Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Grönbok om handel"

(97/C 287/09)

Den 28 november 1996 beslutade kommissionen att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande i enlighet med EG-fördragets artikel 198 om ovannämnda grönbok.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster fick i uppgift att bereda ärendet och antog sitt yttrande den 7 maj 1997. Föredragande var Christos Folias.

Vid sin 346:e plenarsession (sammanträdet den 28 maj 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 95 röster för, 4 röster emot och 19 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Grönboken om handel är det första riktiga försöket att på europeisk nivå analysera och beskriva samt inte minst dra upp riktlinjerna för en av EU:s viktigaste ekonomiska verksamheter, nämligen handeln.

1.2. Grönboken kommer ut efter flera år av resultatlösa försök och kan inte annat än välkomnas, eftersom den på samtliga nivåer i EU gör det möjligt att sätta igång en genomtänkt och ansvarstagande dialog, som inte bara vill ge en grundlig beskrivning av situationen och dagens problem, utan först och främst inriktas på att framhålla de nya perspektiv som kommer att utmärka handelns utveckling på 2000-talet.

1.2.1. Det måste emellertid påpekas att det i grönboken om handel bara görs en mycket ytlig och därför också delvis ofullständig presentation av handelns ställning i Europeiska unionen. Exempelvis saknas helt analyser och politiska rekommendationer för grosshandel, import- och exporthandel, handelsrepresentanter, handelsmäklare och kringföringshandel fastän det rör sig om betydelsefulla handelsverksamheter. Kommissionen borde göra en studie för att beskriva deras specifika problem, deras bidrag räknat i mervärde och deras framtidsutsikter.

1.3. Christos Papoutsis, medlem i kommissionen med ansvar för handelsfrågor, skriver i sitt inledande meddelande att handeln ställs inför flera utmaningar på tröskeln till det nya årtusendet, däribland introduktionen av euron, sysselsättningen, konkurrenskraften, sammanhållningen i städerna och på landsbygden samt informationssamhället, i synnerhet vad gäller den elektroniska handeln.

1.4. Den diskussion som grönboken vill främja bör teckna en differentierad bild av strukturerna och utvecklingstendenserna i den europeiska handeln. Det är särskilt viktigt att på ett genomgripande sätt integrera den empiriska handelsforskningens resultat. I sin nuvarande form ger grönboken inga rekommendationer till åtgärder för företag eller politiska instanser, vilket ESK hoppas att "Vitboken om handel" kommer att göra.

1.5. Ekonomiska och sociala kommittén hoppas att grönboken om handel kommer att sätta igång en dialog och utredningar som ger resultat.

2. Handelns struktur och utveckling

2.1. Handelns ekonomiska och sociala betydelse

2.1.1. Man har kunnat bevisa att handeln är den sektor där det skapas flest arbetstillfällen inom EU. Kvaliteten på utförda tjänster bör förbättras i samma takt som antalet arbetstillfällen ökar. Därför bör handelsföretagen ha som målsättning att skapa arbetstillfällen speciellt anpassade till kvinnor och ungdomar snarare än till personer som arbetar tillfälligt (pensionärer, studenter, besökare som tillfälligt vistas i städer etc.) och halvtidsarbeten (veckoarbetstid på 20-25 timmar) främst avsedda för mödrar med små barn.

2.1.2. Särskild vikt bör läggas vid utvecklingen av handelstjänster såväl på gemensam som på nationell nivå. Målsättningen - som kan formuleras i form av en slogan - bör vara: "ytterligare ett arbetstillfälle i varje handelsföretag". Om detta blev verklighet skulle 4,5 miljoner nya arbetstillfällen skapas, under förutsättning att tillväxtvillkoren uppfylls. Och det är inte orealistiskt ...

2.2. Koncentration och konkurrens inom handeln

2.2.1. En okontrollerad utveckling av koncentrationen inom handelssektorn skulle kunna få föga önskvärda konsekvenser för såväl marknaden, industrin och den konkurrerande handeln som för konsumenterna. För att undvika negativa följder för alla parter inom handeln, bör man strikt tillämpa den befintliga lagstiftningen beträffande illojal konkurrens, kartellbildning, missbruk av dominerande ställning och monopoltendenser.

