Konventets mandat och tidtabell
20. anser att det, med hänsyn till ett effektivt förberedande av fördragsreformen, är nödvändigt att
konventet har ett beslutsförfarande som gör det möjligt för konventet att utarbeta ett enhetligt och sam-manhängande förslag i samförstånd, och att lägga fram det för regeringskonferensen som ett enda förhand-lings- och beslutsunderlag,
21. hoppas att konventet kommer att inleda sitt arbete omedelbart efter Europeiska rådets möte i
Laeken och avsluta sitt arbete vid en sådan tidpunkt att regeringskonferensen kan slutföras i slutet av2003 under det italienska ordförandeskapet; önskar att det nya fördraget därmed kan godkännas senast idecember 2003, så att valet till Europaparlamentet 2004 kan bli ett demokratisk tillskott till den europe-iska integrationen, och så att Europaparlamentet och kommissionen gemensamt kan medverka i processenunder bästa möjliga förutsättningar; anser att tidsavståndet från det att konventet lägger fram sitt resultatoch till inledandet av toppmötet bör vara så kort som möjligt och i varje fall inte längre än tre månader,
*
**
22. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till med-
lemsstaternas och kandidatländernas stats- och regeringschefer och parlament.
20. Styrelseformerna i EU
A5-0399/2001
Europaparlamentets resolution om kommissionens vitbok ”Styrelseformerna i EU”
(KOM(2001) 428 cdash C5-0454/2001 cdash 2001/2181(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
8dash med beaktande av kommissionens vitbok ”Styrelseformerna i EU” (KOM(2001)428(1) 8dash C5-0454/
2001),
8dash med beaktande av artikel1, 3, 5 och 6 i EU-fördraget,8dash med beaktande av protokollen till Amsterdamfördraget nämligen protokoll nr 7 om tillämpning av
subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen och protokoll nr 9 om de nationella parlamentens roll iEuropeiska unionen,
8dash med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel39
(rösträtt och valbarhet till Europaparlamentet), artikel41 (rätt till god förvaltning) och artikel42 (rätttill tillgång till handlingar),
8dash med beaktande av Europeiska rådets slutsatser från Lissabon i vilka kommissionen rådet och medlems-
staterna uppmanas att före 2001 fastställa en strategi för ytterligare samordnande åtgärder för förenk-ling av regleringsramen, inbegripet den offentliga förvaltningen på nationell och gemenskaplig nivå,
8dash med beaktande av den grupp av rådgivare med hög rang som inrättades av ministrarna med ansvar för
offentlig förvaltning den 7 november 2000 i Strasbourg vars uppgift är att hjälpa till att utarbeta denstrategi som specificerats av Europeiska rådet i Lissabon,
(1) EGT C 287, 12.10.2001, s. 1.C153E/314 SV 27.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
8dash med beaktande av sin resolution av den 10 december 1996(1) om medborgarnas och samhällsaktö-
rernas delaktighet i Europeiska unionens institutionella system,
8dash med beaktande av sin resolution av den 15 april 1999(2) om hur institutionerna kan fungera bättre
utan att fördragen ändras,
8dash med beaktande av sin resolution av den 26 oktober 2000(3) om kommissionens rapporter till Euro-
peiska rådet: Bättre lagstiftning 1998 8dash Ett delat ansvar och Bättre lagstiftning 1999,
8dash med beaktande av sin resolution av den 25 oktober 2001 om reform av rådet(4),
8dash med beaktande av kommissionens vitbok om reformen av kommissionen (KOM(2000)200, särskilt
kapitel II avsnitt IV om en förbättrad dialog med det civila samhället,
8dash med beaktande av sin resolution av den 30 november 2000 om vitboken om reformen av kommis-
sionen(5),
8dash med beaktande av yttrandet från Regionkommittén om nya styrelseformer: Europa 8dash en ram för
medborgarinitiativ av den 14 december 2000(6),
8dash med beaktande av delrapporten från kommissionen till europeiska rådet i Stockholm ”En bättre och
enklare lagstiftning” av den 7 mars 2001 (KOM(2001)130),
8dash med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Det organiserade civila
samhället och nya styrelseformer i EU 8dash ett bidrag från kommittén till utarbetandet av vitboken” av
den 25 april 2001(7),
8dash med beaktande av rapporten från Regionkommittén om närhetsfrågorna av den 20 september
2001(8),
8dash med beaktande av artikel47.1 i arbetsordningen,8dash med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor och yttrandena från budget-
utskottet, utskottet för ekonomi och valutafrågor, utskottet för rättsliga frågor och den inre mark-naden, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbild-ning, medier och idrott, utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor och utskottet förframställningar(A5-0399/2001), och av följande skäl:
A. En reform av de ”Europeiska styrelseformerna” förutsätter en grundläggande kritisk analys av demo-
kratiunderskottet och därmed också en lägesrapport om hur man lyckats förverkliga principerna förlegitimitet, parlamentarisk granskning, öppenhet beträffande styrelsen, kontroll och delaktighet
B. Kommissionen ser själv vitboken som ett första steg i en reform som kommer att ta flera år i anspråk.
Denna reform, som enligt planerna skall genomföras tillsammans med de övriga institutionerna, kom-mer att bidra till debatten om Europas framtid.
C. Det nya världsläget tvingar Europeiska unionen att förbättra sitt funktionssätt och öka konsekvensen i
gemeskapspolitiken för att effektivisera de yttre åtgärderna och ge unionen en nyckelroll på världs-arenan.
D. Det finns nära samband i sak som delvis inte går att hålla isär när det gäller reformen av kommis-
sionen, reformen av EU:s styrelsesätt och den konstitutionella processen beträffande unionens framtid.
E. Utvidgningen av unionen kommer att ställa denna inför fullkomligt nya utmaningar som kräver en
omprövning utan förbehåll av dess arbetssätt, och Europaparlamentet kommer att ge sitt bidrag tilldenna process genom en redan inledd intern reform och därutöver inom ramen en kongress införregeringskonferensen 2004 om den institutionella vidareutvecklingen av unionen.
(1) EGT C 20, 20.1.1997, s. 31.
(2) EGT C 219, 30.7.1999, s. 427.
(3) EGT C 197, 12.07.2001, s. 433.
(4) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt12.
(5) EGT C 228, 13.8.2001, s. 211.
(6) Cdr 182/2000.
(7) EGT C 193, 10.7.2001, s. 117.
(8) Cdr 436/2000.27.6.2002 SV C153E/315 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
F. Beklagar att det i vitboken saknas tydliga hänvisningar till hur man kan förbättra ”styrelseformerna”
genom ökad öppenhet från medlagstiftaren rådets sida inom ramen för dess arbetsordning och utanändringar av fördragen.
G. Begreppet effektivitet uppfattat som effektivitet i förvaltningen får inte leda till att den demokratiska
legitimiteten sätts på spel.
H. Graden av legitimitet och acceptans för EU beror på i hög grad på hur effektiva dess beslut är.I. Rättsmekanismerna och den institutionella kompetensfördelningen är i sig inte tillräckliga för att väcka
medborgarnas intresse. Det är lämpligt att genomföra en ny strategi och en ändamålsenlig infor-mationskampanj.
J. Vitbokens huvudsyfte består i att skapa en ökad acceptans och legitimitet för EU genom att i högre
grad inbegripa medborgarna och det civila samhället i utformningen och genomförandet av unions-politiken på olika politikområden.
K. Å ena sidan måste inlemmandet av element av ”deltagande demokrati” i unionens politiska system
göras varsamt, och erkända principer och strukturella beståndsdelar som tillhör den representativademokratin och rättsstaten får aldrig glömmas bort i detta sammanhang, å andra sidan förväntar sigmedborgarna med all rätt att EU å sin sida står för öppenhet vad gäller dess beslutsprocesser och entydlig politisk ansvarsfördelning vad gäller dess beslut.
L. I enlighet med vad kommissionen medger ställer Principerna om gemenskapens specifika befogenheter
(Artikel5 i Fördraget om Europeiska unionen och artikel5.1. i EG-fördraget), subsidiaritet (Artikel2sista stycket i Fördraget om Europeiska unionen och artikel5.2 i EG-fördraget), behov (Artikel6.4 iFördraget om Europeiska unionen och artikel5.3 i EG-fördraget), respekten för medlemsstaternasnationella identitet (Artikel6.3 i Fördraget om Europeiska unionen), upp snäva ramar för en ”horison-tell delegering” av befogenheter till ”självständiga EU-organ för tillsyn”, och för en direkt ”vertikaldelegering” av befogenheter och uppgifter från unionens sida till den regionala eller lokala nivån för
att öka regionala och kommunala myndigheters delaktighet i unionens politik(
1).
M. Å andra sidan förefaller påståendet att unionens nuvarande arbetsmetoder inte skulle tillåta ett partner-
skap ”där myndigheter på central nivå fullt ut involverar regioner och kommuner i beslutsfattandet på
EU-nivå”(1), eftersom fördragen i hög grad gör det möjligt för medlemsstaterna att med beaktande av
sina respektive konstitutionella system, i tillräcklig omfattning säkra att deras regionala och lokalamyndigheter deltar i planläggningen och genomförandet av unionspolitiken.
N. Det är på tiden att man gör en genomgång av det ”tungrodda system” som utgörs av de nästan 700
rådgivande organ som bistår kommissionen, men enligt vitboken om reformen av kommissionenskulle man redan i juni 2001 som åtgärd 5(
2) ”Upprätta en förteckning över kommittéer och arbets-
grupper som ingår i etablerade eller reguljära samrådsförfaranden” som skulle göras tillgänglig förallmänheten. Å andra sidan nämns i vitboken planer på initiativ som ”samråd på Internet genominitiativet om interaktiv utformning av politiken”(
3), som tycks leda till en allvarlig risk för ”inflation
när det gäller remissförfaranden”. En sådan utveckling är inte förenlig med en annan målsättning somäven anges i vitboken, nämligen att förkorta den avsevärda tid som krävs för att anta och genomföragemenskapsbestämmelser(
3).
O. Ett viktigt framsteg när det gäller öppenhet som samtidigt skulle vara enkelt att åstadkomma vore att
kommissionen förpliktigade sig att i framtiden till varje lagstiftningsförslag bifoga en förteckning överde kommittéer, sakkunniga, sammanslutningar och organisationer samt institutioner som varit remis-sinstanser i samband med utformningen av ett förslag.
(1) Vitboken 3.1.
(2) Reformen Av Kommissionen Vitbok 8dash del II handlingsplan, kapitel II, avsnitt IV 8dash 3 (KOM(2000)200).
(3) Vitboken 3.2.C153E/316 SV 27.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
P. EU får, inte minst med hänsyn till utvidgningen, inte längre skjuta fram lösningen av frågan om hur
detaljerad lagstiftningen på unionsnivå bör vara, eftersom det annars uppstår en risk för att de organsom deltar i lagstiftningsarbetet kommer att ”implodera”.
Q. Att lösa denna uppgift skulle kräva ett nytt tillvägagångssätt när det gäller delegeringen av lagstift-
ningsbefogenheter (kommittéförfaranden) och en ändring av gemenskapsfördraget (artikel202 i EG-fördraget) så att rådet och parlamentet erhåller samma vikt, av detta skäl bör kommissionens uttalan-den i denna fråga välkomnas, och kommissionens kommande överväganden, särskilt de om ”en enkelrättslig mekanism”(
1), emotses med stort intresse.
R. De åtgärder som finansieras över unionens budget brister i synlighet och, trots att de får direkta
konsekvenser för medborgarna, är dessa därför inte tillräckligt medvetna om det mervärde somgemenskapsdimensionen ger.
1. Parlamentet välkomnar kommissionens beredskap när det gäller att utan förbehåll och självkritiskt
ompröva ”de regler, processer och beteendemönster som påverkar hur makten utövas i EU och särskilt vadgäller öppenhet, delaktighet, tydlig ansvarsfördelning, effektivitet och konsekvens”(
2) som utgör begreppet
”styrelseformers” innehåll,
2. vill dock varna kommissionen för att vidta åtgärder på lagstiftningsområdet som skulle kunna
komma att beröra parlamentets och rådets roller i samband med lagstiftning innan parlamentet slutgiltigthörts,
3. föreslår istället att vitboken skall ses som en impulsgivare för en målinriktad dialog mellan EU-insti-
tutionerna om reformen av styrelseformerna, som skall inbegripa åtgärderna under den s.k. ”första fasen”vars resultat skall infogas i en omarbetad text före slutet av år 2002,
4. välkomnar förslaget om att inrätta en interinstitutionell arbetsgrupp, vilket lades fram av kommissio-
nens ordförande, Romano Prodi, den 2 oktober 2001,
5. upprepar sitt förtroende för gemenskapsmetoden och anser att, att upprätthållande av maktbalansen
mellan institutionerna, är det bästa sättet för att komma vidare i integrationshänseende,
6. påminner för det första om, att principen om en styrelseform för EU inte kan existera utan egna
medel som fastställs genom demokratiska beslut, eller utan en avsevärd förenkling av budgetförfarandenasom skulle se till att göra dem begripliga för medborgarna,
7. välkomnar kommissionens ansträngningar för att förbättra planeringen av förfaranden; anser emeller-
tid att den strategiska planeringsprocessen bör ses över med hänsyn till budgetmyndighetens politiska
prioriteringar och att personalresurserna för att genomföra politiken bör anpassas på motsvarande sätt,
Principer
8. bekräftar att ”parlamentariseringen” av EU:s beslutsfattande förutsätter ökad öppenhet vad gäller
rådets verksamhet och det faktum att såväl Europaparlamentet som de nationella parlamenten involverasutgör grundvalen för ett europeiskt system med demokratisk legitimitet, och att endast regionala, nationellaoch europeiska institutioner som har demokratisk legitimitet kan fatta ansvarsfulla beslut om lagstiftning,
9. anser att parlamentet inte kan godta avsikten att minska gemenskapsmedborgarnas enda direktvalda
institutions lagstiftande befogenheter och deltagande i lagstiftningsprocessen; menar att en förbättring av
medborgarnas kommunikation med unionens institutioner måste medföra en förstärkning av parlamentets
lagstiftningsbefogenheter,
(1) Vitboken 3.4.
(2) Vitboken I, fotnot 1.27.6.2002 SV C153E/317 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
10. fäster därför särskild vikt vid att följande principiella överväganden beaktas i den fortsatta debatten
om styrelseformer:
a) ”utövandet av befogenheter”(=”governance”) genom unionens institutioner kräver demokratisk legitimi-
tet; detta åstadkoms genom Europaparlamentet och de nationella parlamenten i medlemsstaterna, desistnämnda som organ för demokratisk kontroll av de regeringar som agerar i rådet,
b) demokratisk legitimitet förutsätter att den politiska vilja som manifesteras i ett beslut utformas genom
parlamentariska överläggningar; detta är även ett innehållsligt krav, och inte enbart ett formellt sådant.Det är även mycket angeläget med demokratisk legitimitet och kontroll i samband med genomföran-det av bestämmelser som antagits av den verkställande myndigheten,
c) legitimitet i denna mening kräver att politiska beslut baseras på en grundläggande konsensus av det
slag som Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna utgör ett exempel på, i form
av en katalog över enskilda rättigheter och en objektiv värdehierarki,
d) legitimitet i denna mening är slutligen otänkbar utan en tydlig fördelning av det politiska ansvaret, och
denna kan inte ersättas med tekniska begrepp som ”effektivitet” och ”konsekvens”,
Deltagande och dialog
11. konstaterar med hänsyn till dessa överväganden när det gäller deltagande och dialog att:
a) det ”organiserade medborgarsamhället”, definierat, i enlighet med kriterierna i punkterna 8 och 10
ovan, som ”helheten av alla organisationsstrukturer vilkas medlemmar verkar för allmänintresset viaen demokratisk process för samtal och samförstånd; dessa strukturer fungerar också som förmedlandelänk mellan den offentliga makten och medborgarna”(
1); de är visserligen betydelsefulla men tillhör
oundvikligen olika sektorer och kan inte i sig själva utgöra bärare av demokratisk legitimitet(2), om
deras företrädare inte är folkvalda och alltså inte heller kan avsättas av folket,
b) att samverka med berörda parter i syfte att förbättra lagstiftningsförslag kan bara komplettera och inte
ersätta beslutsförfaranden inom de lagstiftande och demokratiskt legitimerade institutionerna, i lagstift-ningsförfarandet är det endast rådet och parlamentet i deras egenskap av lagstiftare som, med beak-tande av yttrandena från de i fördragen angivna organen, d.v.s. särskilt Ekonomiska och sociala kom-mittén och Regionkommittén, kan vara ansvariga beslutsfattare,
c) Ekonomiska och sociala kommittén är per definition och enligt det uppdrag som omformulerats i
Nicefördraget (artikel257) ett viktigt språkrör för det civila samhället, som redan enligt gällande rättäven i förväg kan ”höras av rådet eller kommissionen i de fall som anges i detta fördrag; den får hörasav dessa institutioner i samtliga fall då dessa finner det lämpligt.”(
3); att kommittén i ett tidigt skede
hörts av kommissionen kan betraktas som något som stärker den deltagande demokratin på unions-nivå(
4)(5),
d) det vore inte förenligt med ett gott styrelsesätt om kommissionen kopplar in grupper av sakkunniga
till vilka man delegerar uppgifter som bättre skulle kunna skötts av Ekonomiska och sociala kommit-tén eftersom denna är oberoende av kommissionen(
6),
(1) Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Det organiserade medborgarsamhällets roll och bidrag vid
byggandet av Europa” av den 22.9.1999, punkt7.1, EGT C 329, 17.11.1999, s. 339.
(2) Se även punkt30 i Europaparlamentets resolution av den 26.10.2000, om kommissionens rapporter till Europeiska
rådet: Bättre lagstiftning 1998 8dash Ett delat ansvar (KOM(1998)715 8dash C5-0266/2000 8dash 1999/2197(COS)) och
Bättre lagstiftning 1999 (KOM(1999)562 8dash C5-0279/1999 8dash 1999/2197(COS)), EGT C 197, 12.7.2001, s. 433.
(3) Artikel262 i EG-fördraget.
(4) Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén av den 25.4.2001, 4.1, 4.2.1, 4.6 och 5.5 ”Förslag och riktlinjer”,
förslagen 1 och 2.
(5) Jfr. Punkterna 28 och 37 i Europaparlamentets resolution av den 10.12.1996 (EGT C 20, 20.1.1997, s. 31).
(6) I ett preliminärt utkast till ett yttrande från en underkommitté ”Governance” inom Ekonomiska och sociala kom-
mittén anförs exemplet med gruppen för näringspolitik som är ansvarig för näringslivets konkurrenskraft. 30 av
gruppens ledamöter tillsätts av medlemsstaterna och 40 av kommissionen, vilket leder till enorma merkostnader.
(Dokument CES 95/2001 av den 22.2.2001, 4.2.2).C153E/318 SV 27.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
e) dialogen med berörda parter och experter får inte, hur värdefull den än är, och då särskilt vad gäller
förberedandet av lagstiftning, leda till att man skapar ytterligare ett led i den byråkratiska hierarkin,exempelvis i form av ackrediterade organisationer eller organisationer med partnerskapsavtal,
f) tillsammans med Ekonomiska och sociala kommittén måste kommissionen finna nya organisations-
strukturer så att remissförfarandet omfattande de berörda parterna kan genomföras på ett meningsfulltoch effektivt sätt; alla aktuella ärenden där remissförfarandet pågår bör finnas upptagna i ett registerpå Internet,
12. föreslår, med anledning av den inspiration som givits av kommissionen och Ekonomiska och sociala
kommittén(
1), att ett interinstitutionellt avtal om demokratisk rådplägning sluts, enligt vilket alla de tre
institutionerna skall vara skyldiga att tillämpa gemenskapligt beslutade standarder och praxis för remiss-förfaranden på europeisk nivå; påpekar dock med hänsyn till det stora antalet icke statliga organisationersroll att skapandet av standarder för remissförfaranden inte får knytas till krav på motprestationer från detcivila samhällets organisationer, eftersom en oberoende kritisk allmänhet är absolut nödvändig för enlevande demokrati, bekräftar emellertid att de demokratiska krav som ställs på den gemenskapliga regle-ringsprocessen när det gäller ansvar och öppenhet även måste gälla för dessa organisationer,
13. påpekar att tillgång till lagstiftningen utgör ett viktigt led i delaktighet och samråd och att denna
därför måste vara såväl konsekvent som tydlig för att i praktiken vara tillgänglig, vidare krävs ökad för-ståelse av lagstiftningen från de berördas sida,
14. anser att det krävs god publicitet och bästa tänkbara information direkt (till folket) och indirekt (via
pressen) för att väcka medborgarnas intresse och erhålla deras stöd för EU:s åtgärder,
15. betonar de möjligheter man tack vare den nya tekniken kan använda för att tackla de nya utma-
ningarna när det gäller att kommunicera och samråda med det civila samhället, och att få det att bli direktengagerat i verksamheten,
Självständiga tillsynsmyndigheter
16. påpekar att en ökande utlokalisering av EU:s administrativa befogenheter till europeiska byråer som
utrustas med beslutsbefogenheter försvårar Europaparlamentets och rådets rätt till medbeslutande och poli-tisk kontroll,
17. anser utifrån de principer som anges i punkterna 8 och 10 att inrättandet av ytterligare självstän-
diga tillsynsmyndigheter, utöver Byrån för harmonisering inom den inre marknaden i Alicante, Gemen-skapens växtsortsmyndighet i Angers och Europeiska läkemedelsbyrån i London, inom de ramar(
2) som
anges i vitboken, kan bifallas endast i de fall då det behövs särskilda vetenskapliga eller tekniska fackkun-skaper och då en decentraliserad förvaltning förefaller lämplig, vilket dock inte får leda till en minskadtillsyn i fackhänseende eller rättsligt hänseende från kommissionens sida, eller till att kommissionens poli-tiska ansvar försvagas,
18. betonar emellertid att kommissionen då alltid måste förfoga över adekvata instrument för att gente-
mot rådet och parlamentet kunna lämna redovisning angående sådana myndigheters verksamhet, och attdet är självklart att sådana myndigheter endast kan inrättas på grundval av en tydlig rättslig grund,
Öppenhet och insyn
19. anser att en ökad öppenhet och insyn när det gäller rådets lagstiftande roll utgör ett oundgängligt
bidrag till en god styrelse och att en bättre information av berörda parter om rådets lagstiftningsverksam-het utgör en grundförutsättning för en ökad förståelse och delaktighet från den breda allmänhetens sida,
20. betonar i detta sammanhang att det är nödvändigt med offentliga sammanträden då rådet agerar
som lagstiftare, att överläggningar och omröstningar måste vara offentliga; enligt rådets arbetsordning
måste samtliga lagstiftningsförfaranden inledas och avslutas genom offentliga debatter och resultaten avomröstningar och röstförklaringar publiceras,
(1) Vitboken 3.1. Det behövs en starkare samråds- och dialogkultur; en kultur som införs av samtliga europeiska
institutioner och som framförallt associerar Europaparlamentet i samrådsförfarandet, då parlamentet representerar
medborgarna samt Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 25.4.2001, 3.5, 3.5.1.
(2) Vitboken 3.2.27.6.2002 SV C153E/319 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
21. beklagar att möjligheten att lämna in framställningar till Europaparlamentet och klagomål till Euro-
peiska ombudsmannen inte nämns någonstans i vitboken, i synnerhet som kommissionen på ett mycketuppskattat och ofta avgörande sätt själv bidrar till behandlingen av framställningar i EU-medborgarnasintresse,
22. beklagar att kommissionen, trots att vitboken huvudsakligen behandlar frågor i anslutning till god
förvaltningssed, inte har kunnat ta ställning till Europaparlamentets och Europeiska ombudsmannensinitiativ om en kodex för god förvaltningssed,
23. anser det beklagligt att förslaget till kodex för god förvaltningssed inte tjänar som utgångspunkt när
kommissionen utarbetar konkreta åtgärder för att följa upp vitboken,
24. beklagar att kommissionen i vitboken inte nämner de nya bestämmelserna om tillgång till hand-
lingar, eftersom det är uppenbart att det är av yttersta vikt att de genomförs korrekt och att lämpligaresurser avsätts för detta ändamål för att kunna genomföra goda styrelseformer i EU,
Att göra regionala och lokala myndigheter delaktiga i EU:s politik
25. konstaterar vidare utifrån de överväganden som gjorts i punkterna 8 och 10 att det inte kommer
ifråga att direkt delegera befogenheter och uppgifter till sammanslutningar eller myndigheter på lokal ochregional nivå i medlemsstaterna, eftersom detta skulle undergräva unionens grundläggande struktur ochstrida mot subsidiaritetsprincipen och principen om gemenskapens specifika befogenheter enligt vilka med-lemsstaterna själva skall fatta beslut om sin inre förvaltning,
26. gläder sig åt att man i vitboken föreställer sig att regionerna skall fungera som ett mellanliggande
led mellan medborgaren och de överstatliga myndigheterna; kommer att välkomna förslag från konventetom att omformulera artikel5 i EG-fördraget så att en specifik hänvisning görs till de autonoma regionernasfunktionssätt inom medlemsstaterna; föreslår att regionerna och de lokala myndigheterna, som båda harviktiga uppgifter när det gäller att genomföra lagstiftningen och politiken inom EU, skall uppmanas att imycket högre grad bli delaktiga i överläggningarna när lagförslag utarbetas och att de, efter att lagstift-ningen trätt i kraft, skall involveras i kontrollen av lagstiftningens praktiska konsekvenser,
27. anser vidare att utvecklingen av en dialog med kommunorganisationerna borde leda till att man
rådgör med kommunala och lokala myndigheter beträffande samtliga planer från kommissionens sidasom berör deras intressen,
28. anser vidare att utvecklingen av en systematisk och formaliserad dialog med kommunorganisatio-
nerna borde leda till att man rådgör med kommunala och lokala myndigheter beträffande samtliga EU-
projekt som berör deras intressen,
29. håller fast vid principen om att de nationella regeringarna och regionerna självständigt skall verk-
ställa gemenskapsrätten, eftersom detta medför en öppen arbetsdelning, tydligt ansvar och att EG-rättengenomförs ”nära” medborgarna; insisterar dock på effektiv kontroll av att skyldigheterna gentemot Europauppfylls, exempelvis genom fördragsbrottsförfarandet,
Bättre lagstiftning
30. påpekar att det angående detta ämne under flera år har pågått en intensiv diskussion mellan unio-
nens institutioner(
1),
31. anser att utarbetandet av en handlingsplan för bättre lagstiftning genom en arbetsgrupp inom rådet
(Mandelkern group on better regulation) samt parallellt med detta också genom en motsvarande arbets-
grupp vid kommissionen utgör ett allvarligt ”brott” mot den gemenskapliga metoden eftersom parlamentetsom medlagstiftare varken underrättades om detta eller gavs möjlighet att delta i arbetet,
(1) Några aktuella exempel: Europaparlamentets resolution av den 4.9.2001 om kommissionens sjuttonde årsrapport
om kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten (1999) (KOM(2000)92 8dash C5-0381/2000 8dash 2000/2197/COS))
(”Texter antagna under sammanträdet”, punkt6), Europaparlamentets resolution av den 3 juli 2001 om utkastet till
ett interinstitutionellt avtal om en mer strukturerad användning av omarbetningstekniken för rättsakter (2037/1/2000 REV1 8dash C5-0588/2000 8dash 2000/2266(ACI)) (”Texter antagna under sammanträdet”, punkt5), Europaparla-mentets resolution av den 16 januari 2001 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om
Utvärdering av SLIM: Förenklad lagstiftning för den inre marknaden (KOM(2000)104 8dash C5-0209/2000 8dash 2000/
2115 (COS)), samt Europaparlamentets ovannämnda resolution av den 26 oktober 2000.C153E/320 SV 27.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
32. uppmanar rådet att inte anta handlingsplanen för bättre lagstiftning utan att först höra Europapar-
lamentet,
33. påminner om att kommissionens ordförande Prodi den 2 oktober försäkrade Europaparlamentet att
kommissionen inte skulle lägga fram någon sådan plan, varken vid Europeiska rådets sammanträde iLaeken, eller vid något annat tillfälle, utan att först inhämta parlamentets yttrande; uppmanar därför kom-missionen att inte lägga fram någon handlingsplan för bättre lagstiftning eller någon annan handling medmotsvarande innehåll under en annan titel till Europeiska rådets sammanträde i Laeken innan Europapar-
lamentet som medlagstiftare har avgivit ett yttrande i ärendet,
34. anser att det för närvarande inte existerar några interinstitutionella avtal om samreglering som
garanterar parlamentets möjligheter att effektivt utöva sin politiska funktion och tillvarata sitt politiskaansvar, varken vad gäller att välja ett lämpligt rättsligt instrument (med respekt för kommissionens initia-tivrätt), eller vad gäller utformning och genomförande av förslag om samreglering,
35. anser att användningen av så kallade ramdirektiv måste åtföljas av lämpliga mekanismer för demo-
kratisk kontroll; i synnerhet måste parlamentet i framtiden ges möjlighet att under en begränsad tid på nytt
kunna behandla lagstiftningsbeslut som delegerats,
36. påpekar att dessa metoder kräver ytterligare granskning och överläggning i parlamentet och borde
regleras genom ett interinstitutionellt avtal(
1); om kommissionen skulle anta att samreglering inte bör
användas då bestämmelser måste tillämpas enhetligt i medlemsstaterna(2), så torde dess tillämpnings-
område inte vara särskilt brett; det får i vilket fall som helst inte bli så att miljömål för industrin fastställsutan parlamentets medverkan och endast antas med rådets godkännande(
3) i överenskommelser mellan
kommissionen och näringslivets organisationer, vilka varken är ”representativa” eller har ”ett tydligtansvar”(
4),
37. anser att den så kallade ”öppna samordningsmetoden” skulle medföra färre farhågor om den begrän-
sas till ett utbyte av beprövade förfaranden och en jämförelse av de framsteg som uppnåtts och inte till-lämpas på ett område, förberedandet av Europeiska rådets möten, där parlamentet saknar insyn; den fårunder inga som helst omständigheter leda till att en parallell lagstiftning som sker i det fördolda genom attde i EG-fördraget fastställda lagstiftningsförfarandena kringgås,
38. påpekar att en bättre lagstiftning måste utvecklas till att bli en del av ”kulturen” inom den offentliga
förvaltningen på samtliga nivåer inom EU, och även måste innefatta genomförandet av lagar och bestäm-melser genom myndigheterna i medlemsstaterna; för detta krävs även en god och lämplig utbildning avtjänstemännen på såväl europeisk som på nationell, regional och kommunal nivå, så att man kan säker-
ställa en decentraliserad förvaltning och ett ”Europavänligt” förhållningssätt på samtliga nivåer,
39. anser att alla ändringar i gemenskapslagstiftningen, vilka rör styrelseformernas institutionella och
rättsliga aspekter, måste göras genom av ändringar i de befintliga fördragen, det vill säga tas upp undernästa konvent,
40. anser att kommissionen måste lägga fram mera långtgående reformförslag beträffande kommittésys-
temet, eftersom även genomförandet av gemenskapslagstiftningen genom kommissionen kräver att Euro-paparlamentet som medlagstiftare erhåller ökad insyn och kontroll i detta avseende,
41. uppmanar kommissionen att, i syfte att i enlighet med sina avsikter prioritera ”ärenden om eventu-
ella överträdelser av gemenskapsrätten”, inte tveka att inleda förfaranden som skulle kunna leda till atttalan om fördragsbrott mot medlemsstaterna väcks vid EG-domstolen i enlighet med artikel226 i för-draget,
42. uppmanar enträget kommissionen att intensifiera sina ansträngningar för att slutföra sin egen för-
valtningsreform så att kommissionen kan upprätta en förstklassig offentlig förvaltning som präglas av
öppenhet och insyn; anser att det annars kommer att vara omöjligt för kommissionen att eftersträva en
position som den främsta verkställande myndigheten i en välstyrd och ansvarig union,
(1) Vad gäller riskerna med frivilliga överenskommelser mellan berörda parter har parlamentet redan behandlat detta i
sin resolution av den 26.10.2000 om Bättre lagstiftning, punkterna 23 och 24.
(2) Vitboken 3.2 (Rutan villkor för samreglering).
(3) Parlamentets resolution av den 14 juli 1997 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om
miljööverenskommelser, EGT C 286, 22.9.1997, s. 254. Det senaste exemplet på en planerad frivillig överenskom-melse med inudstrin gäller skydd av fotgängare mot skador som resultat av kollission med motorfordon (Kommis-
sionens meddelande KOM(2001)389, 11.7.2001).
(
4) Vitboken 3.2 (Rutan villkor för samreglering).27.6.2002 SV C153E/321 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
Samarbete med Europaparlamentet
43. förväntar sig att kommissionen framförallt intensifierar samarbetet med Europaparlamentets leda-
möter och bistår dessa i deras mest centrala uppgift nämligen att upprätthålla dialogen med medborgarna,genom att kommissionens olika ansvariga avdelningar tillhandahåller de informationer som krävs i dettaavseende t. ex. angående administrativa processer och förestående tidsfrister, och i synnerhet genom att gefullständig och uttömmande informationer vid förfrågningar,
44. betonar att de genom direkta val utsedda ledamöterna av Europaparlamentet är de mest naturliga
företrädarna för EU:s medborgare,
Utvidgningen
45. konstaterar att den politiska dimensionen ”EU:s utvidgning” knappt omnämns i vitboken trots att
kommissionen i sitt yttrande om sammankallandet av den senaste regeringskonferensen(
1) mycket riktigt
påpekat att ”Däremot kommer utvidgningen att medföra att institutionernas arbetssätt måste förändras för
att deras effektivitet skall kunna garanteras i en union med fördubblat antal medlemsstater.”; mot bakgrundav utvidgningen kommer också frågan, om de kostnader som kommissionens förslag om reformer för attöka ”medborgarnas och det civila samhällets delaktighet” kommer att medföra, att framstå i ett helt annatljus,(
2)
Konvent och regeringskonferens
46. hänvisar till att det kommer att behandla de frågor som tas upp i vitbokens sista kapitel (”debatten
om Europas framtid”) på grundval av separata betänkanden från sina ansvariga utskott, för att undvikaupprepningar och överlappning kommer dessa frågor följaktligen inte att tas upp i den föreliggande reso-lutionen,
Enskilda förslag och åtgärder som tagits fram av kommissionen
47. kommer att så snart dessa lagts fram genomföra en omsorgsfull granskning av de enskilda förslag
och åtgärder som aviseras av kommissionen i vitboken som exempelvis:
8dash ”riktlinjer för insamling och användning av sakkunnigutlåtanden”(
3),
8dash ”kriterier för prioritering av vissa typer av överträdelser av gemenskapsrätten”(4),
8dash ”kriterier för inrättandet av nya tillsynsmyndigheter”(5),
8dash ”minimikrav för samråd och offentliggörandet av dem i form av riktlinjer”(6),
8dash ”mer systematiska metoder för att arbeta med viktiga nätverk”(6),
8dash ”ett ambitiöst program för att se över och förenkla gemenskapslagstiftning med hjälp av påskyndade
förfaranden”(7),
8dash ”kodifiering av de interna administrativa bestämmelserna för handläggning av klagomål”(7).
(1) ”Institutionella reformer 8dash En förutsättning för utvidgningen” av den 26.1.2000 (KOM(2000)34, s.6.
(2) Vad gäller parlamentet se den rapport som den 3 september 2001 antogs av presidiet om parlamentets förberedel-
ser inför utvidgningen av unionen, PE305.269/PRE S./SLUTLIG.
(3) Vitboken 3.2.
(4) Vitboken 3.2 (sista ”rutan” i punkten).
(5) Vitboken, ”Förslag till förändringar”.
(6) Vitboken 3.1 (”kommissionen kommer att”).
(7) Vitboken 3.2 (”kommissionen kommer att”).C153E/322 SV 27.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001
8dash ”undersöka hur ramarna för gränsöverskridande samarbete mellan regionala eller lokala aktörer kan
stödjas bättre på EU-nivå”(1),
8dash ”förslag om partnersamverkan mellan medlemsstaternas myndigheter”(2),
8dash ”förslag om en översyn av hur unionen företräds internationellt”(3).
*
**
48. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen och rådet, Ekonomiska och
sociala kommittén, Regionkommittén samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.
(1) Vitboken 3.1 (”kommissionen kommer att”).
(2) Vitboken 3.2 (”kommissionen kommer att”).
(3) Vitboken 3.3 (”kommissionen kommer att”).
21. Främjandet av kvalitet i sysselsättnings- och socialpolitiken
B5-0739/2001
Europaparlamentets resolution om en europeisk strategi för att främja kvalitet i arbetet och i
sysselsättningspolitiken
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
8dash med beaktande av den socialpolitiska dagordning som antogs av Europeiska rådet i Nice den
7−9 december 2000,
8dash med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möten i Lissabon (23−24 mars 2000), Stock-
holm (23−24 mars 2001) och Göteborg (15−16 juni 2001),
8dash med beaktande av kommissionens meddelande ”Sysselsättningspolitik och socialpolitik 8dash En ram för
investeringar i kvalitet” (KOM(2001)313),
8dash med beaktande av kommissionens förslag till rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas syssel-
sättningspolitik 2002 (KOM(2001)511), och av följande skäl:
A. Europeiska rådet fastställde i Lissabon det strategiska målet att unionen skall bli världens mest kon-
kurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk till-växt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.
B. Den socialpolitiska dagordning som antogs av Europeiska rådet i Nice är ett uttryck för behovet av att
koncentrera sig på kvalitet som ett sätt att skapa ett positivt och ömsesidigt stärkande samspel mellanekonomisk politik, sysselsättningspolitik och socialpolitik.
C. Arbetstillfällenas kvalitet bör alltid vara ett mål oavsett läget för den ekonomiska tillväxten.
D. Sysselsättningsriktlinjerna för 2002 inbegriper ”kvalitet i arbetet” som ett allmänt mål.
E. Europeiska rådet gav i Stockholm rådet och kommissionen i uppdrag att utveckla indikatorer för
kvalitet i arbetet som skall presenteras i god tid före Europeiska rådets möte i Laeken.27.6.2002 SV C153E/323 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 29 november 2001