Särskild rapport Ändamålsenligheten i att 
kombinera bidrag från 
regionala 
investeringsinstrument 
med lån från finansinstitut 
för att stödja EU:s externa 
politikSV 2014  nr 16
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tfn. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet  
via Europa-servern (http://europa.eu).
Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2014
ISBN 978-92-9207-066-3
doi:10.2865/87450
© Europeiska unionen, 2014
Kopiering tillåten med angivande av källan.
Printed in Luxembourg
SV 2014  nr 16
Särskild rapport Ändamålsenligheten 
i att kombinera 
bidrag från regionala 
investeringsinstrument 
med lån från 
finansinstitut för att 
stödja EU:s externa politik
(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket EUF‑fördraget)
02
 Innehållsförteckning
Punkt
 Ordförklaringar och förkortningar
I–VIII  Sammanfattning
1–13 Inledning
1–4 De potentiella fördelarna med att kombinera bidrag till externt samarbete med lån
5–13 EU:s mekanismer för kombinerad finansiering
14–15 Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod
16–52 Iakttagelser
16–37 De regionala investeringsinstrumenten har utformats på lämpligt sätt, men det finns fortfarande 
brister i kommissionens förvaltning
17–21 Utformningen av de regionala investeringsinstrumenten är tillfredsställande och regelverket och 
förfarandena håller på att förbättras
22–31 Lämpliga projekt väljs ut, men kommissionens bedömning fokuserar inte tillräckligt på mervärdet av och 
beloppet för EU:s bidrag
32–33 Kommissionen betalar ut onödigt stora förskott
34 När det gäller delinstrumenten var kriterierna för tilldelning av dellån vaga eller allmänna
35–37 Kommissionens övervakning av genomförandet av bidragen varierade i omfattning
38–52 De planerade vinsterna med att kombinera bidrag och lån har hittills inte uppnåtts helt och hållet
39–42 Endast i hälften av de granskade projekten kunde man visa att det behövdes ett bidrag för att lånet skulle 
kunna tecknas
43–46 Kommissionen utnyttjade inte fullt ut möjligheten att delta i formuleringen av politiken och påverka hur 
projekten utformades och förvaltades
47–52 Kombinerad finansiering ledde till bättre samordning mellan biståndsgivare men EU‑finansieringens 
synlighet har hittills varit begränsad
03 Innehållsförteckning
53–60 Slutsatser och rekommendationer
 Bilaga I  – De regionala investeringsinstrumentens globala täckning
 Bilaga II  –  Belopp som kommissionen gjort åtaganden, tecknat kontrakt och gjort 
utbetalningar för per regionalt investeringsinstrument per den 31  december  2013
 Bilaga III  –  Antal projekt som godkänts per regionalt investeringsinstrument perioden 
2007–2013
 Bilaga IV  –  Bidrag till de 387 projekt som godkänts av det regionala investeringsinstrumentet 
perioden 2007–2013
 Bilaga V  –  Lån från finansinstitut per regionalt investeringsinstrument perioden 2007–2013
 Bilaga VI –  Urval av 15 granskade ITF‑ projekt 
 Bilaga VII –  Urval av 15 granskade NIF‑ projekt
 Bilaga VIII – Granskningsurval av projekt för skapande av delinstrument
 Bilaga IX – Projekt som avses i punkt 42
 Kommissionens svar
04
 Ordförklaringar och 
förkortningar
AFD : Agence Française de Développement.
AFD är ett franskt offentligt institut för biståndsfinansiering som bekämpar fattigdom och främjar ekonomisk tillväxt 
i utvecklingsländerna och de franska utomeuropeiska provinserna. Det är det viktigaste genomförandeorganet för 
Frankrikes utvecklingssamarbete.
AIF: Investeringsinstrumentet för Asien.
CIF: Investeringsinstrumentet för Västindien.
EBRD : Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling.
EBRD är en offentligt ägd utvecklingsbank med säte i London som främjar övergången till öppen marknadsekonomi 
i länder från Central ‑ och Östeuropa till Centralasien och länderna i södra och östra Medelhavsområdet. Den 
tillhandahåller projektfinansiering för banker, industrier och företag, både nya företag och investeringar i befintliga 
företag. Den är främst inriktad på den privata sektorn men samarbetar också med offentligt ägda företag.
EIB: Europeiska investeringsbanken.
EIB är Europeiska unionens bank. Den ägs av och företräder Europeiska unionens medlemsstaters intressen och 
samarbetar nära med övriga EU‑institutioner för att genomföra EU: s politik genom att tillhandahålla finansiering för 
investeringsprojekt.
EU‑delegation : EU företräds av 139 delegationer och kontor runtom i världen. EU: s delegationer är en del av 
Europeiska kommissionen men tjänar EU:s intressen som helhet.
EUF : Europeiska utvecklingsfonden.
Europeiska utvecklingsfonden är det viktigaste instrumentet för EU: s bistånd till utvecklingssamarbete med 
länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet samt de utomeuropeiska länderna och territorierna. 
Partnerskapsavtalet som undertecknades i Cotonou den 23  juni  2000 för en period på 20 år (Cotonouavtalet) utgör 
den nuvarande ramen för Europeiska unionens förbindelser med dessa länder och territorier. Det är inriktat på 
målet att minska och på sikt utrota fattigdomen.
EuropeAid : Generaldirektoratet för utveckling och samarbete  – EuropeAid.
IFCA : Investeringsinstrumentet för Centralasien.
IFP: Investeringsinstrumentet för Stillahavsområdet.
IMF : Internationella valutafonden.
ITF: EU:s förvaltningsfond för infrastruktur i Afrika.
05 Ordförklaringar och förkortningar
KfW : Kreditanstalt für Wiederaufbau.
KfW är Förbundsrepubliken Tysklands utvecklingsbank och har sitt säte i Frankfurt. Bankens avdelning för 
utveckling sköter det tyska finansiella utvecklingssamarbetet åt regeringen.
LAIF : Investeringsinstrumentet för Latinamerika.
MRI : Initiativet om ömsesidigt förtroende.
Initiativet om ömsesidigt förtroende är en formell ram som inrättades 2009 av AFD, EIB och KfW i syfte att öka göra 
medfinansieringen av utvecklingsprojekt effektivare. Det innebär framför allt delegering av de flesta uppgifterna till 
huvudfinansiären av en insats och ömsesidigt erkännande av förfaranden.
NIF: Investeringsinstrument för grannskapspolitiken.
ROM : Resultatorienterad övervakning.
Systemet med resultatorienterad övervakning är ett övervakningsverktyg för projekt och program som ger 
rekommendationer till förbättringar.
Subventionerat lån : Ett subventionerat lån är ett lån med villkor som är betydligt förmånligare än 
marknadsmässiga villkor. IMF beräknar förmånlighetsgraden som skillnaden mellan lånets nominella värde och 
summan av det diskonterade nuvärdet av framtida ränte ‑ och kapitalbetalningar som ska göras av låntagaren, 
uttryckt som en procentsats av lånets nominella värde.
WBIF : Investeringsramen för västra Balkan.
06
 Sammanfattning
I
Mekanismer för kombinerad finansiering innebär att 
lån1 från finansinstitut kombineras med bidrag. Med 
kombinerad finansiering kan givare utöka sina medel 
för externt samarbete genom att mobilisera lån från 
finansinstitut. De får även möjlighet att påverka hur 
politiken formuleras och/eller hur projekt utformas 
och förvaltas. När lån och bidrag kombineras kan det 
dessutom främja samarbetet mellan olika aktörer 
i utvecklingsbiståndet och öka biståndets synlighet.
II
Sedan 2007 har kommissionen och medlemsstaterna 
inrättat åtta regionala investeringsinstrument som 
omfattar kommissionens alla områden för externt 
samarbete. Under perioden 2007–2013 avsatte EU 
2 106 miljoner euro för dessa. Utvecklingsfinans ‑
institut identifierar projekt och ansöker om bidrag, 
som godkänns av verkställande organ, som består av 
kommissionen, medlemsstaterna och andra givare. 
Finansinstituten tecknar kontrakt om merparten av det 
tekniska stödet och övervakar projekten.
III
Revisionsrättens revision omfattade de regionala 
investeringsinstrumenten från den tidpunkt när de 
inrättades. Vi bedömde särskilt ändamålsenligheten 
i att kombinera bidrag från regionala investerings ‑
instrument med lån från finansinstitut. Revisionen 
fokuserade på utformningen och förvaltningen av 
regionala investeringsinstrument och på i vilken grad 
de planerade vinsterna med kombinerad finansiering 
hade uppnåtts. Revisionsarbetet bestod av en analy ‑
tisk granskning, intervjuer med kommissionens per ‑
sonal, en enkät riktad till 40 EU‑delegationer, varav 22 
svarade, besök hos de fyra största finansinstituten och 
en genomgång av ett urval av 30 bidrag som beviljats 
för projekt.
1 Utöver lån finns det i mindre utsträckning även andra former av 
finansiering som inte utgörs av bidrag.IV
Revisionsrätten drar slutsatsen att metoden att kom ‑
binera bidrag från regionala investeringsinstrument 
med lån från finansinstitut för att stödja EU:s externa 
politik i allmänhet har varit ändamålsenlig. De regio ‑
nala investeringsinstrumenten har utformats väl, men 
de potentiella fördelarna med kombinerad finansie ‑
ring har inte utnyttjats fullt ut på grund av brister i 
kommissionens förvaltning.
V
Medlemsstaterna och kommissionen har sett till att de 
regionala investeringsinstrumenten utformats korrekt, 
och de är nu fast etablerade. Lånedelen av finansie ‑
ringen kom främst från fyra europeiska finansinstitut 
som identifierade de investeringar som uppfyllde 
villkoren. Under de senaste sju åren har de identifierat 
tillräckligt många projekt för att kunna göra åtagan ‑
den för alla tillgängliga anslag.
VI
De 30 projekt vi granskade bedömdes alla vara 
relevanta för de berörda regionerna och länderna. 
Men kommissionens godkännandeförfarande var inte 
grundligt, och besluten att bevilja bidrag på en viss 
nivå var ofta inte underbyggda på ett övertygande 
sätt. Vägledning om vilka kriterier kommissionen 
bör använda i sitt beslutsfattande saknades också. 
När bidragen väl hade godkänts var förskottsbetal ‑
ningarna onödigt stora. Kommissionens övervakning 
garanterade inte att bidragen gav ett mervärde i samt ‑
liga fall.
Sammanfattning 07
VII
De regionala investeringsinstrumenten gav utveck ‑
lingspartnerna en plattform för nära samarbete och 
för genomförandet av mycket stora projekt som 
annars skulle ha varit svåra att finansiera. I vissa fall 
var det uppenbart att det var berättigat att bevilja ett 
bidrag som skulle kombineras med lån, särskilt i de fall 
då förmånskriterier måste uppfyllas. Men i andra fall, 
nämligen i cirka 50 % av de undersökta fallen, var det 
inte uppenbart. Kommissionen har inte fullt ut utnytt ‑
jat potentialen för positiv inverkan på projektens 
utformning eller för större inverkan på sektorspoliti ‑
ken. EU:s stödets synlighet har hittills varit begränsad, 
men kommissionen har börjat vidta åtgärder för att 
komma till rätta med situationen.
VIII
Revisionsrätten ger ett antal rekommendationer om 
hur kommissionen kan förbättra de regionala inves ‑
teringsinstrumentens ändamålsenlighet. Rekommen ‑
dationerna gäller projekturval och godkännande av 
bidrag, utbetalning av medel, övervakning av genom ‑
förandet av EU‑bidrag och ökad synlighet för EU:s 
bistånd.
08
 Inledning
De potentiella fördelarna 
med att kombinera bidrag 
till externt samarbete 
med lån
01 
Mekanismer för kombinerad finansie ‑
ring innebär att lån2 från finansinstitut 
kombineras med bidrag. Bidragen kan 
vara utformade på olika sätt, men när 
det gäller EU:s samarbete med utveck ‑
lingsländer är de vanligaste bidrags ‑
typerna bidrag till direktinvesteringar, 
räntesubventioner, tekniskt stöd och 
system för lånegarantier.
02 
Huvudsyftet med mekanismerna för 
kombinerad finansiering är att utöka 
medlen för externt samarbete genom 
att mobilisera lån från finansinstitut. 
Syftet med kombinerad finansiering är 
särskilt att komma till rätta med sub ‑
optimala investeringssituationer när 
det gäller verksamhet eller infrastruk ‑
tur som kan vara bärkraftiga men som 
inte lockar till sig tillräcklig finansiering 
från marknadskällor. De viktigaste 
orsakerna till att projekt inte kan locka 
finansiärer på marknadsmässiga villkor 
är följande:
a) De inte är tillräckligt lönsamma 
men har stora ekonomiska, miljö ‑
mässiga och/eller sociala fördelar.b) De medför alltför stora risker.
c) De är belägna i kraftigt skuldtyng ‑
da länder som omfattas av Interna ‑
tionella valutafondens (IMF) krav 
för lån (se ruta 1 ).
03 
Utöver mobiliseringen av lån från 
finansinstitut ger kombinerad finansie ‑
ring bidragsgivaren möjlighet att delta 
i formuleringen av politiken eller på ‑
verka hur projekt utformas och förval ‑
tas. Det kan exempelvis handla om att 
minska de negativa externa effekterna 
av projekt, till exempel negativa miljö ‑
mässiga eller sociala effekter, eller om 
att tillhandahålla ytterligare finansie ‑
ring för specifika mål med anknytning 
till projektet, till exempel utveckling av 
administrativ eller teknisk kapacitet.2 Utöver lån finns det i mindre 
utsträckning även andra 
former av finansiering som 
inte utgörs av bidrag.
Internationella valutafondens krav för lån i kraftigt skuldtyngda länder
IMF kräver att kraftigt skuldtyngda länder endast tar upp lån med villkor som är betydligt förmånligare än lån 
på marknadsvillkor. Dessa lån kallas subventionerade lån. I kraftigt skuldtyngda länder kräver IMF att förmån ‑
lighetsgraden ska vara minst 35 %.Ruta 1
09 Inledning
04 
Det finns också andra, mer allmänna, 
potentiella fördelar med användning ‑
en av kombinerad finansiering:
a) Den främjar samarbete mellan 
aktörer på området för utveck ‑
lingsbistånd. Mekanismer för 
kombinerad finansiering inrättas 
främst i samarbete med europe ‑
iska finansinstitut, och på så sätt 
drar man nytta av deras specifika 
expertis och kunskap. Ökat sam ‑
arbete kan också ge ökad insyn, 
stordriftsfördelar och minskade 
transaktionskostnader för part ‑
nerlandet. Det blir även möjligt 
att genomföra projekt som är för 
stora för att finansieras av en enda 
givare eller ett enda finansinstitut.
b) Den ökar stödmottagarnas och 
allmänhetens medvetenhet om att 
investeringar finansieras med stöd 
från givare. Att kombinera insatser 
av olika givare och finansinstitut 
är ett sätt att uppnå den kritiska 
massa som krävs för att göra bi ‑
ståndet synligt.EU:s mekanismer för  
kombinerad finansiering
05 
Kommissionen har länge beviljat rän ‑
tesubventioner. Den senaste tiden har 
emellertid kommissionen och med ‑
lemsstaterna inrättat särskilda meka ‑
nismer för att påskynda användningen 
av kombinerad finansiering. Sedan 
2007 har kommissionen inrättat åtta 
regionala investeringsinstrument som 
omfattar kommissionens alla områden 
för externt samarbete (se bilaga I ). De 
kombinerar bidrag som finansieras av 
Europeiska utvecklingsfonden (EUF) 
och EU:s allmänna budget med lån, 
framför allt från europeiska utveck ‑
lingsfinansinstitut. I vissa fall ger också 
EU:s medlemsstater direkta bidrag.
06 
De regionala investeringsinstrumenten 
har en tredelad styrningstruktur:3
a) Ett strategiskt organ4 som har 
till uppgift att fastställa den 
övergripande strategin för 
finansieringsmekanismen.
b) Ett verkställande organ5, bestå ‑
ende av kommissionen, medlems ‑
staterna och andra givare, som 
ansvarar för godkännande av 
enskilda bidrag.
c) Ett tekniskt organ6, bestående av 
finansinstitut och kommissionen, 
som fastställer en gemensam pro ‑
jektplaneringsprocess och väljer ut 
de projekt som ska presenteras för 
det verkställande organet.3 Investeringsramen för västra 
Balkan utgör ett undantag, 
eftersom den styrs av en 
styrkommitté och en grupp av 
projektfinansiärer.
4 Den strategiska styrelsen eller 
styrkommittén.
5 Förvaltningskommittén eller 
den verkställande kommittén.
6 Gruppen av projektfinansiärer 
eller gruppen av finansinstitut.
10 Inledning
07 
Efter samråd med respektive part ‑
nerland eller partnerländer föreslår 
finansinstituten projekt7. Utvecklingen 
av projektplaneringsprocessen leds av 
finansinstituten. De utser och väljer 
ut projekt på grundval av sina egna 
finansiella bedömningskriterier och 
ansöker om bidrag och anger sam ‑
tidigt vilken typ av bidrag och vilket 
belopp det gäller. Processen för pro ‑
jektutveckling inbegriper samarbete 
med kommissionen, särskilt inom de 
tekniska organen och vid EU:s delega ‑
tioner. Huvudfinansinstitutet för ett 
projekt övervakar genomförandet av 
projektet och rapporterar om utveck ‑
lingen. Huvudfinansinstitutet har 
rätt att ta ut en avgift för att förvalta 
projektgenomförandet.
08 
EU:s förvaltningsfond för infrastruk ‑
tur i Afrika (ITF) är det enda regionala 
investeringsinstrumentet som fungerar 
som en fond. Europeiska investerings ‑
banken (EIB) ansvarar för fondens 
finanser. När det gäller de andra 
regionala investeringsinstrumenten är 
det i de flesta fall kommissionen som 
betalar ut bidrag till de slutliga stöd ‑
mottagarna via huvudfinansinstitutet. 
Stödmottagarna själva tilldelar och för ‑
valtar de underliggande kontrakten. Fi ‑
nansinstituten verkställer det tekniska 
stödet och övervakar genomförandet 
av projekt med kombinerad finansie ‑
ring. Varje regionalt investeringsinstru ‑
ment har ett sekretariat som bistår de 
verkställande organen. Kommissionen 
står för sekretariaten8, utom när det 
gäller ITF vars sekretariat sköts av EIB.09 
Det finns också andra EU‑mekanismer 
för kombinerad finansiering. Det främ ‑
sta exemplet är investeringsanslaget 
som inrättades 2003 genom Cotonou ‑
avtalet för en period på 20 år. Andra 
exempel på kombinerad finansiering 
utanför tillämpningsområdet för de 
regionala investeringsinstrumenten är 
faciliteten för investering och partner ‑
skap för Europa‑Medelhavsområdet 
(Femip) och globala fonden för 
energieffektivitet och förnybar energi 
(Geeref).
10 
Det belopp som EU anslog till regiona ‑
la investeringsinstrument för perioden 
2007–2013 var 2 106 miljoner euro 
(se bilaga II ). Vid utgången av 2013 
hade kommissionen redan betalat ut 
1 205 miljoner euro. De verkställande 
organen för de regionala investerings ‑
instrumenten hade godkänt 387 pro ‑
jekt (se bilaga III ) med bidrag på totalt 
2 346 miljoner euro (se bilaga IV ). 
De åtföljdes av lån på sammanlagt 
22 152 miljoner euro. Hittills är andelen 
fallissemang för lånen noll.
11 
De projekt som får stöd är främst 
offentliga investeringsprojekt. De 
sektorer som täcks varierar från 
ett instrument till ett annat, men 
transport ‑ och energisektorerna tar 
emot mest bidrag9. Projekten varie ‑
rar mellan relativt små projekt, på 
0,3 miljoner euro, till projekt på mer än 
1 000 miljoner euro. I de flesta fall är 
flera finansinstitut inblandade. I vissa 
fall går inte medel från de regionala in ‑
vesteringsinstrumenten till ett enskilt 
investeringsprojekt, utan till ett annat 
instrument eller en fond. När det gäller 
sådana delinstrument väljer finans ‑ 
instituten ut och finansierar delåtgär ‑
der där lokala finansieringspartner 
deltar.7 Ansökningar om WBIF‑bidrag 
görs oftast av 
partnerländerna.
8 Generaldirektoratet för 
utveckling och samarbete – 
EuropeAid (EuropeAid), med 
undantag för WBIF vars 
sekretariat sköts av 
generaldirektoratet för 
utvidgning.
9 Omkring 55 %.
11 Inledning
12 
De fyra viktigaste finansinstituten10 
som sedan första början arbetar med 
de regionala investeringsinstrumenten 
är EIB, Europeiska banken för åter ‑
uppbyggnad och utveckling (EBRD), 
Agence française de développement  
(AFD) och Kreditanstalt für Wiederauf ‑
bau  (KfW). Bilaga V  innehåller en över ‑
sikt över de lån de godkände under 
perioden 2007–2013 för de 387 projekt 
som fick stöd inom ramen för dessa 
instrument.
13 
I december 2012 lanserade kommis ‑
sionen EU:s plattform för kombinerad 
finansiering i det externa samarbetet 
i syfte att undersöka hur man kan 
förbättra kvaliteten och effektiviteten 
hos regionala investeringsinstrument. 
Processen pågår och det förväntade 
resultatet är en uppsättning rekom ‑
mendationer och riktlinjer för hur 
kombinerad finansiering kan använ ‑
das i det externa samarbetet och 
hur ytterligare offentliga och privata 
resurser kan mobiliseras för att öka ef ‑
fekten av EU:s externa samarbets ‑ och 
utvecklingspolitik.10 De andra godkända 
finansinstituten är Agencia 
Española de Cooperación 
Internacional para el Desarrollo 
(AECID) , Afrikanska 
utvecklingsbanken (AfDB) , 
Belgian Investment Company 
for Developing Countries 
(belgiska investeringsbolaget 
för utvecklingsländer, BIO), 
Karibiska utvecklingsbanken 
(CDB) , Europarådets 
utvecklingsbank (CEB) , 
Companía Española de 
Financiación al Desarrollo 
(COFIDES) , den finska Fonden 
för industriellt samarbete AB 
(FINNFUND) , Interamerikanska 
utvecklingsbanken ( IDB, 
observatör i LAIF), Luxembourg 
Development Agency 
(Luxemburgs byrå för 
utvecklingssamarbete, 
Lux‑Dev ), Nordiska 
investeringsbanken (NIB), 
Private Infrastructure 
Development Group (privata  
gruppen för utveckling av 
infrastruktur, PIDG), 
Österreichische 
Entwicklungsbank AG (OeEB), 
Società Italiana per le Imprese 
all’Estero (SIMEST)  och 
Sociedade para 
o Financiamento do 
Desenvolvimento (SOFID) .
12
 Revisionens inriktning 
och omfattning samt 
revisionsmetod
14 
Revisionsrätten bedömde ändamåls ‑
enligheten i att kombinera bidrag från 
regionala investeringsinstrument med 
lån från finansinstitut för att stödja 
EU:s externa politik och fokuserade på 
följande två frågor:
a) Har de regionala investeringsin ‑
strumenten har utformats och 
förvaltats väl?
b) Har användningen av kombinerad 
finansiering gett de planerade 
vinsterna?
15 
Revisionsrätten genomförde denna 
revision, som var den första på det 
här särskilda området, mellan maj 
och december 2013 och tittade på 
vilket resultat de regionala investe ‑
ringsinstrumenten har gett sedan de 
bildades. Vi inriktade revisionen på 
EU:s budgetanslag och kommissionens 
roll. Revisionsarbetet bestod av en 
analytisk granskning, intervjuer med 
kommissionspersonal, en enkät riktad 
till 40 EU‑delegationer11, besök hos de 
fyra största finansinstituten och en 
genomgång i detalj av ett urval av pro ‑
jekt. Urvalet12 bestod av 15 projekt som 
fått bidrag från ITF (se bilaga VI ) och 
15 projekt som fått bidrag inom ramen 
för investeringsinstrumentet för grann ‑
skapspolitiken (NIF) (se bilaga VII ). 
Dessa två regionala investeringsinstru ‑
ment omfattar både EUF:s budget och 
EU:s allmänna budget och står för mer 
än 70 % av de bidrag som hade be ‑
viljats genom regionala investerings ‑
instrument vid utgången av 2013. De 
är också de äldsta investeringsinstru ‑
menten och har därför de projekt som 
har kommit längst i genomförandet. På 
grund av deras särskilda egenskaper 
granskade vi även åtta projekt som 
rör inrättandet av delinstrument (se 
punkt 11) för finansiering av åtgärder 
med hjälp av lokala finansinstitut (se 
bilaga VIII ).11 22 EU‑delegationer svarade 
på enkäten.
12 Revisionsrätten valde ut 
projekten slumpmässigt med 
hjälp av den statistiska 
urvalsmetoden MUS 
(Monetary Unit Sampling , 
urvalsmetod med 
beloppsenheter).
13
 Iakttagelser
De regionala investerings ‑
instrumenten har utfor ‑
mats på lämpligt sätt, 
men det finns fortfarande 
brister i kommissionens 
förvaltning
16 
Revisionsrätten granskade om den 
övergripande utformningen av de re ‑
gionala investeringsinstrumenten och 
förfarandena är lämpliga. Vi granskade 
även förfarandet för bedömning av 
bidragsansökningar, motiveringen för 
de utvalda projekten och lämpligheten 
i typen av och storleken på bidragen. 
Slutligen undersökte vi också som en 
del av revisionen användningen av bi ‑
dragen och övervakningen av projekt.
Utformningen av de regio ‑
nala investeringsinstrumen ‑
ten är tillfredsställande och 
regelverket och förfarandena 
håller på att förbättras
17 
Det är bra att det finns åtta olika regio ‑
nala investeringsinstrument i stället för 
ett övergripande investeringsinstru ‑
ment av följande skäl:
a) Instrumenten har olika struktur 
för att kombinera finansieringen 
från de olika biståndsgivarna och 
kanalisera den till projekten.
b) EU:s anslag till de geografiska 
investeringsinstrumenten kommer 
från olika finansieringsinstrument 
med olika rättsliga grunder.c) Ansvarsfördelningen inom kom ‑
missionen och finansinstituten är 
geografiskt baserad.
d) De parter som är företrädda 
i de olika styrande organen (se 
punkt 6) varierar från region till 
region.
18 
Målen och de prioriterade områdena 
för alla regionala investeringsinstru ‑
ment är anpassade till de övergripande 
målen för EU:s politik. När det gäller 
ITF var endast projekt med en regional 
dimension stödberättigande, vilket 
begränsade möjligheterna för kombi ‑
nerad finansiering.
19 
Nyligen infördes genom budgetförord ‑
ningen13 särskilda regler om meka ‑
nismer för kombinerad finansiering14. 
Dessa regler, som gäller från och med 
2014, innebär att regelverket förbätt ‑
ras avsevärt genom att begrepp och 
principer definieras, de förvaltnings ‑
metoder som används vid kombinerad 
finansiering förenklas och det skapas 
en rättslig grund för användningen av 
innovativa finansieringsinstrument. 
Kommissionen håller för närvarande 
på att förbättra regelverket ytterli ‑
gare genom att utarbeta riktlinjer 
för förvaltningen av de regionala 
investeringsinstrumenten.15
20 
Kommissionen har visserligen gjort 
vissa framsteg på detta område, men 
i allmänhet är det finansinstituten som 
har tagit initiativ till projekten, och 
kommissionen har sedan reagerat på 
projektförslaget och den efterföljande 
bidragsansökan och inte aktivt identi ‑
fierat insatser.13 Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU, 
Euratom) nr 966/2012 av den 
25 oktober 2012 om finansiella 
regler för unionens allmänna 
budget och om upphävande 
av rådets förordning (EG, 
Euratom) nr 1605/2002 
(EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).