2.2.2. Tack vare sin starka ställning kan konsumenterna på ett påtagligt sätt bidra till att ge koncentrationsprocessen en metodisk karaktär eftersom välinformerade konsumenter inte kan vara annat än positivt inställda till ett brett utbud av varor och tjänster.

2.3. Utveckling av en oberoende handel

2.3.1. Utvecklingen mot en större koncentration inom handeln innebär inte att de små och medelstora oberoende handelsföretagen är dömda att försvinna.

2.3.1.1. Vad gäller relationerna till kunderna har de små och medelstora handelsföretagen vissa speciella fördelar i förhållande till storhandeln (personliga kontakter, lokal handelsstrategi, daglig information om kundernas behov, möjlighet för kunderna att få varorna hemlevererade).

2.3.2. Den nuvarande hårda konkurrensen på samtliga nivåer inom handeln har satt en övre gräns - även om den är flexibel - för försäljningspriset på varor, något som lett till det inte längre är på säljstadiet utan på köpstadiet som köpmännen försöker ta ut sin vinstmarginal.

2.3.3. Detta förklarar den intensiva tillväxten inom den oberoende organiserade handeln. Denna handel antar olika former:

- Samarbete mellan grossister.

- Samarbete mellan detaljhandlare.

- Inköpskooperationer och inköpsföreningar (samorganisationer).

- Frivilliga detalj- eller grossistkedjor.

- Franchising.

- Gemensamma organisationer för logistik, marknadsföring, transporter, ADB-system, reklamallianser osv.

2.3.4. Det behövs en klar ram för gemenskapsreglerna, som kan uppmuntra de små och medelstora handelsföretagen att samarbeta. Detta är nödvändigt för att dessa verksamheter skall överleva och utvecklas.

2.4. Utveckling av inre marknaden och internationalisering

2.4.1. Gränsöverskridande handel på inre marknaden

2.4.1.1. De hinder som blockerar gränsöverskridande handelstransaktioner på inre marknaden kommer att kvarstå så länge de nationella bestämmelserna fortsätter att gälla. Det är viktigt att fullfölja och förstärka de gemensamma och nationella ansträngningarna för att ta bort de hinder som fortfarande finns, vare sig de är tekniska eller inte.

2.4.1.2. Man kan officiellt sett skapa avgränsade zoner med "förenklat handelsutbyte" vid gränserna mellan medlemsstaterna genom avtal om förenkling av visst byråkratiskt förfarande mellan de ekonomiska aktörerna i de bägge länderna (t.ex. handelskammare) och båda parters godkännande av liknande metoder beträffande företagens handelsverksamhet.

2.4.2. Gränsöverskridande handel med länder utanför EU

2.4.2.1. De möjligheter amerikanska och japanska företag har att med framgång tränga sig in på andra marknader förstärks av att man i såväl USA som i Japan har

- en homogen ram av standarder och lagstiftning,

- en gemensam valuta,

- en gemensam inställning,

- ett gemensamt språk.

För närvarande saknas dessa fördelar i Europa.

2.4.2.2. Intensiva och gemensamma ansträngningar bör göras så att man inom unionen uppnår en homogen lagstiftning som underlättar de europeiska företagens handelsverksamhet med andra länder.

2.4.2.3. Gemenskapens handel spelar redan en stor roll för moderniseringen av handeln med länderna i Central- och Östeuropa. Samma utveckling kan väntas i Balkanländerna och länderna runt Svarta havet och Medelhavet trots nuvarande ekonomiska och sociala problem.

2.4.2.4. Kommittén uppmanar kommissionen att snarast, via kommittén för handel och distribution, skicka delegationer till dessa länder för att undersöka möjligheterna till handelsförbindelser och partnerskap. Detta skulle kunna ske enligt samma modell som för de delegationer som nyligen sändes till Ryssland, Ukraina och Ungern, och borde åtföljas av rapporter till GD I för att föreslå åtgärder för att främja handeln och utvecklingen av olika stödprogram.

2.4.2.5. De stora lagstiftningsskillnader som kvarstår mellan EU:s medlemsstater och tredje land utgör i själva verket betydande hinder för utvecklingen av samarbete i önskad omfattning.

2.4.2.6. Man borde införa särskilda handlingsplaner för att stödja EU:s handelsverksamhet med övriga länder:

- Införande av "allrisk"-försäkringar för investeringar i tredje land.

- En större insats för att finna lokala parter för handelssamarbete.

- Managementutbildning av ledare i tredje land som framöver kan tänkas bidra till expansionen av europeiska handelsföretag.

3. Medlemsstaternas och EU:s respektive roller och initiativ på handelsområdet

3.1. Medlemsstaternas initiativ

3.1.1. Man bör skapa en europeisk instans med representanter på hög nivå från kommissionen och de nationella regeringarna för att studera alla faktorer som utgör hinder för handelstransaktioner inom EU.

3.2. EU:s roll och initiativ

3.2.1. Initiativ för handeln

3.2.1.1. De flesta åtgärderna inom det fleråriga programmet för företag är inriktade på små och medelstora företag, både industri- och handelsföretag samt handelsagenturer. Industrin och handeln har dock olika behov, och de varierar dessutom från land till land inom dessa båda sektorer. I syfte att kunna utnyttja gemenskapsresurserna effektivare och för att få till stånd en större öppenhet, föreslår ESK att de små och medelstora företagens verksamhet delas upp i handelsföretag och industriföretag (engelska förkortningar: SMEC och SMEI).

3.2.1.1.1. Både kommissionen och medlemsstaterna bör hjälpa de mindre handelsföretagen att utnyttja strukturfonderna i full utsträckning. Handelsföretagen skulle därmed få stöd för sin modernisering i följande avseenden:

- Tillgång till know-how om ny informationsteknik.

- Tillgång till know-how om nya metoder för företagsledning och modernisering.

- Utveckling av logistiksystem för företag.

- Inrättande av ett "observatorium" som kan utveckla och sammanställa information från mindre handelsföretag.

3.2.1.2. Konkreta och riktade program som uteslutande vänder sig till handelsföretag och handelsagenturer är en absolut nödvändighet, och när det gäller detta får ingen tid gå förlorad.

Programmen bör inriktas på följande områden:

- Ekonomiskt stöd till att förnya, modernisera och bygga ut lokaler, organisations- och lagersystem samt ny teknologi.

- Ekonomiskt stöd till samriskföretag mellan handelsföretag i minst två olika stater.

- Ekonomiskt stöd till samriskföretag mellan handelsföretag i minst två olika stater, som syftar till bättre organisering av köp och försäljning, eller direkt organisatoriskt stöd till företagen.

- Ekonomiskt stöd till samarbete mellan handelsföretag och handelsagenturer för att skapa starkare företag, vilket är till gagn för både handeln och konsumenterna.

- Ökad tillgång till ekonomiskt stöd för små och medelstora handelsföretag under samma villkor som för och medelstora produktionsföretag, och en lösning på problemet med att man inte har fast egendom som säkerhet.

- Bättre tillgång till finansiering för små och medelstora handelsföretag, genom start- och riskkapital.

3.2.1.3. Åtgärder för handeln, som hittills inte har gynnats vid tilldelningen av gemenskapsstöd, bör baseras på utvärderingen av framgångsrika program för tillverknings- och bearbetningsindustrin.

3.2.2. En rådgivande ram

3.2.2.1. Trots att det finns 4,5 miljoner handelsföretag med 22 miljoner anställda, handläggs deras frågor endast av en administrativ enhet med ett dussintal anställda inom GD XXIII.

3.2.2.1.1. Eftersom det finns generaldirektorat för industri, jordbruk, konsumenter och till och med fiske, är det inte underligt att man har ett intryck av att handeln förfördelas.

