Ett annat arbetsdokument som utgör den årliga rapporten om EIB:s externa finansieringstransaktioner under 2015.

Denna rapport läggs fram för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 19 i beslut 466/2014/EU (nedan kallat beslutet) som antogs den 16 april 2014. I artikel 19 anges följande: Senast den 31 december 2016 ska kommissionen i samarbete med EIB förse Europaparlamentet och rådet med en halvtidsrapport som utvärderar tillämpningen av detta beslut under de första åren och som där så är lämpligt ska åtföljas av ett förslag till ändring av beslutet. Halvtidsrapporten ska baseras på en oberoende extern utvärdering och bidrag från EIB.

På grundval av den bedömningen föreslår kommissionen att man vid tidpunkten för halvtidsutvärderingen frigör de fakultativa 3 miljarderna euro med samma regionala takfördelning som tidigare. Det ansågs vidare nödvändigt att öka EIB:s flexibilitet att byta belopp inom ramen för det regionala taket mellan regionerna (från nuvarande 10 % mellan regionerna till 20 %), men bara beträffande behovet av att ta itu med brådskande frågor och krissituationer som kan uppstå under mandatperioden och som betraktas som högprioriterade för unionens utrikespolitik, särskilt Ukraina och regioner relaterade till migrationshantering eller eventuella kommande utmaningar under den återstående delen av mandatperioden 2014–2020. Omfördelningen kunde inte tillämpas på det nya mandatet på 2,3 miljarder euro från den privata sektorn relaterad till migration och beloppet på 1,4 miljarder euro för projekt inom den offentliga sektorn för hantering av migrationskrisen.

EIB:s prognoser för nyttjande av mandatet på 27 miljarder euro i de olika regionerna visas i tabell 1. Det är uppenbart att EIB genom att bidra till en sådan stor andel utlåning i Ukraina når upp till taket för grannländerna i öst snabbare än vad som väntades när taken ursprungligen utarbetades. Taket för grannländerna i öst kommer att nås i mitten av 2017 och EIB skulle inte kunna fortsätta sin utlåning i regionen under hela mandatets period för utlåning till tredjeländer. Exempelvis skulle den nuvarande verksamhetsnivån på 1,5 miljarder euro i grannländerna i öst fram till 2020 (särskilt Ukraina) kräva en utvidgning av mandatet för utlåning till tredjeländer på 5,2 miljarder euro ). Med tanke på riskgraderingen för grannländerna i öst finns begränsade möjligheter att i den regionen åberopa utlåning genom EIB:s faciliteter på egen risk.

I mars 2014 utlovade EU ett ekonomiskt paket till stöd för Ukraina och uppmanade EIB att bidra med investeringar på sammanlagt 3 miljarder euro för perioden 2014–2016. Det bör noteras att vid utgången av 2016 kommer EIB sannolikt att ha uppfyllt sitt löfte att öka utlåningsverksamheten i Ukraina med 3 miljarder euro under tre år.

I slutet av 2015, det vill säga efter 1,5 år av finansieringsverksamhet inom ramen för mandatet 2014–2020 (motsvarande 21 % av tiden för genomförandet), uppgick de sammanlagda lånen inom ramen för mandatet till 6,9 miljarder euro, vilket motsvarar en nyttjandegrad på 26 %. Nyttjandegraden i grannländerna i öst överstiger redan 50 %, följt av Asien, Latinamerika och Sydafrika med 41 procent respektive 36 procent. Det hittills låga nyttjandet i föranslutningsregionen beror på konjunkturmässiga faktorer som redan håller på att försvinna och inte speglar väntade behov. Det låga nyttjandet i Medelhavsområdet beror på att banken under 2014 undertecknade nära 1 miljard euro i transaktioner för att till fullo utnyttja det tidigare mandatet. Det lämnade mycket lite utrymme för transaktioner under 2014 inom ramen för det nuvarande mandatet för utlåning till tredjeländer 2014–2020 och följaktligen minskas drastiskt kapaciteten för mandatet för utlåning till tredjeländer i vissa regioner som uppfyller EU:s prioriteringar och potentiella kommande utmaningar.

Modul 1 (2 miljarder euro) skulle genomföras inom befintliga mandat och faciliteter, genom att öka utlåningen till en nivå som till fullo nyttjar de tillgängliga taken enligt det nuvarande mandatet.

• Medge en ökad flexibilitet för EIB att byta belopp inom ramen för anslagen till det regionala taket (från nuvarande 10 % mellan regionerna till 20 %), men bara till regioner med hög prioritet för unionen, särskilt Ukraina och regioner relaterade till migrationshantering eller eventuella kommande utmaningar under den återstående delen av mandatperioden 2014–2020. Den ökade flexibiliteten gäller inte EIB:s nya mandat för den privata sektorn i EIB:s resiliensinitiativ.

Sedan 2015 har unionen åtagit sig att bidra till målen för hållbar utveckling. 2016 infördes den officiella lanseringen av 2030-agendan för hållbar utveckling som antogs av världens ledare i FN:s högkvarter i september 2015. Den nya agendan uppmanar till insatser för att uppnå 17 mål för hållbar utveckling under de kommande 15 åren. Mer specifikt ligger målen och transaktionerna för mandatet för finansieringstransaktioner utanför EU i stort sett i linje med målen för en hållbar utveckling och kommer att bidra direkt till vissa mål, såsom rent vatten och sanitet, kostnadsmässigt överkomlig och ren energi, industri, innovation och infrastruktur, hållbara städer och samhällen, klimatåtgärder, anständigt arbete och ekonomisk tillväxt. Dessutom bidrar mandatet för utlåning till tredjeländer indirekt till att man följer målen för hållbar utveckling, framför allt genom att utveckla infrastrukturer i olika sektorer (jordbruk, utbildning osv.) som förväntas ha en inverkan på följande mål: Ingen fattigdom, ingen svält, god hälsa och välbefinnande, utbildning av god kvalitet, jämställdhet, minskad ojämlikhet, ansvarsfull konsumtion och produktion, livet under vatten, fred, rättvisa, starka institutioner och ett partnerskap för målen. I detta sammanhang bör EIB:s mandat öka sitt bidrag till målen för hållbar utveckling, särskilt med inriktning på hållbar ekonomisk utveckling, som är ett av de tre övergripande målen i mandatet.

Mandatet för utlåning till tredjeländer är väl anpassat till EU:s prioriteringar, förutsatt att det finns tillräcklig flexibilitet för att reagera på kriser, tack vare en tillräcklig marginal i de regionala och lokala taken under de första åren av mandatets genomförande, men leder till överutnyttjande av taken i vissa regioner (grannländerna i öst, Asien och Centralasien).

De finansiella transaktionerna följer reglerna för tilldelningspolicyn, fast det är mer tveksamt när det gäller länder med hög kreditvärdighet som omfattas av EU-garantin.

Efter fyra års genomförande är EIB:s ram för resultatmätning (REM) väl anpassat till de operativa målen.

Vidare dras slutsatsen att en marginal för förbättringar var möjlig i EIB:s rapport till EU inom ramen för utarbetandet av kommissionens årsrapport till Europaparlamentet och rådet om EIB:s finansieringstransaktioner som genomförs i enlighet med beslut 466/2014/EU.

Samordningen med andra internationella finansinstitut och EU:s delegationer inom ramen för mekanismen för kombinerat stöd har varit effektiv.

När det gäller mervärdet av EIB:s finansieringstransaktioner inom ramen för mandatet för finansieringstransaktioner utanför EU kunde EIB finansiera projekt som ligger i länder med lägre kreditbetyg. Mervärdet av EIB:s finansiering är särskilt relevant i fråga om ränta och löptid (i synnerhet i sitt stöd till små och medelstora företag) samt i form av icke-ekonomiska fördelar, såsom tekniskt bistånd, främjande av goda standarder och standarder för upphandling.

