Förslag till rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer (97/C 59/06) KOM(96) 331 slutlig - 96/0182(SYN)

(Framlagt av kommissionen den 13 november 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 75.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet,

i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

1. Effektivt utnyttjandet av gemenskapens transportsystem förutsätter bland annat upprättandet av korrekt och effektiv prissättning för transporter, enligt principen om att "användaren betalar".

2. Tillämpningen av denna princip kräver att ett lämpligt rättsligt ramverk upprättas, som gör det möjligt för alla medlemsstater att täcka sina faktiska väginfrastrukturkostnader och ta ut nödvändiga avgifter för externa kostnader.

3. Medlemsstaterna bör säkerställa att den inre marknaden fungerar och undvika hinder för den fria rörelsen för varor eller tjänster inom gemenskapen. Om den inre marknaden på transportområdet skall fungera krävs harmonisering av konkurrensvillkoren på vägtransportområdet genom minskning av oberättigade skillnader i nivåerna för transportrelaterade avgifter, inklusive skatter och andra relevanta avgiftsformer. Fordonsskatter och trafikavgiftssatser bör därför fastställas inom en maximi- och miniminivå.

4. För att trygga ett hållbart transportsystem i gemenskapen är det viktigt att uppmuntra till användning av mer miljövänliga godstransportmedel.

5. Dessa mål bör uppfyllas i etapper för att undvika att rubba stabiliteten på vägtransportmarknaden.

6. En viss grad av harmonisering av skatte- och avgiftssystemen har redan uppnåtts genom antagandet av rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (1), senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (2) och direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (3), ändrat genom direktiv 94/74/EG.

7. Europeiska gemenskapernas domstol upphävde genom dom den 5 juli 1995 i mål C-21/94, Europaparlamentet mot rådet (4), rådets direktiv 93/ 89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer (5), men förklarade att direktivet alltjämt skulle vara tillämpligt till dess ny lagstiftning på området hunnit antagas. Direktiv 93/89/EEG bör därför ersättas av det här direktivet.

8. Under nuvarande omständigheter bör anpassningen av nationella avgiftssystem begränsas till kommersiella fordon vars högsta tillåtna bruttolastvikt överstiger en viss nivå.

9. Minimiskattesatser för fordonsskatter behöver inte tillämpas i medlemsstater där ett system med trafikavgifter används.

10. Användandet av väg- och miljövänligare fordon bör uppmuntras genom större differentiering av skatter eller avgifter till en sådan omfattning att en sådan differentiering inte hindrar den inre marknadens funktion.

11. Viss lokal inhemsk transportverksamhet med liten inverkan på gemenskapens transportmarknad har för närvarande nedsatta fordonsskattesatser. Medlemsstaterna bör för att säkerställa smidig övergång bemyndigas tillåta tillfälliga undantag från minimiskattesatserna.

12. Medlemsstaterna bör tillåtas att tillämpa nedsatta skattesatser eller undantag från fordonsskatt för fordon vars användning sannolikt inte kan inverka på gemenskapens transportmarknad.

13. Befintliga snedvridningar av konkurrensen kan inte avlägsnas enbart genom harmonisering av skatter och punktskatter på bränsle, men till dess tekniskt och ekonomiskt lämpligare avgiftsformer införs kan sådana snedvridningar minskas genom möjligheten att behålla eller införa vägtullar eller trafikavgift på motorvägar. Medlemsstaterna bör dessutom tillåtas att ta ut avgifter för användandet av broar, tunnlar, bergspass och känsliga vägsträckor.

14. Bestämningen av "känsliga vägsträckor" bör göras av kommissionen genom ett förfarande med en rådgivande kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna. Tillgången till alternativ i form av lämplig service genom andra transportsätt bör vara en nödvändig förutsättning för att en vägsträcka skall kunna bedömas som känslig.

15. Vägtullar och trafikavgifter bör inte vara diskriminerande, medföra orimliga formaliteter eller skapa hinder vid inre gränser. Lämpliga åtgärder bör därför vidtas för att tillåta att vägtullar och trafikavgifter betalas när som helst och med olika former av vanliga betalningsmedel.

