. På så sätt säkerställs att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids av variationer i den indirekta beskattningen och av system som ger företag i ett land orättvisa fördelar gentemot andra.

8.2 Bristande insyn, diskriminering, snedvridning av konkurrensen och skadlig skattepraxis ökar den ekonomiska ojämlikheten och minskar investeringarna och sysselsättningen, vilket leder till socialt missnöje, misstroende och ett demokratiskt underskott. Därför bör en rättvis EU-politik för beskattning genomföras i enlighet, och inte i strid, med den övergripande hållbarhetsstrategin för att främja ekonomisk och social konvergens, social sammanhållning och investeringar i hållbar utveckling. — Den nödvändiga reformen av EMU bör omfatta en ökad skattesamordning mellan medlemmarna och en enad representation för euroområdet i internationella organisationer. — EESK stöder rättvis beskattning och kampen mot bedrägerier, skatteundandragande, penningtvätt och skatteparadisens finanspraxis. Ett gemensamt mål för EU:s institutioner, regeringar och näringsliv måste vara att samarbeta för att införa effektiva mekanismer, såsom de två direktiven mot skatteflykt (31). — Samordning i kampen mot bedrägerier och skatteundandragande bör omfatta åtgärder mot företags urholkning av skattebasen och överföring av vinster: Kommissionen har uppskattat att detta motsvarade 50–70 miljarder euro årligen innan man började genomföra åtgärder. Mervärdesskatt som inte uppbärs uppskattas uppgå till omkring 150 miljarder euro per år. — EU måste samarbeta med andra ekonomiska regioner för att effektivt bekämpa korruption och skatteundandragande i hela världen och se till att de internationella reglerna för bolagsskatt är tydliga, transparenta, objektiva och förutsägbara. — Allmänheten kräver i allt högre grad att beskattningen ska användas för att säkerställa social sammanhållning, bekämpa den globala uppvärmningen och främja hållbar tillväxt. — EESK efterlyser effektiva och samordnade beskattningsåtgärder för att se till att alla företag betalar sin rättmätiga andel av skatterna och bidrar till de nationella och europeiska offentliga budgetarna så att regeringarna kan uppfylla de sociala rättigheterna (32). EESK stöder kommissionens förslag om att inrätta en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (33). — I och med de nya företagsmodeller som använder internetplattformar och andra digitala verktyg har det växt fram företag som i mindre utsträckning är beroende av en fysisk närvaro i ett land. EESK anser att det är mycket viktigt att utveckla nya principer för hur företagsvinster ska hänföras till ett EU-land och beskattas, i dialog med handelspartnerna, och att delta aktivt i de pågående diskussionerna på OECD/G20-nivå om en global överenskommelse om den digitaliserade ekonomin, för att undvika en eskalering av handels- och skatterelaterade spänningar mellan de viktigaste ekonomiska aktörerna i världen (34).

