[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 1.2.2006

SEK(2006) 109 slutlig

Rekommendation

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 iRådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Estlands uppdaterade konvergensprogram, 2005-2009

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten som trädde i kraft den 1 juli 1998 syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Pakten ändrades första gången 2005. Reformen genomfördes mot bakgrund av att pakten har visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, samtidigt som dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad behövde stärkas och de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet säkerställas.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] , som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet (medlemsstater som redan infört den gemensamma valutan skall lägga fram [uppdaterade] stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte infört den gemensamma valutan skall lägga fram [uppdaterade] konvergensprogram). Estland inkom med sitt första konvergensprogram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004 på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. I enlighet med samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

I dessa program skall medlemsstaterna ange sina mål för de offentliga finanserna på medellång sikt och beskriva genom vilka politiska åtgärder dessa mål skall uppnås samt de ekonomiska antaganden som planen bygger på. Efter reformen av stabilitets- och tillväxtpakten skall målen på medellång sikt differentieras mellan enskilda medlemsstater mot bakgrund av de stora ekonomiska och finanspolitiska skillnaderna i EU, även med avseende på de finanspolitiska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. Andra inslag i reformen är bland annat att en mer symmetrisk strategi bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom att striktare budgetdisciplin tillämpas under goda tider, samtidigt som ”omfattande strukturreformer” med en kontrollerbar effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet bör beaktas vid en tillfällig avvikelse från målen på medellång sikt eller anpassningsbanan mot dem.

Kommissionen har granskat det uppdaterade konvergensprogram som Estland nyligen lagt fram, med beaktande av kommissionens höstprognos 2005 samt med hänsyn till uppförandekoden [2] , den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008, och har på grundval av nedanstående analys överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.

Bedömning

1. Den första uppdateringen av Estlands konvergensprogram för perioden 2005-2009 lades fram den 1 december 2005[3]. Programmet motsvarar i grova drag den modell för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden [4] .

2. Efter att tidigt ha skördat vinsterna av djärva reform- och stabiliseringsåtgärder som vidtogs fram till mitten av 1990-talet drabbades Estland på grund av krisen i Ryssland 1998 av ett tillfälligt bakslag med en tillväxtsvacka under 1999. På grund av de omfattande strukturreformerna inom finans- och företagssektorn som hade ökat den internationella öppenheten i ekonomin och dess förmåga att reagera på marknadskrafternas spel tog tillväxten snabbt ny fart från och med år 2000. Under det senaste årtiondet har den genomsnittliga reala BNP-tillväxten legat på cirka 6 %, en mycket kraftigare tillväxttakt än EU-genomsnittet på 1,7 %. Det stora externa underskottet (10,5 % av BNP 2004) är den största makroekonomiska obalansen.

3. Den reala BNP-tillväxten i uppdateringen beräknas uppgå till 6,5 % 2005, öka till 6,6 % 2006 och stabilisera sig kring 6,3 % under resten av programperioden 2007–2009. På det hela taget förefaller det makroekonomiska scenario som ligger till grund för uppdateringen vara utpräglat försiktigt jämfört med kommissionens bedömning inbegripet höstprognosen 2005. Utifrån kommissionens beräkningar på grundval av programmet och enligt den allmänt vedertagna metoden beräknas den potentiella BNP-tillväxten förbli relativt hög, med en något vikande trend på medellång sikt. Den försiktiga prognosen för den reala BNP-tillväxten leder till ett negativt produktionsgap under hela programperioden, medan kommissionens höstprognos 2005 visar ett positivt produktionsgap för 2005 och 2006 med endast obetydlig ledig kapacitet i ekonomin 2007. Sysselsättningstillväxten förväntas förbli stark under de kommande åren. Inflationen beräknas minska från 3,5 % 2005 till 2,6 % 2006 och 2007 och ligga kring måttliga 2,7 % under 2008 och 2009. Eftersom den faktiska ökningen av HIKP-inflationen blev 4,1 % 2005, vilket återspeglar höga energipriser och baseffekter som har att göra med EU-anslutningen, verkar prognosen relativt optimistisk för 2006, medan prognosen för 2007 överensstämmer med kommissionens prognos. Det externa underskottet beräknas ha minskat till 9 % av BNP 2005 från 13,4 % 2003. Denna stora obalans i den estniska ekonomin har kunnat korrigeras tack vare ett regelmässigt överskott i de offentliga finanserna, men enligt programmet kan inte mycket stöd väntas från det hållet under de kommande åren. Estland har upprätthållit full växelkursstabilitet inom ERM II under hela 2005 genom sitt sedelfondssystem, som förvaltas som ett ensidigt åtagande inom ramen för mekanismen. Räntorna på penningmarknaden och bankernas utlåningsräntor har varit låga och stabila under 2005, vilket återspeglar trovärdigheten i Estlands monetära politik.