3.2.2.1.2. För att på bästa sätt utnyttja handelns dynamiska, ekonomiska och sociala roll föreslår ESK att det inrättas ett generaldirektorat för handel. Inom detta direktorat skulle de tjänstegrenar som direkt eller indirekt rör handeln samlas.

3.2.2.2. Kommittén för handel och distribution (CCD) har hittills haft en viktig roll som enda rådgivande organ till kommissionen, och ESK anser därför att det är nödvändigt att ta vara på och stödja denna organisations arbete.

3.2.2.3. Handelns arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer tillhör för närvarande de starkaste och mest pålitliga parterna på arbetsmarknaden, och bör även behandlas därefter av gemenskapsinstitutionerna. Genom sina egna representanter och Eurocommerce tillsammans med arbetstagarnas organ Eurofiet bör följaktligen dessa organisationer medverka i allt som rör denna sektor.

3.2.2.3.1. ESK uppmanar kommissionen att i högre grad stödja den sociala dialog som håller på att utvecklas mellan arbetsmarknadens parter inom handelssektorn, mellan Eurofiet, som representerar de anställda, och Eurocommerce. Syftet är att nå större förståelse för varandras synpunkter, utveckla den sociala dialogen ytterligare, stödja sysselsättningen och förbättra tjänsterna inom handelssektorn. Innan kommissionen fattar beslut bör den dessutom ta hänsyn till resultaten av denna dialog.

3.2.2.4. Bristen på ram för en dialog mellan representanter för handeln och konsumenter har i vissa fall lett till bristande förhandlingar i koncentrationsfrågor, vilket gör det ännu svårare att etablera relationer som bygger på tillit. En välfungerande handel främjas inte av motsättningar, utan av bättre och mer välriktad konsumentinformation, så att metoder som snedvrider konkurrensen bringas i dagen.

3.2.2.4.1. ESK föreslår följande:

- En permanent rådgivande kommitté, med representanter för handeln och konsumenter, bör inrättas, under ledning av GD XXIII och XXIV.

- När det rör sig om frågor av allmänt intresse, bör man se till att konsumenter och handelsrepresentanter deltar i den rådgivande kommittén för handeln respektive Kommittén för handel och distribution.

- Regelbundna diskussioner mellan representanter för handeln och konsumenterna bör etableras.

4. Nya utmaningar för handeln

4.1. Att säkra en effektiv inre marknad

4.1.1. Hinder för den inre marknaden

4.1.1.1. Medlemsstaterna bör se till att avliva gamla fördomar och genast ta itu med att harmonisera de bestämmelser som lägger hinder i vägen för den inre marknaden.

4.1.1.2. Det bör göras klart för de nationella och lokala myndigheterna att hinder för företags och varors fria rörlighet i slutänden kommer att drabba dem själva.

4.1.2. Konsumentintressen

4.1.2.1. Konsumenterna och handlarna har olika utgångspunkter, men de möts på en marknad, och är där beroende av varandra.

4.1.2.2. Upplysta konsumenter kan tillförsäkra en sund konkurrens inom handeln, eftersom de är de enda som kan straffa dåliga handlare med sanktioner som kan leda till att de försvinner från marknaden.

4.1.2.3. Handlarna lever på sina kunder, och bör därför erbjuda konsumenterna bästa möjliga mix av information, kvalitet, service och pris.

4.1.2.4. Förhållandet mellan handlarna och konsumenterna präglas ständigt av gamla vanföreställningar som bör och måste försvinna om man vill ha en dialog präglad av tillit, vilket är till gagn för båda parter, eftersom det finns mer som binder dem samman än som skiljer dem åt.

4.1.2.5. Effektivt bruk av statistiska data om konsumtionsmönstret kan vara till stor hjälp för utvecklingen av små och medelstora handelsföretag.

4.1.2.6. Handeln kan ge ett väsentligt bidrag till miljön, genom att välja ekologiska förpackningar, minska energiförbrukningen och utnyttja mer miljövänlig energi.

4.1.3. Införandet av euron

4.1.3.1. Handeln kommer att vara en av de centrala aktörerna vid införandet av euron när det gäller löpande transaktioner, även om den sektor som främst berörs av denna process tveklöst är banksystemet.

4.1.3.1.1. Handelssektorn ställs inför nya kostnadskrävande utmaningar: anpassning av kassaapparater och annan utrustning till de nya sedlarna och mynten, prisjusteringar, utarbetande av nya prislistor m m.

4.1.3.2. För att eurons införande på marknaden skall bli så problemfritt som möjligt föreslår kommittén:

- Ett utbildningsprogram för innehavare och anställda i handelsföretag om de nya möjligheterna, fördelarna och olägenheterna med att använda euron.

- Ett stödprogram för omställning i mindre och medelstora handelsföretag (informationsmöten och -broschyrer, investeringslån för anskaffning av nödvändig elektronisk utrustning osv).

- Att den informationskampanj som GD II och GD X redan inlett tar rimlig hänsyn till de olika europeiska folkens särdrag - oavsett vilka länder som deltar i EMU:s första och andra fas - och undviker skevheter som kan ge upphov till en negativ inställning till EU. Det gäller också att väga in den potential som handeln har med avseende på att marknadsföra euron i samhället.

- Att man utvecklar speciella informationsprogram för grundskole- och gymnasienivåerna, så att de yngre europeiska medborgarna snabbt och effektivt kan anpassa sig till de nya valutaförhållandena.

4.1.3.3. Övergången från de nationella valutorna den 1 januari 2002 kommer att skapa oerhörda problem för handeln, eftersom det sammanfaller med jul- och nyårshandeln, årsboksluten, inventeringar och de första realisationerna.

Av praktiska skäl föreslår ESK ett tidigare datum.

4.1.3.4. Med avseende på prisuppgifter på varor som måste märkas med jämförpris, under den problematiska övergångsperioden efter eurons införande då priserna skall anges i både nationell valuta och euro, föreslår kommittén att följande tre priser markeras:

- Försäljningspris i nationell valuta

- Försäljningspris i euro

- Jämförpris i euro.

Detta torde vara tillräckligt, eftersom en jämförelse av priser i samma valuta ger möjlighet till klara slutsatser, oavsett vilken valuta som används.

4.2. Företagsmiljön

4.2.1. Administrativa bördor och förenkling av lagstiftningen

4.2.1.1. Kommittén hoppas att åtgärderna inom ramen för SLIM-initiativen ger önskat resultat, så att små och medelstora företag kan satsa sin kraft på produktion i stället för på byråkratiska slingervägar.

4.2.2. Utbildning

4.2.2.1. ESK föreslår följande:

- Inrättande av handelsskolor med ett basprogram som är gemensamt för hela EU, för utbildning och fortbildning av anställda och chefer i handelsföretag.

- Ekonomiskt stöd till speciella utbildningsprogram för arbetsgivare och arbetstagare.

- Att arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom handeln ges representation i yrkesutbildningskommittéer.

- Att man startar flernationell utbildning och fortbildning av arbetsgivare och arbetstagare i handelssektorn. Detta kan ge upphov till initiativ, arbetstillfällen och nyskapande verksamheter och företag.

4.2.3. Statistiska uppgifter

4.2.3.1. De statistiska uppgifterna i grönboken är så gamla (de täcker perioden 1986-1992) att de endast har historiskt intresse, med tanke på de snabba, nästan dagliga omvälvningarna inom handelsledet.

4.2.3.2. ESK uppmanar både Eurostat och de nationella statistiska byråerna att anstränga sig att leverera aktuell, tillförlitlig information om handeln.

4.2.3.3. Pålitlig information är oumbärlig; om trovärdiga statistiska uppgifter saknas är de resurser som anslagits till initiativen helt förspillda.

4.2.3.4. När det gäller sysselsättningsstatistiken bör de olika medlemsländernas data vara jämförbara och uppspaltade efter kön, ålder, anställningstyp (heltid, deltid, säsongsarbete) och status (yrkesverksamma, pensionärer, studerande, frilansare) m m.

4.2.3.5. Kommittén föreslår att man inrättar ett "statistiskt observatorium för handeln", där man bland annat skall samla in, sammanställa och publicera:

- Data om utbuds- och efterfrågesidan (marknadsandel i relation till distributionskanal, pris- och volymnivåer osv).

- Siffror per sektor och region.

4.3. Sysselsättning, konkurrenskraft och sammanhållning

4.3.1. Landsbygden

4.3.1.1. De lokala, mindre butikerna (i handelscentra på landsbygden) kan betraktas som direkt avgörande för att mindre samhällen skall kunna bibehållas och utvecklas. EU bör därför stödja dem med riktade åtgärder, till exempel:

- Man kan erbjuda speciallån med subventionerad ränta till handelsföretag i glesbygdssamhällen med mindre än 10 000 invånare.

- Specifika program kan inriktas på att stödja modernisering av handelsföretag i glesbygdssamhällen med mindre än 10 000 invånare, via inköp av datorutrustning och uppkoppling till de stora datanäten, särskilt Internet.

- Dessa företag kan erbjudas smidig och billig tillgång till telekommunikationsnät.

4.3.1.2. Handelsföretag på landsbygden bör också stödjas via offentliga eller privata tjänster såsom postservice eller sociala insatser.

4.3.1.3. Kommittén anser att man särskilt bör inrikta sig på att planera och upprätta distributionsnät på öar som blir avskurna från fastlandet så snart turistsäsongen tar slut; till och med elementära förnödenheter och läkemedel saknas ofta för den fåtaliga bofasta befolkningen.

4.3.2. Förhållandena i städerna

4.3.2.1. Grönboken betonar med all rätt de dramatiska effekterna av den förändrade roll som de större städernas traditionella kommersiella centra spelar. Orsaken till detta är framför allt konsumenternas önskan att kunna nå köpcentra med privata bilar. Allt färre människor använder offentliga transportmedel. Detta medför problem när det gäller att förena motstridiga intressen såsom handelsintressen, de offentliga transportmedlen, privatbilisternas bekvämlighet och stadsplanepolitiken i förorterna. Om problembeskrivningen syftar till att leda fram till lösningar måste man förstå samspelet mellan handelspolitiken och stadsplanepolitiken och se till att allmänheten accepterar slutsatserna.

4.3.2.2. En del medlemsstater har infört vissa former av planrestriktioner för att bromsa stormarknadernas ohejdade utveckling i städernas utkanter och försöka kompensera skevheter i de nationella ekonomierna som får till följd att historiska innerstadsområden förfaller och avfolkas.

4.3.2.3. ESK föreslår en studie av representativa stadskärnor som kan leda fram till åtgärder för att tillföra dessa centrala delar ny livskraft.

4.3.2.4. Det är möjligt att ordentliga skatteincitament skulle kunna få företag att medverka till att återge stadskärnorna deras tidigare dynamik.

4.3.2.5. Via dialog och intimt samarbete mellan representanter för handeln och de kommunala myndigheterna kan man inte bara lösa lokala problem, man kan också förebygga nya. Det ömsesidiga beroendet mellan handeln och transportsystemen måste betonas.

4.4. Informationssamhället och handeln

4.4.1. Grönboken innehåller ingen allmän beskrivning av informationssamhället och dess grundläggande element, exempelvis elektronisk handel. Det vore lämpligt att göra en mer systematisk bedömning av informationssamhället och dess effekter på dagens verksamhet inom handeln.

4.4.2. De internationella datanäten leder först och främst till att handeln blir alltmer global, och detta sker helt utan samråd med statsmakten, sektorns offentliga representanter eller de internationella organisationer som har till uppgift att underlätta handel på världsnivå.

4.4.3. Framdeles kan konsumenten täcka sina behov utan några som helst inskränkningar, i en miljö som präglas av knivskarp konkurrens. Detta är gynnsamt, åtminstone vid första anblicken.

4.4.4. De nya formerna för transaktioner på distans genom den nya tekniken bör bli föremål för en särskild studie, som också skall delges företagen inom EU. Distansförsäljningen kommer givetvis att innebära en omvälvning av konsumtionsmönstren och handeln.

4.4.5. Europa börjar i makligt tempo att anpassa sig till den nya tekniken och informationsnäten. Tillämpningar i form av elektronisk handel innebär i sig en ny revolution av handeln. Den kommer att medföra grundläggande förändringar av världshandeln, den får konsekvenser för den fysiska planeringens utveckling, relationerna mellan affärsidkare och konsumenter, redovisningssystemens funktion, informationsnätverken och anställningsformerna.

4.4.6. Det måste speciellt betonas att ingen mer tid får gå förlorad. Utvecklingen går i rasande fart och de europeiska företagens konkurrenter i tredje land utnyttjar redan den nya tekniken i stor utsträckning.

4.4.7. Det främsta hindret för att de nya elektroniska transaktionsformerna skall ta över helt består i säkerhetsproblemen med elektronisk överföring, i första hand på betalningsområdet och då särskilt med avseende på kontroll av elektroniska signaturer för godkännande av datatransaktioner. Dessa signaturer kommer att erbjuda säker överföring på elektronisk väg och uppmuntra konsumenterna att börja utnyttja de nya teknologiernas möjligheter.

I den dialog som planeras med kreditinstituten bör handelns arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer spela en central roll.

4.4.8. Det krävs klara definitioner av de begrepp som ryms i termen "elektronisk handel" för att man skall kunna se vilka delområden och aktiviteter som berör transaktioner mellan handelsföretag (att utväxla elektroniska dokument mellan handelsföretag, att på bästa sätt möta konsumenternas efterfrågan osv). Det gäller också att ta reda på vilka områden som är intressanta för handeln i fråga om de löpande kundkontakterna.

4.4.9. Handelsföretagen är slutliga förbrukare av alla slags elektroniska tillämpningar som produceras av elektronikbranschen, och de ställs också inför de största problemen med att utnyttja dem.

I egenskap av slutlig förbrukare bör handelsledet således ha ett betydande inflytande i samband med kommissionens engagemang i utveckling och finansiering av elektronisk handel, så att man utvecklar just de delområden som är användbara och nödvändiga för handeln på 2000-talet.

4.4.10. Vi uppmanar Världshandelsorganisationen (WTO) att med utgångspunkt i en internationell dialog om elektroniska tillämpningar kodifiera regelverket och säkra de elektroniska transaktionerna med de säkerhets- och trovärdighetsskapande arrangemang som krävs.

4.4.11. Den andra fasen av Commerce 2000 bör igångsättas snarast för att ge en injektion åt de mindre handelsföretagens investeringar i elektroniska tillämpningar.

4.4.12. När de nationella telemonopolen avskaffas (senast 1998) och telekommunikationstjänsterna i EU avreglereras enligt planerna kommer kostnaderna för de nya tjänsterna att kunna sänkas, så att även småföretagen inom handeln kan få tillgång till dem.

4.4.13. Kommissionen bör vidta de åtgärder som krävs till skydd för konsumenterna i fråga om elektronisk handel. Köptryggheten bör garanteras så att den åtminstone inte är sämre än i dagens läge.

4.4.14. Medlemsstaterna uppmanas att snarast anpassa sig till informationssamhällets nya villkor och omedelbart genomföra lagstiftning som motsvarar företagens och konsumenternas nya behov.

4.4.15. Efter hand som den elektroniska handeln tar allt större marknadsandelar kommer antalet arbetstillfällen inom traditionell handel att reduceras i motsvarande mån. De negativa konsekvenserna beräknas emellertid kompenseras av nya arbeten inom konsultverksamhet, dokumentation, förpackning och distribution.

5. Slutsatser

5.1. I EG-fördraget ägnas artikel 129a åt konsumenterna och artikel 130 åt industrin.

5.1.1. ESK föreslår att en artikel om handel införs i fördraget i en eventuell ny version efter regeringskonferensen.

5.2. Kommissionen måste mer aktivt ta sig an handelsfrågorna i Europa, så att det snarast etableras en modern företagsmiljö inom sektorn. Företagen måste få möjligheter att möta den hårda konkurrensen på världsmarknaden, införa ny teknik och lösa de utbildnings- och specialiseringsproblem som uppstår.

5.2.1. Trots att handeln har så stor ekonomisk och social betydelse har den fortfarande dåligt rykte i vissa medlemsstater, som grundlagts under årtionden av en politisk stelhet som numera är otidsenlig. Kommissionen bör engagera sig i att föra fram en sann bild av handeln; detta skulle gynna både samhällsekonomin och sysselsättningen.

5.2.2. Den aktuella dialogen om handeln på europeisk nivå, som inletts med publiceringen av grönboken, bör leda fram till en handlingsplan för samtliga berörda politikområden inom gemenskapen.

Bryssel den 28 maj 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag, som fick mer än en fjärdedel av de avgivna rösterna, avslogs vid omröstningen.

Punkt 2.1.1

Formulera om enligt följande:

"Man har kunnat bevisa att handeln är den sektor där det skapas flest arbetstillfällen inom EU. Kvaliteten på utförda tjänster bör förbättras i samma takt som antalet arbetstillfällen ökar. Arbetena skall ha fast anknytning till handelssektorn och i första hand vara heltidsanställningar. Deltidstjänster skall bara inrättas som ersättning för deltidsarbetande, såsom pensionärer, studenter eller besökare som tillfälligt vistas i städer."

Motivering

Heltidsarbeten med fast koppling till handelssektorn bör prioriteras framför deltidsarbeten utan anknytning till sektorn.

Resultat av omröstning

För: 26, emot: 40, nedlagda: 8.

Punkt 3.2.2.2

Lägg till följande text:

"Man kan i sammanhanget hänvisa till Eurofiets och Eurocommerces gemensamma yttrande om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå, där följande sägs: '... There is a need for DG XXIII to consult properly and systematically the social partners for commerce, including within the framework of the Commerce and Distribution Committee'."

Motivering

Kommittén för handel och distribution inom GD XXIII bör utvecklas så att både arbetsgivar- och arbetstagarsidan inom sektorn finns representerade där, vilket skulle ge kommittén bättre underlag för diskussioner om sådana ämnen som sysselsättningen.

Resultat av omröstning

För: 31, emot: 60, nedlagda: 11.

Punkt 4.1.3.3

Ta bort sista meningen: "Av praktiska skäl föreslår ESK ett tidigare datum."

Motivering

ESK har redan lämnat ett yttrande om de praktiska frågorna vid införandet av euron. Något förslag om att ändra datum för införandet från ett årsskifte fanns inte där. Starka andra skäl talar dessutom för att det införs just vid ett årsskifte, t.ex. att ha bokföringen under ett år i samma valuta och all den statistik som produceras årsvis.

Resultat av omröstning

För: 48, emot: 55, nedlagda: 12.

Punkt 4.3.2.4

Stryk denna punkt.

Motivering

Förslaget är förhastat. Det förslag som framläggs i punkt 4.3.2.3 vore en bättre väg för att skapa en ny politik.

Resultat av omröstning

För: 35, emot: 64, nedlagda: 17.

Punkt 3.2.1.4

"De stora skillnaderna i skattepolitik mellan medlemsstaterna medför en snedvridning av konkurrensen, och motverkar den inre marknadens funktion. ESK kommer att stödja alla initiativ från kommissionens sida när det gäller harmonisering av såväl den indirekta som direkta beskattningen inom EU:s medlemsstater."

Resultat av omröstning

För: 46, emot: 48, nedlagda: 6.

Punkt 4.4.13

"Den utrustning och de fortbildningsprogram som krävs är de båda viktigaste behoven, och de kräver direkt ekonomiskt stöd från kommissionens sida. Kommissionen uppmanas särskilt att studera småföretagens behov och genomföra ett substantiellt program för dessa."

Resultat av omröstning

För: 49, emot: 55, nedlagda: 18.