9. Styrning

9.1 För att driva på omställningen till en hållbar utveckling behövs en ny styrningsstrategi och nya regler och instrument när EU:s politik utformas och genomförs. Hållbar utveckling kräver en allomfattande och sektorsövergripande politik för att säkerställa att ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar behandlas tillsammans. — EU måste säkerställa att all dess inre och yttre politik är samstämmig och i linje med målen för hållbar utveckling så att principerna om effektivitet, proportionalitet och hållbarhet beaktas som sig bör. — Att använda kommissionens verktyg för bättre lagstiftning är ett annat sätt att säkerställa att hållbar utveckling integreras i alla delar av EU:s politik. Konsekvenserna för miljön, klimatet, samhället och ekonomin måste utvärderas i alla kommissionens konsekvensbedömningar så att hållbarhet vederbörligen beaktas och vägs in. Även i efterhandsutvärderingarna måste alla tre dimensioner analyseras som sammanlänkade. Även samråd med arbetsmarknadens parter krävs i enlighet med fördragsbestämmelserna om att kommissionen ska samråda med arbetsmarknadens parter om socialpolitisk lagstiftning (artikel 154.2). Samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Europeiska regionkommittén och nationella parlament utgör ett annat av verktygen för bättre lagstiftning som bör användas för att uppfylla de krav på delaktighet som utgör kärnan i Agenda 2030. — I Refit-plattformen, konsekvensbedömningarna och utvärderingarna måste hänsyn tas till målen för hållbar utveckling samtidigt som man kontrollerar att lagstiftningen är till gagn för företag och medborgare. I dessa verktyg bör man även fortsättningsvis använda sig av alla tillgängliga källor, även det civila samhället, för att bedöma hur ändamålsenligheten och effektiviteten i EU:s lagstiftning kan förbättras med hänsyn till dess mål. Genom dessa verktyg bör regelverket rörande alla dimensioner i hållbar utveckling förbättras på ett genomgripande sätt. Syftet ska inte endast vara att förenkla och minska onödiga bördor och säkerställa att målen med lagstiftningen faktiskt uppnås och inte sänks, utan också att se över, validera, ändra, förbättra eller bättre tillämpa befintlig lagstiftning. — I den europeiska planeringsterminen som EU:s ram för ekonomisk styrning behandlas sysselsättnings- och socialpolitiska resultat i viss mån, men det finns brister i fråga om de faror som klimatförändringarna medför och EU:s framsteg mot att uppnå Parismålen, såsom framgår av den årliga tillväxtöversikten 2019 (35). EESK efterlyser en framåtblickande strategi för hållbar utveckling som ingår i en cykel för hållbar utveckling och bygger på kompletterande sociala, ekonomiska och miljörelaterade indikatorer och mål. — Den sociala dialogen bör erkännas som ett instrument för att genomföra utvecklingsagendan. För att kunna föra en social dialog krävs gynnsamma förhållanden och en ändamålsenlig institutionell ram. Förutsättningen för detta är föreningsfrihet och rätt till kollektivförhandlingar. EU bör tillsammans med arbetsmarknadens parter arbeta för att skapa sunda arbetsmarknadsrelationer och välfungerande offentlig förvaltning på arbetsmarknadsområdet. — EU bör stärka sina band till medlemsstaterna och återvinna medborgarnas förtroende genom att arbeta enligt en modell med lokalt ledd utveckling (LLU) som möjliggör integrerad lokal utveckling där medborgarna och deras organisationer på gräsrotsnivå kan delta. Kommittén är övertygad om att LLU kan ha många fördelar som ett framgångsrikt europeiskt verktyg för lokal utveckling (36).

10. En övergripande strategi för migrationspolitiken

10.1 Det går inte att ignorera frågan om EU:s migrationshantering i debatten om framtiden för ett hållbart Europa. Den demografiska utvecklingen visar att Europa behöver migranter och deras kompetens, kunskaper och entreprenörspotential. Debatten och politiken rörande migration måste ändras snabbt och grundas på närmare samarbete med tredjeländer så att vi kan få ett rationellt samtal baserat på fakta. Flyktingar och migranter bör inte ses som ett hot utan som en möjlighet för Europas ekonomiska och sociala modell ( 37 ) . För att uppnå detta behöver vi arbeta enligt en övergripande strategi för migration. — EU bör anta strategier och åtgärder för att stödja en säker, ordnad och reguljär migration och också stärka integration och social sammanhållning. EU bör upprätta ett närmare samarbete med ILO när det gäller arbetskraftsinvandring och integrationsprogram. — EESK vill se säkra, lagliga vägar in i EU för flyktingar. Det behövs en samlad insats från alla medlemsstater och europeiska och nationella aktörer med grund i gemensamt ansvar, rättvis fördelning, samstämmighet och respekt för grundläggande rättigheter och som innebär fler möjligheter till familjeåterförening, omplaceringar och vidarebosättning. — Bristande integration innebär ekonomiska, sociokulturella och politiska risker och kostnader. Investeringar i integration av migranter är därför den bästa försäkringen mot potentiella framtida kostnader, problem och spänningar. — Integration är en dubbelriktad process och både värdsamhället och migranterna har rättigheter och skyldigheter. Därför måste ansvaret delas mellan dem. Det är varken rättvist eller hållbart att förvänta sig att nyanlända ska integrera sig utan hjälp med hänsyn till de stora sociala, kulturella och ekonomiska hindren. För att underlätta denna process bör den offentliga politiken ta itu med den rädsla, de farhågor och den oro som finns bland olika delar av befolkningen i EU:s samhällen för att förhindra att EU- och främlingsfientliga stämningar uppstår. Strategierna för detta bör därför innefatta en tydlig, konsekvent och genomtänkt uppsättning skyldigheter samt ett konsekvent fördömande av retorik och beteenden som präglas av fientlighet mot migranter. — Krig, klimatförändringar och bristande framtidsutsikter i tredjeländer kan skapa ett fortsatt och till och med ökat inflöde av flyktingar och migranter. Att begränsa pushfaktorer för migration i allmänhet är en global utmaning. Migration av alla typer (även klimatflyktingar) kommer att öka eftersom antalet fördrivna personer ökar. EU måste därför förbereda sig bättre på att samordna fördelningen mellan alla medlemsstater. EESK har redan betonat hur obalanserade ekonomiska processer kan öka destabiliseringen i detta sammanhang. EESK stöder därför ståndpunkten att Lissabonfördraget ger ett tillräckligt omfattande mandat för att se över invandringspolitiken i syfte att reglera ställningen för ”personer som fördrivits av miljöskäl”.

11. EU:s budget

11.1 EESK erkänner det stora europeiska mervärdet hos de program där kommissionens förslag till flerårig budgetram 2021–2027 koncentrerar de främsta utgiftsökningarna (forskning, utveckling och innovation samt Erasmus+). Kommittén ifrågasätter dock att ökningarna sker till priset av väsentliga nedskärningar i finansieringen av Europeiska regionala utvecklingsfonden, sammanhållningspolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) i ett försök att minska EU-budgeten, som minskar från 1,16 % av bruttonationalinkomsten (BNI) i EU-27 innevarande budgetperiod till bara 1,11 % i den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020.

11.2 EESK ifrågasätter de föreslagna nedskärningarna i de planerade åtagandena för GJP. Dessa nedskärningar kommer att göra det omöjligt att genomföra en modell för hållbar landsbygdsutveckling, som är ett övergripande mål med den nya reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, och andra mål i kommissionen färska meddelande om framtiden för livsmedel och jordbruk.

11.3 Kommissionens förslag förefaller tyvärr överdrivet inriktat på att upprätthålla status quo, och EESK beklagar obalansen mellan karaktären och omfattningen på de nya utmaningar som EU står inför, och dess ambitioner, samt de tillgängliga resurserna för att uppnå dem.

11.4 Människornas misstro gentemot de nationella och europeiska demokratiska institutionerna leder till ett uppsving för politiska rörelser som ifrågasätter demokratiska värderingar och principer samt EU självt. Några av dessa politiska rörelser sitter nu i vissa EU-medlemsstaters regeringar. — För att klara prioriteringarna för ekonomi, samhälle och miljö, kommande såväl som befintliga, behöver EU i dessa politiskt osäkra tider en stark EU-budget. Kommissionens förslag till flerårig budgetram för 2021–2027 är tam och tandlös. Liksom Europaparlamentet och Europeiska regionkommittén vill EESK att resurserna ska uppgå till 1,3 % av BNI och att inkomsterna främst ska komma från EU:s egna medel enligt de skattesiffror som föreslås av högnivågruppen för egna medel under ledning av Mario Monti (38). — EESK anser att resurser måste överföras till medlemsstaterna enligt principen om fördelningsrättvisa så att man kan återuppta den strävan efter ekonomisk och social konvergens som avbröts i och med krisen (39). — EESK anser att finansieringen i nästa fleråriga budgetram måste ökas så att i) medlemsstaterna kan genomföra Göteborgsdeklarationen om den europeiska pelaren för sociala rättigheter som ska leda till att det skapas arbetstillfällen med bra villkor inom ramen för hållbar utveckling, ii) FN:s Agenda 2030 kan förverkligas och iii) kraven i Parisavtalet om en rättvis omställning till ett miljövänligt och digitaliserat samhälle kan uppfyllas. — EU behöver ambitiösa budgetar som fungerar som politiska instrument för att utveckla en tydlig strategi för att stärka unionen, med mer integration, mer demokrati, starkare stöd till det civila samhällets organisationer, såväl inom som utanför EU, mer stöd till företagen när det gäller miljö- och digitaliseringsutmaningar, en starkare social dimension och mer stöd till landsbygden. Enbart på detta sätt kan EU begränsa och övervinna de interna centrifugalkrafterna och hantera de externa geopolitiska riskerna. — EESK stöder förslaget om att medlemsstaterna endast ska få EU-stöd om rättsstatsprincipen respekteras, eftersom den är en grundpelare i unionens värden enligt artikel 2 i EU-fördraget.

12. Kommunikation

12.1 Inte ens de mest ambitiösa idéerna och programmen på EU-nivå har någon verkan när det gäller att minska klyftan mellan unionen och dess medborgare om inte idéerna och programmen förmedlas på rätt sätt.