4. I sitt uttalande av den 17 februari 2005 uttalade rådet sitt stöd för den budgetstrategi som presenterades i den tidigare uppdateringen av konvergensprogrammet som omfattade perioden 2004-2008. Vad gäller budgetgenomförandet 2005 uppskattas överskottet i den offentliga sektorns finanser 2005 till 1,1% av BNP i kommissionens höstprognos 2005, jämfört med målet om offentliga finanser i balans i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet. På grund av en kombination av hög tillväxt och bättre skatteuppbörd blev det faktiska överskottet för 2005 mycket större, dvs. omkring 2½ % av BNP.

5. Den finanspolitiska ramen i Estland är inriktad på att bibehålla sunda offentliga finanser i förening med hållbar stark tillväxt och ökande sysselsättning. I detta syfte omfattar den finanspolitiska ramen ett krav på en balanserad budget för den offentliga sektorn och nominella tak för statens utgifter. Programmet syftar till att saldot för de offentliga finanserna skall vara i balans från och med 2007 efter överskott på 0,3 % och 0,1 % av BNP under 2005 respektive 2006. Målen för det offentliga överskottet för 2005 och 2006 är något högre än i den föregående uppdateringen, men återspeglar bara delvis det bättre än förväntade resultatet 2005. Både utgifts- och inkomstkvoterna beräknas minska gradvis fram till slutet av programperioden. Jämfört med det föregående programmet bekräftar uppdateringen från december 2005 i stort sett den planerade finanspolitiska strategin med offentliga finanser i balans mot bakgrund av ett gynnsammare makroekonomiskt scenario.

6. Enligt kommissionens beräkningar på grundval av programmet enligt den allmänt vedertagna metoden beräknas det konjunkturrensade saldot (överskottet) minskas gradvis under de följande fyra åren från omkring 0,5 % av BNP 2005 till balans under 2009. I uppdateringen sätts ett medelfristigt mål för de offentliga finanserna i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten när det gäller offentliga finanser i balans i strukturella termer, dvs. det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. Eftersom det medelfristiga målet i programmet är mer ambitiöst än den miniminivå som utgör riktmärket (för vilken målnivån är ett underskott på ca 2 % av BNP) bör det, om det uppnås, uppfylla villkoret att ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förebygga alltför stora underskott. Detta mål ligger också inom det intervall som i stabilitets- och tillväxtpakten och uppförandekoden har fastställts för euroområdet och medlemsstater som ingår i ERM II, och det är mer ambitiöst än vad som krävs med avseende på skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella BNP-tillväxten på lång sikt.

7. Utfallet för de offentliga finanserna kan visa sig bli betydligt bättre än vad som förutsetts i programmet, till och med efter 2005. Den underliggande ekonomiska prognosen för 2006-2009 är utpräglat försiktig. Dessutom har Estland tidigare överskridit sina finanspolitiska mål, vilket berättigar uppfattningen att riskavvägningen har en viss slagsida åt det positiva hållet.

8. Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller inriktningen på finanspolitiken i programmet tillräckligt väl utformad för att programmets medelfristiga budgetmål skall kunna uppfyllas under hela programperioden. Eftersom det medelfristiga budgetmålet är mer krävande än den fastställda minimigränsen bör uppnåendet av detta mål tillgodose behovet av en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar under hela perioden. Med beaktande av att resultatet för 2005 troligen blir bättre än väntat kan ett mål om ett överskott på bara 0,1 % av BNP 2006 emellertid medföra en risk för procykliska effekter under goda tider.

9. Estland har den lägsta bruttoskuldkvoten i EU och den ligger gott och väl under fördragets referensvärde. Enligt uppdateringen och i överensstämmelse med kommissionens prognos för 2005–2007 kommer skuldkvoten att minska ytterligare under hela programperioden till bara 2,8 % av BNP i slutet av 2009.

10. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Estland löpa begränsad risk i fråga om de beräknade kostnader som kommer att belasta den offentliga sektorn till följd av den åldrande befolkningen. Bruttoskuldnivån är för närvarande mycket låg och förväntas hålla sig under referensvärdet på 60 % under hela beräkningsperioden. Estlands strategi att placera hållbarhet som en central faktor i planeringen av finanspolitiken, bl.a. reformen av pensionssystemet som omfattar ackumulering av tillgångar, bidrar positivt till de offentliga finansernas utveckling på lång sikt. Det rådande överskottet i de offentliga finanserna bidrar till att minska de framtida effekterna på finanserna av den åldrande befolkningen och det medelfristiga budgetmålet med offentliga finanser i balans är förenligt med låga risker för de offentliga finansernas hållbarhet.

11. De planerade åtgärderna för de offentliga finanserna överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. I synnerhet de stora överskotten i de offentliga finanserna under 2005 har bidragit till en betydande minskning av bytesbalansunderskottet till under 10 % av BNP. En försiktig finanspolitik är en av hörnstenarna i utformningen av den ekonomiska politiken i Estland under programperioden, särskilt i syfte att främja en ytterligare minskning av det externa underskottet ner till en hållbar nivå. Uppdateringen omfattar också åtgärder för tillväxt- och sysselsättningsinriktad resursallokering, särskilt genom att minska den offentliga sektorns storlek i ekonomin och genom en övergång från direkt till indirekt beskattning.

12. I Estlands nationella reformprogram, som lades fram den 15 oktober 2005, lyfts följande utmaningar fram som har betydande konsekvenser för de offentliga finanserna: i) de offentliga finansernas hållbarhet, ii) en finanspolitik som stöder tillväxt och sysselsättning och iii) en stabil makroekonomisk miljö. De budgetmässiga konsekvenserna av de åtgärder som beskrivs i det nationella reformprogrammet avspeglas till fullo i konvergensprogrammets finansiella prognoser. De finanspolitiska åtgärderna i konvergensprogrammet ligger i linje med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. I konvergensprogrammet skisseras i synnerhet åtgärder för att slutföra 2002 års pensionsreform, höja konsumtions- och miljöskatterna samtidigt som skatten på arbete sänks samt systematiskt flytta över budgetmedel till investeringar, främjande av FoU-verksamhet och yrkesutbildning. Konvergensprogrammet kompletterar dessa åtgärder med ändringar av de institutionella arrangemangen för de offentliga finanserna, nämligen genom att genomföra ett it-baserat budgeteringssystem som förbinder alla fackministerier med finansministeriet som därmed kan kontrollera dem, genom att ytterligare formalisera den strategiska planeringsprocessen och genom att bereda ny lagstiftning för att förbättra finansförvaltningen på lokal myndighetsnivå.

På det hela taget är de offentliga finanserna sunda och budgetstrategin utgör ett gott exempel på en finanspolitik som drivs i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten. Mot bakgrund av denna bedömning och med tanke på att utfallet för de offentliga finanserna 2005 troligen är betydligt bättre än vad som beräknas i programmet vore det lämpligt för Estland att ha som mål att uppnå ett större offentligt överskott under 2006 och kommande år för att fortsätta arbetet med att korrigera det externa underskottet.

Rekommendation

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 iRådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Estlands uppdaterade konvergensprogram, 2005-2009

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [5] , särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE:

13. Efter att tidigt ha skördat vinsterna av djärva reform- och stabiliseringsåtgärder som vidtogs fram till mitten av 1990-talet drabbades Estland på grund av krisen i Ryssland 1998 av ett tillfälligt bakslag med en tillväxtsvacka under 1999. På grund av de omfattande strukturreformerna inom finans- och företagssektorn som hade ökat den internationella öppenheten i ekonomin och dess förmåga att reagera på marknadskrafternas spel tog tillväxten snabbt ny fart från och med år 2000. Under det senaste årtiondet har den genomsnittliga reala BNP-tillväxten legat på cirka 6 %, en mycket kraftigare tillväxttakt än EU-genomsnittet på 1,7 %. Det stora underskottet i utrikeshandeln (10,5 % av BNP 2004) är den största makroekonomiska obalansen. De offentliga finansernas utveckling präglades av en på det hela taget försiktig finanspolitik som ledde till betryggande överskott i de offentliga finanserna.

14. I sitt uttalande av den 17 februari 2005 uttalade rådet sitt stöd för den budgetstrategi som presenterades i den tidigare uppdateringen av konvergensprogrammet som omfattade perioden 2004-2008. Vad gäller budgetgenomförandet 2005 uppskattas överskottet i den offentliga sektorns finanser 2005 till 1,1% av BNP i kommissionens höstprognos 2005, jämfört med målet om offentliga finanser i balans i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet. På grund av en kombination av hög tillväxt och bättre skatteuppbörd blev det faktiska överskottet för 2005 mycket större, dvs. omkring 2½ % av BNP.

15. Den [14 februari 2006] granskade rådet Estlands uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005–2009. Programmet motsvarar i grova drag den modell för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden [6] .

16. I det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förväntas den reala BNP-tillväxten öka från 6,5 % år 2005 till 6,6 % år 2006 och därefter stabilisera sig på 6,3 % under resten av programperioden. Utifrån den övriga information som finns tillgänglig idag förefaller tillväxtscenariot i programmet bygga på utpräglat försiktiga antaganden. Utifrån kommissionens beräkningar på grundval av programmet och enligt den allmänt vedertagna metoden beräknas den potentiella BNP-tillväxten förbli relativt hög, med en något vikande trend på medellång sikt. Den försiktiga prognosen för den reala BNP-tillväxten leder följaktligen till ett negativt produktionsgap under hela programperioden, medan kommissionens prognos hösten 2005 visar ett positivt produktionsgap för 2005 och 2006. Programmets inflationsprognoser på kort sikt förefaller också vara i underkant.

17. Den finanspolitiska ramen på medellång sikt i Estland är inriktad på att bibehålla sunda offentliga finanser i förening med hållbar stark tillväxt och ökande sysselsättning. Programmet syftar till att saldot för de offentliga finanserna skall förbli i balans från och med 2007 efter överskott på 0,3 % och 0,1 % av BNP under 2005 respektive 2006. Primärsaldot är bara obetydligt högre på grund av en försumbar räntebörda. Målen för det offentliga överskottet för 2005 och 2006 är något högre än i den föregående uppdateringen, men återspeglar bara delvis det bättre än förväntade resultatet 2005 med ett överskott på cirka 2½ % av BNP, främst tack vare en ökande ekonomisk tillväxt och bättre skatteuppbörd. Både utgifts- och inkomstkvoterna beräknas minska gradvis fram till slutet av programperioden. Jämfört med den föregående uppdateringen av programmet bekräftar uppdateringen från december 2005 i stort sett den planerade finanspolitiska strategin med offentliga finanser i balans mot bakgrund av ett betydligt gynnsammare makroekonomiskt scenario.

18. Det strukturella överskottet (dvs. det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden väntas minska med i genomsnitt 0,1% av BNP per år över programperioden. Programmets medelfristiga mål är att uppnå offentliga finanser i balans i strukturella termer och syftet är att hålla det strukturella saldot på en nivå som uppfyller det medelfristiga målet under hela programperioden. Eftersom det medelfristiga målet för programmet är mer långtgående än den miniminivå som utgör riktmärket (för vilken målnivån är ett underskott på ca 2 % av BNP) bör det, om det uppnås, uppfylla villkoret att ge en tillräcklig marginal för att förebygga alltför stora underskott. Detta mål ligger också inom det intervall som i stabilitets- och tillväxtpakten och uppförandekoden har fastställts för euroområdet och medlemsstater som ingår i ERM II, och det är mer ambitiöst än vad som krävs med avseende på skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella BNP-tillväxten på lång sikt.

19. Utfallet för de offentliga finanserna kan visa sig bli betydligt bättre än vad som förutsetts i programmet, till och med efter 2005. Den underliggande ekonomiska prognosen för 2006-2009 är utpräglat försiktig. Dessutom har Estland tidigare överskridit sina finanspolitiska mål, vilket berättigar uppfattningen att riskavvägningen har en viss slagsida åt det positiva hållet.

20. Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller den finanspolitiska strategin tillräcklig för att uppnå offentliga finanser i strukturella termer som kan anses lämpliga med hänsyn till pakten under hela programperioden. Dessutom ger inriktningen på finanspolitiken i programmet en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom gränsvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar under hela programperioden. Med beaktande av att resultatet för 2005 troligen blir bättre än väntat kan ett mål om ett överskott på bara 0,1 % av BNP 2006 emellertid medföra en risk för procykliska effekter under ”goda tider”.

21. Skuldkvoten beräknas till 4,6 % av BNP i slutet av 2005, långt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP och dessutom den lägsta i EU. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 1,8 procentenheter under loppet av programperioden.

22. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Estland löpa begränsad risk i fråga om de beräknade kostnader som kommer att belasta den offentliga sektorn till följd av den åldrande befolkningen. Bruttoskuldnivån är för närvarande mycket låg och förväntas hålla sig under referensvärdet på 60 % under hela beräkningsperioden. Estlands strategi att placera hållbarhet som en central faktor i planeringen av finanspolitiken, bl.a. reformen av pensionssystemet som omfattar ackumulering av tillgångar, bidrar positivt till de offentliga finansernas utveckling på lång sikt. Det rådande överskottet i de offentliga finanserna bidrar till att minska de framtida effekterna på finanserna av den åldrande befolkningen och det medelfristiga budgetmålet med offentliga finanser i balans är förenligt med låga risker för de offentliga finansernas hållbarhet.

23. De planerade åtgärderna för de offentliga finanserna överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. I synnerhet de stora överskotten i de offentliga finanserna under 2005 har bidragit till en betydande minskning av bytesbalansunderskottet till under 10 % av BNP. En försiktig finanspolitik är en av hörnstenarna i utformningen av den ekonomiska politiken i Estland under programperioden, särskilt i syfte att främja en ytterligare minskning av det externa underskottet ner till en hållbar nivå. Uppdateringen omfattar också åtgärder för tillväxt- och sysselsättningsinriktad resursallokering, särskilt genom att minska den offentliga sektorns storlek i ekonomin och genom en övergång från direkt till indirekt beskattning.

24. I det nationella handlingsprogram som Estland lade fram den 15 oktober 2005 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning framhålls bl.a. följande utmaningar av särskild finanspolitisk betydelse: i) de offentliga finansernas hållbarhet, ii) en finanspolitik som stöder tillväxt och sysselsättning och iii) en stabil makroekonomisk miljö. De budgetmässiga konsekvenserna av de åtgärder som beskrivs i det nationella reformprogrammet avspeglas till fullo i konvergensprogrammets finansiella prognoser. De finanspolitiska åtgärderna i konvergensprogrammet ligger i linje med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. I konvergensprogrammet skisseras i synnerhet åtgärder för att slutföra 2002 års pensionsreform, höja konsumtions- och miljöskatterna samtidigt som skatten på arbete sänks samt systematiskt flytta över budgetmedel till investeringar, främjande av FoU-verksamhet och yrkesutbildning. Konvergensprogrammet kompletterar dessa åtgärder med ändringar av de institutionella arrangemangen för de offentliga finanserna, nämligen genom att genomföra ett it-baserat budgeteringssystem som förbinder alla fackministerier med finansministeriet som därmed kan kontrollera dem, genom att ytterligare formalisera den strategiska planeringsprocessen och genom ny lagstiftning som förbättrar finansförvaltningen på lokal myndighetsnivå.

Mot bakgrund av denna bedömning konstaterar rådet att de offentliga finanserna på det hela taget är sunda och att budgetstrategin utgör ett gott exempel på en finanspolitik som drivs i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten. Rådet konstaterar dock att med tanke på att utfallet för de offentliga finanserna 2005 troligen är betydligt bättre än vad som beräknas i programmet vore det lämpligt för Estland att ha som mål att uppnå ett större offentligt överskott under 2006 och kommande år för att fortsätta arbetet med att korrigera underskottet i bytesbalansen.

Jämförelse av prognostiserade nyckeltal för makroekonomin och de offentliga finanserna

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Real BNP (förändring i procent) | KP dec 2005 | 7.8 | 6.5 | 6.6 | 6.3 | 6.3 | 6.3 |

KOM nov 2005 | 7.8 | 8.4 | 7.2 | 7.4 | Ej till. | Ej till. |

KP nov 2004 | 5.6 | 5.9 | 6.0 | 6.0 | 6.0 | Ej till. |

HIKP-inflation (%) | KP dec 2005 | 3.0 | 3.5 | 2.6 | 2.6 | 2.7 | 2.7 |

KOM nov 2005 | 3.0 | 4.1 | 3.3 | 2.6 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 20041 | 3.3 | 3.2 | 2.5 | 2.8 | 2.8 | Ej till. |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP dec 20052 | 0.1 | -0.4 | -0.6 | -0.7 | -0.5 | -0.1 |

KOM nov 20053 | -0.2 | 0.5 | 0.1 | -0.1 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 20042 | -0.9 | -1.3 | -1.7 | -1.2 | -1.0 | Ej till. |

Saldot för de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP dec 2005 | 1.7 | 0.3 | 0.1 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |

KOM nov 2005 | 1.7 | 1.1 | 0.6 | 0.4 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 2004 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |

Primärsaldo (i % av BNP) | KP dec 2005 | 1.9 | 0.5 | 0.3 | 0.2 | 0.1 | 0.1 |

KOM nov 2005 | 1.9 | 1.3 | 0.8 | 0.5 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 2004 | 1.3 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.1 | Ej till. |

Konjunkturrensat saldo Strukturellt saldo4 (i % av BNP) | KP dec 2005 | 1.7 | 0.4 | 0.3 | 0.2 | 0.1 | 0.0 |

KOM nov 2005 | 1.8 | 1.0 | 0.6 | 0.4 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 2004 | Uppgift saknas | Ej till. | Ej till. | Ej till. | Ej till. | Ej till. |

Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP dec 2005 | 5.4 | 4.6 | 4.4 | 3.3 | 3.0 | 2.8 |

KOM nov 2005 | 5.5 | 5.1 | 4.0 | 3.1 | Ej till. | Ej till. |

KP dec 2004 | 4.8 | 4.6 | 4.3 | 3.1 | 2.9 | Ej till. |

Anm.: 1 I det uppdaterade konvergensprogrammet från december 2004 talas det om den nationella KPI-inflationen och inte om HIKP. Skillnaderna är försumbara. 2 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet. 3 Grundat på en beräknad potentiell tillväxt på 7,2 %, 7,1 %, 6,7 % respektive 6,5 % under perioden 2004–2007. 4 Eftersom inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder nämns i programmet är det konjunkturrensade saldot och det strukturella saldot samma sak. Källor: Konvergensprogram (KP) kommissionens höstprognos 2005 (KOM), samt kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande om dokumentet ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[3] Den engelska översättningen av programmet lämnades in den 2 januari 2006.

[4] Programmet innehåller de flesta obligatoriska och frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EGT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Programmet innehåller de flesta obligatoriska och frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden.