[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 3.10.2006

KOM(2006) 568 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om vissa tredjeländers avvikelser från ömsesidighetsprincipen när det gäller undantag från viseringskraveti enlighet med artikel 1.5 i rådets förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 851/2005 vad gäller ömsesidighetsmekanismen

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

I. Inledning 3

II. Resultat sedan kommissionens första rapport om ömsesidighet 4

1. Full ömsesidighet har nu införts för följande länder: 4

1.1. Uruguay 4

1.2. Costa Rica 4

2. Ömsesidighet håller för närvarande på att införas i följande länder: 5

2.1. Brasilien 5

2.2. Malaysia 5

3. En lösning på problemen med avvikelse från ömsesidighetsprincipen har utlovats men ännu inte genomförts i följande länder: 7

3.1. Paraguay 7

3.2. Singapore 7

3.3. Brunei 8

4. I följande länder har framsteg gjorts i fråga om ömsesidigheten sedan rapporten av den 10 januari 2006: 9

4.1. Kanada 9

4.2. Australien 11

5. I följande länder har inga framsteg gjorts i fråga om ömsesidigheten sedan rapporten av den 10 januari 2006: 13

5.1. Förenta staterna 13

III. Slutsatser 15

I. INLEDNING

I rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001, som ligger till grund för EU:s gemensamma viseringspolitik, fastställs förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna (bilaga I till förordningen, nedan kallad ”den negativa förteckningen”) och förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (bilaga II till förordningen, nedan kallad ”den positiva förteckningen”)[1]. Denna förordning har ändrats betydligt genom förordning (EG) nr 851/2005 av den 2 juni 2005, genom vilken det inrättas en ny ömsesidighetsmekanism. Denna mekanism har till syfte att genom lämpliga åtgärder inrätta ömsesidighet med avseende på sådana tredjeländer som fortsätter att kräva visering av medborgare i vissa EU-medlemsstater för vistelser som inte är längre än 90 dagar trots att gemenskapen inte kräver visering av medborgarna i dessa tredjeländer. Genom förordning (EG) nr 851/2005 ges möjlighet att tillfälligt införa viseringskrav för dessa länder. I ett gemensamt uttalande av rådet och kommissionen i samband med antagandet av förordning (EG) nr 851/2005[2] anges möjligheten att införa andra tillfälliga åtgärder, särskilt på det politiska, ekonomiska och handelspolitiska området.

I enlighet med förordning (EG) nr 851/2005 och till följd av medlemsstaternas anmälan av fall av avvikelse från ömsesidighetsprincipen överlämnade kommissionen den 10 januari 2006 en rapport till rådet om ömsesidigt undantag från viseringskravet för vissa tredjeländer[3]. I denna rapport anges de åtgärder som kommissionen vidtagit gentemot de tredjeländer i den positiva förteckningen som kräver visering för medlemsstaternas medborgare och redogörs för de resultat som uppnåtts. Med hänsyn till de framsteg som gjorts drog kommissionen slutsatsen att det vid den tidpunkten inte var nödvändigt att låta rapporten åtföljas av ett förslag om tillfälligt återinförande av viseringskrav eller ett förslag om införande av sådana åtgärder som avses i kommissionens och rådets gemensamma uttalande. Med anledning av sin kommande andra rapport meddelade kommissionen att den skulle kontrollera om de lösningar som utlovats av vissa länder verkligen genomförts och om den fortsatta dialogen med andra tredjeländer hade lett till att man närmat sig ömsesidighet när det gäller undantag från viseringskravet.

I sina slutsatser av den 21 februari 2006 ställde sig rådet bakom kommissionens analys och uppmanade dessutom kommissionen att stärka sina förbindelser med Australien, Förenta staterna och Kanada samt att följa utvecklingen när det gäller övriga berörda länder.

I den föreliggande rapporten som framläggs för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 1.5 i förordning (EG) nr 539/2001 i dess lydelse enligt artikel 1 i förordning (EG) nr 851/2005 anges resultaten av de åtgärder som kommissionen vidtagit sedan antagandet av rådets slutsatser av den 21 februari 2006 gentemot de länder i den positiva förteckningen som kräver visering av medlemsstaternas medborgare.

II. RESULTAT SEDAN KOMMISSIONENS FÖRSTA RAPPORT OM ÖMSESIDIGHET

Kommissionens rapport av den 10 januari 2006 överlämnades genom en verbalnot till myndigheterna i de berörda tredjeländerna dagarna efter det att den antogs.

Rådets antagande av slutsatserna i kommissionens rapport av den 21 februari 2006 innebar att kommissionen aktivt kunde återuppta sina åtgärder och sitt arbete i syfte att införa ömsesidighet.

Kommissionen fortsatte att i nära samarbete med medlemsstaterna föra en intensiv dialog med myndigheterna i de berörda tredjeländerna. När det gäller Australien, Förenta staterna och Kanada anordnade kommissionen den 23 mars 2006 ett arbetsmöte med företrädare för de berörda medlemsstaterna för att göra en lägesbedömning när det gäller dialogen mellan dessa stater och de tre berörda tredjeländerna och resultaten av denna dialog. Detta möte var en förberedelse inför de kontakter på hög nivå som planerades äga rum mellan kommissionen och dessa tre länders myndigheter under de följande veckorna.

1. Full ömsesidighet har nu införts för följande länder:

1.1. Uruguay

Resultat av kontakterna med de uruguyanska myndigheterna

De estniska myndigheterna underrättade den 16 januari 2006 kommissionen om att Uruguay avskaffat viseringskravet för vistelser på högst tre månader när det gäller estniska medborgare.

Bedömning

Ömsesidighet vad gäller undantag från viseringskravet har nu genomförts till fullo för alla medlemsstater.

1.2. Costa Rica

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Kommissionen har uppmärksammat de costarikanska myndigheterna på att landet kräver visering av isländska medborgare och dessa har svarat att Island snart kommer att få samma ställning som övriga länder. En ändring av de allmänna bestämmelserna i detta syfte har meddelats.

Till svar på en verbalnot av den 15 juni 2006 från kommissionen bekräftade de costarikanska myndigheterna genom en not av den 20 juli 2006 att de numera tillämpar ömsesidighet, vilket även gäller för Island.

Bedömning

Ömsesidighet vad gäller undantag från viseringskravet har nu genomförts till fullo för alla medlemsstater och de länder som är associerade till Schengenregelverket.

2. Ömsesidighet håller för närvarande på att införas i följande länder:

2.1. Brasilien

Den nuvarande situationen

Viseringskrav tillämpas för medborgare i Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta och Österrike.

Tjeckien har underrättat rådet och kommissionen om att det avtal som landet ingick med Brasilien den 29 april 2004 beträffande avskaffande av viseringskravet trädde i kraft den 3 oktober 2005.

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

De brasilianska myndigheterna har redan gett uttryck för och bekräftat sin politiska vilja att undanta medborgarna i de medlemsstater som fortfarande omfattas av viseringskravet från detta krav och överlämnade 2005 till kommissionen ett utkast till avtal med Europeiska gemenskapen om avskaffande av viseringskravet för medlemsstaterna i fråga.

Kommissionen underströk i sin första rapport att det faktum att gemenskapen är ensam behörig när det gäller krav på visering och undantag från detta krav omöjliggör ingåendet av ett avtal om undantag mellan Europeiska gemenskapen och Brasilien som endast är tillämpligt för ett begränsat antal medlemsstater.

Rådet välkomnade i sina slutsatser av den 21 februari 2006 om kommissionens rapport Brasiliens politiska åtaganden och uppmanade kommissionen att snarast möjligt överlämna en rekommendation om inledande av förhandlingar i syfte att ingå ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Brasilien om undantag från viseringskravet. Kommissionen håller på att utarbeta en sådan rekommendation. Det rör sig i första hand om förhandlingar om ett bilateralt avtal mellan gemenskapen och ett tredjeland om undantag från viseringskravet.

Bedömning

De brasilianska myndigheterna bekräftade sin vilja att införa full ömsesidighet i fråga om viseringar. Så snart vissa gemenskapsrättsliga svårigheter i samband med en komplex situation lösts, särskilt gällande korta vistelser utan viseringskrav, kommer kommissionen att lägga fram sin rekommendation om inledande av förhandlingar med Brasilien.

2.2. Malaysia

Den nuvarande situationen : Undantag från viseringskravet för vistelser på högst 30 dagar tillämpas för medborgare i Cypern, Estland, Grekland, Lettland, Litauen, Portugal och Slovenien.

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Genom en skrivelse till kommissionen av den 6 februari 2006 bekräftade Malaysias delegation vid Europeiska unionen att de malaysiska myndigheterna hade för avsikt att lösa de kvarvarande problemen i fråga om ömsesidighet.