12.2 Denna obalans mellan initiativ, verksamhet och beslut på EU-nivå och hur EU:s arbete uppfattas av medborgarna leder till en ond cirkel med okunniga eller felinformerade medborgare, vilket i sin tur leder till att populismen ökar i de flesta medlemsstater. Samtidigt ser vi att EU-fientliga strömningar börjar framträda i vissa delar av befolkningen, vilket undergräver det fortsatta arbetet med det europeiska projektet.

12.3 Därför måste vi snarast upprätta en övergripande gemensam kommunikationsstrategi för alla EU-institutioner på alla nivåer, där även alla aktörer i det civila samhället ingår, för att komma tillrätta med denna brist på information, liksom avsiktligen vilseledande information.

12.4 För att en kommunikationsstrategi ska fungera måste det finnas ett verkligt samtal mellan de som informerar och de som tar emot informationen så att man undviker pekpinnar.

12.5 Innehållsrik, trovärdig och engagerande information om europeiska frågor kan öka kunskaperna och skapa intresse för Europafrågor.

12.6 EESK kan, som mellanhand mellan EU och medborgarna och genom sina 350 ledamöter, hjälpa till med sådana samordnade åtgärder. Den stora mångfalden bland EESK:s ledamöter är en stor tillgång när det gäller att komma i kontakt med så många medborgare som möjligt över hela Europa. Särskilt stor uppmärksamhet bör ägnas åt de unga. — EU måste i större utsträckning inse vilken väsentlig roll EESK spelar för att överbrygga avståndet till medborgarna, och EESK måste även få mer stöd. — EU måste även decentralisera sin dialog med medborgarna så att kommuner och regioner kan börja skapa sig ett gemensamt europeiskt syfte och en gemensam europeisk identitet. — EU måste ta större hänsyn till förslag från medborgare, lokalsamhällen och civilsamhällesorganisationer så att dessa ser att det går att påverka. — EESK bör utvärdera genomförandet av EU:s politik i medlemsstaterna varje år utifrån de politiska mål som tas upp i detta yttrande för att sedan kunna upplysa medborgarna om vilken påverkan EU-medlemskapet konkret har på deras vardag.

Bryssel den 20 mars 2019. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Fördraget om Europeiska unionen, artikel 2.

(2) Denna definition av hållbar tillväxt är tagen från Kate Raworth vid Oxford Universitys Environmental Change Institute och hennes så kallade donutekonomi, ett banbrytande alternativ till tillväxtekonomin, och den nya hållbara ekonomiska modell för 2000-talet som skulle kunna bidra till att få slut på ojämlikheten – https://www.kateraworth.com/doughnut/.

(3) Denna definition utgår från Sten Thores och Ruzanna Tarverdyans arbete om hållbar konkurrenskraft: https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0040162516000664?via%3Dihub.

(4) EESK:s yttrande av den 18 oktober 2017 om ”Övergången till en mer hållbar europeisk framtid”(EUT C 81, 2.3.2018, s. 44).

(5) Europaparlamentets resolution av den 25 oktober 2018 om det ökande nyfascistiska våldet i Europa.

(6) EESK:s yttrande av den 7 december 2017 om ”Den stora betydelsen av handel och investeringar när det gäller att uppnå och genomföra målen för hållbar utveckling”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 27).

(7) EESK:s yttrande av den 21 september 2016 om ”Hållbar utveckling: kartläggning av EU:s interna och externa politik”(EUT C 487, 28.12.2016, s. 41).

(8) EESK:s yttrande av den 14 november 2012 om ”Principer, förfaranden och åtgärder för tillämpningen av artikel 11.1 och 11.2 i Lissabonfördraget”(EUT C 11, 15.1.2013, s. 8).

(9) EESK:s yttrande av den 13 juli 2016 om ”Det europeiska medborgarinitiativet (omarbetning)”(EUT C 389, 21.10.2016, s. 35).

(10) Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om en EU-arbetsplan för ungdomsfrågor för 2016–2018.

Eurochilds strategi för barns deltagande av den 5 april 2017.

FN:s ungdomsprogram: Youth Participation in Development – Summary Guidelines for Development Partners.

(11) EESK:s yttrande av den 18 oktober 2018 om kommissionens meddelande ”Engagera, sammanföra och stärka ungdomar: EU:s nya ungdomsstrategi”(EUT C 62, 15.2.2019, s. 142).

