MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT REGIONKOMMITTÉN Säljfrämjande åtgärder och informationskampanjer för jordbruksprodukter – en strategi med stort europeiskt mervärde för att främja Europas smaker /* COM/2012/0148 final */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1........... Säljfrämjande åtgärder - en viktig beståndsdel i den gemensamma jordbrukspolitiken....... 4 2........... Utmaningar..................................................................................................................... 4 2.1........ Positionering med ökad konkurrens och öppnande av marknader.................................... 4 2.2........ En konkurrenskraftig och dynamisk europeisk jordbruks- och livsmedelssektor................ 5 2.3........ Uppvärdera det europeiska jordbruket samt jordbruks- och livsmedelsprodukter............. 5 3........... Mål för den framtida säljfrämjande politiken.................................................................... 5 3.1........ Större europeiskt mervärde............................................................................................. 5 3.2........ En mer attraktiv och självsäker politik............................................................................. 6 3.3........ Enklare förvaltning.......................................................................................................... 6 3.4........ Mer samverkan mellan olika säljfrämjande verktyg.......................................................... 6 4........... Riktlinjer för reformen..................................................................................................... 6 4.1........ Ett större tillämpningsområde.......................................................................................... 7 4.1.1..... Stödmottagarna.............................................................................................................. 7 4.1.2..... Stödberättigade produkter och ämnen............................................................................. 7 4.1.3..... Ursprungsangivelsen....................................................................................................... 7 4.1.4..... Varumärken................................................................................................................... 8 4.2........ Ett utökat tillämpningsområde med tekniskt stöd till verksamhetsutövare........................... 8 4.3........ Reviderade stödregler, speciellt för program som omfattar flera länder............................. 9 4.4........ De säljfrämjande åtgärderna och krisen........................................................................... 9 4.5........ Förenklad och optimerad förvaltning............................................................................. 10 4.6........ Större samstämmighet mellan åtgärderna för information och säljfrämjande inom stödsystemet och övriga säljfrämjande åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken.................................. 10 4.7........ Hur stor europeisk budget behövs för att nå målen?....................................................... 11 5........... Slutsatser...................................................................................................................... 11 MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT REGIONKOMMITTÉN Säljfrämjande åtgärder och informationskampanjer för jordbruksprodukter – en strategi med stort europeiskt mervärde för att främja Europas smaker Inledning Jordbruksproduktionen i EU är världskänd för sin mångfald och kvalitet. Den ökade handel som globaliseringen medfört är visserligen utmanande, men den öppnar nya marknader och ger nya tillväxtmöjligheter. Detta innebär att man prioriterar framställningen av produkter av hög kvalitet för att möta de höga normkraven men detta räcker inte för att säkra en bra marknadsposition. Våra länder och vår sakkunskap är välkända, men detta måste förstärkas ytterligare. Med sin mångsidiga produktion av hög kvalitet och med hög hälsosäkerhet har Europeiska unionen alla resurser för att kunna utnyttja utvecklingen inom den globala efterfrågan, under