Eftersom kommissionen därefter inte mottagit någon officiell underrättelse erinrade den genom en verbalnot av den 1 juni 2006 de malaysiska myndigheterna om att problemet med avvikelser från ömsesidighetsprincipen kvarstod när det gäller de berörda medlemsstaterna och uppmanade dem att upplysa om det aktuella läget inför den andra rapport som skulle läggas fram i juli 2006.

Genom en skrivelse av den 24 augusti 2006 underrättade de malaysiska myndigheterna kommissionen om att de förpliktigade sig att återinföra viseringsfrihet för vistelser på högst tre månader för medborgarna i alla dessa medlemsstater. Detta kommer att ske i två etapper. Den första etappen har redan börjat genomföras och för närvarande håller de malaysiska myndigheterna på att vidta alla de administrativa åtgärder som är nödvändiga för att bevilja viseringsfrihet för vistelser på högst tre månader för medborgare i Cypern, Grekland, Lettland, Malta och Portugal. Medborgare i Estland, Lettland och Slovenien beviljas dock fortfarande endast viseringsfrihet för vistelser på högst en månad. I sin skrivelse hävdar de malaysiska myndigheterna att dessa medlemsstater antingen inte beviljar någon viseringsfrihet för malaysiska medborgare eller endast beviljar viseringsfrihet för vistelser på högst 14 dagar. De upplyser vidare om att de endast kommer att återinföra viseringsfrihet för vistelser på tre månader under förutsättning att dessa medlemsstater inför viseringsfrihet för vistelser på högst tre månader för malaysiska medborgare.

Bedömning

Kommissionen välkomnar det framsteg som Malaysia gjort när det gäller att återinföra ömsesidighet genom att bevilja alla medlemsstater viseringsfrihet för vistelser på högst tre månader. Den välkomnar särskilt de administrativa arrangemang som har till syfte att återinföra ömsesidighet för medborgare i Cypern, Grekland, Lettland, Malta och Portugal. Kommissionen undersöker påståendena beträffande Estland, Lettland och Slovenien. Vid tidpunkten för utarbetandet av rapporten hade två av dessa tre medlemsstater redan bekräftat för kommissionen att dessa påståenden var ogrundade och att de beviljar viseringsfrihet för vistelser på högst tre månader för malaysiska medborgare.

Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka de malaysiska myndigheternas påståenden och vidta alla nödvändiga åtgärder för att förklara för de malaysiska myndigheterna hur situationen faktiskt ser ut när det gäller dessa tre medlemsstater samt sörja för att viseringsfrihet återinförs för vistelser på högst tre månader för medborgare i dessa medlemsstater så snart som möjligt.

3. En lösning på problemen med avvikelse från ömsesidighetsprincipen har utlovats men ännu inte genomförts i följande länder:

3.1. Paraguay

Den nuvarande situationen

Viseringskrav tillämpas för isländska medborgare.

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

De paraguyanska myndigheterna har underrättat kommissionen om att det kvarvarande problemet kommer att lösas genom ett dekret utfärdat av den verkställande makten.

Eftersom kommissionen inte mottagit någon officiell bekräftelse på att något sådant dekret undertecknats erinrade den de paraguyanska myndigheterna genom en verbalnot av den 5 juni 2006 om att det fortfarande förekom avvikelser från ömsesidighetsprincipen för isländska medborgare.

Bedömning

Förverkligandet av den planerade åtgärder bör kontrolleras . Man bör undersöka hur man bäst bör gå till väga för att uppnå full ömsesidighet[4].

3.2. Singapore

Den nuvarande situationen

Undantag från viseringskravet i högst 30 dagar med möjlighet till förlängning på plats med högst två perioder om 30 dagar vardera.

I sin rapport av den 10 januari 2006 som utarbetats på grundval av de uppgifter som fanns tillgängliga i december 2005 gjorde kommissionen en positiv bedömning av den ordning som tillämpades av Singapore (viseringsfri vistelse i 30 dagar med förlängning med två perioden om 30 dagar vardera genom ett förenklat förfarande), särskilt eftersom alla medborgare som undantas från viseringskravet behandlas lika, förfarandet för förlängning av den viseringsfria vistelsen är enkelt och på grund av landets storlek. Därefter har kommissionen dock underrättats om ytterligare tre faktorer, nämligen att amerikanska och australiska medborgare omfattas av undantag från viseringskravet för vistelser på högst 90 dagar, att längden på den viseringsfria vistelsen beror av vilket transportsätt som använts för att komma till Singapore och att förlängningen på plats medför vissa praktiska problem.

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Genom en verbalnot av den 2 juni 2006 gjorde kommissionen myndigheterna i Singapore uppmärksamma på dessa tre nya faktorer och uppmanade dem att med hänsyn till den andra rapporten upplysa om det aktuella läget.

Bedömning

De nya uppgifter som kommissionen mottagit gör att den positiva bedömningen i rapporten av den 10 januari 2006 bör omprövas. Det faktum att medborgarna i två tredjeländer är undantagna från viseringskravet för vistelser på högst 90 dagar är särskilt viktigt vid bedömningen av den ordning för undantag från viseringskravet som tillämpas för unionens medborgare.

En slutgiltig bedömning kan endast göras efter en analys av de uppgifter som skall lämnas av myndigheterna i Singapore.

3.3. Brunei

Den nuvarande situationen

Viseringskrav tillämpas för medborgare i Estland, Finland, Island, Lettland, Litauen, Malta, Portugal och Tjeckien.

Inget viseringskrav för vistelser på högst 14 dagar för medborgare i Belgien, Cypern, Danmark, Frankrike, Italien, Luxemburg, Norge, Polen, Slovakien, Slovenien, Spanien, Sverige och Ungern.

Inget viseringskrav för vistelser på högst 30 dagar för medborgare i Grekland, Nederländerna, Tyskland och Österrike.

I sin första rapport angav kommissionen bl.a. följande: ”Det kan visserligen inte uppfattas som full ömsesidighet att medlemsstaternas medborgare undantas från viseringskrav i mindre än 90 dagar (lika för medborgare från alla medlemsstater), men Brunei har erbjudit EU-medborgarna lika förmånliga villkor som landet erbjuder sina närmaste asiatiska parter. Detta säkerställer att alla medlemsstater behandlas lika.”

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Kontakter har skapats på arbetsnivå. Kommissionen har underrättats om att Bruneis myndigheter på ministernivå gjorts uppmärksamma på problemet och ansett att det skulle kunna lösas.

Eftersom kommissionen inte fått någon officiell bekräftelse på att myndigheterna var villiga att vidta åtgärder för att uppnå ömsesidighet påminde den dem genom en verbalnot av den 1 juni 2006 officiellt om att avvikelserna från ömsesidighetsprincipen kvarstod. Bruneis myndigheter bad i en verbalnot av den 6 juli 2006 att få ytterligare tre veckor på sig för att meddela sin ståndpunkt i frågan. Genom en ny verbalnot av den 10 juli 2006 förklarade Bruneis myndigheter att regeringen i princip gick med på att medborgarna i samtliga medlemsstater undantas från viseringskravet för vistelser på högst 30 dagar. Ytterligare tre veckors tidsfrist begärdes för att meddela kommissionen när detta undantag träder i kraft.

Bedömning

Enligt den senaste verbalnoten från Bruneis myndigheter torde en lösning som garanterar likabehandling av alla medlemsstater vara nära förestående. Någon definitiv bedömning kan inte göras förrän Bruneis myndigheter har förverkligat sina planer.

4. I följande länder har framsteg gjorts i fråga om ömsesidigheten sedan rapporten av den 10 januari 2006:

4.1. Kanada

Den nuvarande situationen

Viseringskrav tillämpas för medborgare i Estland, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien, Tjeckien och Ungern.

I sin första rapport angav kommissionen att Kanada inlett en dialog om att ömsesidigt införa resande utan viseringskrav, men att inga verkliga framsteg noterats. Man menade att den dialog som inletts med Kanada måste fortsätta men att den borde bli mer resultatinriktad. Kommissionen uttryckte önskemål om en öppen process med klara riktmärken som skulle leda till att alla medlemsstaters medborgare undantogs från viseringskravet.

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Det har sedan denna första rapport ägt rum ett stort antal möten såväl mellan Kanada och medlemsstaterna som mellan Kanada och kommission.

De kanadensiska myndigheterna har gett de berörda medlemsstaterna upplysningar och fakta beträffande underlåtenheten att uppfylla de kriterier som gäller för undantag från viseringskravet. De har dessutom förklarat sig redo att ytterligare klargöra de kriterier och villkor som måste uppfyllas.

Efter det att mötena hållits skickade de kanadensiska myndigheterna den 28 juni 2006 en skrivelse till kommissionen med bl.a. följande innehåll:

”…I wish to confirm that Canada is committed to seeing the new Member States achieve visa exempt status. Furthermore, Canada and the European Commission share a strategic interest in closer cooperation on international migration. In this context, we are very supportive of establishing a regular and sustained dialogue with the European Commission.

To move forward on this front we propose a framework for cooperation between Citizenship and Immigration Canada and the European Commission's Directorate General for Justice, Freedom and Security…

A key forum under this new framework would be a working group to inform the review of visa requirements…

Canada is committed to making its visa review process more transparent and to providing the European Commission and the new Member States with more information on the thresholds related to visa exemption and imposition. As we discussed at our meeting last May, enhanced information sharing will contribute significantly to Canada's ability to assess conditions in member states of the European Union.

As you know, the factors on which visa exemption and re-imposition decisions are currently based include:

- consistently low rates of refusal of requests for Canadian visas over an extended period from nationals of the country under review;

- co-operation and information sharing by the country under review on migration and law enforcement issues such as removals and police investigations;

- low levels of organized crime in Canada linked to the source country;

- low levels of passport abuse or evidence of corruption in the issuance of the country's documents; and,

- no influx in non-bona fide asylum seekers from the source country or travelling on the source country's documents.

Citizenship and Immigration Canada is currently working to bring more clarity to these thresholds…

Finally, I would also like to confirm that Canada has begun consultations to lift the visa requirement on one new Member State and to receive assurances for enhanced collaboration on migration integrity efforts. It is Canada's expectation that these consultations will be completed quickly”.

Bedömning

Visserligen har ännu inte alla problem som rör avvikelser från ömsesidighetsprincipen lösts, men kommissionen anser likväl att de åtaganden som de kanadensiska myndigheterna gjort i sin skrivelse av den 28 juni och det faktum att de börjat omsättas i praktiken kan betraktas som konkreta framsteg:

- De kontakter mellan Kanada och Estland som inleddes den 29 juni har nyligen lett till att den kanadensiska regeringen beslutat om viseringsfrihet när det gäller tillfällig bosättning för estniska medborgare från och med den 27 september 2006. Detta är ett tydligt tecken på att den kanadensiska regeringen har för avsikt att förverkliga det gemensamma målet att uppnå ömsesidighet med samtliga medlemsstater.

- Genom att det inrättas en ny ram för en dialog i frågan, med ökad öppenhet beträffande de kriterier och villkor som medlemsstaterna måste uppfylla för att kunna åtnjuta viseringsfrihet, kommer medlemsstaterna att snabbare kunna uppnå detta mål.

Kommissionen anser därför att det inte är nödvändigt att inleda åtgärder mot Kanada, framförallt med hänsyn till genomförandet av det första av de kanadensiska myndigheternas ovan nämnda åtaganden. När det gäller det andra åtagandet bör kommissionen i samarbete med Kanada sörja för att en medlemsstat som uppfyller de objektiva kriterierna så snart som möjligt kommer i åtnjutande av viseringsfrihet.

4.2. Australien

Den nuvarande situationen

Krav på ETA-visering (Electronic Travel Authority) för medborgarna i 14 medlemsstater (Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland och Sverige) samt för medborgare i de associerade länderna Island och Norge.

Krav på eVisa (e676) för medborgarna i nio medlemsstater (Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Polen, Slovenien och Slovakien). Av dessa nio omfattas tre medlemsstater (Estland, Lettland och Slovenien) av i princip automatiskt eVisa (”autogrant facility”).

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Kommissionen har som en förlängning av slutsatserna i sin rapport av den 10 januari 2006 i sina kontakter med medlemsstaterna och Australien gått in för att mera noggrant undersöka de australiska myndigheternas motiv för att behålla det nuvarande eVisa-systemet (jämför punkt 3.1 i rapporten av den 10 januari 2006):

- När det gäller tre medlemsstater är det omöjligt att online skilja mellan resehandlingar som utfärdats för EU-medborgare och resehandlingar som utfärdats för medborgare i tredjeländer (sifferstrukturen är densamma för samtliga dokumentkategorier).

Kommissionen har i sina kontakter med medlemsstaterna kunnat fastställa att detta problem endast gäller resehandlingar som utfärdas av Tjeckien. När det gäller problemets omfattning måste kommissionen emellertid konstatera att de elektroniska ansökningsformulär för eVisa som tillhandahålls av DIMA ( Department of Immigration and Multicultural Affairs ) innehåller en särskild rubrik om medborgarskap där den viseringssökande skall ange om han är medborgare i det land som utfärdat passet och, om så inte är fallet, ange sitt medborgarskap.

- Ökning av andelen personer som stannat kvar efter det att viseringstiden löpt ut, andel viseringar som avslagits, stor andel falska styrkande handlingar.

DIMA översände i början av juni en ”lägesrapport” till kommissionen där man förklarar att dessa siffror, som jämförs med det globala genomsnittet, är relevanta kriterier för att bedöma hur ett land uppfyller kraven i fråga om invandring och för att besluta om en medlemsstat kan komma i åtnjutande av i princip automatiskt eVisa. ”Lägesrapporten” innehåller en bilaga med en statistisk tabell för referensperioderna 2003–2004, 2004–2005 och andra hälften av 2005.

Tabellen, som endast rör de sex medlemsstater vars medborgare omfattas av ”e676”-normen (utan i princip automatiskt eVisa), ger följande upplysningar:

- Andel personer som stannat kvar efter det att viseringstiden löpt ut:

Andelen ligger på mellan 0,23 % och 2,41 % och situationen utvecklas på olika sätt. Andelen minskar vid två tillfällen för två medlemsstater (Litauen, Cypern) och ökar vid två tillfällen för två andra medlemsstater (Ungern, Slovakien). Beträffande de två senare medlemsstaterna konstateras antingen först en minskning och därefter en ökning (Tjeckien) eller motsatsen (Polen).

- Andel viseringar som avslagits:

Andelen viseringar som avslagits minskade vid två tillfällen för medborgarna i var en av de berörda medlemsstaterna, för att 2005–2006 nå en nivå som i samtliga fall var lägre än den globala.

- Andel annullerade viseringar:

Andelen är extremt låg, för att inte säga obetydlig. Den ligger på 0,00 % för fyra medlemsstater under samtliga referensperioder, för en medlemsstat ligger den på 0,00 % under två referensperioder och på 0,01 % under en period och för endast en medlemsstat har andelen ökat kontinuerligt från 0,00 % till 0,02 % och slutligen till 0,03 %.

- Stor andel falska styrkande handlingar:

De australiska myndigheterna har inte lämnat några mer detaljerade upplysningar i detta avseende.

De australiska myndigheternas slutsats:

- Tjeckiens ställning i förhållande till det globala genomsnittet när det gäller de tre relevanta kriterierna gör att landets medborgare kan komma i åtnjutande av i princip automatiskt eVisa. DIMA noterar emellertid att detta endast kan ske på villkor att man i samarbete med Tjeckien kan lösa ett visst antal kvarstående problem.

- När det gäller de fem andra medlemsstaterna har framsteg noterats under den senaste referensperioden, men de är ännu inte tillräckliga för att länderna skall kunna omfattas av i princip automatiskt eVisa.

- Under de sex kommande månaderna kommer systemet för i princip automatiskt eVisa att förbättras i tekniskt avseende så att färre styrkande handlingar behöver uppvisas.

Australiens ministerium för invandringsfrågor och mångkulturella frågor gav i en skrivelse av den 28 augusti 2006 ett antal ytterligare upplysningar:

”Australian Government has developed a strategy for implementation of a number of measures over the next few years to achieve uniformity of visa arrangements for all EU member states, involving:

- As an initial step, a series of improvements to Australia's electronic Tourist visa service (e676), to be implemented in early 2007, to reduce the length of the online application form and the additional documentation that is sometimes required from applicants.

- From 1 July 2007, the elimination of the visa application charge for three-month e676 and short stay business visitor visas for new EU member states.

- Extension of the e676 autogrant facility to new EU member states, as they achieve compliance levels at or below the global average of compliance with Australia's visa requirements…

- In 2008, implementation of a new electronic visa service for tourists and business visitors (eVisitors) that will merge the internet platform of the Electronic Travel Authority (ETA) and the e676 service. This new service will have uniform application across the EU, and carries no visa application charge…

- The Australian Government will also examine technical options to move to a single platform for issuing tourist and business visitor visas that would aplly across the EU, for implementation when a technical solution is identified.”

- Dessa upplysningar ledde till ett möte med de australiska myndigheterna den 29 augusti 2006.

Bedömning

Utsikten att de tjeckiska medborgarna inom kort kan komma att omfattas av i princip automatiskt eVisa är onekligen att framsteg som kommissionen välkomnar trots de villkor som är förenade med det. De tekniska förbättringarna av viseringsförfarandet e676 under de kommande månaderna skulle kunna underlätta processen för viseringssökande, men det återstår att se på vilket sätt. Föresatsen att avskaffa avgifterna för viseringar inom ramen för viseringsförfarandet e676 från och med juli 2007, som anges i skrivelsen från ministeriet för invandringsfrågor och mångkulturella frågor, är emellertid ett konkret steg i riktning mot återupprättande av likabehandling av medlemsstaterna. De australiska myndigheterna drar i den avsiktsförklaring som nämns i upplysningarna vidare upp de stora riktlinjerna för de villkor och etapper och den tidsplan som gäller för ett fullständigt återupprättande av likabehandlingen av alla medlemsstaters medborgare före 2008 genom införandet av den nya gemensamma plattformen eVisitors, som kommer att slå samman viseringsförfarandena ETA et e676.

Kommissionen anser därför sammanfattningsvis att det på detta stadium inte är nödvändigt att inleda åtgärder mot Australien. Utvecklingen av villkoren för beviljande av viseringar bör emellertid fortsatt följas till dess att plattformen eVisitors lanseras. Man bör framför allt sörja för att de förbättringar som de australiska myndigheterna har angett faktiskt genomförs och att detta sker inom en rimlig tidsfrist (förenkling av viseringsförfarandet e676, beviljande av i princip automatiskt eVisa, införande av en plattform som är gemensam för samtliga medlemsstater). .

5. I följande länder har inga framsteg gjorts i fråga om ömsesidigheten sedan rapporten av den 10 januari 2006:

5.1. Förenta staterna

Den nuvarande situationen

Viseringskrav tillämpas för medborgarna i Cypern, Estland, Grekland, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien, Tjeckien och Ungern.

Kommissionen noterade i sin första rapport Förenta staternas åtagande på högsta politiska nivå att arbeta med handlingsplaner för deltagande i deras Visa Waiver Program (VWP). Mot bakgrund av medlemsstaternas reaktioner och den amerikanska viseringspolitikens realiteter anser kommissionen att arbetet med handlingsplaner för deltagande i VWP kan vara ett lämpligt sätt att på medellång sikt säkerställa undantag från viseringskrav för alla EU-medborgare och är villig att stödja detta tillvägagångssätt.

För att det skall bli verkligt effektivt behövs noggrannare och mer konsekventa mål och måttstockar i handlingsplanerna. Detta har den amerikanska administrationen bifallit inom ramen för det gemensamma arbetsprogrammet för EU och Förenta staterna från november 2005 för att genomföra det ekonomiska initiativet från toppmötet i juni 2005 mellan EU och Förenta staterna. Ett av målen är att ”inrätta klara och fullständiga handlingsplaner för alla EU-medlemsstater som inte deltar i VWP, så att de på denna väg kan uppfylla kraven och anslutas till VWP.”

Åtgärder för att uppnå ömsesidighet

Sedan denna första rapport har ett stort antal möten ägt rum såväl mellan Förenta staterna och de berörda medlemsstaterna som mellan Förenta staterna och kommissionen, framför allt i samband med toppmötet mellan EU och Förenta staterna i Wien den 21 juni 2006. Likväl har inga konkreta framsteg kunnat noteras:

- Handlingsplanerna har inte anpassats för att bli mera fullständiga och specifika för varje enskilt land, med lämpliga riktmärken och en tidsplan.

- Oron beträffande de fakta som bildar underlag för Förenta staternas ståndpunkt kvarstår, särskilt när det gäller andelen personer som stannat kvar efter det att viseringstiden löpt ut och andelen viseringar som avslagits. Kongressens kriterier är godtagbara, men inte det sätt på vilket den amerikanska administrationen tillämpar dem. Andelen viseringar som avslagits är per definition knuten till de konsulära myndigheternas bedömning; likväl får de berörda medlemsstaterna ingen information om de orsaker som ligger till grund för avslagen. I fråga om andelen personer som stannat kvar efter det att viseringstiden löpt ut har Förenta staterna på detta stadium inget system för registrering av in- och utresor och därför inte heller några tillförlitliga uppgifter i detta avseende.

- De amerikanska myndigheterna är inte villiga att underlätta viseringsförfarandet (till exempel beträffande den avgift som skall betalas som övergångsåtgärd). Enligt inofficiella uppgifter som nyligen kommit till kommissionens kännedom förefaller det emellertid som om de amerikanska myndigheterna överväger att tillåta medborgare i medlemsstaterna att ansöka om visering via Internet.

Inom ramen för debatten i kongressen om den nya immigrationslagstiftningen har det föreslagits en ändring som skulle göra det möjligt att låta vissa medlemsstater omfattas av VWP om vissa villkor är uppfyllda. Det är för tidigt att bedöma möjligheterna för att ändringen antas. Det är emellertid att märka att denna ändring inte utgör en lösning på problemet med utvidgningen av VWP.

För övrigt förklarade Förenta staternas myndigheter i en skrivelse till kommissionen av den 17 augusti 2006 att de ville

”…reemphasize that membership in the VWP is predicated on compliance with an array of statutorily established requirements that may need clarification, but cannot be waived or suspended. At present, none of the non-VWP EU Member States meets all the statutory criteria for designation in the program. Such criteria include, among others, a rate of refusals on applications for non-immigrant visitor visas of less than 3 percent, the issuance of biometric passports, and the timely reporting of lost and stolen passports to the U.S. Government.

We believe the roadmap process is progressing as intended as a key instrument of shared information and constructive cooperation between the United States and the EU Member States actively seeking admission to the VWP. The roadmap process has already yielded improvements in terms of greater awareness of the indicators-for example, visa overstays-that impact a country's VWP eligibility. Moreover, the bilateral working groups tasked with the implementation of the roadmaps have now received and discussed issue-specific guidance on areas such as document integrity and security, and naturalization, citizenship, and residency issues that will be subject to evaluation in any future review for initial designation in the VWP. Additional guidance on critical issues impacting U.S. homeland security interests-border controls, lost and stolen passports, and cooperation on law enforcement and security issues-is forthcoming.

We respectfully ask that the Commission take note of the progress achieved to date by the roadmap process and convey to the Member States seeking VWP status DHS's commitment to continue to provide to each of them advice and technical assistance on the program's objectives, requirements, and evaluation criteria.”

Bedömning

Det förefaller således inte finnas någon lösning beträffande avvikelserna från ömsesidighets-principen. Ingen dialog med inriktning på de önskade resultaten har kunnat inledas. Det som meddelades i skrivelsen av den 17 augusti bekräftar bara ett åtagande som gjorts redan före den första rapporten. Möjligheten för medborgarna i en medlemsstat att ansöka om visering via Internet skulle kunna vara en ny faktor som de amerikanska myndigheterna hittills aldrig nämnt i sina kontakter med kommissionen. Det bör kontrolleras om åtgärden kan förverkligas. Sådan den ter sig för närvarande kan den emellertid inte ändra kommissionens bedömning av den nuvarande situationen. Kommissionen anser att man under nuvarande omständigheter skulle kunna överväga att införa lämpliga åtgärder gentemot Förenta staterna, till exempel ett tillfälligt återinförande av viseringskravet för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller andra officiella pass, i syfte att påskynda uppnåendet av verklig ömsesidighet.

III. Slutsatser

Kommissionen anser att dialogen med tredjeländerna enligt den nya ömsesidighetsprincipen redan har visat sig vara effektiv. Den kontinuerliga och betydande minskningen av antalet ”avvikelser från ömsesidighetsprincipen” (fall där ett tredjeland behåller viseringskravet för medborgarna i en medlemsstat) är enligt kommissionen ett anmärkningsvärt resultat[5].

I fråga om Förenta staterna är situationen emellertid fortsatt låst, under det att den håller på att förbättras med avseende på Australien, Brunei och Kanada. Den framtida utvecklingen när det gäller dessa länder är avgörande för bedömningen av lämpligaste metod för att åstadkomma konkreta framsteg i fråga om ömsesidighet.

Eftersom det är av största vikt att full ömsesidighet uppnås avser kommissionen att på nytt lägga fram en rapport för rådet och Europaparlamentet senast den 31 mars 2007 och att lämna lämpliga konkreta förslag om avvikelserna från ömsesidighetsprincipen kvarstår, trots att man formellt sett, i enlighet med artikel 1.5 i förordning (EG) nr 539/2001 inte behöver framlägga någon rapport förrän den 30 juni 2008.

[1] EUT L 81, 21.3.2001, s. 1.

[2] EUT C 172, 12.7.2005, s. 1.

[3] KOM (2006) 3 slutlig.

[4] Den 27 september 2006 mottog kommissionen en kopia av presidentdekret nr 8065 av den 21 augusti 2006 genom vilket isländska medborgare undantas från viseringskravet för vistelser på högst 99 dagar. Denna underrättelse mottogs dock för sent för att det, av tekniska skäl, skulle vara möjligt att anpassa denna rapport till dekretet.

[5] Se bilagorna 1A och 1B i rapporten om ömsesidighet av den 10 januari 2006.