(12) EESK:s yttrande av den 17 september 2015 om ”Att förbättra Europeiska unionens funktionssätt genom att utnyttja Lissabonfördragets potential”(EUT C 13, 15.1.2016, s. 183).

(13) EESK:s resolution av den 5 juli 2017 om ”Kommissionens vitbok om EU:s framtid och mer”(EUT C 345, 13.10.2017, s. 11).

(14) ILO:s globala kommission om framtidens arbete, Work for a brighter future av den 22 januari 2019.

(15) EESK:s yttrande av den 20 februari 2019 om kommissionens meddelande Årlig tillväxtöversikt 2019: För ett starkare EU i en osäker omvärld (EUT C 190, 5.6.2019, s. 24).

(16) Kommissionens diskussionsunderlag ”Mot ett hållbart EU 2030”av den 30 januari 2019.

(17) Sammanfattning av Världsekonomiskt forums rapport om globala risker 2019.

(18) EESK:s yttrande av den 25 januari 2017 om ”En europeisk pelare för sociala rättigheter”(EUT C 125, 21.4.2017, s. 10).

(19) OECD:s rapport The economic consequences of Climate Change av den 2 september 2016.

(20) EESK:s yttrande av den 17 oktober 2018 om ”Europeiska klimatfinansieringspakten”( EUT C 62, 15.2.2019, s. 8 ).

(21) EESK:s yttrande av den 2 juli 2015 om ”Parisprotokollet – en plan för att möta de globala klimatförändringarna efter 2020”(EUT C 383, 17.11.2015, s. 74).

(22) EESK:s yttrande av den 6 december 2017 om ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en mer heltäckande livsmedelspolitik i EU”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 18).

(23) EESK:s yttrande av den 27 april 2016 om ”Paketet för cirkulär ekonomi”(EUT C 264, 20.7.2016, s. 98).

(24) Manifesto for a Sustainable Europe for its Citizens av den 28 september 2018.

(25) Meddelande från kommissionen av den 14 oktober 2015 om Handel för alla.

(26) EESK:s yttrande av den 23 januari 2019 om ”De inhemska rådgivande gruppernas roll i övervakningen av genomförandet av frihandelsavtal”(EUT C 159, 10.5.2019, s. 28).

(27) EESK:s yttrande av den 23 januari 2019 om ”Reform av Världshandelsorganisationen för att anpassa den till utvecklingen inom internationell handel”(EUT C 159, 10.5.2019, s. 15).

(28) Dessa tjänster, som kommissionen beskriver som ”väsentliga tjänster”, och som även inbegriper andra tjänster än de som anges i den tjugonde principen, är ”tjänster av allmänt intresse”som omfattas av skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster. Begreppet ”väsentliga tjänster”finns inte i EU-rätten, där enbart offentliga tjänster (transport) och tjänster av allmänt intresse (ekonomiska och icke-ekonomiska) omnämns.

(29) Inom ramen för EESK:s bidrag till toppmötet i Sibiu och därefter håller EESK just nu på att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om För ett bättre genomförande av den sociala pelaren och främjande av grundläggande tjänster.

(30) EESK:s yttrande av den 17 oktober 2018 om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska socialfonden+ (ESF+)”(EUT C 62, 15.2.2019, s. 165).

(31) EESK:s yttrande av den 20 september 2017 om ”Ett skattesystem som främjar sund konkurrens och ekonomisk tillväxt”(EUT C 434, 15.12.2017, s. 18).

(32) Se fotnot 31.

(33) EESK:s yttrande av den 20 september 2017 om ”En gemensam (konsoliderad) bolagsskattebas”(EUT C 434, 15.12.2017, s. 58).

(34) EESK:s yttrande av den 12 juli 2018 om ”Beskattning av multinationella företags vinster i den digitala ekonomin”(EUT C 367, 10.10.2018, s. 73).

(35) Se fotnot 22.

(36) EESK:s yttrande av den 7 december 2017 om ”Fördelar med en lokalt ledd utvecklingsstrategi för integrerad lokal utveckling och landsbygdsutveckling”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 36).

(37) EESK:s yttrande av den 12 december 2018 om ”Kostnaderna för utebliven invandring och bristande integration”(EUT C 110, 22.3.2019, s. 1).

(38) Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources on the Future financing of the EU, december 2016.

(39) EESK:s yttrande av den 19 september 2018 om ”Den fleråriga budgetramen 2021–2027”(EUT C 440, 6.12.2018, s. 106).