Initiativ från Konungariket Nederländerna inför antagandet av rådets beslut om inrättande av ett europeiskt nätverk av kontaktpunkter med avseende på personer som har gjort sig skyldiga till folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser

(2001/C 295/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 och artikel 34.2 c i detta,

med beaktande av Konungariket Nederländernas initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), och

av följande skäl:

(1) De internationella tribunalerna för f.d. Jugoslavien och för Rwanda undersöker, lagför och dömer sedan 1995 när det gäller kränkningar av krigets lagar och praxis, folkmord och brott mot mänskligheten.

(2) I Romstadgan för internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998 fastställs att de mest allvarliga brotten som angår hela det internationella samfundet, i synnerhet folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, inte får förbli ostraffade och att en effektiv lagföring av dem måste säkras genom åtgärder på det nationella planet och ett förstärkt internationellt samarbete.

(3) I Romstadgan erinras om att det åligger varje stat att utöva straffrättslig jurisdiktion över dem som har gjort sig skyldiga till sådana internationella brott.

(4) I Romstadgan understryks att den internationella brottmålsdomstol som har upprättas i enlighet med denna stadga skall komplettera nationell straffrättslig jurisdiktion.

(5) Europeiska unionens samtliga medlemsstater har undertecknat eller ratificerat Romstadgan.

(6) Medlemsstaterna konfronteras med personer som har berörts av dessa brott och söker en tillflyktsort inom Europeiska unionens gränser.

(7) Frågan huruvida dessa brott skall kunna efterforskas och lagföras framgångsrikt på det nationella planet är i hög grad beroende av ett nära samarbete mellan de olika myndigheter som deltar i bekämpandet av dem.

(8) Det är nödvändigt att de berörda myndigheterna i de stater som är parter i Romstadgan, inbegripet Europeiska unionens medlemsstater, har ett nära samarbete om detta.

(9) Ett nära samarbete kommer att främjas om medlemsstaterna möjliggör direkt kommunikation mellan centraliserade, specialiserade kontaktpunkter.

(10) Genom ett nära samarbete mellan dessa kontaktpunkter kan en fullständigare översikt upprättas över personer som berörs av dessa brott, med uppgifter om i vilka medlemsstater de är föremål för undersökning.

(11) Detta beslut påverkar inte avtal, överenskommelser och uppgörelser om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan rättsliga myndigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Utnämnande och anmälan av kontaktpunkter

1. Varje medlemsstat skall utse en kontaktpunkt för efterforskning av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser.

2. Varje medlemsstat skall skriftligen anmäla till rådets generalsekretariat vilken dess kontaktpunkt i enlighet med detta beslut är. Generalsekretariatet skall ombesörja spridningen av denna anmälan till medlemsstaterna.

Artikel 2

Insamling och utbyte av information

1. Varje kontaktpunkt skall ha som primär uppgift att som ett led i efterforskningen samla in och förvalta information med avseende på dessa brott.

2. Varje medlemsstat skall se till att kontaktpunkterna, i enlighet med sina nationella befogenheter, på eget initiativ eller efter ansökan, genomför utbyte av alla tillgängliga uppgifter som kan vara av betydelse för efterforskningen av sådana brott.

Artikel 3

Kommentarer till ansökningar

1. Varje ansökan som grundas på detta beslut skall åtföljas av en kortfattad sammanfattning av de relevanta omständigheter som den ansökande kontaktpunkten känner till. Det skall därvid anges hur den begärda informationen kommer att användas.

2. När en ansökan görs enligt detta beslut skall den anmodade kontaktpunkten lämna all relevant information utan att en formell skriftlig ansökan om detta, grundad på tillämpliga avtal eller överenskommelser mellan medlemsstater, är nödvändig.

3. En kontaktpunkt är inte skyldig att sprida information som kan skada en brottsutredning som pågår i den anmodade medlemsstaten eller vid den internationella brottmålsdomstolen eller som, när det gäller domstolen, skulle motivera att artikel 72 i domstolens stadga åberopas. Varje avslag skall kommenteras på lämpligt sätt.

Artikel 4

Användning av information

1. Uppgifter eller dokument som har erhållits på grundval av detta beslut skall användas för de ändamål som anges i artikel 2.2.

2. Vid tillhandahållandet av uppgifter eller dokument på grundval av detta beslut får den tillhandahållande kontaktpunkten införa begränsningar eller villkor för användningen av informationen för andra ändamål än dem som avses i punkt 1. Den mottagande kontaktpunkten skall rätta sig efter sådana begränsningar och villkor.

3. Om en medlemsstat önskar använda uppgifter eller dokument som tillhandahållits i efterforskningssyfte för de ändamål som anges i artikel 2.2 kan den tillhandahållande medlemsstaten inte vägra att ge sitt tillstånd till detta såvida den inte har möjlighet att göra detta på grund av begränsningar enligt den egna nationella lagstiftningen eller enligt de villkor som avses i artikel 3.3. Varje vägran skall motiveras.

4. När det gäller skyddet av de tillhandahållna uppgifterna skall minst samma regler för sekretess och skydd av personuppgifter tillämpas som de regler i den nationella lagstiftningen som är tillämpliga på den ansökande kontaktpunkten enligt Europarådets konvention av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter och med beaktande av Europarådets ministerkommittés rekommendation R(87) 15 av den 17 september 1987 om användningen av personuppgifter inom polisväsendet.

Artikel 5

Tillhandahållande av uppgifter utan ansökan

1. Inom den tillämpliga nationella lagstiftningens gränser får kontaktpunkter utbyta relevant information utan ansökan om detta.

2. Artikel 4 skall vara tillämplig på information som översänds i enlighet med denna artikel.

Artikel 6

Genomförande

Medlemsstaterna skall se till att de senast ett år efter det att detta beslut får verkan kan samarbeta fullt ut enligt bestämmelserna i detta beslut.

Artikel 7

Nationellt ansvar för efterforskning och lagföring

Efterforskning, lagföring och utbyte av information med avseende på folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser skall även i fortsättningen vara de nationella myndigheternas ansvar.

Artikel 8

Verkan

Detta beslut får verkan samma dag som det antas.

Utfärdat i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C ...