förutsättning att tillgångarna framhävs med en mer inriktad och ambitiös säljfrämjande politik. På den inre marknaden är det dessutom nödvändigt att göra konsumenterna mer medvetna om den kvalitet och mångfald som finns i det tillgängliga utbudet. De lagförslag som rör reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) för perioden efter 2013 vill tillåta denna politik att bidra fullt ut till "Europa 2020"-strategin genom att stödja ett jordbruk som ansvarar för livsmedelstrygghet, hållbar användning av naturtillgångar och dynamiska landsbygdsområden, men även för att skapa tillväxt och sysselsättning. En effektiv säljfrämjande politik är en nödvändig förutsättning för att uppnå dessa mål. En fördjupad diskussion påbörjades följaktligen i juli 2011 med en öppen debatt och antagandet av en grönbok[1] om informationspolitiken och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter, vilket var ett initiativ för att stärka konkurrenskraften inom EU:s jordbruk. En extern utvärderingsrapport från 2011 om den aktuella säljfrämjande politiken[2] ligger till grund för de reflektioner som presenteras i detta meddelande. Syftet med denna grönbok var att fastställa hur man med hjälp av denna informationspolitik med säljfrämjande åtgärder bättre skulle kunna berätta för konsumenterna om de insatser producenterna i EU gör för att uppnå en hög kvalitetsnivå, bredda utbudet av produkter från unionens regioner, stimulera exporten och hjälpa de europeiska producenterna då de stöter på utmaningar på marknaden och i speciellt svåra ekonomiska situationer. I december 2011 antog rådet slutsatser om revisionen av den säljfrämjande politiken och rekommenderade att de existerande verktygen skulle förbättras, förenklas och göras mer konsekventa för att blåsa nytt liv i politiken. Även Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig i frågan. Europaparlamentet har även uttryckt sig positivt om en förstärkning av säljfrämjande åtgärder, i synnerhet för kvalitetsprodukter. Syftet med detta meddelande är att öka jordbruks- och livsmedelssektorns mervärde och dess bidrag till den europeiska ekonomin genom att rikta in sig mot en europeisk och global säljfrämjande politik med större inverkan på de framtida marknadsutsikterna i branschen. 1. Säljfrämjande åtgärder - en viktig beståndsdel i den gemensamma jordbrukspolitiken Den rättsliga ramen för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter har utvecklats ända sedan den introducerades i början av 1980-talet. Nu mer än någonsin är dess syfte att förbättra bilden av europeiska jordbruksprodukter, stimulera den stillastående eller nedåtgående konsumtionen och att erövra nya marknader. Genom den övergripande säljfrämjande förvaltning[3] som infördes 2000, granskar Europeiska kommissionen de program för allmänt säljfrämjande åtgärder som erbjuds av branschorganisationer och som godkänts av nationella myndigheter. Därefter väljs de säljfrämjande åtgärder ut som uppfyller de kriterier som anges i rådets förordning och tillämpningsförordning. Programmen medfinansieras av tre parter: EU bidrar med maximalt 50 %[4], branschorganisationen bidrar med minst 20 % och resten står de berörda medlemsstaterna för. Den årliga budgeten för säljfrämjande åtgärder uppgår till runt 50 miljoner euro, varav omkring en fjärdedel går till utrikesmarknaden. Denna övergripande förvaltning fungerar parallellt med andra säljfrämjande åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma organisationen av marknaden[5] liksom inom ramen för landsbygdsutveckling[6]. Vinsektorn i tredje land och sektorn för frukt och grönsaker berörs genom producentorganisationernas operativa program. Det leder till en viss inkonsekvens avseende verksamheten och reglerna, vilket gör det svårt att fastställa deras samlade effekt. Andra problem, såsom en administrativt tung förvaltning eller punktinsatser som är i obalans mellan den inre och den yttre marknaden, rättfärdigar dessutom behovet av en reformerad säljfrämjande politik. 