Resultattavla för statligt stöd - Uppdatering hösten 2002 - Specialutgåva om kandidatländerna

(framlagt av kommissionen)

Innehållsförteckning

Sammanfattning

Inledning

Del ett: Utvidgningsprocessen

1.1 Inledning

1.2 Utvidgningsprocessens konkurrensdimension

1.2.1 Strategin inför anslutningen - Europaavtalen

1.2.2 Anslutningsförhandlingarna

1.2.3 Krav för att förhandlingarna om konkurrenskapitlet skall kunna avslutas

1.2.4 Resultatet av bedömningen

1.2.5 Efter anslutningen

Del två: Jämförelse mellan kandidatländerna i fråga om statligt stöd

2.1 Begreppsmässiga påpekanden

2.2 Översikt

2.3 Stödets fördelning per sektor

2.4 Stöd till tillverkningssektorn

2.5 Branschövergripande och branschspecifika mål

2.6 Statligt stöd till regional utveckling och sammanhållning

2.7 Instrument för statligt stöd inom tillverkningssektorn

Del tre: Beskrivning av ländernas situation i fråga om statligt stöd

Bulgarien

Cypern

Tjeckien

Estland

Ungern

Litauen

Lettland

Polen

Rumänien

Slovenien

Slovakien

Metodanmärkningar

Tabeller

Tabell 1: Översiktstabell - Statligt stöd i EU och i kandidatländerna 13

Tabell 2: Stödets fördelning per sektor, 2000 14

Tabell 3: Statligt stöd till tillverkningssektorn, 2000 15

Tabell 4: Statligt stöd till övergripande mål, 2000 16

Tabell 5: Statligt stöd till tillverkningssektorn efter typ av stödinstrument, 2000 17

SAMMANFATTNING

Tio kandidatländer ansluter sig till EU 2004

I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Bryssel i oktober 2002 bekräftas Europeiska unionens beslutsamhet att slutföra anslutningsförhandlingarna med tio kandidatländer på Europeiska rådets möte i Köpenhamn den 12-13 december 2002 och underteckna anslutningsfördraget i Aten i april 2003. I det strategidokument och den rapport [1] som nyligen lades fram redogör kommissionen för de enskilda kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning.

[1] "Towards the Enlarged Union", KOM(2002) 700 slutlig, 9.10.2002.

EU:s konkurrenspolitik, där kontrollen av statligt stöd ingår, är en viktig del av utvidgningsprocessen

Innan de kan bli medlemmar måste kandidatländerna visa att de har en fungerande marknadsekonomi och att de har förmåga att klara av konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen. Vid bedömningen av om kandidatländerna kan efterleva regelverket på konkurrensområdet och stå emot det konkurrenstryck på den inre marknaden som fullständig tillämpning av detta regelverk ger upphov till, har kommissionen undersökt om företagen i kandidatländerna är vana att verka under sådana förhållanden som råder i gemenskapen. När det gäller statligt stöd mer specifikt har alla tolv kandidatländer på senare år inrättat myndigheter för övervakning av statligt stöd. Dessa myndigheter har granskat beviljade statliga medel för att avgöra om de är statligt stöd enligt definitionen i artikel 87 i fördraget och om de är förenliga med den gemensamma marknaden. Om statliga stödåtgärder bedöms vara oförenliga med gemenskapens regelverk är kandidatländerna skyldiga att antingen avskaffa åtgärderna eller avveckla dem stegvis.

Det statliga stödet i kandidatländerna uppgick till ca 5 miljarder euro 2000

År 2000 beviljade de tolv kandidatländerna statligt stöd [2] till ett värde av uppskattningsvis 4,8 miljarder euro. Detta kan jämföras med de 70 miljarder euro som beviljades i EU:s femton medlemsstater. I absoluta tal beviljade Polen (1,87 miljarder euro), Ungern, Tjeckien och Rumänien mest stöd. Tillsammans stod de för mer än 85 % av det stöd som delades ut i kandidatländerna.

[2] Totalt stöd exklusive jordbruket och fiskerinäringen.

Jämfört med EU-genomsnittet beviljade kandidatländerna mer stöd uttryckt i procent av BNP men mindre per capita

Kandidatländerna beviljade statligt stöd motsvarande i genomsnitt 1,3 % av BNP, jämfört med EU-genomsnittet på 0,8 %. Detta genomsnitt döljer dock stora skillnader mellan länderna, där siffran varierar från 0,5 % eller mindre i Estland och Slovakien till 1,7 % i Ungern och 1,9 % i Rumänien.

Om stödet uttrycks per capita blir bilden emellertid en annan. Även om köpkraftsstandard (KKS) används - varvid hänsyn tas till skillnader i ländernas prisnivåer - lade kandidatländerna ut mindre pengar på statligt stöd än EU:s medlemsstater under 2000: 105 KKS per person i kandidatländerna, jämfört med EU-genomsnittet på 185 KKS per person. Dessutom blir den inbördes rangordningen mellan kandidatländerna en annan: Rumänien, exempelvis, med den högsta stödnivån uttryckt i procent av BNP, kommer på sjätte plats om stödet uttrycks per capita (KKS).

Stödets fördelning per sektor varierar stort mellan kandidatländerna

År 2000 gick uppskattningsvis 46 % av det statliga stödet i kandidatländerna till tillverkningssektorn, jämfört med EU-genomsnittet på 35 %. Av det sammanlagda stödet gick 22 % till transportsektorn, främst järnvägsnätet, vilket kan jämföras med EU-genomsnittet på 46 %. Kolsektorn fick 12 %, medan omkring 10 % utgjordes av icke sektorsspecifikt sysselsättningsstöd. Resten är delat mellan andra branscher än tillverkningssektorn och tjänster utom transporttjänster. Det råder betydande skillnader mellan kandidatländerna när det gäller vilka sektorer som fick stöd. Andelen stöd till tillverkningssektorn varierade från omkring 10 % eller mindre i Estland och Litauen till över 50 % i Cypern, Ungern, Rumänien och Slovakien. Stödet till transportsektorn uppgick till omkring 10 % av det sammanlagda stödet i Cypern och Polen, medan det utgjorde mer än 80 % i Estland.

Till skillnad från situationen i EU var det flera kandidatländer som beviljade stöd i form av skattebefrielser än i form av bidrag

Sammanlagt i kandidatländerna utgjorde skattebefrielser en större andel av stödet än bidrag: omkring 50 % av det sammanlagda stödet till tillverkningssektorn gavs i form av skattebefrielser, jämfört med ett EU-genomsnitt på 29 %, medan stöd i form av bidrag utgjorde 25 % av det sammanlagda stödet, att jämföras med EU-genomsnittet på 62 %.

INLEDNING

Europeiska rådet beslutade vid sitt möte i Köpenhamn i juni 1993 att ett land ska kunna ansluta sig till Europeiska unionen så snart det är i stånd att ta på sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap genom att landet uppfyller de ekonomiska och politiska villkoren. För medlemskap krävs en fungerande marknadsekonomi och förmåga att klara av konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen. Eftersom EU:s konkurrenspolitik, där kontroll av statligt stöd ingår, spelar en nyckelroll för en väl fungerande ekonomi, är en effektiv tillämpning och ett effektivt genomförande av denna politik av avgörande betydelse för utvidgningsprocessen.

Genom anslutningsförhandlingarna, som inleddes 1998, avgörs villkoren för varje kandidatlands anslutning till Europeiska unionen. Unionen förhandlar för närvarande med tolv kandidatländer. Förhandlingarna om konkurrenspolitiken har gått framåt avsevärt när det gäller tillnärmning av lagstiftning och inrättande av en konkurrensordning i alla kandidatländer. I oktober 2002 hade förhandlingarna om konkurrenskapitlet preliminärt avslutats med åtta länder.

Anslutningsförhandlingarna har klart bidragit till att skapa mer öppenhet på statsstödsområdet i kandidatländerna. De senaste åren har alla tolv länderna inrättat övervakningsmyndigheter för statligt stöd. Dessa myndigheter har granskat tilldelningen av statliga medel, för att avgöra om de utgör statligt stöd enligt artikel 87 i fördraget och om de är förenliga med den gemensamma marknaden. Om en åtgärd bedöms som oförenlig med gemenskapens regelverk måste kandidatländerna antingen upphäva eller stegvis avskaffa den.

Denna uppdatering av resultattavlan för statligt stöd utgör ett första försök att redogöra för situationen i fråga om statligt stöd i de tolv kandidatländerna under år 2000. Den bygger på material varje kandidatland lämnade i början av 2002 i samband med en genomgång och datainsamling, samt på de årliga rapporter om statligt stöd som kandidatländerna lagt fram i enlighet med den informationsskyldighet som fastställs i Europaavtalen.

Ett stort arbete har lagts ner på att möjliggöra jämförelser mellan kandidat ländernas uppgifter, men försiktighet bör ändå tillämpas av flera skäl. Bland annat har kommissionen övervakat situationen i kandidatländerna under en relativt kort tid, språkproblemen gör det svårare att bevaka pressen, och bland medborgarna och företagen är medvetenheten låg om vad kontroll av statligt stöd innebär. Eftersom detta är den första undersökningen i sitt slag är det dessutom oundvikligt att det uppstår vissa svårigheter när det gäller tolkningen av begreppet "stöd" och klassificeringen av stödordningar. Resultatet är att informationen om det statliga stödet i kandidatländerna nog inte är lika fullständig som den är i de nuvarande medlemsstaterna.

Olikheter mellan länderna kan också förklaras med i vilken utsträckning varje kandidatland har anpassat sig till konkurrensordningen genom att anta nationell lagstiftning grundad på gemenskapens regelverk och genom att inrätta övervakningsmyndigheter för statligt stöd som ansvarar för att reglerna efterlevs. Det är också viktigt att ha tiden för denna och andra tendenser i åtanke, särskilt med tanke på att resultattavlan gäller år 2000. Det har exempelvis hänt mycket på statsstödsområdet i kandidatländerna sedan dess. Dessutom fluktuerade nivån på det statliga stödet betydligt vid den här tiden, t.ex. beviljades i ett antal länder mycket större stödbelopp under 1998 och 1999 än 2000, ofta i samband med omstrukturering eller privatisering av statliga företag.

Trots dessa brister ger resultattavlan ändå viktig information om den övergripande nivån på det statliga stödet i kandidatländerna och om de områden som beviljas stöd. Resultattavlan är indelad i tre huvudavdelningar. Den första delen innehåller allmän bakgrundsinformation om utvidgningen och framför allt om förhandlingarna om konkurrenskapitlet. I den andra delen görs ett försök att, med alla nödvändiga förbehåll, jämföra kandidatländerna med varandra och med EU-genomsnittet. Den beskriver övergripande stödnivåer, de sektorer som får stöd och användningen av olika stödinstrument inom tillverkningssektorn. Del tre, slutligen, består av en tvåsidig beskrivning av situationen i fråga om statligt stöd i vart och ett av kandidatländerna.

I framtiden har kommissionen för avsikt att samarbeta nära med kandidatländerna med målet att öka medvetenheten om behovet av kontroll av statligt stöd och för att förbättra uppgifternas kvalitet och jämförbarhet. Härigenom kommer kandidatländerna att helt och hållet integreras i framtida uppdateringar av resultattavlan.

Kandidatländerna behövde inte rapportera utgifter för stöd till jordbruket och fiskeri näringen, som omfattas av andra kapitel i Europaavtalen.

DEL ETT: UTVIDGNINGSPROCESSEN

1.1 Inledning

För närvarande pågår anslutningsförhandlingar mellan Europeiska unionen och tolv kandidatländer. Efter Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997 inleddes anslutningsförhandlingar med Cypern, Estland, Polen, Slovenien, Tjeckien och Ungern. Efter Europeiska rådets möte i Helsingfors i december 1999 inleddes anslutnings förhandlingar även med Bulgarien, Lettland, Litauen, Malta, Rumänien och Slovakien. Vid mötet i Helsingfors erkändes Turkiet som ett kandidatland, men villkoren för att anslutningsförhandlingar skall kunna inledas har ännu inte uppfyllts.

Vid Europeiska rådets möte i Laeken 2001 bekräftade Europeiska unionen återigen sin beslutsamhet att före utgången av 2002 framgångsrikt avsluta anslutningsförhandlingarna med de kandidatländer som är redo, så att dessa länder kan delta i valen till Europa parlamentet 2004 som medlemmar. I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Bryssel den 24-25 oktober 2002 bekräftas Europeiska unionens beslutsamhet att slutföra anslutnings förhandlingarna på Europeiska rådets möte i Köpenhamn den 12-13 december 2002 och underteckna anslutningsfördraget i Aten i april 2003. I kommissionens framstegsrapport1, som offentliggjordes den 9 oktober 2002, rekommenderas att förhandlingarna avslutas med tio länder: Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern.

1.2 Utvidgningsprocessens konkurrensdimension

1.2.1 Strategin inför anslutningen - Europaavtalen

Införandet av marknadsekonomi i Central- och Östeuropa föranledde Europeiska unionen att under 90-talet se över sina handelsförbindelser med de central- och östeuropeiska länderna, och att sluta frihandelsavtal med dem. Det viktigaste verktyget var Europaavtalen, som gav nya ramar för handel och handelsrelaterade frågor mellan unionen och vart och ett av de central- och östeuropeiska länderna. Dessutom finns associeringsavtal med de två andra kandidatländerna, Cypern och Malta. Enligt avtalen åtar sig partnerländerna att anpassa sin lagstiftning till Europeiska unionens, särskilt på de områden som är av betydelse för den inre marknaden. Avtalen [3] innefattar därför de viktigaste konkurrensregler som gäller på områden som påverkas av handeln mellan EU och ett central- eller östeuropeiskt land. Enligt avtalen skall allt offentligt stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att vissa företag eller viss tillverkning gynnas bedömas som oförenligt med avtalet, i den mån som det skulle kunna påverka handeln mellan EU och ett central- eller östeuropeiskt land. I Europaavtalen föreskrivs att dessa bestämmelser skall tolkas i enlighet med de kriterier som blir resultatet av tillämpning av artikel 87 i fördraget.

[3] Avtalet med Malta innehåller inga konkurrensbestämmelser liknande dem som finns i de andra avtalen.

1.2.2 Anslutningsförhandlingarna

Anslutningsförhandlingarna, som inleddes 1998, avgör villkoren för varje kandidatlands anslutning till Europeiska unionen. Efter anslutningen förväntas kandidatländerna respektera regelverket, dvs. de detaljerade lagar och regler som antagits med EU-fördraget som grund. Vid förhandlingarna behandlas de villkor på vilka kandidatländerna skall anta, genomföra och övervaka efterlevnaden av regelverket, samt, såsom kan bli fallet, beviljandet av eventuella övergångsbestämmelser, som måste ha begränsad omfattning och varaktighet. I praktiken har förhandlingarna delats in i 31 kapitel. Kapitel 6 gäller konkurrenspolitiken. Förhandlingarna om konkurrenskapitlet inleddes 1998 med Cypern, Estland, Polen, Slovenien, Tjeckien och Ungern, och 2000 med Lettland, Litauen, Malta, Rumänien och Slovakien. Konkurrensförhandlingarna med Bulgarien inleddes i mars 2001.

1.2.3 Krav för att förhandlingarna om konkurrenskapitlet skall kunna avslutas

Kraven för att förhandlingarna om konkurrenskapitlet preliminärt skall kunna avslutas har härletts ur slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993. I Köpenhamn fastställde Europeiska rådet vilka kriterier kandidatländerna måste uppfylla innan de kan ansluta sig till EU. På det ekonomiska området krävs enligt dessa kriterier en fungerande marknadsekonomi och förmåga att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna i Europeiska unionen. Konkurrensförhandlingarna har drivits med utgångspunkt i detta "ekonomiska kriterium". I detta sammanhang har EU konsekvent vidhållit att kandidat länderna kan anses vara redo för anslutning endast om deras företag och offentliga myndigheter har vant sig vid en konkurrensordning liknande gemenskapens i god tid före anslutningstillfället. Detta är nödvändigt för att man skall vara förvissad om att de ekonomiska aktörerna i kandidat länderna kan stå emot konkurrenstrycket på den inre marknaden.

Kravet på anpassning till en konkurrensordning i god tid före anslutningen härrör följaktligen ur såväl behovet av att bibehålla inremarknadsordningen efter utvidgningen som de svårigheter som skulle uppstå i kandidatländerna om de skulle behöva börja tillämpa regelverket från en dag till nästa. För att undvika sådana svårigheter är grundliga förberedelser inför anslutningen av yttersta vikt. Företag (även statliga företag) måste anpassa sig så att de kan bedriva sin verksamhet i enlighet med konkurrensreglerna och utan snedvridande former av statligt stöd, myndigheterna och rättsväsendet måste vänja sig vid att tillämpa dessa regler, och de offentliga organ som beviljar stöd måste vänja sig vid reglerna om statligt stöd, inklusive förfarandena för förhandsanmälan. I detta avseende är Lissabon-strategins motto "lägre och mer ändamålsenligt stöd" [4] i syfte att stärka konkurrenskraften ett viktigt hjälpmedel för kandidatländerna.

[4] I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 uppmanades medlemsstaterna att "minska den allmänna nivån på det statliga stödet, genom att flytta över inriktningen från att stödja enskilda företag eller sektorer till att ta itu med övergripande mål av gemenskapsintresse, t.ex. sysselsättning, regional utveckling, miljö och utbildning eller forskning".

För att omsätta dessa principer i konkreta krav har EU slagit fast tre förutsättningar som måste vara uppfyllda i ett kandidatland innan konkurrensförhandlingarna preliminärt kan avslutas:

1) De nödvändiga rättsliga ramarna i fråga om konkurrens och statligt stöd.

2) En god administrativ förmåga (framför allt en välfungerande konkurrensmyndighet).

3) Trovärdigt resultat av tillämpningen av regelverket på alla konkurrenspolitiska områden.

För att kunna bedöma om dessa krav är uppfyllda har kommissionen gjort en grundlig undersökning, inklusive en granskning av ärenden som kandidatländernas konkurrens myndigheter har handlagt, gällande både statligt stöd och konkurrensbegränsningar. Kommissionen och rådet har härigenom kunnat göra en bedömning av i vilken utsträckning konkurrensordningen redan tillämpas i kandidatländerna.

1.2.4 Resultatet av bedömningen

Framstegen på statsstödsområdet har varit mycket långsammare än framstegen på konkurrensområdet, och det är först nyligen som en verklig ordning för statligt stöd har börjat framträda. Samtliga kandidatländer har nu antagit nationell lagstiftning om statligt stöd grundad på gemenskapens regelverk och har även inrättat övervaknings myndigheter för statligt stöd som ansvarar för att reglerna tillämpas och efterlevs. Fortfarande förekommer dock en del variationer mellan länderna när det gäller i vilken utsträckning en fullständig och godtagbar ordning för statligt stöd tillämpas.

Beslutet att preliminärt avsluta konkurrensförhandlingarna med Estland, Lettland, Litauen och Slovenien i december 2001, med Cypern i juni 2002 och med Malta, Slovakien och Tjeckien i oktober 2002, är ett resultat av de stora framsteg som gjorts i dessa åtta kandidatländer. Reglerna om statligt stöd tillämpas, och oförenliga stödåtgärder har ändrats på det sätt som krävs. Framsteg har gjorts även i övriga länder, och kommissionen har mot denna bakgrund kunnat lägga fram förslag till rådet som skulle kunna göra det möjligt att avsluta konkurrensförhandlingarna med Polen och Ungern före utgången av 2002. Framsteg har gjorts i Bulgarien och Rumänien. Lagstiftningen om statligt stöd infördes emellertid bara för en kort tid sedan i de två länderna, och det kommer att ta tid innan det finns tillräckligt pålitliga resultat om tillämpningen.

1.2.5 Efter anslutningen

Efter anslutningen kommer kandidatländerna att vara skyldiga att anmäla nya stödåtgärder till kommissionen. Kommissionen kommer, på samma sätt som för de nuvarande medlemsstaterna, att kontrollera beviljandet av stöd med hjälp av ett formellt och öppet förfarande. [5]

[5] Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999.

En specifik strategi har utarbetats för stödåtgärder som redan trätt i kraft före anslutningsdatumet och som kandidatländerna vill behålla efter det datumet. Strategin aviserades redan i de gemensamma ståndpunkter om konkurrenskapitlet som antogs av EU i november 2001 och har vidareutvecklats därefter. Enligt planen skall följande åtgärder anses vara befintligt stöd i de nya medlemsstaterna från anslutningstillfället:

- Stödåtgärder som trädde i kraft för den 10 december 1994.

- Stödåtgärder som ingår i den förteckning som fogas till anslutningsfördraget.

- Stödåtgärder som godkänts av kandidatlandets övervakningsmyndighet för statligt stöd och som vidarebefordrats till kommissionen mellan den 1 november 2002 och anslutningstillfället och som kommissionen inte motsätter sig.

När det gäller transportsektorn kommer stöd till transportföretag att på vissa villkor även fortsättningsvis betraktas som befintligt stöd i högst tre år efter anslutningen, enligt utkastet till anslutningsfördraget.

DEL TVÅ: JÄMFÖRELSE MELLAN KANDIDATLÄNDERNA I FRÅGA OM STATLIGT STÖD

2.1 Begreppsmässiga påpekanden

Denna resultattavla bygger på uppgifter som lämnades av kandidatländerna i början av 2002 efter en genomgång och datainsamling, samt på uppgifter i de årliga rapporter om statligt stöd som kandidatländerna lagt fram i enlighet med den informationsskyldighet som fastställs i Europaavtalen. Det finns inga uppgifter för Malta för 2000 [6].

[6] Avtalet med Malta innehåller inga särskilda krav på rapportering av statligt stöd.

Uppgifterna har så långt möjligt harmoniserats genom tillämpning av samma metod som användes för EU:s medlemsländer i uppdateringen av resultattavlan för statligt stöd för våren 2002 [7]. I princip bör uppgifterna i resultattavlan avse åtgärder som de nationella övervakningsmyndigheterna för statligt stöd har granskat för att avgöra om de utgör statligt stöd enligt artikel 87 i fördraget. För vissa länder finns uppgifter om oförenliga åtgärder, medan man i andra länder ännu inte hade bedömt vissa befintliga åtgärder vid tiden för datainsamlingen. Dessutom är det möjligt att vissa stödkategorier inte rapporterats i samma utsträckning av alla kandidatländer. Det är exempelvis särskilt svårt att uppskatta vissa typer av undsättningsstöd som går ut på att skjuta upp eller i vissa fall efterskänka skulder såsom kvarskatt. Det är också värt att lägga märke till att vissa länder även inkluderar statligt stöd som beviljas av lokala myndigheter, medan andra enbart tar med statligt stöd som beviljats av centrala myndigheter. Detta får till följd att omfattningen och kvaliteten på uppgifterna i resultattavlan kan variera från ett land till ett annat.

[7] KOM(2002) 242 slutlig, 22.5.2002.

Uppgifter om statligt stöd som samlats in för resultattavlan grupperas enligt huvudsyfte. Det bör noteras att huvudsyftena inte alltid ger en helt rättvisande bild av vilka de slutliga stödmottagarna är. En del av ett regionalstöd kan till exempel betalas till små och medelstora företag, stöd till forskning och utveckling går till särskilda sektorer osv. På samma sätt utgör stöd som klassificeras under "undsättning och omstrukturering" i de allra flesta fall stöd för särskilda ändamål till ett företag i en särskild sektor.

Kandidatländerna behövde inte rapportera utgifter för stöd till jordbruket och fiskeri näringen, som omfattas av andra kapitel i Europaavtalen. Dessa sektorer tas därför inte upp i resultattavlan. Gemenskapsfinansiering till kandidatländerna har inte heller tagits med. I EU:s budgetplan för 2000-2006, som Europeiska rådet antog vid sitt möte i Berlin i mars 1999, ingår "stöd inför anslutningen" på 22 miljarder euro för infrastruktur och institutionell uppbyggnad (Phare), infrastruktur på miljö- och transportområdena (ISPA) och landsbygdsutveckling (Sapard) i kandidatländerna.

Generellt sett har stöd av mindre betydelse dragits ifrån de sammanlagda beloppen för varje land, även om situationen kan variera mellan länderna. Om uppgifter om stöd av mindre betydelse finns, tas de upp separat. Enligt reglerna om stöd av mindre betydelse skall, när det gäller EU:s medlemsstater, stöd till ett företag som inte överstiger 100 000 euro under en given treårsperiod inte betraktas som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget och därför inte omfattas av anmälningsskyldigheten.

Se även metodanmärkningarna.

2.2 Översikt

Folkmängden i de tolv kandidatländerna uppgick till 106 miljoner för 2000 jämfört med totalsiffran för EU på 376 miljoner. De största länderna var Polen (39 miljoner) och Rumänien (22 miljoner) och de minsta Malta (0,4 miljoner) och Cypern (0,8 miljoner).

Det statliga stöd [8] som de tolv kandidatländerna [9] beviljade uppskattas till 4,8 miljarder euro. Samma siffra för EU var 70 miljarder euro. I absoluta tal beviljade Polen (1,869 miljarder euro), Ungern (840 miljoner euro), Tjeckien (770 miljoner euro) och Rumänien (650 miljoner euro) mest stöd. Tillsammans stod de för mer än 85 % av det totala stödet i de tolv kandidatländerna.

[8] Totalt stöd exklusive jordbruket och fiskerinäringen.

[9] Inga uppgifter finns för Malta. För Cyperns del ingår inte heller det stöd som beviljas genom International Business Enterprises, eftersom denna åtgärd kommer att avskaffas från och med den 1 januari 2003 därför att den inte är förenlig med fördraget (jämför landsbeskrivningen för Cypern).

I relativa tal kan statligt stöd uttryckas som en andel av bruttonationalprodukten (BNP) eller som ett per capita-mått. För kandidatländerna i sin helhet (CC-12) utgjorde det statliga stödet 1,3 % av BNP [10], vilket är betydligt högre än EU-genomsnittet på 0,8 %. Detta genomsnitt döljer dock det faktum att det råder stora skillnader mellan länderna: Rumänien (1,9 %), Ungern (1,7 %) och Tjeckien (1,5 %) rapporterade stödnivåer som låg högt över genomsnittet för CC-12. Däremot var BNP-andelen densamma som EU-genomsnittet på 0,8 % eller lägre för de tre baltiska staterna (Estland, Lettland och Litauen) och Slovakien.

[10] BNP minus förädlingsvärdet i jordbruk och fiskerinäringen.

När stödet fördelas på antalet invånare framträder emellertid en annan bild. Även om köpkraftsstandard (KKS) [11] används - varvid man tar hänsyn till skillnaderna i prisnivå i länderna - betalade kandidatländerna under år 2000 ut mindre stöd än EU-länderna: i genomsnitt 105 KKS per person mot ett EU-genomsnitt på 185 KKS per person. Bara Ungern (190 KKS) överskred EU-genomsnittet, även om Tjeckien, Slovenien och Cypern rapporterade stödnivåer som med råge överskred genomsnittet i CC-12. Den inbördes rangordningen mellan kandidatländerna blir också en annan: Rumänien, till exempel, som hade högst stödnivå uttryckt i andel av BNP hamnade på sjätte plats när det gäller stöd per capita (KKS) (tabell 1).

[11] Statligt stöd per capita uttrycks i köpkraftsstandard (KKS) och därmed beaktas skillnaderna i prisnivå mellan olika länder. I allmänhet när KKS används i stället för växelkurser, minskar gapet mellan höginkomst- och låginkomstländer eftersom prisnivån i låginkomstländer tenderar att vara längre jämfört med nivån i rikare länder.

Tabell 1: Översiktstabell - Statligt stöd i EU och i kandidatländerna

>Hänvisning till>

OBS: Totalt statligt stöd exklusive jordbruket och fiskerinäringen. EU-bidrag ingår inte heller. Det finns inga uppgifter om statligt stöd för Malta. Källa: GD Konkurrens och Eurostat.

2.3 Stödets fördelning per sektor

Såsom tidigare påpekats är de tillgängliga uppgifterna enbart grupperade efter huvudsyftet och ger därför inte en helt rättvisande bild av stödmottagarna. Trots svårigheterna med mätningarna ger ändå uppgifterna vissa indikationer på vilka sektorer som varje kandidat land främjar. Under 2000 gick uppskattningsvis 46 % av det statliga stödet i kandidat länderna till tillverkningssektorn, jämfört med EU-genomsnittet på 35 %. Andelen av det totala stödet som gick till transportsektorn, främst järnvägarna, var ca 22 %. Kolsektorn fick 12 % och ca 11 % var ospecificerat sysselsättningsstöd [12]. Resten delades mellan andra branscher än tillverkningssektorn och andra tjänster än transporter (tabell 2).

[12] Det var omöjligt att hänföra sysselsättning och utbildning till någon specifik sektor.

I genomsnittet för CC-12 [13] döljer sig stora skillnader mellan kandidatländerna när det gäller vilka sektorer som de beviljade stöd. Andelen stöd till tillverkningssektorn sträcker sig från 10 % eller lägre i Estland och Litauen till över 50 % i Cypern, Ungern, Rumänien och Slovakien. Stödet till tillverkningssektorn tas upp mer detaljerat i avsnitt 2.4. Stödet till transportsektorn uppgick till ca 10 % av allt stöd i Cypern och Polen, medan det i Estland utgjorde mer än 80 %. Sysselsättnings- och utbildningsstödet uppgick till ungefär 25 % av stödet i Polen och 30 % i Slovenien, jämfört med genomsnittet för CC-12 på 11%. Stödet till kolindustrin uppgick till över 25 % av stödet i Bulgarien, nära 20 % av stödet i Polen och runt 10 % i Tjeckien och Rumänien. Inget annat land beviljade mer än 5 % av sitt stöd till denna sektor under 2000.

[13] Dessa genomsnittstal har naturligtvis påverkats av den stora andelen stöd i Polen, Rumänien, Ungern och Tjeckien.

Tabell 2: Stödets fördelning per sektor, 2000

>Hänvisning till>

* Denna kolumn innehåller sysselsättnings- och utbildningsstöd som inte kan hänföras till någon särskild sektor.

Källa: GD Konkurrens

2.4 Stöd till tillverkningssektorn

Stöd till tillverkningssektorn [14] omfattar branschövergripande stöd som stöd till forskning och utveckling och små och medelstora företag samt stöd till specifika sektorer såsom stål- och varvsindustrierna, stöd till undsättning och omstrukturering samt regionalstöd.

[14] För en mer exakt definition, se metodanmärkningarna.

Stöd som beviljades till tillverkningssektorn i kandidatländerna uppskattades till 2,2 miljarder euro för 2000. Polen stod för mer än tredjedel av detta belopp. I relativa tal motsvarade beloppet för CC-12 2,0 % av förädlingsvärdet i hela industrin [15]. I termer av förädlingsvärde betalade Cypern, Ungern och Rumänien ut relativt höga stödnivåer till denna sektor under 2000 (se tabell 3). Den höga nivån i Cypern kan förklaras med den relativt sett höga andelen stöd till branschövergripande, främst stöd till små och medelstora företag. I Ungern var anledningen framför allt det omfattande stödet till företagen via en rad ordningar för skattestöd. I Rumänien gick stora belopp till undsättnings- och omstruktureringsstöd.

[15] Då statistiken sammanställdes fanns inga tillgängliga uppgifter om förädlingsvärdet i tillverkningssektorn. Förädlingsvärdet i hela industrin användes därför i stället. Motsvarande siffra för EU-länderna var 1,4 % för 2000.

Tabell 3: Statligt stöd till tillverkningssektorn, 2000

>Hänvisning till>

Källa: GD Konkurrens

2.5 Branschövergripande och branschspecifika mål

Branschövergripande statligt stöd, dvs. stöd som inte beviljas specifika sektorer eller geografiska områden, anses i regel vara inriktat på att korrigera marknadsmisslyckanden samt vara mindre konkurrenssnedvridande än branschspecifikt stöd och stöd för särskilda ändamål. Forskning och utveckling, miljöskydd, energisparande samt stöd till små och medelstora företag är de viktigaste områdena för det branschövergripande statliga stödet.

Under 2000 utgjorde stöd till branschövergripande stöd något mindre än 40 % av det sammanlagda stödet i kandidatländerna. Skillnaderna var stora mellan länderna i fråga om hur stor andel av stödet som var branschövergripande. Andelen varierade från runt 10 % eller mindre av det sammanlagda stödet i Bulgarien, Estland, Litauen och Slovakien till 50 % eller mer i Ungern, Polen och Slovenien (tabell 4). Men det är viktigt att komma ihåg att stödåtgärder som klassificeras enligt t.ex. huvudmålet sysselsättningsstöd även kan bidra till sekundära mål såsom små och medelstora företag osv. Uppgifterna ger dock en bild av vilka branschövergripande mål varje land främjar. År 2000 beviljades ungefär en fjärdedel av stödet i Polen och Slovenien specifikt till sysselsättning. Slovenien riktade nästan 10 % av sitt stöd till forskning och utveckling, jämfört med genomsnittet i CC-12 på enbart 2 %. Slutligen beviljade Cypern nära 20 % av sitt stöd till små och medelstora företag.

Stöd till specifika sektorer snedvrider sannolikt konkurrensen mer branschövergripande stöd och tenderar också att främja andra ändamål än konstaterade marknadsmisslyckanden. Dessutom beviljas en betydande del av denna typ av stöd för undsättning och omstrukturering av företag. Det kan delvis förklaras av det relativt stora antalet privatiseringar och kandidatländernas behov av att uppvisa en fungerande marknads ekonomi som kan klara av konkurrenstrycket på den inre marknaden.

Stödandelen som beviljades till specifika tillverknings- och tjänstesektorer varierar stort från ett kandidatland till ett annat. Om man exempelvis ser på samtliga kandidatländer, utgjorde stödet till stålindustrin 5 % av allt stöd för 2000, medan den tjeckiska stålindustrin erhöll nästan 20 % och den slovakiska över 35 %.

Tabell 4: Branschövergripande stöd, 2000

>Hänvisning till>

Källa: GD Konkurrens

2.6 Statligt stöd till regional utveckling och sammanhållning

I Europaavtalen fastställs att det offentliga stöd som de associerade länderna beviljar skall utvärderas med beaktande av att dessa länder under en femårsperiod skall betraktas som områden som är identiska med de områden i gemenskapen som är berättigade till regionalstöd enligt artikel 87.3 a i EG-fördraget, dvs. de minst utvecklade områdena. Under 2000 beslutade associeringsråden att förlänga denna status i ytterligare fem år för Bulgarien, Rumänien, Litauen och Estland. Under 2001 fattades liknande beslut i respektive associeringsråd med avseende på Lettland, Polen, Slovakien och Slovenien och Tjeckien. I vissa fall hade besluten retroaktiv verkan så att besluten i själva verket upphörde att gälla i slutet av 2001, vilket exempelvis var fallet för Tjeckien.

I associeringsrådens beslut om att förlänga statusen som artikel 87.3-område fastställs även att det associerade landet skall lämna uppgifter om BNP per capita på lämplig statistisk nivå. Dessa uppgifter skall användas av övervakningsmyndigheten för statligt stöd och kommissionen för att gemensamt fastställa regionalstödskartan för det associerade landet på basis av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål. På regionalstödskartan fastställs vilka regioner som är berättigade till regionalstöd samt de högsta tillåtna stödnivåerna för varje berättigad region, med hänsyn tagen till regionala skillnader i per capita-inkomster. På förslag från de associerade länderna har kommissionen förberett förslag till regionalstödskartor som skall överlämnas till rådet med målet att de skall antas av respektive associeringskommitté för flertalet kandidatländer.

Eftersom nästan alla kandidatländerna under år 2000 betraktades som områden som är identiska med de områden i gemenskapen som är berättigade till regionalstöd enligt artikel 87.3 a i fördraget, kan klassificeringen av stöd för regionala ändamål variera stort från ett land till ett annat. Försiktighet rekommenderas därför vid en jämförelse av uppgifterna om regionalstöd.

2.7 Instrument för statligt stöd inom tillverkningssektorn

Allt statligt stöd utgör en kostnad eller en inkomstförlust för de offentliga myndigheterna och en förmån för mottagarna. Storleken på stödinslaget, dvs. den slutliga ekonomiska förmån som det överförda nominella beloppet innebär, beror i hög grad på i vilken form stödet beviljas.

För kandidatländerna totalt sett (CC-12) utgjorde skattebefrielser en större del av det totala stödet än bidrag: runt 50 % av allt stöd till tillverkningssektorn beviljades i form av skattebefrielser jämfört med EU-genomsnittet på 29 %. Stöd i form av bidrag utgjorde 25 % av det totala stödet, vilket kan jämföras med EU-genomsnittet på 62 %. Dessa genomsnitt döljer stora skillnader mellan enskilda kandidatländer: medan Estland, Lettland, Polen, Slovakien och Ungern allmänt använde sig av skattebefrielse (60 % eller mer av det totala stödet) under 2000, var tendensen i andra länder att använda sig av bidrag, t.ex. Bulgarien (nästan 80 % av allt stöd), Litauen och Tjeckien (mer än 60 %).

Det finns andra former av stödinstrument som skiljer sig åt från ett kandidatland till ett annat (tabell 5). En sådan kategori omfattar överföringar där stödinslaget är den ränta som mottagaren sparar in under den tid denne förfogar över det överförda kapitalet. Den finansiella överföringen har formen av ett lån på förmånliga villkor (mjuka lån) eller uppskjuten beskattning (anstånd). Under 2000 utgjorde de förmånliga lånen en betydande andel av stödet till tillverkningssektorn (mellan 10 och 16 %) i Tjeckien, Polen och Slovenien. Ett liknande instrument är uppskjuten beskattning, som enbart användes i Lettland (3 % av allt stöd), Polen (4 %) och Rumänien (11 %) under 2000.

Tabell 5: Statligt stöd till tillverkningssektorn efter typ av stödinstrument, 2000

>Hänvisning till>

Källa: GD Konkurrens

Stöd kan också beviljas i form av statliga riskkapitalinvesteringar som utgjorde ca 5 % av allt stöd till tillverkningssektorn i CC-12. Över en tredjedel av allt stöd i Lettland beviljades i form av omvandling till eget kapital av skatteskulder från tiden före privatiseringen. Slutligen kan stöd beviljas i form av garantier. Stödinslagen är normalt mycket lägre än de nominella beloppen (genomschnitt 10%), eftersom de motsvarar den förmån mottagaren får kostnadsfritt eller till en lägre ränta än marknadsräntan om en premie betalas för att täcka risken. Flera länder beviljade garantier under 2000, främst Rumänien där de motsvarade 30 % av allt stöd till tillverkningssektorn.

DEL TRE: BESKRIVNING AV LÄNDERNAS SITUATION I FRÅGA OM STATLIGT STÖD

BULGARIEN

År 2000

Folkmängd: 8,2 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 295 miljoner BGN

BNP: 11,7 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 151 miljoner euro

BNP per capita: 1 433 euro eller 5 105 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,3 %

Växelkurs: 1 EUR = 1,9479 BGN // Statligt stöd per capita: 18 euro eller 66 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Pågående förhandlingar om konkurrenskapitlet som inleddes i mars 2001. Lagen om konkurrensskydd från 1998 innehåller grundläggande bestämmelser om kontrollen av statligt stöd. Den nya statsstödslagen trädde i kraft i juni 2002. I juli antogs tillämpnings föreskrifter för statsstödslagen, och finansministeriet utfärdade en förordning om förfarandet för kontroll av och insyn i statligt stöd. Kommissionen för konkurrensskydd ansvarar för kontrollen av statligt stöd. Finansministeriet ansvarar för övervakningen av stödet. Webbplats: www.stateaid-bg.org

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Bulgarien beviljade ca 151 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 1,3 % av BNP eller 18 euro per capita.

År 1999 var stödvolymen mer än dubbelt så stor (nära 400 miljoner euro), vilket till största delen berodde på de 170 miljoner euro som beviljades stålindustrin i samband med privatiseringar. Under 2000 har inget stöd till den industrin rapporterats. Det utgick inte heller något stöd till varvsindustrin år 2000, medan 1 miljon euro i stöd för särskilda ändamål beviljades 1999.

Branschövergripande stöd utgjorde endast 1 % av det totala stödet, medan stöd till regionala ändamål utgjorde 12 %. Allt annat stöd beviljades till specifika sektorer. Mer än 40 miljoner euro, motsvarande 27 % av allt stöd gick till kolsektorn och ytterligare 11 % till malmbrytning. Runt 25 % av stödet gick till andra tillverkningsbranscher (företag som tillverkar utrustning för centralvärme). Transportsektorn fick mer än 20 % av det totala stödet, där allt var riktat till järnvägssektorn. Det utgick inget stöd till flygbranschen under 2000, medan runt 17 miljoner euro beviljats till Balkan Airlines 1999.

Nära 40 % av allt stöd (57 miljoner euro) under år 2000 beviljades tillverkningssektorn (se definitionen i metodanmärkningarna). Detta motsvarar 1,7 % av förädlingsvärdet i hela industrin eller 84 euro per anställd.

Bidrag och skattebefrielser, dvs. stöd som helt överförts till mottagaren, utgjorde över 90 % av allt stöd till tillverkningssektorn. Bidrag var ojämförligt den mest använda formen av stödinstrument, motsvarande nästan 80 % av totalsumman (tabell 5).

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Cypern

År 2000

Folkmängd: 755 000 // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 55 miljoner CYP

BNP: 9,2 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 95 miljoner euro (plus 178 miljoner euro1)

BNP per capita: 12 137 euro eller 14 938 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,0 % (4 % inklusive ovannämnda 178 miljoner euro1)

Växelkurs: 1 euro = 0,5739 CYP // Statligt stöd per capita: 126 euro eller 156 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i juni 2002. Statsstödslagen trädde i kraft den 30 april 2001. Kontoret för kommissarien för offentligt stöd öppnades i maj 2001. Webbplats: http://www.publicaid.gov.cy/paid/ publicaid.nsf/

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Cypern beviljade runt 95 miljoner euro i stöd år 2000. Det motsvarar 1,0 % av BNP eller 126 euro per capita. Branschövergripande mål stod för ungefär en tredjedel av totalsumman (nästan 30 miljoner euro). Av denna summa användes 18 miljoner euro till skattebefrielser för små och medelstora företag och 6 miljoner euro till bidrag för utbildningsändamål.

Sektorn för finansiella tjänster fick 4,5 miljoner euro i form av skattebefrielse. Nära 23 miljoner euro gick till media och kultur, där hälften beviljades till radio och television med public service-uppdrag. Stöd till transporter (flyg-, väg- och sjötransporter) uppgick till 8 miljoner euro 2000. Slutligen var stödet till regionala ändamål 10 miljoner euro, varav huvuddelen gick till uthyrning av offentligägd mark till priser som låg under marknads priset.

Stöd till tillverkningssektorn svarade för något över hälften av totalbeloppet (50 miljoner euro), vilket motsvarar 4,0 % av förädlingsvärdet i hela industrin. I totalbeloppet till tillverkningssektorn ingår stöd till företag för uppgradering av teknik och stöd beviljat via en ordning för att bistå exportörer av industriprodukter. Denna ordning har dock avskaffats. Ungefär hälften av stödet till tillverkningssektorn var bidrag, medan andra hälften hade formen av skattebefrielser (tabell 5).

Metodanmärkningar

(1) Förutom det stöd som beskrivs ovan beviljades 178 miljoner euro (ca 100 miljoner cypriotiska pund) genom ordningen för internationella företag under 2000. Detta stöd bestod huvudsakligen av skattelättnader (148 miljoner euro) i form av en låg skattesats på 4,25 %, i motsats till den vanliga skattesatsen på 20-25 %. Skattebefrielser uppgick till ytterligare 30 miljoner euro. Detta stöd är inte förenligt med fördraget och åtgärden kommer att upphöra den 1 januari 2003. Företag som redan omfattas av ordningen kommer att få behålla den förmånliga skattesatsen till slutet av 2005. Med tanke på tydliga åtagandet att avveckla ordningen har detta stöd inte inkluderats i totalsumman. Om det räknades med skulle den sammanlagda statsstödsnivån i Cypern uppgå till 4 % av BNP.

Uppgifterna om statligt stöd gäller den del av ön som kontrolleras av den cypriotiska regeringen. Detta omfattar uppskattningsvis 85 % av befolkningen. BNP per capita är 80 % högre än EU-genomsnittet och Cypern betraktas följaktligen inte som ett område som är identiskt med ett området enligt artikel 87.3 a. Eftersom så gott som alla företag på Cypern faller inom definitionen av ett litet eller medelstort företag, fanns före antagandet av lagen om kontroll av offentligt stöd 2001 ingen stödordning som uttryckligen innehöll ett krav på att mottagaren skulle vara ett litet eller medelstort företag. Totalbeloppet till transportsektorn omfattar 3,5 miljoner euro som beviljats sjötransporter.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

TJECKIEN

År 2000

Folkmängd: 10,3 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 27 miljarder CZK

BNP: 52,9 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 770 miljoner euro

BNP per capita: 5 147 euro eller 11 967 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,5 %

Växelkurs: 1 EUR = 35,5995 CZK // Statligt stöd per capita: 75 euro eller 174 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i oktober 2002. Lagen om statligt stöd av den 24 februari 2000 trädde i kraft den 1 april 2000. Kontoret för skydd av konkurrensen inrättades 1991. Webbplats: www.compet.cz

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Tjeckien beviljade runt 770 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 1,5 % av BNP eller 75 euro per capita. Under 1999 var nivån på det statliga stödet mer än tre gånger så hög till följd av stora belopp i undsättnings- och omstruktureringsstöd och ökat stöd till transportsektorn.

Branchövergripande stöd stod för ca 17 % av det totala stödet. Utav 133 miljoner euro utgjorde stödet till små och medelstora företag 67 miljoner euro, medan 28 miljoner euro gick till forskning och utveckling och 17 miljoner euro till sysselsättnings- och utbildningsmål. Tack vare stödet till små och medelstora företag skapades uppskattningsvis 1 700 arbetstillfällen.

Stöd till omstrukturering av stålindustrin uppgick till 144 miljoner euro, vilket var ungefär 20 % av allt stöd, medan 86 miljoner euro, 11 % av det totala stödet, gick till nedskärningar av produktionen i kolgruvor.

Finansiella tjänster stod för nära 20 % av det totala stödet 2000. Huvuddelen av detta stöd utgjordes av en statlig garanti för omstruktureringar i banksektorn. Transportstödet uppgick till en fjärdedel av allt stöd, där mer än 90 % av 200 miljoner euro gick till järnvägssektorn.

Under 2000 gick ca 324 miljoner euro till tillverkningssektorn. Det motsvarar mer än 40 % av det totala stödet eller 1,8 % av förädlingsvärdet i hela industrin. I denna siffra ingår nära 50 miljoner euro i undsättnings- och omstruktureringsstöd, inklusive ett stort stöd för särskilda ändamål till motorfordonsindustrin. En rad olika stödinstrument utnyttjades i tillverknings sektorn. Bidragen utgjorde mer än 60 % av allt stöd till tillverkningen, följt av statliga riskkapitalinvesteringar, lån på fördelaktiga villkor, skattebefrielser och garantier (tabell 5).

Metodanmärkningar

Undsättnings- och omstruktureringsstöd har skattats på basis av budgeten och ordningarnas löptid. I beloppet till sysselsättning ingår utbildningsstöd. I beloppet till kolindustrin ingår malmbrytning.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

ESTLAND

År 2000

Folkmängd: 1,4 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 407 miljoner EEK

BNP: 5,5 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 26 miljoner euro

BNP per capita: 3 980 euro eller 8 947 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 0,5 %

Växelkurs: 1 EUR = 15,6466 EEK // Statligt stöd per capita: 19 euro eller 43 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i november 2001. Myndighet för övervakning av statligt stöd är finansministeriet (avdelningen för konkurrens och statligt stöd). Den nya konkurrenslagen av den 5 juni 2001 trädde i kraft den 1 oktober 2001. Webbplats: www.fin.ee/eng/

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Estland beviljade ca 26 miljoner euro i stöd år 2000. Detta motsvarar 0,5 % av BNP eller 19 euro per capita.

Det branschövergripande stödet uppgick till 2,5 miljoner euro eller 10 % av det totala stödet 2000. Stöd för särskilda ändamål på 1,8 miljoner euro beviljades för miljöändamål med stöd i lagen om föroreningsavgifter. När det gäller andra övergripande mål beviljades relativt små belopp till forskning och utveckling (0,3 miljoner euro) och handel (0,4 miljoner euro).

Under år 2000 fick transportsektorn 22 miljoner euro, vilket motsvarar ca 85 % av allt stöd. Stöd till media och kultur uppgick till 1,7 miljoner euro och bestod huvudsakligen av bidrag till den estländska filmindustrin.

Under 2000 beviljades tillverkningssektorn endast 2,5 miljoner euro (10 % av det totala stödet), jämfört med nära 50 miljoner euro 1999. Minskningen kan förklaras med att två stora regionala stödprogram löpte ut den 1 januari 2000. Genom programmet beviljades företag skattebefrielse, så att de kunde köpa eller modernisera anläggningar och utrustning. Sedan antagandet av den nya inkomstlagen, som trädde i kraft den 1 januari 2000, är det inte längre tillåtet att bevilja företag med utländskt kapital skattebefrielser. Enligt lagen är det även förbjudet att bevilja stöd till specifika regioner.

Skattebefrielse var det vanligaste stödinstrumentet och motsvarade 70 % av allt stöd till tillverkningssektorn, medan bidragen stod för i stort sett allt annat stöd (tabell 5).

Metodanmärkningar

I totalbeloppet för transporter ingår 3,7 miljoner euro som beviljats för färjetrafiken till de estländska öarna. Stöd av mindre betydelse, som inte ingår i beloppen nedan, uppskattas till 0,4 miljoner euro 2000.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

UNGERN

År 2000

Folkmängd: 10,0 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 219 miljarder HUF

BNP: 50,6 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 843 miljoner euro

BNP per capita: 5 035 euro eller 11 406 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,7 %

Växelkurs: 1 euro = 260,045 HUF // Statligt stöd per capita: 84 euro eller 190 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Pågående förhandlingar om konkurrenskapitlet. Med stöd i regeringsförordningarna nr 76/1999 och 163/2001 började kontoret för övervakning av statligt stöd i mitten av 1999 sitt arbete med att harmonisera statsstödsförordningarna med Europaavtalet och anmäla statligt stöd som beviljats företag. Webbplats: www.p-m.hu/Dokumentumok/English/tvi/honlapfo_20020208_en.htm

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Ungern beviljade ca 843 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 1,7 % av BNP eller 84 euro per capita.

Branschövergripande stöd utgjorde 50 % av allt stöd: 370 miljoner euro utgjordes av skatteförmåner till företag inom tillverkningssektorn i form av rad ordningar för skattestöd. Flera av dessa ordningar har funnits vara oförenliga med gemenskaps lagstiftningen och håller därför på att avvecklas. 22 miljoner euro öronmärktes för små och medelstora företag, medan 18 miljoner euro beviljades för miljöändamål. Det relativt sett låga beloppet till sysselsättning och utbildning (under 2 miljoner euro) speglar den allt starkare tendensen att främja dessa områden genom allmänna åtgärder snarare än genom statligt stöd.

Stödordningar för specifika tillverkningssektorer finns inte längre, eftersom privatiseringen avslutades i mitten på 90-talet.

Vad beträffar kolbrytning (13 miljoner euro under 2000) beslutade den ungerska regeringen 1999 att upphöra med stöd till den nuvarande produktionen i kolsektorn i slutet av 2000. Mer än en tredjedel av det totala stödet gick till transportsektorn 2000 och då nästan uteslutande till järnvägarna. Utav 300 miljoner euro gick ca 60 % till att täcka kraven på allmännyttiga tjänster och återstående 40 % var investeringar i infrastruktur. Stöd för regionala ändamål uppgick sammanlagt till 105 miljoner euro. Nära 60 % var öronmärkta för regional utveckling, medan de återstående 40 % var skatteförmåner som beviljades av lokala myndigheter (se metodanmärkningar nedan).

Allt som allt gick ca 520 miljoner euro till tillverkningssektorn under 2000. Detta motsvarar mer än 60 % av allt stöd eller 3,6 % av förädlingsvärdet i hela industrin. Skattebefrielser var det vanligaste stödinstrumentet, motsvarande nära 80 % av allt stöd i tillverkningssektorn. Bidrag utgjorde 18 % och återstående stöd gick till antingen lån på förmånliga villkor eller garantier (tabell 5). Metodanmärkningar

Begreppet små och medelstora företag är snävare i den ungerska lagen än i EG-lagstiftningen. Detta innebär att beloppet för små och medelstora företag är en underskattning. Från och med 2001 kommer dock en mer jämförbar siffra att presenteras.

Skatteförmåner beviljade av lokala myndigheter gäller enbart företag med en skattebas som är större än 500 miljoner ungerska forinter (2 miljoner euro). Dessutom gäller uppgifterna stöd som överskrider 100 000 euro. Från och med 2001 kommer det att finnas uppgifter om det sammanlagda belopp som de lokala myndigheterna beviljat.

Stöd av mindre betydelse är inte inräknat i totalsumman och uppgick till ca 10 miljoner euro.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

LITAUEN

År 2000

Folkmängd: 3,7 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 257 miljoner LTL

BNP: 12,2 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 70 miljoner euro

BNP per capita: 3 303 euro eller 7 658 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 0,6 %

Växelkurs: 1 euro = 3,6952 LTL // Statligt stöd per capita: 19 euro eller 44 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i november 2001. Konkurrensrådet inrättades i mars 1999. Lagen om kontroll av statligt stöd till företag antogs den 18 maj 2000. Webbplats: www.konkuren.lt/english/index.htm

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Litauen beviljade ca 70 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 0,6 % av BNP eller 19 euro per capita.

Mer än hälften av det totala stödet, ca 40 miljoner euro, var stöd för särskilda ändamål till andra branscher än tillverkningssektorn. Merparten av detta stöd beviljades för att betala av delar av en lånegaranti.

Branschövergripande stöd uppgick till 2 miljoner euro 2000, där ungefär hälften gick till exportkreditförsäkringar kopplade till icke-kommersiella risker för fyrtio företag. Ett belopp på 1,2 miljoner euro till regionala ändamål gäller stöd till investeringar på kommunal- och länsnivå. Inget annat "regionalt" stöd beviljades under 2000, eftersom lagen om regional utveckling antogs först i juli 2000. Stöd till regional utveckling kommer att beviljas från och med 2002.

Statligt stöd till transportsektorn (26 miljoner euro) utgjorde nästan 40 % av allt statligt stöd. Vägtransporterna fick 19 miljoner euro, flygbolagen 6 miljoner euro och järnvägarna 1 miljon euro. Ungefär 75 % av det totala transportstödet beviljades i syfte att kompensera förluster inom passagerartrafiken.

Under 2000 gick 3,4 miljoner euro till tillverkningssektorn (ca 5 % av det sammanlagda stödet), vilket endast utgör 0,1 % av förädlingsvärdet i hela industrin. Den övergripande nivån på tillverkningsstödet minskade med hela 15 miljoner euro mellan 1999 och 2000. Minskningen berodde framför allt på minskat stöd till undsättning och omstrukturering i energi- och gassektorerna samt minskat stöd för regionala ändamål.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

LETTLAND

År 2000

Folkmängd: 2,4 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 29 miljoner LVL

BNP: 7,8 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 53 miljoner euro

BNP per capita: 3 258 euro eller 6 951 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 0,7%

Växelkurs: 1 EUR = 0,5592 LVL // Statligt stöd per capita: 22 euro eller 47 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i november 2001. Övervakningskommissionen för statligt stöd tillsattes 1997. Statsstödslagen om kontrollen av statliga och lokala myndigheters stöd till entreprenörsverksamhet antogs i februari 1998. Webbplats: www.fm.gov.lv/finances/fr.vau.htm

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Lettland beviljade ca 53 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 0,7 % av BNP eller 22 euro per capita.

Undsättnings- och omstruktureringsstöd utgjorde 30 % av det totala stödet. Lejonparten av 15 miljoner euro gick till omvandling till eget kapital av skatteskulder från tiden före privatiseringen samt till uppskjuten beskattning för skatteskulder från tiden före privatisering som inte kunde omvandlas till eget kapital. Det branschövergripande stödet uppgick till 8 miljoner euro, som nästan enbart bestod av skattebefrielser för företag med utländska investeringar i tillverknings- och transportsektorerna.

Runt 50 % av det totala stödet beviljades till transportsektorn. Utav 26 miljoner euro användes hälften till att kompensera för förluster som orsakats av busstransporter på landsbygden, medan de lettländska järnvägarna fick 10 miljoner euro för att täcka förluster för passagerarbefordran.

Stödet till finansiella tjänster minskade kraftigt från 25 miljoner euro 1999 till knappa 4 miljoner euro 2000. Under 1999 drog centralbanken och staten på sig stora kostnader i samband med ett undsättnings- och omstruktureringsprogram till förmån för en affärsbank som kommit på obestånd till följd av den ryska krisen. Under 2000 fanns inga stöd för särskilda ändamål i denna sektor.

Cirka 45 % av allt beviljat stöd under 2000 gick till tillverkningssektorn. Detta motsvarar 1,6 % av förädlingsvärdet i hela industrin. Nära 60 % av stödet till tillverkningssektorn beviljades i form av skattebefrielser, medan 37 % hade formen av omvandling till eget kapital av skatteskulder (tabell 5).

Metodanmärkningar

Stöd som beviljats för följande ändamål granskades och uppfyllde antingen definitionen på stöd av mindre betydelse eller så ansågs det inte utgöra statligt stöd: forskning och utveckling, små och medelstora företag, miljö, turism, media och kultur samt sysselsättning och utbildning. Stöd av mindre betydelse, som ingår inte i totalbeloppet, uppgick till 5 miljoner euro 2000.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

POLEN

År 2000

Folkmängd: 38,6 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 7,493 miljarder PLN

BNP: 164,4 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 1,869 miljarder euro

BNP per capita: 4 254 euro eller 8 612 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,1 %

Växelkurs: 1EUR = 4,0082 PLN // Statligt stöd per capita: 48 euro eller 98 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Pågående förhandlingar om konkurrenskapitlet, som inleddes i maj 1999. Lagen om statligt stöd trädde i kraft den 1 januari 2001. Kontoret för konkurrens och konsumentskydd tog över övervakningen av statligt stöd 1998. Webbplats: www.uokik.gov.pl/

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Polen beviljade 1,87 miljarder euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 1,1 % av BNP eller 48 euro per capita.

Branschövergripande stöd utgjorde mer än hälften av det sammanlagda stödet. Beloppet på 1 miljard euro utgjordes till största del av sysselsättnings- och investeringsstöd (andra ändamål). En stor del av sysselsättningsstödet, närmare 180 miljoner euro, var öronmärkta för rehabilitering av arbetstagare med funktionshinder. Stödet till forskning och utveckling och små och medelstora företag var marginellt, men det är ändå värt att notera att över 80 miljoner euro beviljades för miljöändamål.

I regionalstödet ingår skattebefrielser om totalt 70 miljoner euro som beviljats till företag, nästan uteslutande enligt lagen om särskilda ekonomiska områden. Sådant regionalstöd, som enbart uppgick till 4 % av det sammanlagda stödet, väntas öka under kommande år.

Över 30 % av det totala stödet gick till specifika sektorer. Stöd till omstrukturering av sten- och brunkolsbrytning uppgick till 350 miljoner euro, vilket motsvarar nära 20 % av allt stöd. Förutom omstruktureringen av kolsektorn gick ytterligare 130 miljoner euro till undsättnings- och omstruktureringsstöd under 2000.

Transportstödet uppgick till 250 miljoner euro 2000, vilket motsvarar 13 % av det totala stödet. Något mer än hälften av det beloppet gick till att ersätta kostnader för gratisbiljetter och reducerade biljettpriser för passagerarbefordran, och det resterande beloppet utgjordes av investeringar i infrastruktur för järnvägar.

Cirka 40 % av allt stöd som beviljades 2000 gick till tillverkningssektorn. Det motsvarar 1,7 % av förädlingsvärdet i hela industrin. Många olika stödinstrument användes i tillverkningssektorn: skattebefrielser utgjorde 60 % av stödet, följt av lån på förmånliga villkor (16 %), bidrag (11 %). Återstoden fördelas på riskkapitalinvesteringar, uppskjuten beskattning och garantier (tabell 5).

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

RUMÄNIEN

År 2000

Folkmängd: 22,5 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 12 958 miljarder ROL

BNP: 35,2 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 650 miljoner euro

BNP per capita: 1 569 euro eller 4 787 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,9 %

Växelkurs: 1 euro = 19921,8 ROL // Statligt stöd per capita: 29 euro eller 88 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Pågående förhandlingar om konkurrenskapitlet. Kontrollen av statligt stöd görs av konkurrensrådet, medan övervakningen av statligt stöd görs av konkurrenskontoret. Båda är verksamma sedan juli 2000. Webbplats: www.oficiulconcurentei.ro/

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Rumänien beviljade ca 650 miljoner euro i stöd under 2000. Detta motsvarar 1,9 % av BNP eller 29 euro per capita.

Branschövergripande stöd utgjorde något mindre än 20 % av det totala stödet. Halva beloppet, ca 60 miljoner euro, beviljades till små och medelstora företag eller för miljöändamål, forskning och utveckling samt utbildning. Återstoden utgjordes nästan enbart av skattebefrielser för företag i tillverkningssektorn för inköp eller modernisering av maskiner och utrustning.

Under år 2000 beviljades 121 miljoner euro - ca 20 % av allt stöd - till undsättning och omstrukturering i tillverkningssektorn. Mer än hälften av stödet - 70 miljoner euro - gick till tillverkare av maskiner och utrustning. Företag inom den petrokemiska industrin fick 25 miljoner euro, medan återstoden fördelas på olika branscher inom tillverkningsindustrin.

Kolsektorn fick 10 % av allt stöd under år 2000, där något mer än hälften gick till att täcka produktionskostnader. Dessutom beviljades 17 % av stödet, totalt mer än 100 miljoner euro, till annan gruvverksamhet än kolbrytning. Andra industrier, t.ex. stålindustrin (4 %) och varvsindustrin (1 %), fick relativt sett små andelar av det totala stödet.

Transportstödet uppgick till 123 miljoner euro under 2000, vilket motsvarar ca 20 % av totalbeloppet. Huvuddelen av stödet var bidrag och garantier till flygbolag.

Runt 50 % av allt stöd som beviljades 2000 gick till tillverkningssektorn. Detta motsvarar 3,0 % av förädlingsvärdet i hela industrin. En rad stödinstrument användes i sektorn, där skattebefrielser utgjorde nära 40 % av allt stöd, följt av garantier (30 %), bidrag (15 %) och uppskjuten beskattning (11 %) (tabell 5).

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

SLOVENIEN

År 2000

Folkmängd: 2,0 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 46 miljarder SIT

BNP: 19,5 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 221 miljoner euro

BNP per capita: 9 826 euro eller 15 276 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 1,2 %

Växelkurs: 1 EUR = 206,613 SIT // Statligt stöd per capita: 111 euro eller 173 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avlutades preliminärt i november 2001. Lagen om kontroll av statligt stöd trädde i kraft den 22 januari 2000. Kommissionen för övervakning av statligt stöd tillsattes 1998. Kommissionen för kontroll av statligt stöd tillsattes 2000. Webbplats: www.gov.si/mf/angl/apredmf1.html

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Slovenien beviljade 221 miljoner euro i stöd under 2000. Det motsvarar 1,2 % av BNP eller 111 euro per capita.

Branchövergripande stöd utgjorde 50 % av allt stöd. Över 60 miljoner euro (30 % av det totala stödet) gick till sysselsättningsmål, främst i form av skattebefrielser eller skattelättnader. 20 miljoner euro gick till forskning och utveckling och 13 miljoner euro vardera till miljön och små och medelstora företag.

Undsättnings- och omstruktureringsstöd utgjorde 12 % av det totala stödet 2000. Vad beträffar stöd som gynnar specifika sektorer beviljades 5 % av stödet till kolsektorn och då uteslutande till nedläggning av gruvor. Något mindre än 4 miljoner euro, 2 % av det totala stödet, beviljades till stålindustrin enligt omstruktureringsprogrammet för den industrin i Slovenien.

En fjärdedel av allt statligt stöd (56 miljoner euro) gick till järnvägarna, till största delen i form av bidrag. Inget annat stöd beviljades transportsektorn under 2000, till skillnad från 1999 då exempelvis flygbranschen fick 25 miljoner euro.

Regionalstödet, som för 2000 beviljades enbart för investeringsprogram, stod för mindre än 3 % av det totala stödet.

Nära 40 % av stödet under 2000 gick till tillverkningssektorn. Det motsvarar 1,3 % av förädlingsvärdet i hela industrin. Många olika stödinstrument användes inom tillverkningssektorn: bidrag utgjorde hälften av stödet och den andra halvan var uppdelad på lån på förmånliga villkor, skattebefrielser, riskkapitalinvesteringar och garantier (tabell 5).

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

SLOVAKIEN

År 2000

Folkmängd: 5,4 miljoner // Totalt statligt stöd (nationell valuta): 3 863 miljoner SKK

BNP: 20,4 miljarder euro // Totalt statligt stöd (euro): 91 miljoner euro

BNP per capita: 3 775 euro eller 10 013 KKS // Det statliga stödets andel av BNP*: 0,4 %

Växelkurs: 1 EUR = 42,6017 SKK // Statligt stöd per capita: 17 euro eller 45 KKS

Lagstiftning, förvaltning och kontroll av statligt stöd

Förhandlingarna om konkurrenskapitlet avslutades preliminärt i oktober 2002. Lagen om statligt stöd trädde i kraft den 1 januari 2000. Statsstödskontoret inrättades i mars 2000. Webbplats: www.usp.sk

Situationen i fråga om statligt stöd under 2000

Slovakien beviljade 91 miljoner euro i stöd under 2000. Det motsvarar 0,4 % av BNP eller 17 euro per capita. Jämfört med 1999 minskade det totala stödbeloppet kraftigt, vilket till en del berodde på en minskning av stödbeloppet till transporter.

Branschövergripande stöd utgjorde ca 12 % av allt stöd under 2000. Utav totalbeloppet på 11 miljoner euro beviljades 8 miljoner till ca 60 forsknings- och utvecklingsprojekt inom olika branscher. Ytterligare 1,6 miljoner euro beviljades till små och medelstora företag.

Skattelättnader till stålindustrin, motsvarande totalt 33 miljoner euro, utgjorde över en tredjedel av det totala stödet. Kolsektorn fick 4 %, där runt hälften gick till att täcka produktionskostnader. Dessutom gick 7 % av stödet till saltutvinning och 3 % till malmbrytning.

Transportsektorn fick 30 % av det sammanlagda stödet, där i stort sett hela beloppet på 26 miljoner euro gick till busstransporter. Slutligen beviljades 5 % av stödet till regioner med hög arbetslöshet.

Totalt sett gick 50 miljoner euro till tillverkningssektorn 2000, vilket huvudsakligen utgjordes av stöd till stålindustrin. Ordningar för skattelättnader utgjorde 70 % av det sammanlagda stödet till tillverkningssektorn, medan det återstående stödet utgick i form av bidrag (tabell 5).

Metodanmärkningar

Precis som för andra länder har de slovakiska uppgifterna klassificerats efter stödets huvudsyfte. Detta är följaktligen beroende av hur huvudsyftet definieras. I Slovakien har man använt ett tillvägagångssätt som kan skilja sig något åt från det som används i andra länder, så att stöd för exempelvis forskning och utveckling inom stålindustrin hänförs till stålindustrin i stället för till forskning och utveckling. Stöd av mindre betydelse uppskattas till ca 12 miljoner euro för 2000.

* (BNP exklusive förädlingsvärdet i jordbruket och fiskerinäringen)

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

METODANMÄRKNINGAR

Se även Begreppsmässiga påpekanden (avsnitt 2.1)

Uppgifterna i resultattavlan har lämnats av de nationella myndigheterna i kandidatländerna. Uppgifterna om folkmängd, BNP, förädlingsvärde i tillverkningssektorn samt växelkurs kommer från Eurostat.

I resultattavlan omfattar tillverkningssektorn stöd till stålindustrin, varvsindustrin och andra tillverkningssektorer, undsättning och omstrukturering, regionalstöd och stöd till de flesta övergripande mål, bl.a. forskning och utveckling, små och medelstora företag, miljö, handel och energisparande.

Årsgenomsnittet för växelkurserna för 2000 kommer från Eurostat och kan skilja sig från de siffror som de nationella myndigheterna använt. Dessutom har växelkursen för några valutor fluktuerat kraftigt, vilket uppenbart påverkat uppgifterna.

Följande symboler används i resultattavlan:

n.a. ej tillgänglig uppgift

- noll

0 mindre än hälften av enheten har använts