I rapporten påpekas att bristen på finansiering i lokal valuta utgör en begränsning av mervärdet, vilket gör att låntagaren får ta valutariskerna.

När det gäller klimatförändringar överskred resultaten i slutet av 2015 målet på 25 % av EIB:s totala finansieringstransaktioner, med en volym som motsvarade 40 % av den totala finansieringen.

I rapporten drogs slutsatsen att EU:s synlighet på slutmottagarnivå kan förbättras.

5. VIKTIGA INSLAG I KOMMISSIONENS FÖRSLAG

På grundval av kommissionens bedömning av resultatet av halvtidsutvärderingen som anges i kapitel 4 och den politiska bakgrunden, däribland EIB:s resiliensinitiativ, som presenteras i kapitel 3, kan de nya inslag som införs i det nya beslutet sammanfattas enligt följande:

Ianspråktagande av det fakultativa ytterligare beloppet på 3 miljarder euro: Det fakultativa mandatet kommer att öka de regionala taken proportionellt, inklusive 1,4 miljarder euro till EIB:s resiliensinitiativ (modul 2) för transaktioner som inbegriper offentliga motparter.

Ett nytt övergripande högnivåmål för att hantera migrationskrisen läggs till.

Ett fakultativt ytterligare belopp på 3 miljarder euro kommer att inkludera ett belopp på 1,4 miljarder euro relaterat till EIB:s resiliensinitiativ (modul 2) för transaktioner som inbegriper offentliga motparter. Beloppet på 1,4 miljarder euro ska fördelas mellan regionerna i föranslutningsländerna och Medelhavsländerna.

En ökning av det samlade taket med 2,3 miljarder euro för EIB:s finansieringstransaktioner inom den privata sektorn (modul 3) är tillämplig på projekt till stöd för flykting- och/eller värdsamhällen. Detta belopp kommer att fördelas i linje med EIB:s prognoser mellan regionerna i föranslutningsländerna och Medelhavsländerna. I detta sammanhang, och för nämnda belopp, har EU-garantins täckning för dessa transaktioner utvidgats till att omfatta alla betalningar som ska göras till EIB, men som banken inte tagit emot (samlad garanti), snarare än bara den garanti för politisk risk som för närvarande anges i beslutet. Den samlade garantin relaterad till det nya mandatet kommer att ersättas. Intäkter ska betalas till garantifonden för åtgärder avseende tredje land. Det maximala taket för EIB:s transaktioner enligt EU-garantin har därför höjts till 32,3 miljarder euro.

När det gäller dess ram för resultatmätning måste EIB utveckla och tillämpa indikatorer för projekt som ger en strategi för att hantera migrationskrisen. Inom ramen för kommissionens årliga rapport till Europaparlamentet och rådet om EIB:s finansieringstransaktioner ingår en bedömning av inverkan av EIB:s finansieringstransaktioner för att hantera migrationskrisen.

Översyn av förteckningen över länder berättigade till finansiering: Ta bort höginkomstländer och länder med hög kreditvärdighet såsom Brunei, Island, Israel, Singapore, Sydkorea och Chile från förteckningen över berättigade länder, liksom Kinas särskilda administrativa regioner (SAR) Hong Kong och Macao.

Införa mer flexibilitet genom att tillåta EIB att öka omfördelningen av medel mellan regioner och underregioner inom ramen för mandatet. Det krävs mer flexibilitet för att hantera kriser och för att bemöta krissituationer som kan uppstå i en eller annan region under mandatperioden. Omfördelningen mellan regionerna har ökat från 10 % till 20 %. Omfördelningen är inte tillämplig för de 2,3 miljarder euro som avsatts för mandatet för den privata sektorn och de 1,4 miljarder euro som är relaterade till projekt inom den offentliga sektorn för att hantera migrationskrisen.