2. Utmaningar 2.1. Positionering med ökad konkurrens och öppnande av marknader EU var globalt sett 2010 den näst största exportören av jordbruksprodukter (91 miljarder euro) efter USA (92 miljarder euro), och den största importören (84 miljarder euro). Med tiden har andelen färdigvaror och förädlade produkter ökat kontinuerligt inom den europeiska exporten. Värdemässigt står dessa produkter för mer än två tredjedelar av EU:s totala jordbruksexport. För att respektera EU:s åtaganden inom internationell handel är det viktigt att det europeiska jordbruket bevarar och ökar sin konkurrenskraft och sina marknadsandelar både på den inre marknaden och inom exporten. De kommande åren kommer ett eventuellt avslut på Doharundan och förhandlingen om handelsavtal att öppna upp nya perspektiv som livsmedelsexportörerna kommer att behöva anpassa sig till. 2.2. En konkurrenskraftig och dynamisk europeisk jordbruks- och livsmedelssektor Livsmedelskedjan står för 6 % av den europeiska bruttonationalprodukten (BNP). Livsmedelsindustrin är den största arbetsgivaren inom den europeiska tillverkningsindustrin, med 4,2 miljoner anställda (13,5 %) och en omsättning på 954 miljarder euro (12,9 %). Industrin består av 310 000 företag varav 99,1 % är små och medelstora företag[7] och den utnyttjar en stor del av EU:s jordbruksproduktion. Det europeiska jordbrukets framgång kommer att vara beroende av förmågan att öka antalet marknadsandelar och tillåta den mycket konkurrensmässiga livsmedelsindustrin att behålla en viktig plats inom EU:s ekonomi och handel. Marknaderna utvecklas allt snabbare. Utbudet måste anpassa sig till att efterfrågan radikalt kan ändras på kort tid, i synnerhet om man förlorar konsumenternas förtroende. Detta fenomen förstärks av Internets tillväxt[8]. Även om utsikterna för jordbruksmarknaderna är gynnsamma på medellång sikt, förväntas de på sikt präglas av ökad osäkerhet och ökade svängningar. 2.3. Uppvärdera det europeiska jordbruket samt jordbruks- och livsmedelsprodukter Jordbrukets primära roll är att framställa livsmedel. I Europa bidrar den gemensamma jordbrukspolitiken till en livskraftig livsmedelsproduktion samtidigt som den garanterar en hållbar förvaltning av naturtillgångar och en balanserad regional utveckling. Genom sin verksamhet och närvaro på landsbygden har jordbrukarna blivit beskyddare av de naturtillgångar och miljövärden som är oumbärliga för det europeiska jordbrukets hållbarhet och konkurrenskraft. Jordbruks- och livsmedelsprodukterna vittnar om att den gemensamma jordbrukspolitiken riktat in sig på kvalitet. Konsumenter i och utanför Europa bör känna till och känna igen de europeiska kostvanorna och fördelarna med europeiska jordbruksprodukter som respekterar de hårda kraven på miljö, säkra livsmedel och djurskydd. 3. Mål för den framtida säljfrämjande politiken 3.1. Större europeiskt mervärde De säljfrämjande åtgärderna för jordbruksprodukter bör inte ersätta den privata sektorns säljfrämjande åtgärder, utan komplettera den genom att lägga till en europeisk dimension. Strävan efter ett större europeiskt mervärde och efter att förankra det i våra länder möjliggör en utveckling av tillväxten och sysselsättningen och bidrar på så sätt även till Europa 2020-strategin. Detta europeiska mervärde kan skapas med hjälp av en europeisk strategi för information och säljfrämjande åtgärder. Det skulle ge mer riktade marknader, produkter och budskap (till exempel produkter med stort mervärde). Man bör ta hänsyn till förhandlingarna om frihandel och de lönsammaste marknaderna för att undvika splittring av resurserna. Dessutom bidrar samarbetet mellan ekonomiska aktörer från olika medlemsländer på ett påtagligt sätt till det europeiska mervärdet och till att mångfalden hos europeiska jordbruksprodukter blir allt mer synlig. 3.2. En mer attraktiv och självsäker politik Förutom att informationspolitiken och de säljfrämjande åtgärderna inte ger önskat resultat, påverkas den även negativt av administrativa krav. I tredje land har inlämnandet av program visat sig vara för återhållsamt. Vidare är det inte alltid lätt att mäta åtgärdernas betydelse, och effekten kan komma långt senare. Därför är det viktigt med mer attraktiva kampanjer som vid behov kan föregås av marknadsanalyser, studier om konsumtionsvanor eller pilotprojekt. För att stärka den framtida politikens kostnadseffektivitet borde varje åtgärd åtföljas av en mer systematisk utvärdering för att bekräfta att målen har uppnåtts. 