Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om en politik för gemenskapens flottkapacitet inom inlandssjöfarten för att främja transporter på de inre vattenvägarna" () (1999/C 40/15)

Den 23 oktober 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 75 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om yttrande om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommitténs presidium beslöt den 14 oktober 1998 att ge sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället i uppdrag att ansvara för det förberedande arbetet.

På grund av arbetets brådskande natur utsåg Ekonomiska och sociala kommittén vid sin 359:e plenarsession den 2-3 december 1998 (sammanträdet den 2 december 1998) Hubert Ghigonis till huvudföredragande och antog följande yttrande med 102 röster för och 1 röst emot.

1. Förslagets innehåll

1.1. Inledning

1.1.1. Genom förordning (EEG) nr 1101/89 () infördes ett system för strukturella förbättringar inom inlandssjöfarten för de flottor som trafikerar det nät av inre vattenvägar som är sammanbundna sinsemellan i Belgien, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Tyskland och Österrike. Denna förordning syftade till att minska överkapaciteten hos inlandssjöfartens flottor genom samordnade åtgärder på gemenskapsnivå för skrotning av fartyg. Denna förordnings giltighet förlängdes genom förordning (EG) nr 844/94 () fram till den 28 april 1999 ().

1.1.2. "Gammal för ny"-regeln innebär att ny transportkapacitet får tas i bruk endast om befintlig kapacitet skrotas enligt ett av kommissionen fastställt förhållande eller om ett särskilt bidrag betalas. De kvoter som för närvarande gäller för de olika marknadssektorerna skall fortsätta att gälla, men gradvis minskas till noll fram till den 28 april 2004.

1.1.3. Efter denna period skall regeln fungera som en övervakningsmekanism som bara skall kunna aktiveras på nytt i händelse av allvarliga störningar på marknaden.

1.1.4. De skrotningsfonder som berörda medlemsstater inrättat bör bibehållas under beteckningen "fonder för samordning och främjande av gemenskapsflottorna". Varje fond skall vara kopplad till en reserv som skall fyllas på med resterande medel från de åtgärder för strukturella förbättringar som genomförs fram till den 28 april 1999, samt de särskilda bidrag som betalas inom ramen för "gammal för ny"-regeln. Den skall kunna användas vid störningar på marknaden för att bevilja skrotningspremier.

1.1.5. Medlemsstaterna kan också planera för sociala åtgärder till förmån för personer som vill lämna sektorn för transporter på inre vattenvägar och för att främja företagssammanslagningar, skepparnas kvalifikationer och teknisk anpassning av fartygen.

1.1.6. Förordningen träder i kraft den 29 april 1999.

1.2. Bakgrund

1.2.1. För att man skall förstå att förordningsförslaget har aktualitet och att det förväntas bli verkningsfullt gäller det att framhålla den ekonomiska, juridiska och branschmässiga bakgrunden till förslaget.

1.2.2. På det ekonomiska planet har erfarenheten visat att en strukturell överkapacitet, huvudsakligen orsakad av den långa livstiden för fartyg på de inre vattenvägarna (30-40 år) och ett ökande gap mellan kostnader och fraktnivåer hotar att påverka potentialen hos detta transportsätt.

1.2.2.1. De uppenbara fördelarna för användarna av transporter på de inre vattenvägarna som i ett första skede består i kontinuerligt fallande frakter förändras med andra ord mycket snabbt till avsevärda olägenheter så till vida att transportföretagen inte kan göra nyinvesteringar eller underhålla den existerande materielen på ett riktigt sätt.

1.2.2.2. En sådan process skulle oundvikligen resultera i ett avsevärt försämrat utbud av transporter på de inre vattenvägarna, vilket i sin tur skulle leda till att den intermodala konkurrensen begränsas till vägar och järnvägar.

1.2.3. På det rättsliga planet har rådet dragit slutsatser av den ekonomiska situation som beskrivits ovan och har sedan 1989 genom en rad förordningar och direktiv vidtagit åtgärder som syftar till att:

- genomföra ett program för strukturell sanering inom inlandssjöfarten för att bevara dess ekonomiska bärkraft och trygga dess framtid på lång sikt,

- och koppla detta saneringsprogram till ett regelverk inom ramen för regeln "gammal för ny", som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 1101/89 () och som förlängts till och med den 28 april 1998 genom rådets förordning (EG) nr 844/94 ().

1.2.3.1. Med hänsyn till att någon skrotningskampanj inte längre planeras och att marknaden kommer att vara helt avreglerad per den 1 januari 2000, är syftet med förslaget till förordning att bevara resultatet av den politik som förts sedan 1989 genom att i anpassad form behålla regeln "gammal för ny" på permanent basis. Efter utgången av femårsperioden kommer dock mekanismen att kunna aktiveras endast i händelse av allvarliga störningar på marknaden.

1.2.4. Ur branschsynpunkt bör man notera att förslaget till förordning har godtagits i princip utan reservationer av de två organisationerna för transportföretag på de inre vattenvägarna, ESO och IUIN.

1.2.4.1. I sammanhanget är det inte ointressant att notera att den europeiska inlandssjöfarten har avsatt över 150 miljoner ecu för att sanera överkapaciteten inom flottan och att branschen av naturliga skäl vill hålla fast vid det som uppnåtts genom att behålla en mekanism för att reglera utbudet i fas med marknadens utveckling.

2. Allmänna kommentarer

2.1. I likhet med tidigare yttranden, framför allt det av den 26 januari 1994 () anser Ekonomiska och sociala kommittén det vara mycket viktigt att marknaden för inlandssjöfarten befinner sig i jämvikt, något som inte kan säkerställas utan en politik för att reglera gemenskaps-flottornas kapacitet.

2.2. Inom detta område anser kommittén att de olika åtgärder för strukturell sanering som genomförts med utgångspunkt från rådets förordning av den 27 april 1989 () har resulterat i avsevärda framsteg när det gäller att reducera strukturell överkapacitet utan att produktiva investeringar förhindrats eller produktivitetsförbättringar bromsats. De reella effekterna av denna neddragning av kapaciteten borde mätas i förhållande till utvecklingen av efterfrågan på transporter.

2.3. Kommittén anser följande:

- Denna allmänna förbättring av utbudet på de inre vattenvägarna hade inte kunnat åstadkommas utan att man haft regeln "gammal för ny".

- De resultat som uppnåtts kan endast vidmakthållas om denna regel bibehållas, anpassad efter marknadens allmänna utveckling och efter utvecklingen inom marknadens olika sektorer (transporter av torrlast, transporter av flytande last samt påskjutare).

2.4. Med reservation för de särskilda kommentarer som lämnas längre fram avger kommittén således ett positivt yttrande över förslaget till rådsförordning i vilket följande föreskrivs:

- Under en period på högst fem år med början den 28 april 1999 fastställs obligatoriska villkor för att ta nya fartyg i tjänst.

- Efter ovannämnda datum kan regeln "gammal för ny" aktiveras eller andra åtgärder för sanering vidtas, om det uppstår en krissituation på marknaden i enlighet med vad som avses i artikel 7 i direktiv 96/75/EG ().

- "Fonder för samordning och främjande av gemenskapsflottorna" inrättas.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén frågar sig om vissa undantag som föreskrivs i artikel 2.2 a) och b) i den framtida förordningen är välgrundade.

Följande fartyg skulle således undantas:

a) Fartyg som enbart trafikerar nationella vattenvägar som inte är förbundna med andra vattenvägar i gemenskapen (till exempel Po och Adour).

b) Fartyg som på grund av sin storlek inte kan lämna de nationella vattenvägarna (till exempel Seine och Rhône).

3.1.1. Kommittén anser således att sådana undantag röjer en viss motsättning mellan

- bejakandet - som den instämmer i - av nödvändigheten att reglera flottornas kapacitet inom större delen av gemenskapens vattenvägar, framför allt inom Rhenområdet,

- och den totala avsaknaden av kapacitetsreglering på de slutna mikromarknaderna där riskerna för och de negativa konsekvenserna av överkapacitet definitionsmässigt förefaller mycket större.

3.1.2. Kommittén anser således att sådana undantag leder till en viss snedvridning i behandlingen mellan

- å ena sidan företag med fartyg på gemenskapens vattenvägnät som inte behöver betala något särskilt bidrag enligt regeln "gammal för ny", när de överför ett eller flera fartyg som omfattas av undantagen enligt artikel 2.2 a) och b), även om sådana överföringar skulle innebära att överkapacitet skapas på de aktuella vattenvägarna,

- och å andra sidan företag med fartyg som omfattas av undantagen enligt a) och b) som måste betala ett särskilt bidrag i förhållande till gällande kvoter och nivåer på gemenskapens vattenvägnät, när fartygen överförs dit.

3.1.3. Kommittén är slutligen tveksam till att det helt saknas en bestämmelse i den framtida förordningen som behandlar den juridiska möjligheten för medlemsstater som berörs av dessa undantag att införa en "gammal för ny"-regel som gäller på de nationella vattenvägarna, samtidigt som inlandssjöfarten kommer att avregleras helt per den 1 januari 2000.

3.1.4. Kommittén anser i konsekvensens namn att kapacitetspolitikens gemenskapskaraktär bör ha företräde framför undantagen i artikel 2.2 a) och b).

3.2. Kommittén instämmer i målsättningen att kvoterna enligt regeln "gammal för ny" gradvis bör minskas till noll under en femårsperiod med början den 28 april 1999. Det kan endast bli fråga om en målsättning som offentliggörs men på inget vis en skyldighet som bestämmelserna i artikel 2.4 i förordningsförslaget förefaller ge vid handen.

3.2.1. Kommittén anser således att den senare tolkningen inte kan göras gällande om det under övergångsperioden - och särskilt mot slutet - uppstår en allvarlig störning på marknaden i enlighet med vad som avses i artikel 7 i direktiv 96/75/EG (), något som skulle motivera att kvoterna bibehålls eller skärps.

3.2.2. Kommittén anser det således önskvärt att kommissionen med hjälp av experter håller marknadens utveckling under kontinuerlig uppsikt.

3.3. Kommittén framhåller nödvändigheten av att den schweiziska flottan omfattas av bestämmelserna från första början så att de åtgärder som förutskickas i förslaget till förordning kan fungera effektivt.

Bryssel den 2 december 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförandeBeatrice RANGONI MACHIAVELLI

() EGT C 320, 17.10.1998, s. 4.

() EGT L 116, 28.4.1989, s. 25. ESK:s yttrande - EGT C 318, 12.12.1989, s. 58.

() EGT L 98, 16.4.1994. Två yttranden från ESK - EGT C 127, 7.5.1994, s. 19 och EGT C 301, 13.11.1995, s. 20.

() Se yttrandet om "Inre sjöfart och anslutande åtgärder" - EGT C 39, 12.2.1996, s. 96 och yttrandet på eget initiativ om "Inland waterway transport" - EGT C 393, 31.12.1994.

() "Strukturell sanering av inlandssjöfarten" - EGT C 127, 7.5.1994.

() EGT L 116, 28.4.1989.

() Rådets direktiv 96/75/EG av den 19 november 1996 om system för befraktning och prissättning inom området nationella och internationella transporter av varor på inre vattenvägar inom gemenskapen, EGT L 304, 27.11.1996.