EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 15.11.2011 
SEK(2011) 1359 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
 
Bifogas handlingarna 
 
Meddelandet "Att bygga ett öppet och säkert Europa: budgeten för inrikes frågor för 
perioden 2014-2020" 
 
Förslag till förordning om inrättande av asyl- och migrationsfonden 
 
Förslag till förordning om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett 
instrument för ekonomiskt stöd för polis samarbete, förebyggande och bekämpande av 
brottslighet samt krishantering 
 
Förslag till förordning om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett 
instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar 
 
Förslag till förordning om allmänna bestämmelser för asyl- och migrationsfonden och 
för instrumentet för ekonomiskt stöd  för polissamarbete, förebyggande och 
bekämpande av brottslighet samt krishantering 
{KOM(2011) 749 slutlig} 
{SEK(2011) 1358 slutlig}  
 
SV 2   SV 1. INLEDNING  
Inrikes frågor är ett politikområde som har ökat stadigt i betydelse de senaste åren. Målet för 
den politik som bedrivs på detta område är att skapa ett område utan inre gränser där EU-medborgare och tredjelandsmedborgare kan resa i n, röra sig, bo och arbe ta, föra med sig nya 
idéer, kapital, kunskap och innovation eller fylla lu ckor på de nationella arbetsmarknaderna, i 
visshet om att deras rä ttigheter tillvaratas fullt ut och att de kan leva i trygghet. Samarbete 
med länder utanför EU och med internationella organisationer är avgörande för att detta mål 
ska nås. 
2. P
ROBLEMFORMULERING  
2.1. Politiska utmaningar 
Under nästa fleråriga budgetram (2014–2020) kommer  EU att stå inför viktiga utmaningar på 
området inrikes frågor. På asylområdet förväntas krig, förtryckarregimer och politisk instabilitet fortsatt vara faktorer som driver mä nniskor till att söka as yl och internationellt 
skydd. Strömmarna av människor som söker asyl eller någon form av internationellt skydd 
kan variera avsevärt och bestå av många o lika grupper med olika behov och drivkrafter. 
Hanteringen av dessa människos trömmar kräver en avsevärd mängd resurser och kapacitet, 
framför allt i de medlemsstater som på grund av sitt geografiska läge får ta emot ett 
oproportionerligt stor t antal asylsökande. 
Att integrera lagligt bosatta tredjelandsmedborgare är en st or utmaning för EU. Bristande 
integration kan leda till  sociala problem, och i sista hand är  det samhället i stort som får bära 
kostnaderna för dessa. Bättre integrering av lagliga migranter ger dem möjlighet att delta 
aktivt i det samhälle som tar emot dem oc h hjälper EU:s ekonomi att övervinna de 
demografiska problem den nu står inför. Inflöde t av lagliga migranter väntas öka gradvis, 
särskilt när det gäller arbetskr aftsmigration. Behovet av att in tegrera tredjelandsmedborgare 
väntas därför också öka. 
Vissa medlemsstater tar emot oproportionerligt många irreguljära migranter på grund av sitt 
geografiska läge eller sin attrak tiva ekonomiska profil. Den irre guljära invandringen står inte 
bara de mottagande medlemsstaterna utan oc kså migranterna själva dyrt. Antalet nya 
irreguljära migranter kommer sannolikt att minska, men däremot är det osannolikt att 
mängden irreguljära migranter i EU minskar mär kbart även om rutinerna för att upptäcka och 
återsända irreguljära migranter skulle förbättr as avsevärt. Återvändand ehanteringen väntas 
därför fortsätta vara en utmaning. 
En ändamålsenlig, effektiv och säker gränskontr oll är en grundläggande förutsättning för att 
människor ska kunna röra sig fritt inom EU oc h för att upprätthålla den inre säkerheten. 
Medlemsstaterna uppvisar stora variationer när det gäller den yttr e gränsens längd och 
gränsövergångsställenas antal och beskaffenhet.  Följden är att vissa medlemsstater bär en 
oproportionerligt stor andel av kostnaderna för gränskontroll. Medlemsstaterna har ett intresse 
av att tillämpa gemensamma sta ndarder eftersom personer med gi ltig visering eller giltigt 
uppehållstillstånd kan röra sig fritt inom Sc hengenområdet. Antalet gränsövergångsställen 
väntas öka, vilket försvårar fö rvaltningen av EU:s gränser. 
 
SV 3   SV Organiserad brottslighet i olika former, terrorism och andra säkerhetsrelaterade risker (vilket 
även innefattar att bedöma och hantera dessa risker) är stora problem  för EU. Brottsligheten 
väntas ligga kvar på en stabil nivå totalt se tt, men väntas få en förändrad karaktär då 
brottslingar börjar använda ny teknik när de begå r brott. Gränsöverskridande och organiserad 
brottslighet kan förväntas öka och bli mer sofi stikerad och internationell till sin karaktär. 
Vissa typer av brott, t.ex. bedr ägeri, penningtvätt och it-brottsli ghet, väntas öka i omfattning. 
Även om medlemsstaternas fortlöpande insats er och EU:s lagstiftningsåtgärder sannolikt 
kommer att minska terroristernas aktivitet är terroristhotets gränsövers kridande karaktär ett 
akut problem, och utsikterna för att hotet ska minska kraftig t är små under en överskådlig 
framtid. 
Den senaste tidens händelser vid den grekisk/tu rkiska gränsen och i södra Medelhavsområdet 
visar också hur viktigt det är för EU att ha en samlad strategi när det gäller migration. Denna 
strategi bör omfatta olika aspekter, t.ex. fö rstärkt gränsförvaltning och förvaltning av 
Schengensamarbetet, en bättre planerad laglig invandring, bätt re spridning av bästa metoder 
när det gäller integration, en förstärkning av de t gemensamma europeiska asylsystemet och ett 
mer strategiskt förhållningssätt i förbindels erna med tredjeländer i migrationsfrågor. 
2.2. De nuvarande finansieringsinstrumenten för inrikes frågor ti llgodoser inte i 
tillräcklig utsträckni ng framtida behov och prioriteringar 
De nuvarande finansieringsinstrumenten för inrikes frågor anses allmänt uppnå sitt syfte och 
fungera effektivt, men klarar ändå inte helt och hållet av de kräv ande uppgifter som nämns 
ovan. 
Det allmänna programmet Solidaritet och hantering av migrationsströmmar (delad 
förvaltning) 
Europeiska flyktingfonden har inte  tillräckligt med resurser för att på ett lämpligt sätt stödja 
en vittomfattande vidarebosättningspolitik i EU och för att ge medlemsstaterna incitament att 
delta i vidarebosättningsprojekt genom löften  om vidarebosättning. Flyktingfonden omfattar 
inte heller något ytterligare ekonomiskt incita ment för överföring inom EU av personer som 
omfattas av internationellt skydd ((omplacering). 
Europeiska fonden för integration av tredjela ndsmedborgare angriper integrationsproblem 
genom stöd till nationella strategier. Behovet av  att bygga upp kapacitet på medlemsstatsnivå 
väntas dock minska eftersom vissa integrations problem hanteras bäst på regional och lokal 
nivå, dvs. närmare dem som berörs. Dessutom må ste målinriktningen på specifika åtgärder 
eller grupper av migranter som inte är lätt a att nå via allmänna instrument blir mer 
ändamålsenlig.  
Europeiska återvändandefonden ger för närvar ande inget stöd till fö rvar/häkten där man 
kvarhåller personer innan de utvisas eller till  mer allmänna åtgärder för att minska den 
irreguljära migrationen. 
Fonden för yttre gränser kan inte ge stöd til l åtgärder som avser kontroll av den fria 
rörligheten (landvägen) och till kompletterande åtgärder som gäller förebyggande av 
irreguljär invandring, dokumen thantering (databaser öve r uppehållstillstånd) och 
förfalskningar. Den stöder inte heller sa marbete mellan myndigheter och skapandet av 
kontakter mellan de olika brottsbekämpande myndigheterna, inklusive myndigheter som är 
verksamma inom EU. 
 
SV 4   SV Det allmänna programmet Säkerhet och skydd av fr iheter (direkt centraliserad förvaltning) 
De särskilda programmen ”Förebyggande och bekämpande av brott” (ISEC) och 
”Förebyggande, beredskap och konsekvenshant ering när det gäller terrorism och andra 
säkerhetsrelaterade risker” (CIPS) omfattar inge t stöd till testning och validering av utrustning 
för brottsbekämpning för att fylla luckan mellan forskning och ut veckling och operativt 
genomförande/periodisk tillämpning elle r strukturell kapacitetsuppbyggnad för 
brottsbekämpande myndigheter genom köp av ut rustning av typen dete ktoranordningar och it-
system. Vissa aktiviteter, t.ex. gemensamma utredningsgrupper eller nyare strategier som 
kräver större flexibilitet, t.ex. krishantering, är svårfinansierade. 
2.3. Den yttre dimensionen av politiken för inri kes frågor får inte e tt tillräckligt stöd 
Stödet från de befintliga programmen för ex ternt bistånd är inte avsett för den yttre 
dimensionen av politiken för inrikes frågor utan i huvudsak för andra syften, särskilt 
utvidgning, utveckling och grannska pspolitik, i första hand för att tillgodose det mottagande 
landets behov. Sådant stöd bör upprätthållas, men samtidigt har EU en uppenbar brist på 
resurser när det gäller att fulfölja och uppnå si na egna politiska prioriteringar och tillvarata 
direkta EU-intressen, t.ex. hanteringen av  migrationsströmmar och säkerhetsfrågor. 
Problemet förvärras av att den nuvarande gene rationen av finansiering sprogram för inrikes 
frågor inte heller täcker den yttre dimensionen. Även om det för närvarande är möjligt att ge 
ekonomiskt stöd till vissa verksamheter i tredjelä nder, särskilt för att sä kerställa territoriell 
kontinuitet i finansieringen, som bör jar i EU och fortsätter i tred jeländer, är dessa aktiviteter 
mycket begränsade. Det finns inte tillräckligt med medel för att förhandla om och genomföra 
avtal om återtagande, partnerskap för rörlig het och regionala skyddsprogram, för att ge 
bistånd till tredjeländer för att förbättra dera s gränsförvaltning eller för att samarbeta med 
tredjeländer t.ex. för att bekämpa männi sko-, narkotika- och vapenhandel, upplösa 
internationella kriminella nätverk och före bygga terrorism och andra säkerhetsrelaterade 
risker.  
2.4. Finansieringsmekanismernas  operativa begränsningar 
Var och en av de fyra fonderna med delad förvaltning har sin eg en rättsliga grund och 
genomförandebestämmelser. Detta leder till dub belarbete och en mångd ubbling av reglerna, 
vilket i sin tur leder till en t yngre arbetsbörda, risk för olika to lkningar och en ökad risk för 
fel. Fonderna kombinerar ett flerårigt rampr ogram med en årlig programplanering som är 
komplicerad, tidskrävande och svårhanterlig. Me d avseende på ekonomisk förvaltning samt 
förvaltnings- och kontrollsystem är de likadan a men ändå annorlunda än andra fonder som 
omfattas av delad förvaltning, i synnerhet stru kturfonderna, vilket le der till förvirring. 
De bidrag som beviljas inom ramen för direkt fö rvaltning (Isec och Cips) är i regel små, vilket 
är ett hinder för att använda dem strategiskt, och det finns ett problem  med underutnyttjande. 
Eftersom reglerna för stödberättigande är kompli cerade, är den totala fe lprocenten relativt stor 
i de ansökningar om stöd som lämnas in av de sl utliga stödmottagarna, v ilket kräver förstärkta 
förhands- och efterhandskontroller, vilket lede r till en stor administrativ arbetsbelastning. 
Bidragsansökningsprocessen är också alltför utdragen, vilket  hindrar brottsbekämpande 
myndigheter från att ingripa sn abbt då nya hot uppstår. 
Den senaste tidens händelser i södra Medelhavsomr ådet har visat hur vikt igt det är att EU kan 
reagera snabbt och effektivt i krissituationer. Den nuvarande beredskapsmekanismen för 
 
SV 5   SV räddningsinsatser omfattar endast asylrelaterade kriser och klarar inte  av att snabbt och 
effektivt reagera på krissituationer. Den ti llgängliga finansieringen är också alltför knapp. 
3. SUBSIDIARITETSANALYS  
3.1. EU:s rätt att vidta åtgärder 
EU:s rätt att agera på området inrikes frågor hä rleds främst från avdelning V i fördraget om 
Europeiska unionens funkti onssätt (nedan kallat EUF-fördraget ), särskilt artiklarna 77.2, 
78.2, 79.2, 79.4, 82.1, 84 och 87.2 i EUF-fördraget. Samarbete med tredjeländer och internationella organisationer omfatta s av artikel 212.3 i EUF-fördraget.  
3.2. Subsidiaritet 
De utmaningar som EU står inför på området in rikes frågor kan inte lösas av medlemsstaterna 
själva. Att hantera migrationsst römmar, förvalta EU:s yttre gränser och ansvara för EU:s 
säkerhet kräver betydande resu rser och kapacitet i medlemsstat erna. EU-finansieringen är den 
mekanism som ger verkan åt de ekonomiska ko nsekvenserna av principen om solidaritet och 
rättvis ansvarsdelning mellan medl emsstaterna. Utan den principe n skulle vissa medlemsstater 
tvingas bära en oproportionerligt tung börda på grund av långa gr änser eller en plötslig ökning 
av migrationen. Ett förbättrat operativt samarb ete som omfattar sammanslagning av resurser 
skapar skalfördelar och synergier, vilket garanterar en effektivare användning av offentliga 
medel och stärker solidariteten och det ömsesi diga förtroendet mellan medlemsstaterna. EU-
finansiering kan också skapa de n hävstångseffekt som krävs fö r att övertyga tredjeländer om 
att samarbeta med EU i de frågor som är mest relevanta för EU och medlemsstaterna. 
4. M
ÅL 
I meddelandet ”En budget för Europa 2020”1 tillkännagavs inrätta ndet av två fonder: 
Fond Mål Budget i 2011 
års priser (milj. 
euro)  
Asyl- och migrationsfonden  Stödåtgärder i samband med asyl och migration, 
integration av tredjelandsmedborgare och återvändande  € 3,433 milj.  
Fonden för inre säkerhet  Ge ekonomiskt stöd för initiativ som avser yttre gränser 
och inre säkerhet  € 4,113 milj.  
De allmänna och särskilda måle n för dessa fonder är följande: 
Allmänna mål  Särskilda mål  
Underlätta laglig migration till EU i linje med medlemsstaternas 
ekonomiska och sociala behov och stödja integrationen av lagligen bosatta tredjelandsmedborgare
 Stärka en effektiv förvaltning av migrationsströmmarna till EU i områden där EU ger ett högsta värde, 
särskilt genom solidaritet, 
ansvarsdelning och samarbete med Stödja genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet
 
                                                 
1 KOM (2011) 500 slutlig – delarna I och II, 29.6.2011. 
 
SV 6   SV Allmänna mål  Särskilda mål  
Minska irreguljär migration och främja frivilligt återvändande  tredjeländer  
Stödja de yttre aspekterna av EU:s migrationspolitik  
Förstärka EU:s yttre gränser  
Underlätta rörligheten öv er EU:s yttre gränser  
Minska risken för och förbättra upptäckten och lagföringen av 
organiserad brottslighet, terrorism och andra säkerhetsrelaterade 
risker  Förbättra EU:s inre säkerhet genom 
förvaltning av de yttre gränserna och 
brottsbekämpning, bl.a. genom att stärka den beredskap och de insatser 
som bäst kan stödjas med EU:s 
ekonomiska resurser, särskilt genom gränsöverskridande samarbete, 
stordriftsfördelar, offentlig-privata 
partnerskap och samarbete med tredjeländer 
 Stödja de yttre aspekterna av EU:s politik för inre säkerhet  
När det gäller att uppnå speci fika politiska mål bör vede rbörlig hänsyn tas till det 
övergripande målet om förenkling, särskilt de  framtida fondernas flexibilitet, ett snabbt 
frisläppande av medel i händelse av kris samt  en minskad administrativ arbetsbelastning. 
5. ALTERNATIV  
Fråga A – Finansieringsprioriteringar 
Alternativ A.1 – 2013 års fördelning av medel fortsätter (status quo).  
Alternativ A.2 – Genomsnittlig fördelning av medel 2007–2013.  
Alternativ A.3  – Införande av en beståndsdel som gäller den yttre dimensionen inom de båda 
fonderna för att finansiera åtgärder i eller me d avseende på tredjelä nder som främst tjänar 
EU:s mål och intressen, direkt påverkar EU oc h dess medlemsstater och garanterar kontinuitet 
i den verksamhet som genomförs på EU:s territo rium. Syftet med denna finansiering är inte 
att stödja åtgärder som är ut vecklingsinriktade och vid behov ska den komplettera ekonomiskt 
stöd som ges inom ramen för EU:s instrume nt för bistånd till tredjeländer. Minskad 
finansiering inom alla politikområden, men med mer markerade nedskärningar på områden 
där mervärdet och effekten av att stödja verksamheter som rör den yttre dimensionen 
förväntas bli större. 
Fråga B – Delad förvaltning 
Alternativ B.1 – En gemensam flerårig ram i lin je med brett definierade politiska 
prioriteringar som anges i EU:s strategiska rik tlinjer med nationella år liga program (status 
quo).  
Alternativ B.2 – Endast fleråriga program, som i nom ramen för strukturfonderna.  
Alternativ B.3 – En politisk dialog om inrikes fr ågor på hög nivå med enskilda 
medlemsstater med inriktning på mål och finans iering som rör inrikes frågor för att stödja 
utvecklingen och övervakningen av deras nati onella fleråriga program i linje med EU:s 
prioriteringar.  
Fråga C – Centraliserad förvaltn ing (direkt och indirekt) 
 
SV 7   SV Alternativ C.1 – Genomföra en mix av bidrag oc h upphandling för a tt tillhandahålla 
ekonomiskt stöd till gränsöverskrid ande projekt och ic ke-statliga aktörer, främja politiskt 
motiverad verksamhet och upphandla tjänster (status quo).  
Alternativ C.2 – Att enbart använda upphandling som avse r centraliserad förvaltning och att 
avskaffa bidragen.  
Alternativ C.3 – Bättre och mer diversifierad centralis erad förvaltning genom bidragsavtal 
med internationella organisatione r, ramavtal för partnerskap med det civila samhället och 
delegering av särskilda uppgifter till befintliga or gan (indirekt förvaltning). Ett begränsat antal 
bidrag skulle fortfarande tilldelas genom anbudsförfaranden. Förfarandet med upphandlingar 
skulle fortsätta.  
Fråga D – Mekanism för nödsituationer 
Alternativ D.1 – Den nuvarande mekanismen för nödsitu ationer med delad förvaltning på 
asylområdet, men utan att inkludera andra migra tions- eller säkerhetsrel aterade kriser (status 
quo). 
Alternativ D.2 – Förbättra den nuvarande mekanismen för nödsituationer genom att föra in 
den under centraliserad förvaltning och utvidga den till andra migrations- och 
säkerhetsrelaterade kriser. Den period under vilk en nödåtgärder kan vidtas skulle förlängas 
från nuvarande 6 till 18 månader och den ansvarige kommissionsledamoten skulle vara 
behörig att godkänna utgifterna för nödåtgärder inom några dagar efter det att en nödsituation 
har uppstått.  
Alternativ D.3 – Mekanismen enligt alternativ D.2 ut vidgas till migrationsområdet men inte 
till inre säkerhet. Området inre  säkerhet skulle i stället omfattas av EU:s solidaritetsfond.  
6. KONSEKVENSBEDÖMNING  
Fråga A – Finansieringsprioriteringar 
Alternativ A.1 – Fördelning 2013 (status quo): Det kommer att bli svårare för 
medlemsstaterna att hantera komplicerade oc h fluktuerande migrationsströmmar med de 
asylsystem de har.  Vissa medlemsstater skulle tvingas bä ra oproportionerligt  stora kostnader 
för att ta emot flyktingar och asylsökande.  Det skulle inte finnas tillräckliga resurser för 
vidarebosättning eller för ytterligare stöd till me dlemsstater där asylsystemen är utsatta för 
särskilt hård belastning. Medlemsstat erna skulle fortsätta att upprät ta nationella eller regionala 
integrationsstrategier eller förstärka de strategier som redan finns. Detta kommer att förbättra integreringen av tredjelandsmedborgare och har därför en positiv inverkan på den sociala 
sammanhållningen och EU:s ekonomi, men mervärdet av finansiering för 
kapacitetsuppbyggnad kommer sannolikt att mi nska med tiden. Kapaciteten att hantera 
återvändande migranter skulle fortsätta att byggas upp, men mer st öd skulle också ges för att 
bygga upp kapaciteten att hålla kvar och ta emot flyktingar. Även om medlemsstaterna skulle 
vara bättre rustade att återsända  ett större antal irreguljära mi granter, kommer mervärdet av 
ytterligare/fortsatt ka pacitetsuppbyggnad troligen att mins ka med tiden. De medlemsstater 
som utför gränskontroller för hela EU och i hela EU :s intresse skulle syst ematiskt få stöd från 
EU:s budget för sina insatser som ett konkret uttr yck för principerna om solidaritet och delat 
ansvar. Användningen av ny teknik kommer a tt öka gränssäkerheten och skapa positiva 
ekonomiska effekter, eftersom det skulle främ ja innovation och göra det lättare för resenärer 
 
SV 8   SV med ärligt uppsåt att resa till och från EU. En mer konsekvent användning av EU-medel för 
konsulärt samarbete om viseringar och stöd för arrangemang som rör lokal gränstrafik i vissa 
gränsområden skulle möjliggöra effektivitetsv inster och därmed inverka positivt på EU:s 
ekonomi. Minskad irreguljär migration och grän söverskridande brottslighet och färre spillda 
människoliv till sjöss skulle också bli följd en om Eurosur skapades. De viktigaste 
prioriteringarna på området inre säkerhet skulle garanteras fi nansiering. Detta förväntas leda 
till en förbättring av EU:s säkerhet på lång sikt , även om det fortfarande skulle vara svårt att 
finansiera den verksamhet som bedrivs av gemensamma utredningsgrupper, eller nyare 
politikområden som katastrofbistånd och krishant ering, där flexibilitet är  en väsentlig faktor. 
Den yttre dimensionen av politikområdet inrike s frågor skulle inte tas om hand, med de 
konsekvenser som beskrivs ovan. 
Alternativ A.2 – Genomsni ttlig fördelning 2007–2013: Standarderna för beviljande av asyl 
skulle förbättras och medlemsstaterna skul le kunna hantera komplexa och fluktuerande 
migrationsströmmar och oproportionerligt stora belastningar på asylsy stemen. Stödet vore 
dock inte tillräckligt för att skapa ett EU-öve rgripande vidarebosättn ingssystem eller att 
uppmuntra medlemsstaterna att delta i överföringen inom EU  av personer som beviljats 
internationellt skydd. Konsekvenserna fö r integreringen av lagligen bosatta 
tredjelandsmedborgare förväntas vara i st ort sett desamma som i alternativ A.1.  Minskat EU-
stöd för återsändande av irreguljära migranter le der sannolikt till att färr e återsänds och fler 
stannar kvar i EU. Medlemsstaterna kan samarb eta bilateralt med länder som har liknande 
problem eller direkt med tredjeländer fö r att i viss mån kunna påverka framtida 
migrantströmmar. Detta kan leda till att migrantströmmarna dirigeras om till andra 
medlemsstater och medför större  invandring där. Situationen fö r irreguljära invandrare, som 
ofta arbetar i den svarta ekono min, väntas bli värre. Om förval tningen av de yttre gränserna 
får mindre finansiering måste man gå från övergripande kapacitetsuppbyggnad till projektspecifika insatser, som t.ex. att genomföra Eurosur och/ eller utveckla nya it-system. 
Detta skulle göra det möjligt att upprätthålla nuvar ande nivå på gränssäkerheten men vore inte 
tillräckligt för att upprätthålla föreställningen av gränskontrolle n som en ”allmännyttig tjänst”. 
Genom ökat ekonomiskt stöd för a tt stärka det praktiska samarbetet mellan brottsbekämpande 
myndigheter skulle medlemsstaterna på ett e ffektivare sätt kunna bekämpa allvarlig och 
organiserad brottslighet i alla dess former. De n yttre dimensionen av politikområdet inrikes 
frågor skulle i det stora hela lämnas utan åtgärd. EU skulle därf ör inte kunna öka sitt 
inflytande i tredjeländer för att förmå dem att samarbeta med EU i frågor som är av vikt för 
EU och medlemsstaterna men som kanske inte är prioriterade frågor för tredjeländerna själva 
(återtagande, kampen mot irreguljär migration, stärkt  gränsförvaltning etc.). 
Alternativ A.3 – Omfördelning med den yttre dimensionen som en beståndsdel: 
Standarderna för beviljande av asyl skulle förbättras och EU och medlemsstaterna skulle 
kunna hantera komplexa och fluktuerande migra tionsströmmar, hantera ett oproportionerligt 
hårt tryck på de nationella asylsystemen, in rätta ett EU-program fö r vidarebosättning och 
erbjuda ytterligare finansiella incitament för överföring inom EU av personer som beviljats 
internationellt skydd. Re gionala skyddsprogram s kulle lätta bördan för dessa länder och skapa 
en rättvis fördelning mellan EU och medlemsst aterna när det gäller att finna hållbara 
lösningar inom det internationella systemet för flyktingskydd. Övergången till stöd för mer 
målinriktade strategier som syftar till att främja  integrering av tredjelandsmedborgare på lokal 
nivå, och som genomförs främst  av lokala eller regionala myndigheter och icke-statliga 
aktörer, väntas ha en välgörande inverkan  på den sociala sammanhållningen och EU:s 
ekonomi i allmänhet och tredjelandsmedborgares sysselsättningsmöjligheter i synnerhet.  Mer 
stöd till partnerskap för rörlighet, i kom bination med ökat samarbete mellan EU och 
 
SV 9   SV internationella organisationer, s kulle bidra till att maximera de  operativa synergierna och leda 
till större effektivitet. Omfokus eringen av insatserna för åter vändande på stöd för frivilligt 
återvändande, återintegrering och förbättring av medlemsstaternas kapacitet att hålla kvar 
flyktingar kommer att avsevärt förbättra kva liteten på medlemsstaternas handläggning av 
ärenden, göra det möjligt för dem att erbjud a medel för att tillhandahålla ett meningsfullt 
incitament för repatriering för alla pot entiella återvändande och säkerställa full 
överensstämmelse med den dubbla principen om företräde för frivilligt återvändande enligt 
EU:s normer och en human och värdig behandling av alla potentiella återvändande.  Stöd för 
att genomföra återtagandeavtal skulle väsentligt  bidra till kampen mot irreguljär migration. 
Den kumulativa effekten av EU:s vidarebos ättningsprogram, regionala skyddsprogram, 
partnerskap för rörlighet och återtaga ndeavtal skulle kunna minska behovet av 
nödfinansiering vid ett plöts ligt migrationstryck, behovet av internationellt skydd i 
ursprungsländerna och i medlemsstaterna, föreko msten av otillåten inresa i EU och behovet 
att finansiera insatser för åter sändande. Detta alternativ väntas  ha samma konsekvenser för de 
yttre gränserna som alternativ 1, men tack vare  den del som avser den yttre dimensionen är 
det troligt att ett effektivare gränsförvaltn ingssamarbete mellan Frontex och tredjeländer 
kommer att öka antalet ertappade irreguljära migranter eller hindra dem från att resa in i EU. 
De viktigaste prioriteringarna på området inre säkerhet skulle  uppnås, vilket skulle öka EU:s 
säkerhet på lång sikt. Stöd för den yttre dimens ionen av politiken på området inre säkerhet 
skulle öka förståelsen av de sä kerhetshot som har si tt ursprung i tredjeländer. I kombination 
med samarbete med dessa länder inom andra om råden, t.ex. migrations förvaltning, skulle 
detta göra åtgärder för att förhindra och upptäcka potentiella hot från terrorism och 
organiserad brottslighet mer effektiva. 
Fråga B – Delad förvaltning 
Alternativ B.1 – Ingen åtgärd: Upprätthållandet av en årli g programplanering inom en 
flerårig ram skulle göra det möjligt att välja och genomföra åtgärder som är mer i linje med EU:s framväxande prioriteringar. Även om en minskning av antalet årliga program med 
omkring 50 % till ca 392 är en förbättring, skul le systemet förbli komplicerat, tidsödande och 
svårhanterligt med en tung administrativ arbets börda. Förfarandet för at t avsluta ett program 
skulle också vara oförenligt med det förfarande som föreskrivs i den reviderade versionen av 
budgetförordningen.  
Alternativ B.2 – Flerårig programplanering: Med totalt ca 56 fleråriga program att förvalta 
skulle den administrativa arbetsbördan fö r både kommissionen och medlemsstaterna 
reduceras avsevärt. Programplan eringen skulle anpassas till andra instrument för delad 
förvaltning, vilket skulle göra den tydligare och mer konsekvent för alla berörda parter. Trots 
att fleråriga program erbjuder ökad flexibilitet är de ändå inte de mest ändamålsenliga instrumenten för att hantera de särdrag som är utmärkande för området inrikes frågor. 
Alternativ B.3 – Fleråriga pr ogram med politisk dialog: Med totalt ca 56 fleråriga 
program att förvalta skulle den administra tiva arbetsbördan för både kommissionen och 
medlemsstaterna reduceras avsevärt. En politisk dialog på hög nivå skulle resultera i en mer 
resultatstyrd strategi. Tack  vare kombinationen av före nkling och resu ltatinriktad 
programplanering är den en stor förbättring jämfört med nuläget. 
Fråga C – Centraliserad förvaltn ing (direkt och indirekt) 
Alternativ C.1 – Ingen åtgärd: Betydande belopp skulle satsas inom ramen för centraliserad 
förvaltning, särskilt på området inre säkerhet. Utan ansträngningar för att förenkla reglerna 
 
SV 10   SV och effektivisera förfarandena kommer den ad ministrativa arbetsbördan att öka både för 
kommissionen och de slutliga stödmottagarna, vilk et förväntas leda till en ökad risk för fel. 
Alternativ C.2 – Endast upphandling: Inga resurser skulle behövas för att hantera 
genomförandet av bidrag. Det kommer dock inte att vara möjligt att stödja politiskt orienterade, innovativa åtgärder, att främja gr änsöverskridande samarbete eller att stödja och 
stärka det civila samhället. Det inte skulle ske någon förbättring av EU:s förmåga att reagera 
snabbt och effektivt i krissituationer. 
Alternativ C.3 – Förbättrad och di versifierad central förvaltning: Bidrag som genomförs 
mer effektivt och ändamålsenligt av de bäst lämpade aktörerna på området blir ett stöd för politiskt motiverade åtgärder. Även om det in ledningsvis kan leda till en måttlig ökning av 
den administrativa arbetsbördan kommer det på lång  sikt att förbättra re lationerna med viktiga 
aktörer och minska arbetsbelastningen tota lt sett. Om antalet öppna ansökningsomgångar 
begränsas kommer det också att minska den administrativa arbetsbördan. En delegering av 
vissa uppgifter till byråer för inrikes frågor, även i tredjeländer, förväntas ge större 
synergieffekter och konsekvens. 
Fråga D – Mekanism för nödsituationer 
Alternativ D.1 – Ingen åtgärd: EU skulle inte kunna reagera snabbt och effektivt på 
asylrelaterade kriser eller reagera på andra migrations- eller säkerhetsrelaterade kriser. 
Alternativ D.2 – Förbättrad mekanism oc h utvidgning till andra migrations- och 
säkerhetsrelaterade kriser: EU skulle kunna reagera snabbt och effektivt på 
migrationskriser (utom asylrelaterade kriser) och säkerhetskriser. In satserna skulle bli 
effektivare eftersom det skulle vara möjligt att välja de partner som är bäst lämpade för genomförandet av nödfinansiering, att frigöra nödfinansiering snabbare och att förlänga 
nödåtgärdernas varaktighet för att mer fulls tändigt tillgodose de fortlöpande behov som 
uppstår i samband med krisinsatser. 
Alternativ D.3 – Förbättrad mekanism utvidgad till andr a migrationsrelaterade kriser 
och införlivande av säkerhetsaspek ten enligt EU:s solidaritetsfond: Konsekvenserna 
skulle bli desamma som i alternativ D.2. Det är inte troligt att införlivandet av 
säkerhetsrelaterade kriser i tillämpningsområ det för EU:s solidaritetsfond leder till någon 
avsevärd lättnad i den administ rativ arbetsbördan och kan le da till att målet för EU:s 
solidaritetsfond förloras ur sikte, vilket knappast kommer att välkomnas i rådet.  
7. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
7.1. Jämförande analys av alternativen 
Fråga A – Finansieringsprioriteringar 
Alternativ A.1 och A.2 omfatta r inte någon särskild fina nsieringsdel för den yttre 
dimensionen av politiken på området inrikes fr ågor. Även om ytterligare finansiering därför 
finns tillgänglig för de ”inre” aspekterna av denna politik är det inte säkert att denna finansiering används där den ha r störst effekt. Införlivandet av en tämligen omfattande del 
som avser den yttre dimensionen i båda fonderna i enlighet med alternativ A.3 skulle däremot 
ha en betydande förebyggande effekt på all politik på området inrikes frågor och kan därför minska behovet av finansiering för de inre aspekterna av denna politik totalt sett. 
 
SV 11   SV Kommissionen kommer också att sä kerställa ett bättre  skydd av EU:s intressen utanför EU, 
särskilt genom stöd till åtgärder som inleds i EU  och fortsätter i tred jeländer. Detta gör det 
möjligt för EU att inte bara hantera följderna av migrationsströmmar och organiserad brottslighet och terrorism utan också att vi dta förebyggande åtgärder i tredjeländer. De 
positiva effekterna av sådana åtgärder kan bl.a . vara en minskning av antalet personer som 
behöver asyl eller andra former av internatione llt skydd och av antalet irreguljära migranter 
som passerar EU:s yttre gränser och en minskni ng av den gränsöverskridande brottsligheten 
(t.ex. i form av människohandel samt narkotik a- och vapenhandel). Ett ökat samarbete med 
tredjeländer skulle ocks å möjliggöra en bättre hantering av den lagliga 
invandringen/arbetskrafts invandringen och därmed effektivare råda bot på arbetskraftsbristen 
i EU. 
Fråga B – Delad förvaltning 
Alternativ B.1 (ingen åtgärd) skulle inverka mycket nega tivt på den administrativa 
arbetsbördan och skulle inte tillmötesgå medl emsstaternas krav på förenkling. Övergången till 
flerårig programplanering enligt alternativ B. 2 vore en väsentlig förbättring jämfört med 
nuläget, eftersom det skulle minska antale t program som kommissionen och medlemsstaterna 
har att förvalta. En anpassning till andra EU-instrument med de lad förvaltning skulle också 
öka klarheten och sammanhanget för alla berörda pa rter. Trots att alternat iv B.2 skulle erbjuda 
ökad flexibilitet skulle det inte tillgodose de t fortlöpande behovet av att snabbt kunna vidta 
åtgärder i medlemsstater och tredjeländer under de  växlande förhållanden som är så typiska 
för området inrikes frågor. Den politiska dialog som föreslås i alternat iv B.3 skulle tillgodose 
detta behov och möjliggöra en mer resultatorienter ad delad förvaltning. Efter de första två 
åren då gamla och nya instrument överlappar varandra väntas det också leda till ett mer 
flexibelt tillvägagångssätt när det gäller pr ogramplanering och en avsevärt minskad 
arbetsbörda för alla berörda parter. 
Fråga C – Centraliserad förvaltn ing (direkt och indirekt) 
Av de tre alternativ som beaktas i samband me d genomförandet av centraliserad förvaltning är 
alternativ C.1 (ingen åtgärd) minst attraktivt efte rsom det erbjuder föga e ller inga utsikter till 
förenkling eller minskning av den administra tiva arbetsbördan. I detta  avseende skulle 
alternativ C.2 (endast offentlig upphandling) in nebära en avsevärd förbättring även om det 
skulle göra det helt omöjligt att främja policyinriktade åtgä rder, stimulera transnationellt 
samarbete och stödja det civila samhället genom bidrag. Med hjälp av ramavtal för 
partnerskap, bidragsavtal, indirekt fö rvaltning och begränsad användning av öppna 
ansökningsomgångar som genomförs av de bäst lä mpade aktörerna skulle alternativ C.3 leda 
till en mer välriktad, diversifierad och mindre resursintensiv centraliserad förvaltning. 
Fråga D – Mekanism för nödsituationer 
Alternativ D.1 (ingen åtgärd) tillgodoser helt klart inte EU :s behov av att kunna reagera 
snabbare och effektivare på kriser på migr ationens och säkerhetens område. Även om 
alternativ D.3 är en förbättring jämfört med a lternativ D.1 eftersom de t innebär ett snabbare 
frisläppande av medel som omfattas av centraliser ad förvaltning på migrationsområdet är det 
troligt att en utvidgnin g av tillämpningsområdet för EU:s solidaritetsfond till kriser på 
säkerhetsområdet kommer att möta motstånd från  medlemsstaterna på grund av risken för att 
syftet med instrumentet delvis skulle förloras ur sikte. Alternativ D.2 skulle också utgöra en 
klar förbättring jämfört med nuläg et eftersom det skulle möjliggör a ett snabbt frisläppande av 
 
SV 12   SV medel i händelse av migrationsrelaterade nö dsituationer och dessutom skulle omfatta en 
särskild åtgärdsmekanism inom fonden för inre säkerhet.  
7.2. Förespråkat alternativ och organisatoriska aspekter 
Det alternativ som förespråkas är en kombination av alternat iv A.3, B.3, C.3 och D.2. Delad 
förvaltning kommer att vara den viktigaste metoden för att tillhandahålla finansiering på 
området inrikes frågor, även om centraliserad  förvaltning fortfarande kommer att användas 
och förbättras i samband med gränsöverskridan de åtgärder, innovativa projekt, stöd till det 
civila samhället, it-system, studier, evenem ang och åtgärder som har en yttre dimension 
och/eller kräver snabb mobilisering av EU-med el. Byråerna kommer att anförtros särskilda 
operativa uppgifter inom ramen för s itt uppdrag och som komplement till deras 
arbetsprogram. 
Det alternativ som förespråkas kommer att geno mföras i full överensstämmelse med beslutet 
att minska antalet finansiella instrument till två, vilket kommer att göra finansieringen på 
området inrikes frågor synligar e och göra det lättare att fina nsiera åtgärder som nu faller 
mellan olika fonder. Ett annat viktigt inslag i den framtida finansiering sstrukturen på detta 
område är skapandet av ett horisontellt inst rument som är gemensamt för bägge fonderna. 
Detta instrument kommer att innehålla alla bestämmelser om programplanering, rapportering, 
ekonomisk förvaltning och kontroll. Detta har tv å tydliga fördelar: Fö r det första undviker 
man överlappningar och kan minska antalet (i öv rigt identiska och parallella) bestämmelser i 
de två fonderna avsevärt och för det andra uppnår man förenkling och konsekvens, eftersom 
samma regler kommer att gälla för alla stöd mottagare oavsett vilk et instrument deras 
finansiering kommer från. Däri genom blir det lättare för stöd mottagarna att förstå fonderna 
och få tillgång till dem. 
8. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Bägge fonderna ska bli föremål för en halvtidsöv ersyn och en efterhandsutvärdering. För att 
garantera största möjliga flexibilitet komme r tidpunkten för halvtidsöversynen inte att 
fastställas i förväg. För att övervaka utvecklingen och mäta resultaten och effekterna av EU:s 
utgifter inom området inrikes frågor kommer en uppsättning indikatore r kommer att tas fram 
för att följa upp finansieringen av inrikes fråg or med avseende på indata, utdata och, om 
möjligt, resultat.