14 En ny avdelning – avdelning 
VIII Finansieringsinstrument  – 
har införts.
15 Praktiska riktlinjer som har 
hjälpt partnerländerna att 
förstå kraven i samband med 
WBIF‑projektansökningar har 
funnits sedan 2012.
14 Iakttagelser
21 
ITF:s sekretariat sköts av EIB (se 
punkt 8). Med tanke på att EIB är en 
projektfinansiär och oberoende av det 
faktum att sekretariatet är helt skilt 
från EIB:s bankverksamhet, är detta en 
fråga som måste diskuteras.
Lämpliga projekt väljs ut, 
men kommissionens bedöm ‑
ning fokuserar inte tillräck ‑
ligt på mervärdet av och 
beloppet för EU:s bidrag
Urval av de projekt som beviljas 
bidrag
22 
Processen för att identifiera och välja 
ut projekt gjorde att tillräckligt många 
bidragsansökningar kunde lämnas in 
för att åtaganden skulle kunna göras 
för de tillgängliga anslagen inom den 
planerade tidsramen. De godkända 
projekten var relevanta för utveck ‑
lingsbehoven i de berörda regionerna 
och länderna.23 
För att ansöka om bidrag från ett re ‑
gionalt investeringsinstrument måste 
finansinstituten lämna in en bidrags ‑
ansökan16. Trots att ansökningarna har 
blivit allt längre och mer detaljerade 
med tiden var den information som 
finansinstituten lämnade innan bidra ‑
get godkändes alltför allmän för att de 
verkställande organen i de regionala 
investeringsinstrumenten skulle kunna 
fatta beslut på lämpligt sätt. Kvanti ‑
fierade uppgifter saknades om låne ‑
villkor, förmånlighetsgrad (se ruta 1 ) 
och bärkraft (se exempel i  ruta 2 ). Det 
förväntade mervärdet av bidraget 
hade inte heller formulerats, strukture ‑
rats eller kvantifierats väl.16 Standardiserat 
projektansökningsformulär 
(Standard Project Submission 
Form)  när det gäller de 
geografiska investerings‑
instrument som förvaltas av 
EuropeAid, formulär för 
projektbidragsansökan 
(Project Grant Application Form ) 
för WBIF och försättsblad 
(Cover Sheet ) för ITF.
ITF‑projekt – elförsörjning i Benin och Togo
Projektet gällde uppförande och renovering av elledningar och kraftstationer för totalt 85,7  miljoner  euro. Syf ‑
tet var att förbättra tillförlitligheten och effektiviteten i elförsörjningen i Benin och Togo. ITF gav en räntesub ‑
vention på 12,25 miljoner euro som gjorde att förmånlighetsgraden på 35 % kunde uppfyllas i enlighet med 
IMF:s krav (se ruta 1 ).
Otillräcklig information från finansinstituten
Formuläret för bidragsansökan som lämnas in av finansinstituten innehöll inga uppgifter om projektets fi ‑
nansiella och ekonomiska bärkraft, förmånsgrad och anpassning till ländernas behov, trots att de uppgifterna 
fanns i finansinstitutens handlingar. Dessutom var formuläret otydligt om det förväntade mervärdet av ITF‑bi ‑
draget. Utan dessa uppgifter kunde inte kommissionen göra en ordentlig bedömning av bidragsansökan.Ruta 2
15 Iakttagelser
17 De uppgifter som krävs för att 
beräkna detta var inte 
tillgängliga för de övriga 
regionala investerings ‑ 
instrumenten.
18 Finansinstituten kan dock 
begära ett princip ‑
godkännande från den 
verkställande kommittén.24 
En orsak till att uppgifterna från 
finansinstituten var begränsade var 
att projekten ofta fortfarande var i ett 
preliminärt skede när bidragsansök ‑
ningarna lämnades in. Finansinstituten 
beslutar om sina lån i ett senare skede, 
dvs. efter genomförbarhetsstudien. 
Deras beslut grundades därför på 
bättre och mer detaljerad information 
än den kommissionen hade när den 
bedömde bidragsansökningarna.
25 
Även om det inte finns några särskilda 
riktlinjer för detta har kommissionen 
förbättrat sin behandling av bidrags ‑
ansökningar med tiden. Behandlingen 
baseras fortfarande till stor del på upp ‑
gifterna i bidragsansökan och är därför 
begränsad av den. Vid behandlingen 
av de granskade projekten ägnade 
man endast lite uppmärksamhet åt för ‑
månlighetsgrad, hållbar skuldsättning, 
bidragsbelopp och ekonomisk bär ‑
kraft. Kommissionen har inte fastställt 
kriterier för ekonomisk bärkraft. Den 
har i själva verket inga tydliga regler 
eller riktlinjer för vilken typ av utveck ‑
lingsinvesteringar som bör finansieras 
genom bidrag, lån eller kombinerad 
finansiering.
26 
Kommissionen gjorde de berörda 
EU‑delegationerna successivt delakti ‑
ga i behandlingen genom att rådfråga 
dem vid bedömningen av bidragsan ‑
sökningar. Revisionsrättens granskning 
av projekt och intervjuer med delega ‑
tionernas personal indikerade att dele ‑
gationerna fortfarande inte var delakti ‑
ga i tillräcklig utsträckning, särskilt inte 
under identifieringsfasen. Endast 59 % 
av de 22 delegationer som svarade 
på revisionsrättens enkät uppgav att 
de var delaktiga i identifieringen av 
projekten med kombinerad finansie ‑
ring. Det ledde till att delegationernas 
egenansvar för projekten begränsades. 
När finansinstitut ansökte om bidrag uppmanade emellertid kommissionen 
de flesta delegationerna att lämna 
synpunkter på de projekt som valts ut 
för deras respektive länder.
27 
Det genomsnittliga antalet dagar från 
det att ansökan lämnas in fram till 
styrelsens slutliga godkännande var 
215 för ITF, 257 för investeringsinstru ‑
mentet för Latinamerika (LAIF) och 290 
för (NIF)17. När det gällde LAIF och NIF 
krävdes preliminärt och slutligt god ‑
kännande för varje projekt på både 
teknisk nivå och styrelsenivå, vilket var 
tidskrävande. Förfarandet var något 
lättare för ITF, där det inte krävdes 
preliminära godkännanden18.
Val av bidragstyp och belopp
28 
De valda bidragstyperna (se punkt 1) 
var lämpliga för det mervärde som de 
var avsedda att uppnå. Endast ITF gav 
räntesubventioner. De övriga regio ‑
nala investeringsinstrumenten gjorde 
inte det, även om det var tillåtet enligt 
deras regelverk och kontraktsram.
16 Iakttagelser
19 Såsom revisionsrätten 
påpekade redan i punkt 3.2 
i särskild rapport nr 3/99 om 
kommissionsavdelningarnas 
förvaltning och kontroll av 
räntesubventioner (EGT C 217, 
29.7.1999, s. 1).29 
När det gällde elva av de 30 bidrag 
som revisionsrätten granskade var må ‑
let att lånet skulle uppfylla minimiför ‑
månlighetsgraden på 35 % enligt IMF 
(se ruta 1 ). För sju av dessa elva bidrag 
kunde revisionsrätten inte inhämta 
bevis från kommissionen eller finans ‑
instituten som visade att förmånlig ‑
hetsgraden inte var högre än vad som 
krävdes för att uppfylla IMF:s krav. I ett 
fall översteg förmånlighetsgraden 
miniminivån på 35 % utan att kommis ‑
sionen underrättades om det.
30 
Det fanns inga bestämda kriterier för 
hur bidragsbeloppen skulle faststäl ‑
las när huvudsyftet var något annat 
än att uppfylla IMF:s krav. I de fall som 
granskades var det ofta oklart hur be ‑
loppen hade fastställts. Kommissionen 
ansåg inte heller att det var nödvän ‑
digt att göra en noggrann kontroll 
av hur de bidrag som finansinstitut 
begärt hade beräknats.
31 
I teorin skulle finansinstitut kunna 
fastställa en räntesats som är högre 
än normalt och få stödmottagaren att 
godta det genom att låta ett bidrag 
ingå i finansieringen. Det finns följakt ‑
ligen risk för att fördelarna med bidrag 
inte helt överförs till stödmottagaren. 
Även om finansinstitut inom den of ‑
fentliga sektorn har ansvaret för att 
tillhandahålla de lämpligaste finan ‑
sieringsvillkoren, kan varken kommis ‑
sionen eller revisionsrätten utesluta att 
denna risk förverkligas eftersom det 
inte går att undersöka detta på grund 
av sekretessen kring räntesättningen19.Kommissionen betalar ut 
onödigt stora förskott
32 
När bidragen har godkänts och 
kontrakt undertecknats görs stora 
förskottsutbetalningar. Kommissionen 
hade tillgängliga medel och överförde 
dem innan de behövdes. Stödmottaga ‑
ren använde medlen långsamt efter ‑
som det tog tid att få igång projektet 
och teckna kontrakt om nödvändiga 
tjänster och bygg ‑ och anläggnings ‑
arbeten och eftersom genomförandet 
tog tid. De överförda medlen förblev 
därför outnyttjade under långa tids ‑
perioder, vilket strider mot principen 
om sund ekonomisk förvaltning (se 
exempel i  ruta 3 ). Därför återspeglar 
budgetutfallet inte den faktiska un ‑
derliggande verksamhet som hänger 
samman med instrumenten.
33 
När det gäller ITF för kommissionen 
över pengar till fonden, och sedan 
överför EIB i egenskap av förvaltare av 
fonden bidrag från fonden till huvud ‑
finansinstitutet. ITF:s verkställande 
kommitté godkänner bidrag till ett 
totalbelopp som inte överstiger de 
likvida tillgångar som finns tillgängliga 
i fonden. Med denna försiktiga håll ‑
ning försäkrar sig ITF om att det kan 
fullgöra sina åtaganden. Eftersom det 
tar tid innan projektet faktiskt börjar 
genomföras betalar stödmottagaren 
ut motsvarande belopp först några 
år senare. Resultatet blir att en stor 
summa pengar är vilande på fondens 
bankkonto i flera år (se diagrammet ).
17 Iakttagelser DiagramITF:s betalningsflöden
Källa : ITF:s sekretariat.NIF‑projekt  – andra fasen av järnvägsnätet i Tunis för höghastighetståg
Detta projekt för 550  miljoner  euro finansierar byggande av prioriterade delar av två nya linjer för höghastig ‑
hetståg i stadsjärnvägsnätet i Tunis. NIF‑bidraget på 28 miljoner euro ger tekniskt stöd till den upphandlande 
myndigheten och tillsynsorganet.
Onödigt stora förskottsutbetalningar av NIF‑bidraget
Under 2010 överförde kommissionen hela bidraget till stödmottagaren. Finansinstituten betalade ut sina lån 
först när stödmottagaren behövde pengarna. Eftersom projektet drabbades av stora förseningar i genomför ‑
andet gjordes den första låneutbetalningen först 2013. På grund av förseningarna förblev 24,5  miljoner  euro 
av NIF‑bidraget outnyttjat under mer än tre år.Ruta 3
0100200300400500600700
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013Kassabehållning(miljoner euro)
Ackumulerat kassainﬂöde
Ackumulerat kassautﬂöde
18 Iakttagelser
När det gäller delinstrumen ‑
ten var kriterierna för till ‑
delning av dellån vaga eller 
allmänna
34 
För de åtta delinstrument (se punkt 11) 
som granskades av revisionsrätten (se 
bilaga VIII ) fanns det ingen bestäm ‑
melse om att den verksamhet som 
finansierades av delinstrumentet skulle 
godkännas individuellt på förhand av kommissionen, och bara i ett fall 
godkändes de av finansinstitutet. 
Samtidigt var kriterierna för att välja 
ut de verksamheter som gav rätt till 
dellån vaga eller mycket allmänna i de 
flesta fall20, och det fanns inga uppgif ‑
ter om vilka sektorer och prioriteringar 
som var aktuella. Kommissionen kunde 
därför inte vara säker på att utgifterna 
var inriktade på EU:s prioriteringar (se 
exempel i  ruta 4 ).20 Med undantag av 
instrumentet för 
jordvärmeprojekt Geothermal 
Risk Mitigation Facility .
NIF‑projekt  – Finansieringsinstrumentet för små och medelstora företag
Finansieringsinstrumentet för små och medelstora företag, som hade sammanlagt 150 miljoner euro att för ‑
dela, bestod av två produkter. Den ena tillhandahöll tekniskt stöd till de lokala partnerfinansinstituten och ett 
finansieringsinstrument för riskdelning vid förluster för låneportföljer. Den andra tillhandahöll tekniskt stöd 
och räntefria lån i syfte att sänka räntorna och skapa en förlust ‑/riskdelningsbuffert. NIF‑bidraget till projektet 
var 15 miljoner euro.
Allmänna kriterier för vilken verksamhet som ska finansieras av delinstrumenten
Det fanns inga tydliga uppgifter i finansinstitutens bidragsansökningar om på vilken nivå dellån måste god ‑
kännas. Det framgick inte heller vilket ansvar huvudfinansiären hade i bedömnings ‑ och urvalsprocessen. Det 
fanns inga bestämmelser om att man i urvalsförfarandet skulle ta hänsyn till EU:s prioriteringar, utan urvals ‑
kriterierna innebar att investeringar i alla sektorer godtogs. Rapporteringskraven för projektuppföljningen var 
inte heller tydligt angivna.Ruta 4
Kommissionens övervakning 
av genomförandet av bidra ‑
gen varierade i omfattning
35 
De regionala investeringsinstrumen ‑
tens sekretariat ansvarar för den över ‑
gripande finansiella övervakningen 
av instrumenten. Finansinstituten 
övervakar genomförandet av själva 
projekten. Inom kommissionen ligger 
ansvaret för uppföljningen av bidrag hos EU:s delegationer. Omfattningen 
av deras uppföljning varierade efter ‑
som det saknas tydliga interna riktlin ‑
jer (se punkt 19) och delegationerna 
var olika delaktiga i identifieringen av 
projekt (se punkt 26). Dessutom var 
kontraktsbestämmelserna om vilken 
information finansinstituten skulle till ‑
handahålla otydliga och inte tillräckligt 
krävande.