3.3. Enklare förvaltning Finansieringen och förvaltningen av programmen för information och säljfrämjande åtgärder är i allmänhet fördelade på tre parter (branschorganisationer, medlemsstaten och Europeiska kommissionen). Branschorganisationerna litar i sin tur till exempelvis reklambyråer för att verkställa de planerade åtgärderna. I kommentarerna till grönboken efterfrågas det ofta att urvalsmetoden för programmen bör granskas och om flexiblare utformning och verkställande av programmen för att göra ändringar möjliga efter att de påbörjats. Man vill att kommissionen tar en aktivare roll i att skapa och samordna program för flera länder, speciellt i tredje land. Samtidigt måste medlemsstatens och kommissionens respektive roller klarläggas i övervakningen och kontrollen av åtgärderna för att undvika överlappande och långa procedurer. 3.4. Mer samverkan mellan olika säljfrämjande verktyg Den framtida europeiska strategin för säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter syftar till att öka jordbruks- och livsmedelssektorns mervärde och dess bidrag till Europas ekonomi. För att nå detta mål krävs enhetligare säljfrämjande åtgärder för den gemensamma jordbrukspolitiken. Med beaktande av de olika branschernas specifika drag, är det önskvärt att försöka hitta komplementaritet och synergier för att styrka den säljfrämjande politiken. Oavsett stödsystem skulle en gemensam identitet med visuella och innehållsrelaterade element för de säljfrämjande åtgärderna ge en bättre europeisk identitet, bättre synlighet hos konsumenten och ett bättre resultat. 4. Riktlinjer för reformen I samband med den konsekvensbedömning som åtföljer och bestyrker det lagförslag som kommissionen kommer att anta innan slutet av 2012, undersöks olika reformalternativ för den informationspolitik och de säljfrämjande åtgärder som uppfyller målen ovan. De riktlinjer som beskrivs nedan är överväganden som utarbetats på grundval av tillgängliga rapporter, särskilt den sammanfattade rapporten om kommentarerna till grönboken[9] och den slutgiltiga utvärderingsrapporten för den säljfrämjande politiken[10]. Den informationsverksamhet och de säljfrämjande åtgärder som rör lokala marknader och korta leveranskedjor kommer att omfattas av programmen för landsbygdsutveckling inom ramen för ett samarbetsprojekt och utesluts ur det framtida systemet för säljfrämjande åtgärder. 4.1. Ett större tillämpningsområde 4.1.1. Stödmottagarna Tillämpningsområdet för åtgärderna för information och säljfrämjande skulle kunna utvidgas bortom branschorganisationerna. Framför allt borde det undersökas vilken plats privata företag kunde få om de erbjuder program med stort mervärde för Europeiska unionen. 4.1.2. Stödberättigade produkter och ämnen För tillfället skiljer sig listan över stödberättigade produkter på den inre marknaden från listan för den yttre marknaden, något som inte längre verkar motiverat. Det kommer att upprättas en enda enhetlig lista som i större utsträckning motsvarar den lista över produkter som omfattas av kvalitetspolitiken. Det kommer att prövas om bearbetade jordbruksprodukter som inte omfattas av bilaga I i fördraget ska inkluderas. Bland andra revisionsrätten[11] framhåller att de säljfrämjande åtgärderna för europeiska system för livsmedelskvalitet dessutom borde få starkare stöd. Exempel på sådana är skyddad ursprungsbeteckning (SUB), skyddad geografisk beteckning (SGB) och garanterad traditionell specialitet (GTS) samt de produkter som erkänns av dessa system. Utöver informationen om och de säljfrämjande åtgärderna för jordbruks- och livsmedelsprodukter skulle åtgärderna även kunna gälla tematiska meddelanden som belyser särdragen hos europeiska produkter, särskilt när det gäller kvalitet och gastronomi, hälsa, hållbar utveckling eller djurskydd. För att få konsumenterna att närma sig producenterna kunde ny teknik användas för att åskådliggöra den goda tillverkningssed som finns inom jordbruket eller för att underlätta försäljningen via Internet. 4.1.3. Ursprungsangivelsen Av dem som svarat på det offentliga samrådet anser 76 % att ursprungsangivelsen är viktigast. Detta visar att det finns ett samband mellan livsmedel och ursprung och bekräftar de undersökningar som gjorts om konsumenternas attityder. Detta samband kan både vara positivt och negativt (hälsokriser eller andra sociokulturella händelser kan väcka farhågor). Europa, europeisk sakkunnighet, den europeiska livsstilen bör alltid (direkt eller indirekt) framgå av de informations- och säljfrämjande åtgärderna för att bidra till utvecklingen av den europeiska bilden av jordbruks- och livsmedelsprodukter. För de europeiska produkter som är registrerade med skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning kommer det som nu att vara fortsatt möjligt att nämna ursprunget i titeln, förutsatt att hänvisningarna exakt motsvarar dem som registrerats. Utan att det påverkar de europeiska reglerna för märkning av produkter bör man undersöka i vilken utsträckning ursprungsangivelserna skulle kunna öka effekten av åtgärderna för information och säljfrämjande. – Då det nationella ursprunget nämns på den inre marknaden (utom för namn som är välkända i Europa och oavsett vilka regler för märkning som gäller för de berörda produkterna) är målet att öka konsumtionen av produkter som härstammar från den medlemsstaten. I enlighet med bestämmelserna om fri rörlighet för varor skulle det ses som en åtgärd motsvarande de kvantitativa restriktioner som finns på handel inom gemenskapen. Det är alltså inte tillåtet att nämna produktens ursprung i huvudtiteln, men det skulle kunna nämnas i en undertitel. – På den yttre marknaden kan det däremot vara en fördel att på vissa marknader även nämna det nationella ursprunget på en produkt, utöver det europeiska ursprunget. Även om Europa är välkänt kan vissa medlemsstater ha en starkare identitet än den europeiska. 4.1.4. Varumärken Samtidigt som frågan ställs om vilken roll varumärkena kunde spela i de säljfrämjande åtgärderna utanför Europa, är det offentliga samrådet enigt om att man bör upprätthålla en allmän karaktär på de åtgärder för information och säljfrämjande som samfinansieras på Europanivå. Det framgår nämligen att det är lättare för skattebetalarna att förstå behovet av samfinansieringen av allmänna åtgärder för information och säljfrämjande. Försäljningen av produkter kräver att avtal tecknas med importörer och alltså verkar en naturlig följd av det allmänna säljfrämjandet vara att koppla samman ekonomiska aktörer som per definition säljer sina egna produkter. Varumärkena kan ha en hävstångseffekt. En av punkterna som bör undersökas i konsekvensbedömningen är utförandet. På den yttre marknaden kunde det finnas sammansatta program som omfattar en allmän del och en kommersiell del där privata varumärken presenteras. Om kommersiella varumärken deltar bör de anmälas inom en gemensam ram som garanterar att konkurrensbestämmelserna efterföljs. Dessutom bör man undersöka om det borde finnas särskilda regler för omnämnandet av kollektiva varumärken eller om detta ska infogas under de regler som kommer att fastställas för varumärkena i allmänhet. 4.2. Ett utökat tillämpningsområde med tekniskt stöd till verksamhetsutövare Det finns tre typer av åtgärder för information och säljfrämjande: 1. Information om produktionsmetoder i Europas jordbrukspolitik: speciellt på den inre marknaden handlar det om att erbjuda bättre information om EU:s jordbruksprodukter, med särskild betoning på deras stora mångfald, höga kvalitet, traditionerna som stödjer produktionen, skickligheten och de höga produktionsnormerna (utan motstycke utanför EU), respekten för miljön, som en reaktion på den utmaning som hållbarhet och klimatförändringen medför, samt hygiennormerna. 2- Information och säljfrämjande åtgärder för europeiska kvalitetsmärkningar (t.ex. logotyperna SUB, SGB, GTS, ekologiskt…) 3- Information och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter eller -produktgrupper. På den yttre marknaden är målet att EU:s jordbruksprodukter ska få fler marknadsandelar och att bidra till att stärka varumärket Europa. Det framgår nästan enhälligt av det offentliga samrådet att en fjärde verksamhet för tekniskt stöd (t.ex. via publiceringen av marknadsundersökningar, listor på importörer eller information om importbestämmelser[12]) borde erbjudas i Europa för att hjälpa aktörerna att delta i medfinansierade program, att genomföra effektiva kampanjer eller att utveckla sin verksamhet med export. Vid det offentliga samrådet och utvärderingarna gavs många förslag om att skapa en plattform för europeiskt utbyte gällande åtgärder för information och säljfrämjande. Den kunde till exempel utgöras av en webbplats, helpdesk, gemensam tidtabell för åtgärder, förteckning över god praxis, etc. 4.3. Reviderade stödregler, speciellt för program som omfattar flera länder Verkställandet av åtgärder ska i huvudsak basera sig på genomförandet av program som leds av yrkesmänniskor inom kommunikation och säljfrämjande med expertkunskap om de marknader som avses. Programmen som omfattar flera länder gör det möjligt att dela erfarenhet och stordriftsfördelar. De ger även ett obestridligt europeiskt mervärde. Den nuvarande politiken uppmuntrar programmen, men de ger inte de resultat man förväntat sig. De utgör endast 8 % av programmen för perioden 2006–2010, och var ibland begränsade till en jämförelse nationella program utan någon egentlig sammanställning av strategier eller åtgärder. Denna åternationalisering av programmen är kontraproduktiv både för den administrativa verksamheten och för den önskade effekten. Det borde tas fram ett nytt arbetssätt för program som omfattar flera länder för att kunna komma över de nuvarande hindren, bland annat höjda kostnader för förberedelser, försvårad samordning bland aktörerna (bland annat kulturella och språkliga murar) och att flera medlemsstater ansvarar för verkställandet. Tack vare de goda erfarenheter man har, kommer man fortsättningsvis att på kommissionens initiativ utföra verksamhet på hög nivå i tredje land med jordbrukskommissionären, och kommissionen kommer tillsammans med en handelsdelegation att delta i internationella mässor. 4.4. De säljfrämjande åtgärderna och krisen Ett av de främsta kännetecknen för en kris är att den är oförutsebar. Åtgärderna för information och säljfrämjande finansieras årligen inom den första pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken då man i allmänhet antar att det råder normalt läge på jordbruksmarknaderna. Därför har de tilläggsåtgärder som hittills satts in vid kriser[13] finansierats av tilläggsfinansiering som lagts till den ursprungliga årliga budgeten. Med tanke på det tryck som finns på budgetramen för 2014–2020, kommer dock en sådan tillfällig finansiering att vara svårare att genomföra. Följaktligen är den politiska frågan om det samhälleliga stöd som behövs vid en kris borde komma från den framtida säljfrämjande politiken eller om det kunde komma från de horisontella åtgärder som redan erbjuds i förslagen om en gemensam jordbrukspolitik fram till 2020. 4.5. Förenklad och optimerad förvaltning Det råder allmän enighet om att urvalet, uppföljningen och förvaltningen av programmen borde förenklas, bli mer flexibla och operativa. Följaktligen är det lämpligt att utforska alla förvaltningsregler och rikta in sig på de mest relevanta, såsom utläggning på entreprenad av kommissionens direkta förvaltning till ett externt genomförandeorgan, eller delad förvaltning med eller utan nationell budget. Vid behov bör man ta fram olika förvaltningsföreskrifter för den inre och den yttre marknaden, såväl som för program som gäller flera länder eller för krisprogrammen. Dessutom ska de krav som gäller när programmen väljs ut ses över, och man skulle kunna överväga att anta ett program på grundval av ett flerårigt ramprogram med en redogörelse för det första året som programmet genomförs. Det skulle dock finnas möjlighet att bara presentera detaljerade redogörelser för de följande åren i ett senare skede. 4.6. Större samstämmighet mellan åtgärderna för information och säljfrämjande inom stödsystemet och övriga säljfrämjande åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken Även om det är nödvändigt att hjälpa upp åtgärderna för information och säljfrämjande genom att tillhandahålla central information om europeiska jordbruks- och livsmedelsprodukters kännetecken, är de säljfrämjande åtgärder som utförs inom den gemensamma jordbrukspolitiken inte enhetliga utan följer olika regler. Man kan skapa samstämmighet genom att hitta en balans mellan en standardisering av verksamheten å ena sidan, och ett enda säljfrämjande system å andra sidan, och framför allt genom att göra det lättare att utvärdera alla säljfrämjande åtgärder. För att försäkra sig om optimala allmänna europeiska kampanjer, förbättra Europas synlighet och bidra till att skapa bilden av Europa, skulle man dessutom kunna överväga att använda en europeisk identitet för alla program för information och säljfrämjande, där man skulle inkludera visuella och innehållsrelaterade. Här skulle man kunna utveckla en enhetlig verksamhet, till exempel genom att använda en slogan som Europas smaker: garanterad kvalitet. För att kunna vara effektivt skulle systemet kunna användas och anpassas på den inre och yttre marknaden för alla åtgärder för information och säljfrämjande. 4.7. Hur stor europeisk budget behövs för att nå målen? Denna fråga, som ställs i grönboken har fått flera förslag angående beloppet. Vid investering i säljfrämjande åtgärder borde Europa eftersträva bästa möjliga avkastning. Tabell 1: Säljfrämjande åtgärder inom den första pelaren i den gemensamma jordbrukslagen (huvudbelopp) Förvaltning || Belopp || Källa Gemensamma organisationen av marknaden för vin || 112 miljoner euro (genomförande 2011) || Deklarationer från medlemsstaterna 228 miljoner euro (beräknade utgifter 2013)[14] || Programplaneringar från medlemsstaterna Gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker || 34 miljoner euro (genomförande i medeltal 2008-2009) || Utvärderingsrapport[15] Övergripande förvaltning || 47 miljoner euro (genomförande 2011); 55,2 miljoner euro (budget 2012) || Deklarationer från medlemsstaterna Med hänsyn till målen och för att förstärka den nya säljfrämjande politiken, vore det lämpligt att undersöka möjligheten att få de olika budgeterna och de finansiella aspekterna att närma sig varandra, samtidigt som man följer kommissionens förslag till ny budgetram. 5. Slutsatser I detta meddelande presenteras några inledande riktlinjer för en reform av den säljfrämjande politiken, på grundval av det offentliga samrådet. Meddelandet kommer att kompletteras med en fördjupad konsekvensbedömning för att stödja en politisk reform och på så sätt ta fram ett säljfrämjande stödsystem på europeisk nivå som är lika ambitiöst i sin externa del som dem som andra stora exportörer i världen upprättar. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken riktar in sig på en bättre organisering av produktionen, hållbarheten och kvaliteten på jordbruksprodukterna. Den måste följas av en säljfrämjande politik som gör det möjligt att visa upp all den potential som livsmedelssektorn har, för att tillväxten och sysselsättningen inom den europeiska ekonomin ska gynnas. [1] KOM(2011) 436. [2] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm. [3] Rådets förordning (EG) nr 3/2008 och kommissionens tillämpningsförordning (EG) nr 501/2008. [4] Procentsatsen höjs till 60 % för marknadsföringen av frukt och grönsaker som riktas till barn i europeiska skolor och åtgärder inom EU för att informera om ansvarsfulla konsumtionsmönster och de skadliga verkningarna av ansvarslös alkoholkonsumtion. [5] Rådets förordning (EG) nr 1234/2007. [6] Förordning (EG) nr 1698/2005. [7] Källa: CIAA:s årsrapport 2010. [8] Den 31 mars 2011 var antalet Internetanvändare i världen 2,1 miljarder, en ökning med 480 % jämfört med 2000. Källa: Internet World Stats. [9] http://ec.europa.eu/agriculture/promotion/policy/consultation/summary-report_fr.pdf. [10] Jfr fotnot 2. [11] Särskild rapport nr 11/2011. [12] Se databasen över sanitära och fytosanitära standarder: http://madb.europa.eu/madb_barriers/indexPubli_sps.htm. [13] Förordning (EG) nr 698/2009 och förordning (EG) nr 688/2011. [14] I sina nationella program kan medlemsstaterna omfördela dessa belopp till andra åtgärder. Ändringar av de nationella stödprogrammen för vinsektorn kan göras två gånger per år. [15] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm (sida 23 i rapporten).