16. Trafikavgiftsatserna bör grunda sig på hur länge infrastrukturen ifråga används och ligga så nära de faktiska kostnaderna som orsakas av vägfordonen som möjligt. Detta bör fullföljas i ett kortsiktigt perspektiv genom införandet av en begränsad differentiering av satserna i enlighet med den skada som sker på infrastrukturen och miljön.

17. För att säkerställa att trafikavgifter och vägtullar tillämpas enhetligt bör vissa regler fastställas för hur dessa får tillämpas, som till exempel vilka egenskaper hos infrastrukturen som sådana trafikavgifter och vägtullar kan tillämpas på, vilka infrastrukturkostnader och externa kostnader som avgiftssatserna kan täcka samt maximi- och miniminivåerna för vissa avgiftssatser. Vad gäller vägtullar, kan satserna också innehålla en räntabilitetsfaktor för investerat kapital liknande den som är tillämplig på liknande investeringsprojekt.

18. I detta sammanhang bör två eller flera medlemsstater få samarbeta för att införa ett gemensamt system för trafikavgifter, förutsatt att systemet uppfyller några ytterligare villkor.

19. I enlighet med proportionalitetsprincipen begränsar sig detta direktiv till vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen enligt bestämmelser i artikel 3b tredje stycket i fördraget.

20. En exakt tidtabell bör anges för att revidera bestämmelserna i detta direktiv och för att överväga sådana anpassningar av dem som kan visa sig nödvändiga, med målsättning att utveckla ett mer territoriellt avgiftssystem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Detta direktiv är tillämpligt på fordonsskatter, vägtullar och trafikavgifter som tas ut på tunga godstransportfordon enligt artikel 2.

Detta direktiv skall inte gälla för fordon som utför transportverksamhet uteslutande på medlemsstaternas utomeuropeiska territorier.

Det skall inte heller gälla för fordon registrerade på Kanarieöarna, i Ceuta och Melilla, på Azorerna eller Madeira och som utför transportverksamhet uteslutande i dessa territorier eller mellan dessa territorier och spanska och portugisiska fastlandet.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

a) motorväg: väg som är utformad och byggd särskilt för motortrafik, som inte betjänar fastigheter som gränsar till den och som

i) är försedd, utom vid speciella punkter eller tillfälligt, med skilda körbanor för trafik i två riktningar, skilda från varandra genom en mittsträng som inte är avsedd för trafik, eller undantagsvis med andra medel,

ii) inte korsar annan väg, järnväg, spårvägslinje, eller gångstig på samma plan,

iii) är särskilt skyltad som motorväg,

b) vägtull: betalning av ett bestämt belopp för ett fordon som tillryggalägger ett avstånd mellan två punkter på den infrastruktur som anges i artikel 7.2. Beloppet skall grundas på det avstånd som tillryggalagts och på fordonskategori,

c) trafikavgift: betalning av ett bestämt belopp som ger fordonet rätt att under en given tid använda de infrastrukturer som anges i artikel 7.2,

d) fordon: motorfordon eller ledad fordonskombination uteslutande för godstransporter på väg och med en högsta tillåten bruttovikt av minst 12 ton,

e) Euro I-fordon: fordon med de egenskaper som definieras enligt rad A i tabellen i punkt 8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG (6),

f) Euro II-fordon: fordon med de egenskaper som definieras enligt rad B i tabellen i punkt 8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG,

g) känsliga vägsträckor: del av infrastruktur där vägtullar eller trafikavgifter kan tas ut i enlighet med artikel 7.2 som uppfyller de kriterier som nämns i artikel 9.2 och som har definierats i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 10,

h) externa kostnader: kostnaderna för trafikbelastning, luftföroreningar och buller,

i) bemyndigade transportörer: transportörer som uppfyller bestämmelserna i rådets direktiv 95/18/EEG (7) i fråga om järnvägsföretag och rådets direktiv 87/540/EEG (8) i fråga om transportörer som utför transporter på inre vattenvägar,

j) fritt tillträde: tillträde enligt rådets direktiv 91/440/EEG (9) i fråga om järnvägar och rådets förordningar (EEG) nr 2919/85 (10), (EEG) nr 3921/91 (11) och (EG) nr 1356/96 (12) i fråga om inlandssjöfart.

KAPITEL II Fordonsbeskattning

Artikel 3

1. De fordonsskatter som avses i artikel 1 är följande:

- Belgien: taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen,

- Danmark: vægtafgift af motorkøretøjer m.v.,

- Tyskland: Kraftfahrzeugsteuer,

- Grekland: ÔÝëç êõêëïöïñßáò,

- Spanien: a) impuesto sobre vehículos de tracción mecánica,

b) impuesto sobre actividades económicas (endast vad gäller de avgifter som läggs på motorfordon),

- Frankrike: a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers,

b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur,

- Irland: vehicle excise duty,

- Italien: a) tassa automobilistica,

b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica,

- Luxemburg: taxe sur les véhicules automoteurs,

- Nederländerna: motorrijtuigenbelasting,

- Österrike: Kraftfahrzeugsteuer,

- Portugal: a) imposto de camionagem,

b) imposto de circulação,

- Finland: moottoriajoneuvovero/motorfordonsskatt,

- Sverige: fordonsskatt,

- Förenade kungariket: vehicle excise duty.

2. Medlemsstater som ersätter någon skatt som finns angiven i punkt 1 med en annan skatt av samma slag skall anmäla detta till kommissionen som skall göra nödvändiga ändringar.

Artikel 4

Förfarandena för uttaxering och indrivning av de skatter som anges i artikel 3 skall bestämmas av varje medlemsstat.

Artikel 5

Vad avser fordon registrerade i medlemsstaterna skall de skatter som anges i artikel 3 tas ut endast av den medlemsstat där fordonet är registrerat.

Artikel 6

1. Oavsett strukturen på de skatter som anges i artikel 3 skall medlemsstaterna bestämma skattesatserna så att ingen skattesats för någon fordonskategori, eller underkategori som anges i bilaga I, är lägre än den minimiskattesats eller högre än den maximiskattesats som fastställs i den bilagan.

Medlemsstaterna kan emellertid ta ut fordonsskatter som är lägre än dessa minimiskattesatser under förutsättning att de tillämpar ett system för trafikavgifter i enlighet med detta direktiv.

Fordonsskatterna för icke-Euro-fordon måste vara minst 10 % högre än skatterna för motsvarande Euro I-fordon. Skattesatserna som fastställts för Euro I-fordon måste vara minst 10 % högre än skattesatserna för motsvarande Euro II-fordon.

2. Medlemsstaterna kan tillämpa nedsatta skattesatser eller göra undantag för

a) fordon som används för nationella eller civila försvarsändamål, av brand- eller andra utryckningstjänster och av polisen, och fordon som används för vägunderhåll,

b) fordon som endast tillfälligt körs på allmänna vägar i den medlemsstat där fordonet är registrerat och som används av fysiska eller juridiska personer vars huvudsysselsättning inte är godstransport, förutsatt att den transportverksamhet som utförs av dessa fordon inte orsakar snedvridningar av konkurrensen och under förutsättning att kommissionen samtycker.

3. Om inte annat följer av den rapport som avses i artikel 13, kan medlemsstaterna fram till den 1 juli 1998 tillämpa särskilda undantag för fordon med högst tre axlar som används endast för lokala nationella transporter.

4. I enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 10, kan en medlemsstat tillåtas att behålla ytterligare undantag från eller ytterligare nedsättning av fordonsskatter på grund av en särskild politik av socioekonomisk art eller av den statens infrastrukturpolitik. Sådana undantag eller nedsättningar kan bara gälla för fordon registrerade i den medlemsstat som utför transportverksamhet uteslutande inom en väl definierad del av dess territorium.

5. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1.2 eller punkterna 2, 3 och 4 i denna artikel och artikel 6 i rådets direktiv 92/106/EEG (13), får medlemsstaterna inte bevilja några undantag från eller nedsättning av de skatter som anges i artikel 3 som skulle göra den debiterbara skatten lägre än det minimibelopp som anges i punkt 1 i denna artikel.

KAPITEL III Vägtullar och trafikavgifter

Artikel 7

1. Medlemsstaterna kan behålla eller införa vägtullar eller införa trafikavgifter enligt de villkor som anges i följande punkter 2-11.

2. Vägtullar och trafikavgifter skall erläggas endast av dem som använder broar, tunnlar, bergspass, känsliga vägsträckor och motorvägar eller andra flerfiliga vägar av motorvägskaraktär.

I en medlemsstat där det inte finns något allmänt motorvägsnät eller några tvåfiliga vägar med skilda körbanor med liknande egenskaper kan emellertid vägtullar och trafikavgifter tas ut av användarna av väg i den högsta kategorin i den medlemsstaten.

Efter samråd med kommissionen i enlighet med det förfarande som fastställs i rådets beslut av den 21 mars 1962 (14), kan avgifter också tas ut av användare av vissa avsnitt av huvudledsnätet särskilt då det finns säkerhetsskäl att göra detta.

Efter samråd med kommissionen, i enlighet med det förfarande som fastställts genom beslutet av den 21 mars 1962, kan särskilda arrangemang för gränsområden göras av de berörda medlemsstaterna.

3. Både vägtullar och trafikavgifter kan inte tas ut på samma gång för användandet av ett enskilt vägavsnitt. Medlemsstaterna kan emellertid också ta ut vägtullar för vägnät där trafikavgifter tas ut, för användandet av broar, tunnlar, bergspass och känsliga vägsträckor.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 11 i denna artikel, eller artikel 9, får vägtullar och trafikavgifter inte vara diskriminerande, direkt eller indirekt, av skäl som grundar sig på transportörens nationalitet eller fordonets ursprung eller destination.

5. Vägtullar och trafikavgifter skall tillämpas och drivas in och deras betalning övervakas på ett sådant sätt att det orsakar så litet hinder som möjligt för det fria trafikflödet och att obligatoriska kontroller vid gemenskapens inre gränser undviks. För att uppnå detta skall medlemsstaterna samarbeta för att utarbeta metoder så att transportörerna kan betala trafikavgifter 24 timmar per dygn, genom användande av alla vanligt förekommande betalningsmedel, i och utanför de medlemsstater i vilka avgifterna tas ut. Medlemsstaterna skall erbjuda lämpliga anordningar vid punkterna för betalning av vägtullarna och trafikavgifterna så att normal trafiksäkerhetsstandard bibehålls.

6. Trafikavgifter, inklusive administrativa kostnader, skall av den berörda medlemsstaten från den 1 januari 1998 bestämmas för alla fordonskategorier till ett belopp motsvarande mellan 50 % och 100 % av de maximisatser som fastställts i bilaga III för de skilda fordonskategorierna enligt bilaga II och III. Oavsett vilket belopp som väljs, skall satserna för de individuella fordonskategorierna stå i samma förhållande till varandra som maximisatserna i bilaga III.

Den 1 januari 2001 och vartannat år därefter skall dessa maximibelopp revideras. Kommissionen skall, i den omfattning som anses nödvändig, utarbeta förslag till lämpliga justeringar och rådet skall besluta om dessa i enlighet med bestämmelserna i fördraget.

7. Trafikavgiftssatser skall stå i förhållande till hur länge infrastrukturen används.

Betalning av trafikavgifter skall kunna ske på årlig, månatlig, veckovis och daglig basis, till satser som motsvarar >NUM>1

>DEN>1

,

>NUM>1

>DEN>12

,

>NUM>1

>DEN>50

och >NUM>1

>DEN>250

av den årliga satsen i varje fordonskategori.

En medlemsstat kan tillämpa endast årliga skattesatser för fordon registrerade i den medlemsstaten.

8. Vägtullsatser skall fastställas så att intäkterna härav inte överskrider kostnaderna för byggande och hantering samt utveckling av den berörda infrastrukturen plus en räntabilitet motsvarande den som gäller för liknande investeringsprojekt. Dessutom kan medlemsstaten också lägga till en extern kostnadskomponent som speglar de motsvarande externa kostnaderna, upp till ett maximibelopp av 0,03 ecu per kilometer.

9. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 10 får medlemsstaterna bemyndigas att ta ut externa kostnader på känsliga vägsträckor, utöver de nivåer som fastställs i punkt 8, efter att ha företett en motivering enligt artikel 9.1. Den externa kostnadskomponenten får under inga förhållanden överstiga 0,5 ecu per kilometer.

På känsliga vägsträckor där inga vägtullar debiteras får medlemsstaterna, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 10, bemyndigas införa en särskild dygnsavgift för externa kostnader, grundad på en motivering enligt artikel 9.1, uppgående till maximalt 15 ecu per dygn.

10. Identifieringen av känsliga vägsträckor som avses i punkterna 3 och 9 i denna artikel skall ske i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 10 och i överensstämmelse med de kriterier som anges i artikel 9.2.

11. Varje medlemsstat bör säkerställa att utsläpps- och vägskadeklassificeringen för fordon som är registrerade i deras territorium enkelt kan identifieras. Om ett relevant dokument för fordonet saknas kan medlemsstaten ta ut avgifter motsvarande avgifterna för icke-Euro-fordon och skadeklass III-fordon.

Artikel 8

1. Två eller flera medlemsstater kan samarbeta för att införa ett gemensamt trafikavgiftssystem som är tillämpligt inom hela deras sammanlagda territorier. Införandet, genomförandet och eventuella senare ändringar av ett sådant trafikavgiftssystem skall ske i nära samråd med kommissionen.

2. Ett gemensamt system skall vara avhängigt av följande villkor, samt av de villkor som fastställs i artikel 7:

a) De gemensamma trafikavgifterna skall fastställas av de deltagande medlemsstaterna på nivåer som inte är högre än maximisatserna eller lägre än minimisatserna för de satser som anges i artikel 7.6, 7.7 och 7.9.

b) Betalning av den gemensamma trafikavgiften skall ge tillgång till det nätverk som definieras av de deltagande medlemsstaterna i enlighet med artikel 7.2.

c) Andra medlemsstater kan ansluta sig till det gemensamma systemet.

d) En skala skall slutligen fastställas av de deltagande medlemsstaterna genom vilken var och en av dem kommer att motta en skälig andel av de upplupna inkomsterna från trafikavgiften.

Artikel 9

1. Vid klassificeringen av känsliga vägsträckor och fastställandet av de avgifter som är tillämpliga på dem i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 10 skall medlemsstaterna förse kommissionen med all relevant information och med motivering för de föreslagna avgifterna. Motiveringen för de föreslagna avgifterna skall omfatta metoden och beräkningen som har använts för att fastställa satserna, åtgärder som vidtagits för att minska relevanta externa kostnader från alla väganvändare i området samt åtgärder som vidtagits för bekämpning av luftföroreningar från alla källor i området.

2. De kriterier som skall tillämpas för bestämningen av känsliga vägsträckor är de som används för bedömning om en motorväg är överbelastad, om trafiken på den på ett betydelsefullt sätt bidrar till dålig luftkvalitet eller till att bullerstandarderna överskrids i dess närhet, i synnerhet i zoner och tätbebyggelse som definierats på basis av artikel 2 i direktivet om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten (15). Kompletterande villkor som skall uppfyllas är: tillgång till motsvarande servicekvalitet genom andra transportsätt i området, särskilt i fråga om fri och icke-diskriminerande tillgång till infrastruktur för bemyndigade transportörer, samt förekomsten av åtgärder för bekämpning av luftföroreningar från alla källor i området.

Artikel 10

1. Kommissionen skall biträdas av den rådgivande kommitté som inrättas enligt beslut 65/270/EEG (16) och vars ordförande är en företrädare för kommissionen.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras, och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

KAPITEL IV Slutbestämmelser

Artikel 11

Detta direktiv skall inte hindra medlemsstaternas tillämpning av

a) särskilda skatter eller avgifter

- som tas ut vid fordonsregistrering eller

- läggs på fordon eller last med avvikande vikt eller dimension,

b) parkeringsavgifter och särskilda stadstrafikavgifter,

Artikel 12

För tillämpningen av detta direktiv skall värdet på ecun i nationell valuta bestämmas en gång om året. De satser som tillämpas skall vara de som gäller den första arbetsdagen i oktober och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och skall träda i kraft från och med den 1 januari följande kalenderår.

Artikel 13

1. Senast den 31 december 1999 skall kommissionen inför rådet framlägga en rapport om genomförandet av detta direktiv och om effekterna av direktiv 93/89/EEG med hänsyn till den tekniska utvecklingen och utvecklingen av trafikbelastningen.

Medlemsstaterna skall senast den 1 juni 1999 delge kommissionen den information som denna behöver för att kunna utarbeta rapporten.

Om det är nödvändigt skall rapporten åtföljas av förslag som syftar till införandet av ett gemensamt system för att ta ut vägavgifter, utarbetat på grundval av territorialprincipen och med hänsyn till infrastrukturkostnader och externa kostnader, såväl som till den potentiella regionala effekten. I detta fall skall rådet senast den 30 juni 2000 anta ett gemensamt system som skall träda i kraft den 1 januari 2001.

2. Medlemsstater som inför elektroniska system för vägtullar och/eller trafikavgifter skall samarbeta för att uppnå samverkan mellan dessa system. Kommissionen skall senast den 31 december 1998 lägga fram en interimsrapport om dessa frågor. Denna rapport skall bland annat omfatta en undersökning av vilka möjligheter som erbjuds genom elektroniska betalningssystem med automatisk klassificering och funktion.

Artikel 14

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1997 och skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar sådana bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 15

Medlemsstaterna skall fastställa de sanktionssystem som skall tillämpas vid överträdelse av de nationella bestämmelser som antas till följd av detta direktiv och skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. De sanktionerna som fastställs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa sanktionsbestämmelser till kommissionen senast den 31 december 1997 och eventuella framtida ändringar i bestämmelserna snarast möjligt.

Artikel 16

Detta direktiv träder ikraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 17

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 12.

(2) EGT nr L 365, 31.12.1994, s. 46.

(3) EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 19.

(4) REG 1995, s. I-1827.

(5) EGT nr L 279, 12.11.1993, s. 32.

(6) EGT nr L 36, 9.2.1988, s. 33. Direktivet ändrat genom direktiv 91/542/EEG (EGT nr L 295, 25.10.1991, s. 1).

(7) EGT nr L 143, 27.6.1995, s. 70

(8) EGT nr L 322, 12.11.1987, s. 20.

(9) EGT nr L 237, 24.8.1991, s. 25.

(10) EGT nr L 280, 22.10.1985, s. 4.

(11) EGT nr L 373, 31.12 1991, s. 1.

(12) EGT nr L 175, 13.7.1996, s. 7.

(13) EGT nr L 368, 17.12.1992, s. 38.

(14) EGT nr 23, 3.4.1962, s. 720/62. Beslutet ändrat genom rådets beslut 73/402/EEG av den 22 november 1973 (EGT nr L 347, 17.12.1973, s. 48).

(15) Gemensam ståndpunkt (EG) nr 5/96 (EGT nr C 59, 28.2.1996, s. 24).

(16) EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1473/65.

BILAGA I

SKATTESATSER FÖR FORDON

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

BILAGA II

Fordonsklasser som avses i artikel 7.6 och bilaga III

Fordonen skall klassificeras i underkategorierna I, II och III i enlighet med den skadeverkan de har på vägunderlaget i en ökande grad (dvs. klass I orsakar minst skada på väginfrastrukturen).

>Plats för tabell>

Fordonskombinationer (ledade fordon och fordonståg)

>Plats för tabell>

BILAGA III

1. Maximibelopp för årliga trafikavgifter som avses i artikel 7.6

>Plats för tabell>

2. Minimibelopp för årliga trafikavgifter som avses i artikel 7.6

Minimibeloppen för årliga trafikavgifter har fastställts till 50 % av de maximala beloppen enligt tabell ovan.