19 Iakttagelser
36 
Resultatövervakningen har hittills 
varit begränsad och ostrukturerad. 
Inom EU:s plattform för kombinerad 
finansiering i det externa samar ‑
betet håller man på att utforma ett 
resultatbaserat övervakningssystem 
med en uppsättning standardiserade 
övervakningsindikatorer.
37 
Liksom för andra utvecklingsprojekt 
som finansieras av EU har kommissio ‑
nen slumpmässigt valt ut projekt med 
kombinerad finansiering för resultat ‑
orienterad övervakning. Övervak ‑
ningen bestod i korta och fokuserade 
utvärderingar som genomfördes på 
plats av externa experter enligt en 
konsekvent metod. Vid de resultatin ‑
riktade övervakningsbedömningarna 
tittade man på många aspekter av 
projektgenomförandet utifrån fem 
kriterier: relevans, effektivitet, ända ‑
målsenlighet, potentiella effekter och 
sannolik hållbarhet. Bedömningen 
inriktades dock inte särskilt på bidra ‑
gens mervärde. Det framgick inte klart 
av resultatet av den resultatinriktade 
övervakningen huruvida finansinstitu ‑
tet eller EU:s delegation förväntades 
följa upp slutsatserna och rekommen ‑
dationerna med åtgärder. Projekt med 
stöd från ITF omfattades dock inte av 
den resultatinriktade övervakningen.De planerade vinsterna 
med att kombinera bidrag 
och lån har hittills inte 
uppnåtts helt och hållet
38 
Revisionsrätten bedömde i vilken 
utsträckning de planerade vinsterna 
med kombinerad finansiering har 
uppnåtts. Vinsterna är bland annat 
mobilisering av ytterligare finansiering 
som inte utgörs av bidrag, delaktighet 
i formuleringen av politiken, inflytande 
över hur projekt utformas och förval ‑
tas, bättre samordning mellan olika 
biståndsgivare och ökad synlighet för 
EU:s bistånd till utvecklingssamarbete 
(se punkt 4).
Endast i hälften av de gran ‑
skade projekten kunde man 
visa att det behövdes ett 
bidrag för att lånet skulle 
kunna tecknas
39 
De projekt som fick stöd från re ‑
gionala investeringsinstrument fick 
också betydande finansiering från 
icke‑europeiska finansinstitut samt 
från stödmottagarna. När det gäller 
det projekturval som granskades av re ‑
visionsrätten tillhandahöll de europe ‑
iska finansinstituten 45 % av de totala 
investeringskostnaderna, medan cirka 
20 % kom från icke‑europeiska finans ‑
institut och 25 % utgjordes av egna 
bidrag från stödmottagarna. Att stöd ‑
mottagarna själva bidrar är god praxis 
för att garantera att de tar ansvar för 
investeringarna. Finansieringen kom 
alltså i huvudsak från institutionella 
utvecklingsbanker, medan den privata 
utlåningen hittills har varit begränsad.
20 Iakttagelser
21 Detta motsvarar 18 % av 
ITF‑anslagen, 10 % av 
NIF‑anslagen och 35 % av 
WBIF‑anslagen.
ITF‑projekt – flygplatsen i Maputo
ITF finansierade konsulttjänster i samband med förberedelserna av bygg ‑ och anläggningsarbetena vid den 
internationella flygplatsen i Maputo (Moçambique). Den planerade investeringen avser återuppbyggnad och 
upprustning av start ‑ och landningsbanor, taxibanor och markbelysning. Konsulttjänsterna kostade 0,6  mil ‑
joner  euro och bestod av en genomförbarhetsstudie för utformningen av projektet och utarbetandet av 
anbudsförfarandet.
God praxis för tekniskt stöd under den första fasen ökade finansieringen av en investering
Det tekniska stödet ledde till ett framgångsrikt förberett projekt. Investeringskostnaderna på 52  miljoner  euro 
finansieras genom lån från europeiska finansinstitut. Byggnadsarbetet ska påbörjas under andra halvåret 2014.Ruta 540 
ITF gav räntesubventioner för att 
finansinstitutens lån skulle bli förmån ‑
liga enligt IMF:s kriterier (se punkt 29). 
Bidraget möjliggjorde därmed inves ‑
teringen. Vid utgången av 2013 gällde 
detta mål för 14 av de 71 projekt för 
vilka ITF‑stöd hade anslagits. De stod 
för 217 miljoner euro av de totalt 
494 miljoner euro som anslagits ge ‑
nom ITF.41 
De regionala investeringsinstrumen ‑
ten finansierade också ett stort antal 
aktiviteter under den första fasen. 
Det gällde oftast sådana undersök ‑
ningar, till exempel genomförbarhets ‑
studier, som krävs för att upprätta 
ett investeringsprojekt och för vilka 
finansinstituten i allmänhet endast 
hade begränsade ekonomiska resur ‑
ser. Dessa projekt stod för 46 % av de 
granskade ITF‑projekten, 20 % av de 
granskade NIF‑projekten och 70 % av 
alla WBIF‑projekt21. De allra flesta av 
dessa studier har lett till eller kommer 
högst sannolikt att leda till faktiska 
investeringsprojekt och kan därför, 
åtminstone i viss utsträckning, anses 
ha underlättat de investeringar som 
finansierades med lån (se exempel 
i ruta 5 ).
42 
För 15 av de 30 projekt som revi ‑
sionsrätten granskade fanns ingen 
övertygande analys som visade att ett 
bidrag behövdes för att lånet skulle 
kunna tecknas (se bilaga IX ). I vissa fall 
fanns det tecken på att investeringarna 
skulle ha gjorts även utan bidraget:a) I ett fall var syftet med bidraget att 
göra lånet förmånligt men mot ‑
tagarlandet var inte längre bundet 
av IMF:s regler om förmånliga lån.
21 Iakttagelser
b) I två fall finansierades en bety ‑
dande del av investeringen direkt 
av EUF. Det behövdes därför inget 
bidrag för att göra finansieringspa ‑
ketet förmånligt.
c) I fyra fall var bidraget marginellt 
i förhållande till den totala in ‑
vesteringskostnaden och ökade 
inte projektets totala finansiella 
lönsamhet i någon betydande 
utsträckning.
d) I ett fall var projektet ekonomiskt 
bärkraftigt även utan bidraget.
e) I ett fall var regeringen var mycket 
angelägen om att göra en högpro ‑
filinvestering med miljöfördelar 
trots att den finansiella lönsamhe ‑
ten var mycket dålig. Det behövdes 
inget bidrag för att regeringen 
skulle förbinda sig att täcka möj ‑
liga framtida förluster.
f) I fem fall fungerade bidraget mest 
som en hjälp för finansinstituten 
att föreslå ett finansiellt paket som 
troligen skulle godkännas av re ‑
geringarna i mottagarländerna, till 
exempel genom att de anpassades 
till erbjudandena från andra finan ‑
siärer för de aktuella projekten.
g) Ett fall innebar att det inrätta ‑
des ett delinstrument som skulle 
tillhandahålla kreditförstärknings ‑
stöd. Delinstrumentet bestod av 
två identiska produkter, varav den 
ena kunde fungera framgångsrikt 
utan bidrag.Kommissionen utnyttjade 
inte fullt ut möjligheten att 
delta i formuleringen av 
politiken och påverka hur 
projekten utformades och 
förvaltades
43 
Bidrag från regionala investerings ‑
instrument inverkar ofta positivt på 
hur projekt utformas och förvaltas 
(se punkt 3). För de 30 projekt som 
revisionsrätten undersökte uppnåddes 
detta på olika sätt i olika projekt:
a) I elva fall hade bidraget gjort 
det möjligt att införa projekt ‑
komponenter som med största 
sannolikhet annars inte skulle ha 
finansierats. Exempel på sådana 
komponenter är lämpligt tekniskt 
stöd och särskild hänsyn till de 
fattiga i projektet (se exempel 
i ruta 6 ).
b) I tre fall var kommissionen direkt 
delaktig i upprättandet av pro ‑
jektet, eftersom den utarbetade 
projektförslaget, finansierade 
genomförbarhetsstudien och/eller 
medfinansierade projektet genom 
ett direkt bidrag.
c) I två fall finansierade bidraget ge ‑
nomförbarhetsstudier som utgjor ‑
de ett viktigt underlag för beslutet 
om investeringsprojektens karak ‑
tär och omfattning.
d) I ett fall gav bidraget projektet en 
betydligt större räckvidd.
22 Iakttagelser
44 
I de övriga 13 projekt som revisionsrät ‑
ten undersökte fanns det emellertid 
inga belägg för att bidragen från de 
regionala investeringsinstrumenten 
hade någon inverkan på hur projekten 
utformades.
45 
Av de projekt som revisionsrätten 
granskade hade bidraget i tio fall 
också en positiv inverkan på mottagar ‑
landets politik i den berörda sektorn. 
I de flesta av dessa fall förstärkte 
bidraget en redan befintlig politisk 
dialog med kommissionen inom den 
sektor där projekten genomfördes. Po ‑
tentialen för politisk dialog var större 
när bidraget faktiskt hade medfört att 
ytterligare finansiering mobiliserades 
(se punkt 42).46 
När det gäller de 20 övriga projekten 
fanns det inga belägg för att bidragen 
hade större inflytande på politiken 
inom den sektor där stödet gavs. När 
finansinstitutet ställde upp villkor för 
sina lån var de i de flesta fall direkt 
knutna till genomförandet av pro ‑
jektet. Kommissionen deltog inte 
i övervakningen och bedömningen av 
efterlevnaden och krävde i de flesta 
fall inte att de regionala investerings ‑
instrumenten skulle ställa upp villkor 
för bidragen som gällde politiken i de 
berörda sektorerna.ITF‑projekt – vatten och sanitet vid Viktoriasjön – vatten i Kampala
Projektet gick ut på att förbättra den finansiella och operativa kapaciteten hos det nationella företaget för 
vattenförsörjning och avloppshantering i Kampala (Uganda). Det syftade till att öka tillförlitligheten i och 
tillgången till vattenförsörjning för befolkningen i Kampala och de omgivande områdena. Den totala projekt ‑
kostnaden var 212 miljoner euro. ITF finansierade tekniskt stöd till ett värde av 8 miljoner euro för projektför ‑
beredelser, liksom en räntesubvention på 14 miljoner euro, vilket garanterade en förmånlighetsgrad på 35 % 
i enlighet med IMF:s krav.
God praxis när det gäller inflytande på projektets utformning
Bidraget medförde sociala fördelar genom projektets inriktning på fattiga. Projektet förbättrade särskilt 
tillgången till dricksvatten och grundläggande sanitetstjänster i de fattigare områdena kring Kampala. Nyttan 
med bidraget fördes över till slutmottagarna genom att de fattigaste hushållen fick vatten till lägre avgifter. 
Utan bidraget skulle projektet endast ha varit inriktat på de rikare områdena.Ruta 6
23 Iakttagelser
Kombinerad finansiering 
ledde till bättre samordning 
mellan biståndsgivare men 
EU‑finansieringens synlighet 
har hittills varit begränsad
Givarsamordning
47 
De regionala investeringsinstrumenten 
uppmuntrar till samordning mellan 
utvecklingspartner genom att de ska ‑
par en ram för finansinstitut att träffas 
och diskutera sina investeringsplaner 
och att samordna sina insatser på ett 
sätt som går utöver själva projekten. 
Detta är god praxis i utvecklings ‑
arbetet i enlighet med principerna 
i Parisförklaringen22.
48 
Av de 38 ITF‑  och 73 NIF‑investerings ‑
projekt23 för vilka styrelserna hade 
anslagit bidrag i slutet av 2013, fick 26 
respektive 52 projekt lån från mer än 
en källa.
49 
Kombinerad finansiering har gjort det 
möjligt att finansiera stora projekt 
genom att kombinera olika finan ‑
sieringskällor inom enskilda projekt. 
Vid utgången av 2013 hade ITF och 
NIF utlovat stöd till 22 respektive 26 
investeringsprojekt som fick lån till ett 
sammanlagt värde av mer än 100  mil ‑
joner euro. Sådana projekt skulle det 
ha varit svårt för ett ensamt finansin ‑
stitut att finansiera.50 
Initiativet om ömsesidigt förtroende, 
som inrättades av tre europeiska 
finansinstitut, har ytterligare för ‑
stärkt samarbetet och samordningen. 
Initiativet om ömsesidigt förtroende 
är en formell ram som inrättades 
2009 av AFD, EIB och KfW i syfte att 
göra medfinansieringen av utveck ‑
lingsprojekt mer effektiv. Det innebär 
framför allt delegering av de flesta 
uppgifterna till huvudfinansiären av 
en insats och ömsesidigt erkännande 
av förfaranden. Detta minskar transak ‑
tionskostnaderna för stödmottagaren, 
vilket är i enlighet med principerna 
om biståndseffektivitet. Men varje 
enskilt finansinstitut står för beslut och 
kontraktstilldelning.
EU‑finansieringens synlighet
51 
I regelverket för regionala investe ‑
ringsinstrument fastställs allmänna 
regler för synlighet24. Den viktigaste 
principen är att huvudfinansiären ska 
garantera att EU är minst lika synligt 
som huvudfinansiären själv. I kon ‑
traktsbestämmelserna för enskilda 
projekt fastställs i allmänhet också 
behovet av tillräcklig synlighet25 även 
om de inte innehåller några konkreta 
regler eller riktlinjer. Revisionsrättens 
granskning av enskilda projekt och 
enkäten till EU:s delegationer visade 
att finansinstituten hittills endast har 
gett EU:s bidrag begränsad synlighet 
i projekt med kombinerad finansiering. 
Det finns ett antal orsaker till detta:
a) Kontraktsramen innehåller inga 
tydliga och konkreta regler eller 
riktlinjer för finansinstitut när det 
gäller synlighet.22 I Parisdeklarationen (2005) 
anges följande principer som 
ska göra biståndet effektivare: 
egenansvar, anpassning, 
harmonisering, resultat och 
ömsesidig redovisnings ‑ 
skyldighet.
23 Här ingår inte de 33 
investeringsförberedande 
projekten inom ITF och de 18 
inom NIF (se punkt 41).
24 Till exempel i artikel 10 i den 
överenskommelse som 
fastställer genomförande ‑
bestämmelserna för ITF och 
punkt 13 i NIF‑ramavtalet 
mellan finansinstituten och 
kommissionen.
25 När det gäller NIF‑instrument 
innehåller alla 
överenskommelser om bidrag 
en klausul om att 
finansinstitutet uttryckligen 
måste nämna stödet från 
Europeiska unionen genom 
NIF.
24 Iakttagelser
b) Med undantag av handboken om 
kommunikation och synliggörande 
av unionens externa åtgärder, 
som utarbetades för projekt som 
genomförs av kommissionen finns 
det för närvarande inga särskilda 
regler eller riktlinjer anpassade till 
de särdrag som utmärker kombine ‑
rad finansiering.
c) Med undantag för några fall 
finns det ingen budget avsatt för 
synliggörande.
d) Det krävs ingen rapportering om 
det arbete som gjorts för att göra 
EU synligt.
52 
Kommissionen håller för närvarande 
på att öka sina ansträngningar för 
att förbättra EU:s synlighet i projekt 
med kombinerad finansiering. I den 
senaste versionen av bidragsansök ‑
ningsformuläret måste det planerade 
arbetet med kommunikation och 
synliggörande av biståndet beskrivas. 
I vissa fall krävde kommissionen också 
av finansinstituten att de utarbetade 
en kommunikationsplan, vilket är 
god praxis. Även om tydliga riktlinjer 
saknas, har vissa EU‑delegationer tagit 
initiativ till att hjälpa till att sprida in ‑
formation om bidragen i de regionala 
investeringsinstrumenten.
25
 Slutsatser och 
rekommendationer
Slutsatser
53 
Revisionsrätten drar slutsatsen att 
metoden att kombinera bidrag från 
regionala investeringsinstrument med 
lån från finansinstitut för att stödja 
EU:s externa politik i allmänhet har 
varit ändamålsenlig. De regionala in ‑
vesteringsinstrumenten har utformats 
väl, men de potentiella fördelarna 
med kombinerad finansiering har inte 
utnyttjats fullt ut på grund av brister 
i kommissionens förvaltning.
54 
Tillsammans med medlemsstaterna 
har kommissionen startat de regionala 
investeringsinstrumenten på ett fram ‑
gångsrikt sätt, och den övergripande 
utformningen av instrumenten är 
lämplig. Flera europeiska finansinstitut 
lockades att delta och har identifie ‑
rat tillräckligt många projekt för de 
tillgängliga medlen. De granskade pro ‑
jekten var relevanta för utvecklings ‑
behoven i de berörda regionerna och 
länderna. Bidragstyperna var lämpliga, 
men kommissionens behandling av 
bidragsansökningar grundades på 
ofullständiga uppgifter och har inte 
fokuserat tillräckligt på bidragens mer ‑
värde. När bidragen väl hade godkänts 
var förskottsbetalningarna onödigt 
stora, och kommissionens övervak ‑
ning garanterade inte att bidragen gav 
mervärde i samtliga fall.55 
De regionala investeringsinstrumenten 
underlättade samordningen mellan 
utvecklingspartner på olika nivåer, 
vilket har gjort det möjligt att finan ‑
siera projekt som är för stora för att 
finansieras av en enda givare eller ett 
enda finansinstitut. De övriga poten ‑
tiella fördelarna med att kombinera 
bidrag med lån har ännu inte uppnåtts 
helt. I hälften av fallen har den kombi ‑
nerade finansieringen gjort det möjligt 
att teckna lån, till exempel genom 
att göra dem förmånliga enligt IMF:s 
krav. Men i den andra hälften av fallen 
fanns ingen övertygande analys som 
visade att ett bidrag behövdes för att 
finansinstituten skulle teckna lånen. 
Vidare hade kommissionen inte fullt 
ut utnyttjat möjligheten till positiv 
inverkan på projektens utformning el ‑
ler större inverkan på sektorspolitiken. 
EU:s stödets synlighet har hittills varit 
begränsad, men kommissionen har 
börjat vidta åtgärder för att komma till 
rätta med situationen.
Rekommendationer
56 
Efter sju års erfarenhet av regionala 
investeringsinstrument försöker kom ‑
missionen förbättra deras utformning 
och funktion, exempelvis genom att 
utarbeta riktlinjer och delta i EU:s 
plattform för kombinerad finansiering 
i det externa samarbetet. Revisions ‑
rätten uppmanar kommissionen att 
beakta följande rekommendationer 
i processen.
26 Slutsatser och rekommendationer
57 
Kommissionen bör se till att beviljan ‑
det av EU‑bidrag grundar sig på en do ‑
kumenterad bedömning av bidragens 
mervärde när det gäller att uppnå EU:s 
mål för utvecklingspolitiken, grann ‑
skapspolitiken och utvidgningen. 
Framför allt bör kommissionen göra 
följande:
a) Se till att lämpliga riktlinjer antas 
och genomförs när det gäller 
kommissionens delaktighet på alla 
stadier av processen för godkän ‑
nande och uppföljning.
b) Anta en aktivare roll, särskilt vid 
EU‑delegationerna, när det gäller 
att identifiera och välja ut projekt.
c) Se till att de ansökningar om bi ‑
drag som lämnas in till styrelserna 
för slutligt godkännande endast 
avser färdigplanerade projekt och 
innehåller fullständiga uppgifter. 
Bidragsansökningarna bör framför 
allt innehålla detaljerade uppgif ‑
ter om behovet och mervärdet av 
bidrag och en redogörelse för hur 
beloppen har fastställts.
d) Förkorta den genomsnittliga läng ‑
den på förfarandet för godkän ‑
nande genom att se över beho ‑
vet av systematiska preliminära 
godkännanden.58 
Kommissionen bör betala ut pengar 
först när stödmottagaren faktiskt 
behöver dem.
59 
Kommissionen bör förbättra sin över ‑
vakning av utnyttjandet av EU‑bi ‑
dragen. För att åstadkomma det bör 
kommissionen göra följande:
a) Införa en resultatmätningsram 
med indikatorer för uppföljningen 
av effekterna av EU:s bidrag.
b) Ge tydliga instruktioner till 
EU‑delegationerna om deras roll 
när det gäller att övervaka EU:s 
stöd till projekt med kombinerad 
finansiering.
c) Ta med ITF i den resultatoriente ‑
rade övervakningen och anpassa 
metoden för resultatorienterad 
övervakning till den kombinerade 
finansieringens specifika karaktär.
60 
Kommissionen bör öka sina ansträng ‑
ningar för att se till att EU‑finansie ‑
ringen blir tillräckligt synlig genom 
att fastställa tydliga krav på finansin ‑
stituten när det gäller synlighet och 
kräva att EU‑delegationerna deltar 
i åtgärderna för ökad synlighet.
Denna rapport antogs av revisionsrättens avdelning III, med ledamoten 
Karel PINXTEN som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 
8 juli 2014.
 För revisionsrätten
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Ordförande

27
 Bilagor
De regionala investeringsinstrumentens globala täckning
Källa : Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.Bilaga I 
Investeringsinstrumentet
för Centralasien (IFCA) – 2010
Bidrag totalt: 64 miljoner euroLån totalt: 317 miljoner euro
EU:s förvaltningsfondför infrastruktur (AIF) – 2012
Bidrag totalt : 36 miljoner euroLån totalt: 358 miljoner euro
Investeringsinstrument förLatinamerika (LAIF) – 2010
Bidrag totalt: 190 miljoner euroLån totalt: 4 515 miljoner euroInvesteringsinstrumentför Västindien (CIF) – 2012
Bidrag totalt: 35 miljoner  euroLån totalt: 67 miljoner euroInvesteringsinstrumentför grannskapspolitiken(NIF) – 2008
Bidrag totalt: 953 miljoner euroLån totalt: 9 626 miljoner euro
Investeringsinstrumentför Stillahavsområdet(IFP) – 2012
Bidrag totalt: N/ALån totalt: N/A
EU:s förvaltningsfond förinfrastruktur I Afrika (ITF) – 2007
Bidrag totalt: 762 miljoner euroLån totalt: 4 549 miljoner euroInvesteringsramen förvästra Balkan (WBIF) – 2008
Bidrag totalt: 302 miljoner euroLån totalt: 2 720 miljoner euro
28 Bilagor Bilaga IIBelopp som kommissionen gjort åtaganden, tecknat kontrakt och gjort utbetal ‑
ningar för per regionalt investeringsinstrument per den 31  december  2013
(miljoner euro)
Gjorda åtaganden Kontraktsbelopp Utbetalt belopp 
ITF 638 638 459
WBIF 274 260 214
NIF1789 477 422
LAIF1179 160 78
IFCA 86 66 22
AIF 60 34 9
CIF 70 2 1
IFP 10 – –
Totalt 2 106 1 637 1 205
1 Här ingår inte ytterligare 17 miljoner i åtaganden som gjordes 2011 för klimatförändringsinstrumentet och som ska fördelas mellan NIF och LAIF.
Källa : Europeiska kommissionen.
29 Bilagor Bilaga IIIAntal projekt som godkänts per regionalt investeringsinstrument perioden 2007–2013
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Totalt
ITF 4 4 9 13 13 11 15 69
WBIF – 18 47 16 42 31 24 178
NIF – 14 13 15 15 18 17 92
LAIF – – – 5 3 12 5 25
IFCA – – – 1 3 3 4 11
AIF – – – – – 3 5 8
CIF – – – – – – 4 4
Totalt 4 36 69 50 76 78 74 387
Källa : Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.
30 Bilagor Bilaga IVBidrag till de 387 projekt som godkänts av det regionala investeringsinstrumentet 
perioden 2007–2013
(miljoner euro)
ITF1WBIF NIF LAIF IFCA AIF CIF Totalt
BIDRAG
Investerings-
instrumentKommissionen 383 226 696 190 64 36 35 1 630
Andra givare 114 – – – – – – 114
Nationella/regionala  
vägledande program80 – 200 – – – – 280
Andra givare 185 76 57 – – – – 318
Bidrag totalt 762 302 953 190 64 36 35 2 342
LÅN
EUMultilateralt 1 237 2 360 7 095 209 312 110 – 11 323
Bilateralt 1 127 360 2 531 1 992 5 248 37 6 300
Icke -EURegionalt 1 174 – – 2 314 – – 30 3 518
Multilateralt 826 – – – – – – 826
Bilateralt 185 – – – – – – 185
Lån totalt 4 549 2 720 9 626 4 515 317 358 67 22 152
1   Kommissionens och andra givares bidrag när det gäller ITF har beräknats proportionellt i förhållande till deras betalningar till fonden.
Källa : Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.
31 Bilagor Bilaga VLån från finansinstitut per regionalt investeringsinstrument perioden 2007–2013
(miljoner euro)
EIB EBRD AFD KfWAndra 
finansinstitutTotalt
ITF 1 237 – 881 246 – 2 364
WBIF 1 760 600 200 160 – 2 720
NIF 4 498 2 588 1 100 1 429 11 9 626
LAIF 209 – 823 772 397 2 201
IFCA 170 142 – 4 1 317
AIF 110 – 203 45 – 358
CIF – – 37 – – 37
Totalt 7 984 3 330 3 244 2 656 409 17 623
Källa : Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.
32 Bilagor Bilaga VIUrval av 15 granskade ITF ‑projekt
Källa:  Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.
MALI-MAURITANIA-SENEGAL
Vattenkraftverk i Félou
Total kostnad: 112 miljoner euroITF-bidrag: 9 miljoner euro
ZAMBIA-NAMIBIA-SOUTH AFRICASammanlänkning i Caprivi
Total kostnad: 321 miljoner euroITF-bidrag: 15 miljoner euroKAMERUN-TCHAD-CENTRALAFRIKATillfartsväg till Douala 
Total kostnad: 66 miljoner euroITF-bidrag: 6 miljoner euro
ZAMBIAVattenkraftverk i Itezhi Tezhi
Total kostnad: 286 miljoner euroITF-bidrag: 18 miljoner euroMOÇAMBIQUE-SYDAFRIKAFlygplatsen i Maputo 
Total kostnad: 58 miljoner euroITF-bidrag: 2 miljoner euroMOÇAMBIQUE-ZIMBABWE-ZAMBIA-MALAWIBeira-korridoren 
Total kostnad: 230 miljoner euroITF bidrag: 29 miljoner euroZAMBIA-MALAWI-MOÇAMBIQUEÅteruppbyggnad av Great East Road
Total kostnad: 285 miljoner euroITF-bidrag: 40 miljoner euroTANZANIAElnätssammanlänkning 
Total kostnad: 388 miljoner euroITF-bidrag: 14 miljoner euroTANZANIAVatten och sanitet vid Viktoriasjön
Total kostnad: 122 miljoner euro
ITF-bidrag: 18 miljoner euroTANZANIA-KENYA-UGANDA-
RWANDA-BURUNDI-DEMOKRATISKAREPUBLIKEN KONGOÖstafrikas transportkorridor
Total kostnad: 146 miljoner euroITF bidrag: 17 miljoner euro
BURUNDI-RWANDA-DEMOKRATISKAREPUBLIKEN KONGOÅteruppbyggnad av vattenkraftverk - Ruzizi I och II 
Total kostnad: har ännu inte fastställtsITF-bidrag: 3 miljoner euro
UGANDA-KENYA-TANZANIAKampala Water - Lake Victoria Watsan
Total kostnad: 234 miljoner euroITF-bidrag: 22 miljoner euro
RWANDA-ETIOPEN-KENYA-UGANDA-TANZANIA-BURUNDIInstrumentet för jordvärmeprojekti östra Afrika
Total kostnad: har ännu inte fastställtsITF-bidrag: 30 miljoner euroELFENBENSKUSTEN-SIERRA LEONE-LIBERIA-GUINEAElkraftssammanlänkning 
Total kostnad: 387 miljoner euroITF-bidrag: 13 miljoner euro
BENIN-TOGOÅteruppbyggnad av elförsörjning 
Total kostnad: 86 miljoner euroITF-bidrag: 12 miljoner euro
33 Bilagor Bilaga VII Urval av 15 granskade NIF ‑projekt
Källa : Databaser som sköts av de regionala investeringsinstrumentens sekretariat.
