A4-0040/97

Resolution om meddelande från kommissionen om Industriell konkurrenspolitik för kemiindustrin i Europa: Ett exempel (KOM(96)0187 - C4-0273/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 130.1 i EG-fördraget som ålägger gemenskapen och medlemsstaterna att säkerställa att det finns nödvändiga förutsättningar för gemenskapsindustrins konkurrensförmåga,

- med beaktande av artikel 130f i EG-fördraget som föreskriver ett stärkande av den vetenskapliga och teknologiska grunden för gemenskapsindustrin och utvecklingen av dennas internationella konkurrensförmåga,

- med beaktande av artikel 130r i EG-fördraget, som föreskriver bevarande, skydd och förbättring av miljön, det varsamma och rationella utnyttjandet av naturresurserna och främjande av åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem,

- med beaktande av artikel 130u i EG-fördraget, som kräver att kampen mot fattigdomen i utvecklingsländerna skall främjas,

- med beaktande av kommissionens meddelande om (KOM(96)0187 - C4-0273/96) ((EGT nr C 166, 10.6.1996, s. 2.)),

- med beaktande av resultatet av en utfrågning i utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik den 2 oktober 1996,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi samt utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd (A4- 0040/97), och med beaktande av följande:

A. Kemiindustrin i Europa befinner sig i en strukturomvandling som påskyndas av globaliseringen av marknaderna.

B. Kemiindustrin är i Europeiska unionen en av de dominerande näringsbranscherna med den största exportandelen.

C. Kemiindustrin såsom basindustri ger ett viktigt bidrag till den ekonomiska utvecklingen i Europa och i världen.

D. Kemiindustrin och de sektorer som är beroende av den erbjuder ett stort antal arbetstillfällen av hög kvalitet i Europa.

E. Kemiindustrin kan ge ett väsentligt bidrag till en hållbar miljöanpassad utveckling.

F. Det är medlemsstaternas och Europeiska unionens viktigaste uppgift att tillhandahålla tillförlitliga ramvillkor och säkerställa rättvis konkurrens, samt att värna om sysselsättningen inom den berörda sektorn och skyddet av miljön.

G. Kemiindustrin är i första hand själv ansvarig för att klara av strukturomvandlingen och förbättringen av konkurrenskraften.

H. Kemiindustrin måste, trots alla utmaningar genom globaliseringen och förändringar i marknaderna, förbli en av de ledande industrigrenarna i Europa i framtiden.

I. Kemiindustrin är inte bara EU:s näst största tillverkningsindustri utan också en av de snabbast växande industrigrenarna, med rekordvinster och imponerande exportprestationer samt handelsöverskott.

J. Trots en årlig tillväxttakt om 3 % inom sektorn under den senaste tioårsperioden (1985-1994) har dock ett avsevärt antal arbetstillfällen gått förlorade under samma period (över 130.000 personer) och sysselsättningen inom sektorn (för närvarande runt 1,6 miljoner) förutspås att minska ytterligare.

K. Den europeiska kemiindustrins hittillsvarande export har i allt högre utsträckning ersatts med lokal produktion i avsättningsländerna.

L. Det förutvarande teknologiska försprång som den europeiska kemiindustrin hade har minskat i jämförelse med andra industrilokaliseringar över hela världen.

M. Industrin måste, för att säkra sin konkurrenskraft, ytterligare öka produktiviteten.

N. En stabil gemensam valuta kommer att minska industrins sårbarhet för fluktuationer i dollarkursen.

O. Kemiindustrin, såsom nyckelindustri, kan och måste ge ett tydligt bidrag till en utveckling i hela världen som är hållbar och förenlig med framtiden.

P. Intensiv konkurrens under marknadsekonomiska ramvillkor och med en ekologisk målsättning möjliggör bättre resultat för människor och miljön än styrning och planekonomi.

Q. Kemiindustrin och fackföreningarna är beredda att konstruktivt samarbeta med kommissionen och parlamentet.

1. Parlamentet slår fast att kommissionen i och med sitt meddelande lagt fram en för kemiindustrin användbar handlingsram för ett europeiskt handlingsprogram för förbättring av konkurrenskraften,

2. Parlamentet understryker dock att stärkandet av kemiindustrins konkurrenskraft inte är ett politiskt mål i sig, utan dess berättigande baserar sig endast på dess potential att skapa högre livskvalitet för vår generation och kommande generationer,

3. Parlamentet understryker behovet av en bättre samordning av industripolitiken med andra politikområden, till exempel konkurrenspolitiken, politiken för den inre marknaden och handelspolitiken, och uppmanar kommissionen att lägga fram en årsrapport inför Europaparlamentet och rådet vad gäller samordningen av dessa politikområden,

4. anser att det vid genomförandet av de föreslagna enskilda åtgärderna måste ske en nära avstämning inte bara med industrin, utan även med arbetstagarrepresentanterna, konsumenterna och de icke-statliga organisationer som är aktiva inom miljöskyddsområdet,

5. påpekar att de föreslagna åtgärderna måste ta hänsyn till kemiindustrins speciella struktur med några världsledande storföretag och tusentals små och medelstora företag,

6. betonar att meddelandet och åtgärderna för kemiindustrin mycket väl kan tjäna som ett slags modell för gemenskapens industripolitik överlag, liksom som en modell för hur man kan verka till förmån för en hållbar utveckling genom att trygga en hög nivå på miljöskyddet och förbättra dess kvalitet,

7. uppmanar kemiindustrin att ta upp trenden bland konsumenter till förmån för miljövänliga produkter på ett aktivt sätt,

8. slår fast att en rad särskilda villkor i Europa tydligt hämmar kemiindustrins konkurrensförmåga,

9. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att på en hög nivå harmonisera miljöbestämmelserna i de enskilda staterna som fortfarande är mycket skiftande, och att lägga fram förslag om undanröjande av skillnaderna för parlamentet,

10. stöder kommissionens åsikt om att miljöanpassat ledarskap kan stimulera nyskapande och därmed ge den europeiska kemiindustrin konkurrensmässiga fördelar, samt att bidra till att allmänhetens bild av industrin blir positiv,

11. uppmanar kemiindustrin att, trots nödvändigheten att förlägga produktionen närmare marknaderna, hålla det sammanlagda antalet sysselsatta i Europa på en hög nivå och att i stor utsträckning utjämna förlusten av arbetsplatser i traditionella kemigrenar genom skapande av arbetsplatser i framtidsorienterade marknadssegment,

12. kräver dock att alla möjligheter för ett förverkligande i Europa skall ha utforskats tillräckligt innan forsknings- och utvecklingsverksamhet flyttas utanför Europa, vilket kan ske till exempel genom att man uppmuntrar och stärker banden mellan företag och universitet och andra forskningsinrättningar,

13. uppmanar industrin, kommissionen och medlemsstaterna att använda kemiindustrin som en modell för att främja den samhälleliga dialogen om den tekniska utvecklingens möjligheter, en på detta sätt uppnådd konsensus i samhället kommer också att öka samhällets accepterande av särskilda produkter och tekniker, till exempel den för kemiindustrin viktiga biotekniken och gentekniken, i en etiskt försvarbar ram,

14. uppmanar till finansiering av ett program för att inrätta och hålla europeisk databank över publikationer och vetenskapliga och tekniska undersökningar tillsammans med ett distributions- och varningssystem,

15. betonar betydelsen av främjande av internationellt samarbete (exempelvis genom upprättande av och stöd till lämpliga databaser, främjande av strategiska allianser, inbegripande av företag från icke-medlemsstater i EU:s ramprogram för FoTU, stöd till såväl statlig som privat forskning och utnyttjande av resurserna hos de europeiska universitetens forskningscentra), och anser att EU bör fortsatt verka för en utbyggnad av de europeiska telekommunikationsnäten och för en förbättring av det globala nätverket,

16. uppmanar kommissionen att lägga fram en analys av europeiska kemiföretags FoTU-investeringar i länder utanför EU samt utarbeta förslag till en strategi för att främja förstärkta FoTU-investeringar i unionen av utomeuropeiska kemiföretag,

17. anser att statliga reglerande ingrepp inte bara skall handla om att begränsa eller till och med hindra användningen av kemiprodukter,

18. uppmanar kemiindustrin att påbörja respektive förstärka en aktiv dialog med politiker, vetenskapsmän, fackföreningarna och andra relevanta institutioner i samhället,

19. understryker att den europeiska Ekonomiska och monetära unionen kommer att ge den exportintensiva kemiindustrin beaktansvärda fördelar vid inköp av råvaror, vid investeringar och vid saluföring av produkterna,

20. uppmanar industrin och alla institutioner i Europa och i medlemsstaterna att långsiktigt säkra de utmärkta yrkesutbildningssystemen och arbetstagarnas höga kvalifikationsnivå inom kemiindustrin,

21. stöder utbildning, tekniskt stöd och tekniska utvärderingsprojekt för nationella administratörer och ledare inom kemiindustrin i Central- och Östeuropa för att åstadkomma en lagstiftningsram med hög miljöstandard i de länder som ansökt om anslutning,

22. uppmanar kemiindustrin att, för att komplettera nödvändiga lagregleringar, inom ramen för avtal utforma alla produkter så att de uppfyller såväl ekonomiska, ekologiska som sociala målsättningar,

23. understryker det nödvändiga i att förbättra förhållandena för de delar av kemiindustrin i Europa som spelar en pionjärroll inom miljövänlig kemisk produktion,

24. uppmanar kemiindustrin att anstränga sig mer för att utveckla åtgärder för att inlemma miljöskydd i produkter och förfaranden, för att frivilligt föregripa nödvändiga lagregleringar,

25. yrkar på att den europeiska kemiindustrin skall använda likvärdiga höga standarder för sina produkters och produktionsförfarandens säkerhet och miljöanpassning över hela världen,

26. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inom den givna regleringsramen förverkliga de industri- och miljöpolitiska målsättningarna genom en kombination av lagstiftningsregler och marknadsekonomiska stimulanser,

27. uppmanar kommissionen att å ena sidan lägga fram ett konkret förslag för minskning av överregleringen av nyskapande inom kemiindustrin och att å andra sidan av konkurrens- och miljöskäl eftersträva en minimilagstiftning i hela EU,

28. kräver en väsentlig förenkling av tillståndsförfarandena för investeringar och produkter i EU och avveckling av byråkratiska hinder i medlemsstaterna med de längsta granskningstiderna,

29. uppmanar kommissionen att vid varje förslag till direktiv eller förordning lägga fram en bedömning av följderna av lagstiftningen och en realistisk kostnads- nyttoanalys för företag och samhälle genom att använda bästa tillgängliga teknologi,

30. förespråkar en fortsatt liberalisering av världshandeln och uppmanar kommissionen att avsluta respektiva förbereda multinationella investeringsskyddsavtal särskilt med utvecklingsländerna och de nyligen industrialiserade länderna för att förbättra investeringsskyddet,

31. understryker de transeuropeiska nätens betydelse för en förbättring av infrastrukturen i Europa som ligger nära näringslivet och kräver även att systemet för råvaru- och produktpipelines inlemmas och byggs ut på ett lämpligt sätt,

32. uppmanar kommissionen att i brådskande ordning främja initiativ för nödvändiga infrastrukturer inom baskemiindustrin, genom att utvidga pipelinesnätet för transport av råvaror och halvfabrikat; därvid bör högsta prioritet ges sammanbindandet av produktionsorterna för den petrokemiska industrin i norra Centraleuropa med sådana orter i norra och södra Europa samt med de i omvandling varande produktionsorterna i Östeuropa, liksom också beviljandet av offentligt stöd till de nödvändiga arbetena via strukturfonden eller andra instrument för finansiellt understöd,

33. anser att ett utökat pipelinesnät för råmaterial och halvfabrikat mellan olika tillverkningsplatser skulle vara en säkrare lösning för transport av kemikalier inom EU under förutsättning att lämpliga material används och att ständig övervakning sker, med lämpliga tekniska medel, anser dessutom att ett sådant nätverk skulle minska transporten av farligt gods på järnvägar och vägar samt minska miljöskador och hälsofaror vid olyckor,

34. anser att, även om det bör vara möjligt att använda strukturfonderna till att sanera förorenade områden då ingen förorenare kan hållas juridiskt ansvarig, även principen om att förorenaren skall betala skall tillämpas generellt då skada vållas på miljö eller hälsa,

35. uppmanar kommissionen att eftersträva överenskommelser på internationell nivå, åtminstone med OECD- och de nyligen industrialiserade länderna, för att kunna genomföra en så hög minimistandard som möjligt över hela världen,

36. kräver en uppskattning av följderna på den europeiska industrins konkurrensförmåga av nya miljöpolitiska åtgärder i Europa som inte överenskommits på internationell nivå,

37. kräver att tariffära och icke-tariffära handelshinder inom WTO skall avvecklas och att Europa självt inte bygger upp nya hinder,

38. uppmanar kommissionen att särskilt stödja de små och medelstora företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet och deras tillgång till riskkapital inom den kemiska industrin och att även lägga fram ett särskilt forsknings- och utvecklingsprogram med tyngdpunkt på ekologiskt nyskapande,

39. kräver en åtgärdskatalog från kommissionen för att konkret förbättra skyddet av de immateriella rättigheterna och åtgärder mot patent- och produktpiratverksamhet,

40. kräver en förstärkt delaktighet av den kemiska industrin som en grundläggande tvärvetenskaplig industri i arbetsgrupperna,

41. anser att en utbyggnad av den transatlantiska ekonomiska dialogen med å ena sidan USA och med å andra sidan Japan är nödvändig och kräver en förstärkning med avseende på specifika avregleringsåtgärder,

42. uppmanar kommissionen att ställa åtgärder för förbättring av hälsoskyddet i relation till inte bara förhållandena för allmänheten utanför företaget, utan även i relation till den enskilda arbetsplatsen,

43. uppmanar kommissionen att lägga fram konkreta förslag för parlamentet om utbildning och fortbildning av forskare inom ramen för strukturfonden samt Socrates- och Leonardoprogrammen,

44. anser att det är nödvändigt att kommissionens och industrins föreslagna arbetsprogram diskuteras regelbundet med parlamentet och att en skriftlig rapport avläggs åtminstone en gång om året,

45. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.