EGYPTEN
Programmet för bättre vatten–
och avloppstjänster
Total kostnad: 295 miljoner euroNIF-bidrag: 5 miljoner euro
TUNISIEN
Andra fasen av järnvägsnäteti Tunis för höghastighetståg
Total kostnad: 550 miljoner euroNIF-bidrag: 28 miljoner euro
Finansieringsinstrumentet försmå och medelstora företag 
Armenien, Azerbajdzjan, Georgien,Moldavien, Ukraina och VitrysslandTotal kostnad: 150 miljoner euroNIF-bidrag: 15 miljoner euro
SMF-garantifaciliteten
Jordanien, Libanon, Egypten,Tunisien, MarockoTotal kostnad: 320 miljoner euroNIF-bidrag: 24 miljoner euroARMENIEN
Vattenprojekt för små kommuner
Total kostnad: 21 miljoner euroNIF-bidrag:  8 miljoner euroUKRAINA
Tekniskt stöd till kommuner
Total kostnad : 135 miljoner euroNIF-bidrag: 5 miljoner euro
MAROCKO
Program för hushållning meddricksvatten
Total kostnad: 101 miljoner euroNIF-bidrag: 7 miljoner euro
EGYPTEN
Program för integrerat och hållbartboende och integrerad och hållbarsamhällsutveckling
Total kostnad: 175 miljoner euroNIF-bidrag:  30 miljoner euroEGYPTEN
Elkraftsöverföring
Total kostnad: 762 miljoner euroNIF-bidrag: 20 miljoner euro
GEORGIEN
Modernisering avvatteninfrastruktur, fas II
Total kostnad: 80 miljoner euroNIF-bidrag:  8 miljoner euro
MOLDAVIEN
Program för utveckling avvattenförsörjning
Total kostnadt: 32 miljoner euro
NIF bidrag: 10 miljoner euro
EGYPTEN
Tunnelbanelinje 3 i Kairo, fas 3
Total kostnad: 2 075 miljoner euro
NIF-bidrag: : 40 miljoner euroMAROCKO
Spårvagn i Rabat 
Total kostnad: 346 miljoner euroNIF-bidrag: 5 miljoner euro
MAROCKO
Solpanelsanläggning i Ourzazate  
Total kostnad: 807 miljoner euroNIF-bidrag: 30 miljoner euroGEORGIEN
Vägförbindelse mellan öst och väst
Total kostnad : 592 miljoner euroNIF-bidrag: 20 miljoner euro
34 Bilagor Bilaga VIIIGranskningsurval av projekt för skapande av delinstrument
Instrument Namn VerktygBidragsbelopp
(miljoner euro)Land/regionHuvud- fi-
nansinstitutAndra externa 
finansieringskällor
ITFEnergigarantifonden för 
Afrika Tekniskt stöd 1 Regionalt EIB –
ITFInstrumentet för hållbar 
energi i  AfrikaTekniskt stöd/
bidrag8 Regionalt EIB –
ITFInstrumentet för 
jordvärmeprojektBidrag 30 Rwanda, Etiopien, 
Kenya, Uganda, 
Tanzania, BurundiKfW –
NIF SMF‑garantifaciliteten Bidrag 24 Jordanien, Libanon, 
Egypten, Tunisien 
och MarockoEIBAFD, Världsbanken 
och Opec‑fonden 
för internationell 
utveckling 
NIFFinansieringsinstrumentet 
för små och medelstora 
företagTekniskt stöd/
bidrag15 Armenien, Azer ‑
bajdzjan, Georgien, 
Moldavien, Ukraina 
och VitrysslandEBRD EIB, KfW
NIFFonden för mikroföretag 
samt små och medelstora 
företag i Mellanöstern och 
NordafrikaTekniskt stöd/
bidrag10 Regionalt KfW –
IFCAInstrumentet för finansiering 
av hållbar energi i KirgizistanTekniskt stöd/
bidrag7 Kirgizistan EBRD –
IFCAFinansieringsinstrumentet 
för små och medelstora 
företag i  CentralasienTekniskt stöd/
bidrag11 Regionalt EBRD –
35 Bilagor
Projekt som avses i punkt 42
Instrument Projektnamn VerktygBidragsbelopp
(miljoner euro)Land/regionHuvudfinans -
institut
ITF Elkraftssammanlänkning Räntesubventioner 13Elfenbenskusten  – Sierra 
Leone  – Liberia  – GuineaEIB
ITF Sammanlänkning i Caprivi Räntesubventioner 15Zambia – Namibia – 
SydafrikaEIB
ITF Återuppbyggnad av Great east road Räntesubventioner 25Zambia – Malawi – Mo ‑
çambiqueEIB
ITF Östafrikas transportkorridor Räntesubventioner 17Tanzania – Kenya – 
Uganda – Rwanda – 
Burundi – Demokratiska 
republiken KongoEIB
ITF Vattenkraftverket i Itezhi Tezhi Räntesubventioner 18 Zambia EIB
NIFProgrammet för bättre vatten ‑ och 
avloppstjänsterBidrag 5 Egypten KfW
NIF Spårvagn i Rabat Tekniskt stöd 5 Marocko AFD
NIFAndra fasen av järnvägsnätet i Tunis för 
höghastighetstågBidrag 28 Tunisien AFD
NIFModernisering av vatteninfrastruktur, 
fas IITekniskt stöd/bidrag 8 Georgien EIB
NIFFinansieringsinstrumentet för små och 
medelstora företagTekniskt stöd/bidrag 15Armenien, Azerbajdzjan, 
Georgien, Moldavien, 
Ukraina och VitrysslandEBRD
NIF Elkraftsöverföring Tekniskt stöd/bidrag 16 Egypten EIB
NIF Vägförbindelse mellan öst och väst Bidrag 20 Georgien EIB
NIF Solpanelsanläggning i Ouarzazate Bidrag 30 Marocko EIB
NIFProgram för hushållning med 
dricksvattenTekniskt stöd/bidrag 7 Marocko KfW
NIF Tunnelbanelinje 3 i  Kairo, fas III Tekniskt stöd/bidrag 40 Egypten AFDBilaga IX
36
Kommissionen har utformat denna struktur för att 
till fullo ta hänsyn till instrumentens potentiella 
fördelar och anser att dess förvaltning har varit 
tillfredsställande.
Kommissionen anser att förverkligandet av de 
potentiella fördelarna borde beakta bidragens 
karaktär (till exempel tekniskt stöd) och resultaten 
av projektens genomförande.
VI
Kommissionen anser att godkännandeprocessen 
var grundlig. Alla berörda parter deltar på lämpligt 
sätt och kommissionen anpassar samrådsprocessen 
till projektens särdrag. Tillräcklig och fullständig 
information är tillgänglig under beslutsprocessen.
Mervärde säkerställs i samtliga fall: Projekt inlämnas 
till den behöriga förvaltningskommittén först när 
alla projektkomponenter klargjorts och projektets 
mervärde är uppenbart.
Arrangemangen för förskottsbetalningar gran ‑
skas i de nya kontraktsmallarna för finansiella 
instrument.
VII
Kommissionen anser att motiveringen för finan ‑
sieringen var klar i samtliga fall. Dessa fall beskrivs 
i punkt 42 i rapporten och har vederbörligen ifråga ‑
satts och motiverats av kommissionen. Se kommis ‑
sionens svar på punkt 42 a–g.
I samtliga fall har instrumentens prioriteringar 
anpassats till EU:s sektorspolitik för var och en av 
regionerna (tydligt angivna i deras respektive stra ‑
tegiska riktlinjer).
Icke desto mindre kommer kommissionen att 
undersöka hur en bredare inverkan på sektorspoli ‑
tik kan uppnås, liksom hur EU‑stödets synlighet kan 
förstärkas.Sammanfattning
I
Kommissionen välkomnar denna särskilda rapport 
och rekommendationerna som kommer att ytterli ‑
gare förbättra förvaltningen av kombinationsinstru ‑
menten, som är en innovativ strategi för finansie ‑
ring av utvecklingssamarbete.
Investeringsbehoven i EU:s partnerländer är stora. 
Offentliga medel och stöd från bidragsgivare är 
långt ifrån tillräckliga för att tillgodose dessa behov. 
Länderna behöver locka till sig ytterligare offentlig 
och privat finansiering för att främja ekonomisk 
tillväxt som en bas för fattigdomsminskning.
I agendan för förändring framhålls att stöd till 
tillväxt för alla och skapande av arbetstillfällen 
är ett viktigt prioriterat område för EU:s externa 
samarbete. I detta sammanhang ses kombination 
av investeringskällor som ett viktigt verktyg för att 
uppbåda ytterligare resurser och öka effekterna av 
EU:s stöd.
Genom att överbrygga finansieringsgap i investe ‑
ringsprojekt, möjliggör EU‑bidraget ofta projekt 
som helhet och kan därför uppbåda mer ytterligare 
finansiering än lån från finansinstitut. Dessutom 
tillhandahåller offentliga finansinstitut, som deltar 
direkt i kombination av finansieringskällor, finansie ‑
ring utöver lån, till exempel i form av eget kapital 
eller efterställd skuld.
IV
Kommissionen ansvarar för instrumentens upp ‑
byggnad, som bedöms positivt i rapporten. För ‑
valtningen av projekt sker i form av partnerskap. 
Kommissionen administrerar instrumenten medan 
utvecklingsfinansieringsinstitutionerna ansvarar 
för den löpande förvaltningen av projekten. De 
genomför de budgetuppgifter som anförtrotts 
dem, i enlighet med reglerna för indirekt förvalt ‑
ning som fastställs i budgetförordningen.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 37
Kommissionen ansvarar för instrumentens upp ‑
byggnad, som bedöms positivt i rapporten. För ‑
valtningen av projekt sker i form av partnerskap. 
Kommissionen administrerar instrumenten medan 
utvecklingsfinansieringsinstitutionerna ansvarar 
för den löpande förvaltningen av projekten. De 
genomför de budgetuppgifter som anförtrotts 
dem, i enlighet med reglerna för indirekt förvalt ‑
ning som fastställs i budgetförordningen.
Kommissionen har utformat denna struktur för att 
till fullo ta hänsyn till instrumentens potentiella 
fördelar.
18
Kommissionen tar upp frågan om styrningen av ITF 
och den begränsning som påpekas av revisionsrät ‑
ten, till exempel begränsningarna för regionala pro ‑
gram (till exempel öppning mot nationella program, 
olika sektorer – samma rösträtt –, kommissionens 
förvaltning).
20
Identifieringen av projekt är ett resultat av sam ‑
spel och diskussioner mellan olika berörda parter, 
inklusive partnerländerna eller relevanta regionala 
organisationer, kommissionen och EU:s delegatio ‑
ner, andra givare, finansinstituten och, i vissa fall, 
representanter för privat sektor och civila samhället.
Identifieringen av projekt bygger på programplane ‑
ringsprocessen och på de politikprioriteringar som 
godkänts av kommissionen, Europeiska utrikestjäns ‑
ten och partnerländerna. Identifieringen av projekt 
utgår dessutom från de strategiska diskussioner 
som förs inom varje kombinationsinstrument inom 
ramen för den strategiska styrelsen/styrkommit ‑
tén och på de diskussioner som förs om analysen 
av godkända projekt och om reserven av möjliga 
projekt.VIII
Kommissionen noterar att revisionsrättens rekom ‑
mendationer är helt i linje med den reform av 
instrumenten som kommissionen inlett i slutet av 
2013 och som nu går in i godkännandefasen.
Inledning
Ruta 1
IMF anger inte längre förmånlighetskrav för varje 
enskilt lån, utan anger i stället en genomsnittlig 
viktad förmånlighet för all upplåning. Följaktligen 
kommer denna mekanistiska metod inte att tilläm ‑
pas automatiskt i framtiden.
08
Kommissionen överväger nu att ändra ITF för att 
förvaltas som de andra sex regionala instrumen ‑
ten och ha samma regler för samtliga. Därigenom 
ökas processens öppenhet och förutsägbarhet för 
samtliga parter och lika rättigheter säkerställs för 
samtliga medlemsstater i förvaltningskommittéer. 
Vidare kan de särskilda medel som av medlemssta ‑
terna anvisas till kombination av finansieringskällor 
fortfarande förvaltas av EIB om de så önskar.
12
Kommissionen främjar aktivt att fler organ från 
medlemsstaterna medverkar i genomförandet av 
instrumenten för att säkerställa lika möjligheter och 
ökat utbyte av bästa praxis.
Iakttagelser
16
Kommissionen anser att förvaltningen av de 
regionala investeringsinstrumenten har varit 
tillfredsställande.
Kommissionens svar 38
Det är finansiärens ansvar att utföra de nödvändiga 
beräkningarna enligt internationella standarder, 
principen om tillbörlig aktsamhet och överens ‑
komna metoder inom ramen för partnerskap och 
effektiv arbetsdelning.
Fördjupad projektvärdering görs av specialiserade 
grupper från FI enligt principerna om tillbörlig 
aktsamhet.
De underliggande studierna genomförs i första 
hand av den europeiska huvudansvariga finansiären 
och finns tillgängliga närhelst det uppstår frågor 
rörande projektens lämplighet eller när ytterligare 
information krävs utöver den information som ingår 
i ansökan.
Kommissionen anser inte att det är nödvändigt för 
finansiärer att tillhandahålla studierna på ett sys ‑
tematiskt sätt eftersom detta bara kommer att öka 
den administrativa bördan utan verkligt mervärde 
i flertalet fall.
24
Kommissionen understryker att EU:s bidrag endast 
har godkänts när den nödvändiga informationen 
som underbygger efterlevnad av huvudkraven som 
angetts i de strategiska riktlinjerna har erhållits.
All information som behövs för att fatta ett beslut 
har tagits fram och beaktats i beslutsprocessen. 
I enlighet med budgetförordningen och inom 
ramen för indirekt förvaltning kan kommissionen 
förlita sig på arbetet som redan gjorts av den enhet 
som anförtrotts uppgiften, enligt principerna om 
tillbörlig aktsamhet och arbetsdelning som känne ‑
tecknar vårt partnerskap med finansinstituten.
Endast tillräckligt mogna projekt beaktas för god ‑
kännande. Senare genomförbarhetsstudier, avsedda 
att ytterligare stärka projekts utformning i enlig ‑
het med förmånstagares behov, kan fortfarande 
genomföras och därigenom förbättra projektets 
kvalitet.Att systematiskt  ”ta initiativ” är inte ett operativt 
mål i sig för kommissionen. Kommissionen eftersträ ‑
var snarare att maximera effektivitet och arbetsdel ‑
ning i identifieringsprocessen samt att bygga på 
alla intressenters operativa starka sidor. Detta kom ‑
mer att effektiviseras ytterligare genom reformen 
av kombinationsinstrument, som nu befinner sig 
i sin godkännandefas.
21
Kommissionen planerar att granska instrumentens 
uppbyggnad i Afrika‑regionen. Se kommissionens 
svar på punkt 18.
Gemensamt svar från kommissionen  
på punkterna 22–31
22
På grund av instrumentens flexibla karaktär och 
omfattande sektortäckning är processen för att 
fastställa en gemensam indikator för mervärde för 
samtliga projekt nödvändigtvis komplex och nästan 
omöjlig att åstadkomma.
Bidragets mervärde bedöms alltid och denna 
bedömning har förstärkts över tiden, fram ‑
för allt inom ramen för arbetet som utförts av 
EU‑plattformen.
23
Kommissionen anser att relevanta uppgifter som 
krävs för olika godkännandestadier (preliminära 
och slutliga) stod till kommissionens förfogande. 
Finansiella uppgifter på ett preliminärt godkän ‑
nandestadium kommer troligen att ändras. På ett 
slutligt godkännandestadium utvärderas emellertid 
denna information.
Dessutom kan vissa lånevillkor ändras mellan 
tiden för begäran och det slutliga godkännandet 
på grund av ekonomiska fluktuationer. Därför kan 
FI slutföra förhandlingarna avseende de exakta 
lånevillkoren (ränta, löptid etc.) efter godkännandet 
i Facility Board.
Kommissionens svar 39
Förmånlighet, hållbar skuldnivå, bidragsbelopp 
och ekonomisk livskraft utgör alla viktiga inslag 
i analysen som genomförs av finansinstituten och 
kommissionen.
26
Kommissionen engagerar EU:s delegationer 
i granskningen av bidragets lämplighet, och 
deras råd efterfrågas när detta är relevant för 
urvalsprocessen.
Av de delegationer som svarat angav 96 % att de 
är involverade i urvalsprocessen. Den lägre siffran 
(59 %) avser det tidiga identifieringsstadiet som ett 
led i den övergripande urvalsprocessen.
Kommissionen strävar efter att ytterligare engagera 
EU:s delegationer i förberedandet och uppfölj ‑
ningen av kombinationsinsatser. Det är väsentligt 
att säkerställa enhetlighet hos EU:s aktiviteter, 
öka EU:s synlighet och stärka EU:s betydelse 
i politikdialogen.
27
Startdatum för beräkningen borde inte vara tid ‑
punkten då projekt tas upp på förteckningen över 
möjliga projekt. Förteckningen är endast en prelimi ‑
när indikation över potentiella projekt, vilka befin ‑
ner sig på mycket olika utvecklingsnivå och som 
uppnått olika grad av mognad.
Kommissionen anser att den lämpligaste indika ‑
torn är tiden som förflutit mellan godkännandet 
i den tekniska kommittén och antagandet i för ‑
valtningskommittén vid tidpunkten för det slutliga 
godkännandet.
Detta leder till ett resultat på ca 4 månader för 
LAIF‑projekt, 3 månader för CIF, 6 ½ månader för 
NIF, 5 ½ månader för AIF och ca 4 månader för IFCA. 
Denna tidsram förefaller rimlig med tanke på den 
tekniska komplexiteten vid kombination av finan ‑
sieringskällor för projekt och det potentiella antalet 
inblandade parter.Ruta 2
Såsom redovisats i protokollet från det nionde 
mötet i verkställande kommittén för EU:s förvalt ‑
ningsfond för infrastruktur i Afrika, lämnades på 
begäran ytterligare information om projektet till 
medlemmarna.
Projektet godkändes 2009. Sedan dess har formu ‑
läret för ansökan om bidrag förbättrats avsevärt för 
att komplettera informationen som lämnades av 
finansinstituten.
25
Alla projekt som finansieras enligt instrumenten 
analyseras både ur ekonomiskt perspektiv och 
avseende hållbar skuldnivå. Ett av huvudmålen för 
kommissionen och finansiärerna är att bevara den 
tänkta investeringen och dess långsiktiga effekt 
avseende hållbarhet och utveckling.
Likväl kan inte enhetliga kriterier, till exempel lägsta 
tröskelvärden, fastställas för att bedöma ekono ‑
misk livskraft. Arbetsgruppen för bidrags additio ‑
nalitet inom ramen för kombinerade mekanismer 
drog slutsatsen 2009 att kombinationsaktiviteters 
beskaffenhet talar för bedömning från fall till fall 
av beloppet, formen och karaktären hos det stöd 
som krävs. Tillvägagångssättet har bekräftats 
inom ramen för senare arbete i EU‑plattformen för 
kombinerade mekanismer vid externt samarbete 
(EUBEC).
EIRR (ekonomiska internräntan) för projekt bedöms 
alltid som ett led i tillbörlig aktsamhet. Beslut om 
tilldelning av bidrag fattas på grundval av den 
ekonomiska och finansiella analysen av projekten, 
liksom av de förväntade sociala fördelarna (tillgäng ‑
lighet, inverkan på hälsa, social situation).
Granskningen grundas på informationen som 
lämnas i formuläret för ansökan om bidrag samt 
ytterligare information från utbyten mellan olika 
avdelningar inom kommissionen och EU:s delega ‑
tioner, FI och varje relevant berörd part, före, under 
och efter de tekniska mötena.
Kommissionens svar 40
Medan bedömningen vara svår i brist på jämförelser 
mellan liknande projekt under de tidiga åren med 
kombinationsinstrument, utgår kommissionen från 
erfarenhet som insamlats över åren för att förfina 
bedömningsprocessen.
Med den reform avseende kombination av finan ‑
sieringskällor som diskuterats och överenskommits 
nyligen kommer i realiteten bidragsbeloppet som 
lämnas som finansiering att i ännu högre grad 
bli föremål för jämförelser och ge ökad valuta för 
pengarna.
31
Det saknas bevis för att detta har inträffat hittills. 
Kommissionens partner är utvecklingsbanker, inte 
affärsbanker, och deras huvudsakliga mål är att 
bidra till utvecklingsfinansiering. Icke desto mindre 
har sekretessen kring modeller för prissättning och 
beslut verkligen hindrat allmänt utbredd använd ‑
ning av räntesubventionsinstrumentet.
När räntesubventioner används förlitar sig kom ‑
missionen framför allt på egen övervakning av de 
multilaterala institutionerna (till exempel genom 
pelarbedömningen) och på nationell tillsyn och 
reglering avseende de bilaterala institutionerna för 
att dämpa denna risk.
Bankernas beräkning av räntesatser blir föremål för 
granskning och benchmarking.
32
Vid indirekt centraliserad eller gemensam förvalt ‑
ning var förskottsbetalningarna verkligen höga när 
de första instrumenten utformades. Detta motivera ‑
des av behovet att lansera en ny stödform och upp ‑
muntra finansinstituten att ta över förvaltningen av 
komplexa projekt.
Arrangemangen för förskottsbetalningar har 
granskats i de nya mallarna för kontrakt avseende 
finansiella instrument och resulterar i en lägre nivå 
av förfinansiering.Beviset på att förfarandets längd är lämplig och 
rimlig är att det hittills inte saknas bevis på att 
något relevant projekt inte genomfördes till följd av 
förseningar i godkännandeförfarandet. Tvärtom är 
godkännandeprocessen tillräckligt flexibel för att 
beakta partners behov och göra det möjligt skynda 
på processen vid behov.
29
Kommissionen önskar förtydliga att det kan bli 
nödvändigt, men inte tillräckligt, att uppnå IMF:s 
förmånlighetsnivåer i skenet av projektspecifika frå ‑
gor. Att tillgodose tröskeln på 35 % kan anses vara 
ett första nödvändigt villkor för att finansierings ‑
paketet ska accepteras av en förmånstagare under 
IMF:s restriktioner. Det är emellertid inte, i sig, ett 
automatiskt tillräckligt villkor. Vissa projekt kan 
kräva en större bidragsdel i finansieringspaketet 
än 35 % utan att leda till tvivel om deras väsentliga 
utvecklingseffekt.
30
Motiveringen för det begärda bidragsbeloppet 
kan variera avsevärt i enlighet med bland annat de 
särskilda marknadshinder som ska hanteras, över ‑
komlighet för målgruppen, projektmognad, lokala 
marknadsvillkor, tillgång till finansiering från andra 
finansiärer samt kapaciteten och riskaptiten hos 
dem som genomför projekt. Denna skillnad, i kom ‑
bination med bristen på tillförlitlig marknadsinfor ‑
mation i partnerländer, gör det svårt att fastställa 
kriterier för att bestämma bidragsbeloppen och 
täcka in varje möjlig intervention i varje möjligt 
dynamiskt marknadssammanhang. I sista hand 
måste kommissionen i viss mån förlita sig på part ‑
nerfinansinstitutens förmåga att förhandla fram den 
bästa uppgörelsen, dvs. det lägsta bidragsbeloppet, 
för att få i gång ett visst projekt. Det finns inga tro ‑
värdiga alternativ till denna prissättningsprocess för 
vissa projekt. Storleken på en första‑förlustgaranti 
för att låna till små och medelstora företag bestäms 
till exempel inte i allmänhet av historiska erfaren ‑
heter (om sådana finns) utan snarare av långivarnas 
upplevda risk – en subjektiv parameter som endast 
kan fastställas genom skickliga förhandlingar.
Kommissionens svar 41
35
Efter projektgodkännandet säkerställer EU:s dele ‑
gationer och/eller kommissionens huvudkontor 
(beroende på projektets omfattning) lämplig 
uppföljning.
Kommissionens avdelningar är regelbundet i kon ‑
takt med bankens nationella kontor i de relevanta 
länderna och möten äger rum med delegationen 
och de lokala projektsamordnarna hos de huvud ‑
ansvariga finansinstituten. De huvudansvariga 
finansinstituten har en avtalsenlig förpliktelse att 
årligen rapportera till delegationen. Vidare är kom ‑
missionen, enligt avtal som ingåtts inom ramen för 
delegerat samarbete, inblandad i, informerad om 
och inbjuden till övervakningsuppdrag som genom ‑
förs av det huvudansvariga finansinstitutet på plats.
Avtalsarrangemangen är tillräckligt tydliga för till ‑
fredsstållande övervakning.
Genom att utöka delegationens tidiga medverkan 
i processen kommer också uppföljning och över ‑
vakning att öka. Instruktionerna till delegationerna 
kommer att uppdateras i detta syfte.
36
Kommissionen erkänner referensen till det pågå ‑
ende arbetet med resultatbaserade indikatorer som 
ska användas av finansinstituten för övervakning 
och rapportering samt understryker att resultat ‑
övervakning genomförs av det huvudansvariga 
finansinstitutet.
37
Samtliga projekt underkastas övervakning och 
utvärdering. Vissa halvtidsutvärderingar har slut ‑
förts, till exempel avseende NIF, eller kommer att 
igångsättas inom kort, till exempel avseende LAIF.Ruta 3
Kommissionen fortsatte i enlighet med gällande 
regler och förordningar.
Betalningsarrangemanget som förklaras i ruta 3 
gällde under 2010. För NIF har kommissionen ändrat 
denna betalningsrutin under 2012 (jfr punkt 32).
Dessutom ska bedömningen av detta NIF‑projekt 
till fullo beakta den exceptionella situationen och 
de händelser som ägde rum i partnerlandet från 
och med januari 2011 och som har påverkat genom ‑
förandet av projektet.
33
En granskning av systemet för förskottsbetalningar 
för ITF planeras.
34
Projekt som omfattas av dessa instrument god ‑
känns och väljs direkt av de europeiska finansinsti ‑
tuten i enlighet med målen, aktiviteterna och kri ‑
terierna som fastställts för projektet. Valet rörande 
vidareutlåning och garantier avgörs av de projektre ‑
laterade parametrarna (redovisas närmare i projekt ‑
underlaget), framför allt av dem som klargör målen 
för projektet. Finansinstitutens standarder för 
tillbörlig aktsamhet tillämpas under godkännande ‑ 
och urvalsförfarandet. Dessa förfaranden följer en 
överenskommen och kostnadseffektiv arbetsför ‑
delning bland parterna, bland annat arrangemang 
för valet av de underordnade insatserna. De berät ‑
tigade finansinstituten rapporterar ingående om 
projekten som omfattas av instrumentet. Detta sker 
både regelbundet och på tillfällig basis eller när så 
begärs av kommissionen.
Ruta 4
Kommissionen anser att samtliga nödvändiga ele ‑
ment framgick i ansökningsformuläret för NIF‑pro ‑
jektet för finansieringsinstrumentet för små och 
medelstora företag.
Kommissionens svar 42
42 a)
Möjligheten till finansiering utan ITF‑bidrag enligt 
IMF‑programmet hade verkligen ett tak för icke för ‑
månlig långivning (se tabell 1 i IMF Country Reports 
2009 och 2010). Därför måste varje ytterligare 
långivning vara förmånlig. Beslutet huruvida ett 
visst projekt övervägs för förmånliga lån eller inte 
är ett suveränt beslut för Zambia, efter diskussioner 
med det internationella samfundet beroende på de 
ekonomiska förutsättningarna för varje projekt.
42 b) 
EDF‑bidraget ensamt har visat sig inte räcka till för 
att klara finansieringen av projekten. Den ytterli ‑
gare finansiering som krävdes för att överbrygga 
finansieringsklyftan möjliggjordes endast genom 
mobiliseringen av finansinstituts resurser genom 
ITF‑bidraget.
42 c) 
Även ett litet bidrag kan ha ett högt mervärde, 
till exempel genom att sluta ett finansieringsgap, 
genom att förbättra projektets kvalitet etc. I tre av 
dessa fall hjälpte bidraget till med att mjuka upp de 
övergripande finansiella villkoren, eftersom finan ‑
sieringspaketet som föreslogs av medfinansiärerna 
inte ansågs vara helt accetabelt av låntagaren. 
För det andra projektet möjliggjorde bidraget en 
ökning av den potentiella effekten av projekten, 
inklusive de finansiella fördelarna.
42 d) 
Kommissionen delar inte revisionsrättens slutsats. 
Den slutliga förmånstagaren kunde ha valt ett annat 
alternativ som skulle ha varit mer lönsamt men som 
skulle ha fått negativa miljökonsekvenser. ITF‑bidra ‑
get hjälpte till att underlätta investeringen i det 
miljömässigt fördelaktiga alternativet och kompen ‑
sera för de högre investeringskostnaderna.Vidare önskar kommissionen understryka att
(i) förfarandena för resultatorienterad övervakning 
(ROM) för regionala investeringsinstrument som 
förvaltas av DEVCO är samma som för andra DEV ‑
CO‑projekt, och
(ii) DEVCO vidtar nödvändiga åtgärder med anled ‑
ning av ROM‑resultaten. För projekt som genom ‑
gått ROM‑processen sänds resultaten till EU:s 
delegation och/eller enheter vid huvudkontoret 
som medverkar i projektförvaltningen. Ett svar 
förväntas från delegationen och lämnas vanli ‑
gen till det huvudansvariga finansinstitutet. Vid 
behov anordnas ett kontradiktoriskt möte för att 
klargöra resultaten av den resultatorienterade 
övervakningen. Dessutom möter kommissio ‑
nens representanter konsulterna som genomfört 
ROM‑besök för regelbundna genomgångar för att 
informeras om situationen på plats.
Avsikten är att i framtiden granska förvaltningen av 
ITF‑projekt för att eventuellt anpassa förvaltningen 
till de övriga instrumenten.
Gemensamt svar från kommissionen  
på punkterna 39–42
39
Kommissionen delar inte revisionsrättens analys 
beträffande behovet av bidragsstöd för att möjlig ‑
göra lånet. Ansökningsformuläret ligger till grund 
för bedömningen, som utgörs av en väl övervägd 
bedömning baserad på bidrag från tematiska och 
geografiska enheter, liksom från EU:s delegationer 
och sekretariatet, ofta kompletterad med ytterli ‑
gare förfrågningar. Kommissionens bedömning, 
understödd av tekniska möten med finansinstitut 
och styrkommittéer med medlemsstaterna när ‑
varande, är solid och välgrundad. Kommissionen 
anser att urvalsprocessen för bidragen ger tillräcklig 
garanti och bevis för att den behövs.
42
Kommissionen delar inte analysen av följande skäl:
Kommissionens svar 43
46
Kommissionen anser att instrumenten i allmänhet 
medför betydande politiska vinster.
Politikmiljön utgör en integrerad del av projekt ‑
bedömningen. Varje projekt har sina egna särskilda 
mål och förväntade effekter, vilka varierar beroende 
på projektets karaktär. Ett enskilt projekt förväntas 
inte påverka samtliga mål (dessutom avråds från 
detta).
När det gäller ITF, när projektet sammanfaller med 
delegationens särskilda inriktning, finns det verk ‑
ligen utrymme för att allmänt påverka sektorspoli ‑
tiken. Det är annorlunda när ett projekt inte ingår 
i delegationens särskilda inriktning, men ändå har 
regional räckvidd.
51
Av politiska och strategiska skäl kommer kommis ‑
sionen (även om den anser att EU:s riktlinjer för syn ‑
lighet respekteras) att förstärka arrangemangen för 
synlighet och ytterligare involvera delegationerna 
i processen.
51 a) 
I samtliga avtal (både i de allmänna villkoren och 
i bilaga som innehåller beskrivningen av insatsen) 
ingår särskilda paragrafer avseende projekt som 
finansieras enligt regionala kombinationsinstru ‑
ment. I dessa paragrafer faststlås att det huvud ‑
ansvariga finansinstitutet skall säkerställa lämplig 
synlighet för bidraget.
Dessutom finns det i det nya avtalet om delegering 
av indirekt förvaltning, som kommer att användas 
från och med 2014 för alla projekt som avtalas 
enligt regionala kombinationsinstrument, en bilaga 
som är särskilt avsedd för en kommunikations ‑ och 
synlighetsplan som kommer att upprättas för varje 
enskilt projekt.42 e) 
Kommissionen delar inte revisionsrättens slutsats 
för vilken bevisen är otillräckliga.
NIF‑bidraget var nödvändigt för att frigöra det 
övergripande investeringspaketet och låg helt i linje 
med de politiska målen för EU och partnerlandet.
42 f) 
Kommissionen delar inte bedömningen. Den gör 
gällande att bidraget krävdes för att de relaterade 
lånen skulle accepteras av förmånstagaren och 
att det kombinerade paketet var jämförbart med 
andra finansiella erbjudanden och inte överdrivet 
subventionerat.
42 g) 
Denna observation beaktar inte att den “osub ‑
ventionerade” produkten byggde på antagandet 
att subventionen skulle komma. NIF‑bidraget i en 
sådan plan är absolut nödvändigt för att EFI ska 
kunna erbjuda lån till en ränta som stimulerar ban ‑
ker att låna vidare till små och medelstora företag. 
Att NIF‑bidraget inte (eller delvis) spenderats är 
snarare ett tecken på framgång. Det bereder väg 
för ett uppföljande instrument med en lägre nivå 
på bidrag från NIF (utan att antyda att NIF‑bidraget 
skulle vara lägre vid en annan första insats i ett 
land).
44
Kommissionen påverkar på ett proaktivt sätt 
utformningen av projekten. Typen av påverkan 
kommer att till stor del bero på typen av projekt 
eftersom projekt har olika mål och olika förvän ‑
tade effekter. Kombinationsprojekt utformas inom 
ramen för partnerskap och ansvarsdelning bland 
givare. Kommissionen innehar en nyckelroll i detta 
partnerskap och utövar ett brett inflytande på alla 
relevanta aspekter av projekten.
Kommissionens svar 44
54
Kommissionen anser att godkännandeprocessen 
var grundlig. Alla berörda parter deltar på lämpligt 
sätt och kommissionen anpassar samrådet till pro ‑
jektens särdrag. Tillräcklig och fullständig informa ‑
tion är tillgänglig under beslutsprocessen.
Mervärde säkerställs i samtliga fall. Projekt inlämnas 
till den behöriga förvaltningskommittén först när 
alla projektkomponenter klargjorts och projektets 
mervärde är uppenbart.
Arrangemangen för förskottsbetalningar gran ‑
skas i de nya kontraktsmallarna för finansiella 
instrument.
55
Kommissionen anser att motiveringen för finan ‑
sieringen var klar i samtliga fall. Dessa fall beskrivs 
i punkt 42 i rapporten och har vederbörligen ifråga ‑
satts och motiverats av kommissionen. Se kommis ‑
sionens svar på punkt 42 a–g.
I samtliga fall har instrumentens prioriteringar 
anpassats till EU:s sektorspolitik för var och en av 
regionerna (tydligt angivna i deras respektive stra ‑
tegiska riktlinjer).
Icke desto mindre kommer kommissionen att 
undersöka hur bredare inverkan på sektorspolitik 
kan uppnås, liksom hur synligheten hos EU‑stödet 
kan förstärkas.
57
Kommissionen accepterar rekommendationen. 
I det nya ansökningsformuläret anges tydligt de 
olika formerna av mervärde som bidraget kan 
tillhandahålla.Beträffande WBIF har GD Utvidgning säkerställt via 
sina avtal för tekniskt bistånd (IPF och IFICO) att 
i alla verktyg för kommunikation och PR (webbsidor, 
rapporter, faktablad innehållande riktlinjer, semina ‑
rier, workshops etc.) anges EU:s roll i mekanismen. 
Vidare fördjupas samarbetet med kommunikations ‑
enheter i IFI och ökade referenser till EU och WBIF 
framgår nu tydligt. Ökad synlighet och överens ‑
stämmelse skulle förbättras ytterligare när alla 
WBIF:s kommunikationsinsatser centraliseras i det 
nya utökade IFICO‑avtalet.
52
Kommissionen understryker att handboken om 
kommunikation och synliggörande av unionens 
externa åtgärder gäller och är tillämplig för alla 
projekt inom området externa åtgärder.
Slutsatser och rekommendationer
53
Kommissionen ansvarar för inrättandet av instru ‑
menten, vilket bedöms positivt i rapporten. För ‑
valtningen av projekt sker i form av partnerskap. 
Kommissionen administrerar instrumenten medan 
utvecklingsfinansieringsinstitutioner ansvarar 
för den löpande förvaltningen av projekten. De 
genomför de budgetuppgifter som anförtrotts 
dem, i enlighet med reglerna för den indirekta för ‑
valtning som fastställts i budgetförordningen.
Kommissionen har utformat denna struktur för att 
till fullo ta hänsyn till instrumentens potentiella 
fördelar och anser att dess förvaltning har varit 
tillfredsställande.
Kommissionen anser att förverkligandet av de 
potentiella fördelarna borde beakta bidragens 
karaktär (till exempel tekniskt stöd) och resultaten 
av projektens genomförande.
Kommissionens svar 45
59 a) 
En ram för resultatmätning har redan inkluderats 
i ansökningsformuläret, varvid den efterfrågade 
informationen klargörs i bifogade riktlinjer. Effekten 
av det särskilda EU‑bidraget kan ofta inte särskil ‑
jas från det övergripande projektet. Beträffande 
EU‑bidraget måste emellertid mervärdet tydligt 
påpekas (se ovan).
59 b) 
Instruktioner har lämnats till alla EU:s delegationer 
och riktlinjer är under utarbetande.
59 c) 
Kommissionen accepterar delvis rekommendatio ‑
nen. Kommissionen önskar överväga möjligheten 
att anspassa ROM‑metoden till de särskilda förut ‑
sättningarna för kombination av finansieringskällor.
60
Kommissionen accepterar rekommendationen.
Ett nytt avtal om delegering av indirekt förvaltning 
för samtliga projekt som avtalats enligt de regionala 
kombinationsinstrumenten är under utarbetande. 
Denna avtalsmall kommer att innehålla en bilaga 
särskild avsedd för en plan för kommunikation 
och synlighet som kommer att upprättas för varje 
enskilt projekt.57 a) 
Kommissionen accepterar rekommendationen. Rikt ‑
linjer avseende reviderad styrning för att vägleda 
kommissionens medverkan i alla skeden av godkän ‑
nandeprocessen liksom för projektuppföljning är 
under utarbetande inom ramen för EU‑plattformen.
57 b) 
Kommissionen accepterar rekommendationen. 
Detta är en pågående process som troligen kommer 
att slutföras i slutet av 2014.
57 c) 
Kommissionen accepterar rekommendationen. 
I den reviderade utformningen av styrningen av 
kombinationsinstrumenten har det föreslagits 
att projekt endast kommer att inlämnas för slut ‑
giltigt godkännande (inget preliminärt godkän ‑
nande längre). Ansökningsformuläret innehåller 
detaljerade beskrivningar av behov och mervärde 
för bidraget, liksom hur beloppet har fastställts/
beräknats.
Processen måste inkludera en preliminär analys 
och diskussion av projekten som ingår i förteck ‑
ningen över möjliga projekt som ska klargöras före 
inlämnandet för slutgiltigt godkännande för att 
säkerställa projektens mognad, effekt och valuta för 
pengarna.
57 d) 
Kommissionen accepterar rekommendationen.
58
Kommissionen accepterar rekommendationen. 
I framtiden kommer hänsyn tas till behov av likvida 
medel före utbetalning. En ny mall för kontrakt 
avseende finansiella instrument håller för närva ‑
rande på att utarbetas. Åtgärden kommer troligen 
att ha verkställts i slutet av 2014.
59
Kommissionen accepterar rekommendationen.

HUR HITTAR MAN EU: s PUBLIKATIONER?
Gratispublikationer
•  Ett enskilt exemplar 
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
•  Flera exemplar/affischer/kartor 
hos Europeiska unionens representationer ( http://ec.europa.eu/represent_sv.htm), 
hos delegationer i länder utanför EU ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm), 
genom att kontakta nätverket Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm) 
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).
(*) Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen). 
Avgiftsbelagda publikationer
• Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Avgiftsbelagda prenumerationer
•  Genom ett av Europeiska unionens publikationsbyrås försäljningsombud 
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_sv.htm).
QJ‑AB‑14‑016‑SV‑C ISSN 1831 ‑0990Kommissionen och medlemsstaterna har inrättat 
åtta regionala investeringsinstrument för att 
stödja EU:s externa politik. Syftet med 
investeringsinstrumenten är att sammanföra 
(kombinera) bidrag från Europeiska 
kommissionen med lån från finansinstitut. De 
bidrar till att finansiera centrala 
infrastrukturprojekt som kräver betydande 
ekonomiska resurser.
Revisionsrätten undersökte ändamålsenligheten 
i att kombinera EU -bidrag med lån från 
finansinstitut. Revisionsrätten drar slutsatsen att 
metoden i  allmänhet har varit ändamålsenlig. De 
regionala investeringsinstrumenten har 
utformats väl, men de potentiella fördelarna 
med kombinerad finansiering har inte utnyttjats 
fullt ut. Revisionsrätten ger kommissionen ett 
antal rekommendationer som gäller projekturval 
och godkännande av bidrag, utbetalning av 
medel, övervakning av genomförandet av 
EU-bidrag och ökad synlighet för EU:s bistånd.
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN