Enligt de internationella rankningarna av de 50 bästa universiteten i världen ligger bara 10 i EU. Det är viktigt att EU förblir attraktivt för studier och att fler europeiska universitet i framtiden ligger i topp i internationella rankningar. För att stödja kvaliteten i den högre utbildningen och utveckla känslan av samhörighet inom EU finansierar EU-budgeten ett litet antal europeiska högre läroanstalter som bedriver utbildning i EU-frågor: Europeiska universitetsinstitutet i Florens, College of Europe i Brygge och Natolin, Europeiska institutet för offentlig administration i Maastricht, Europeiska rättsakademin i Trier samt Centre International de Formation Européenne i Nice. Av samma anledning bör EU-institutionerna och medlemsstaterna stödja inrättandet av skolan för europeiska och gränsöverskridande styrelseformer i Florens, som är tänkt att utbilda ledare från de nationella offentliga förvaltningarna, den privata sektorn och det civila samhället i EU-frågor. EU stöder också Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT), som hjälper kreativa talanger att utveckla nya idéer och företagsprojekt.

En hinder för studerandes rörlighet är att utbildningsbevis från högre utbildning trots Bolognaprocessen och andra former av samarbete inom Europarådet, inte smidigt erkänns i andra medlemsstater, vilket innebär att unga människor utan giltiga skäl hindras från att börja studera eller arbeta i ett annat land. Detta är ett försuttet tillfälle att ge ungdomar en bra utbildning och hindrar flödet av idéer, vilket hämmar verksamheten på universitet och högskolor och inom forskning och innovation. Det är också ett hinder för en verkligt integrerad europeisk arbetsmarknad.

– Som en viktig del av det europeiska området för utbildning utarbeta ett förslag till rådsrekommendation om ömsesidigt erkännande av examensbevis för högre utbildning, skola och studier utomlands. Detta kan kompletteras med en ny process, med utgångspunkt i befintliga samarbetssystem, för att underlätta sådant erkännande och gå vidare med gränsöverskridande validering av intyg på utbildning och livslångt lärande (”Sorbonneprocessen”). – Stärka det beprövade Erasmus+-programmet för alla målgrupper som redan ingår (elever, studerande, praktikanter, lärlingar och lärare) i syfte att fördubbla antalet deltagare och nå ut till deltagare från mindre gynnade miljöer fram till 2025. – Under 2019 inleda ett pilotprojekt för ett EU-studentkort med målet att senast 2025 erbjuda det till alla rörliga studerande, för att underlätta studeranderörlighet över nationsgränserna och erbjuda ett nytt, användarvänligt sätt att lagra uppgifter om en persons akademiska meriter. – Arbeta för sant europeiska universitet som kan nätverka och samarbeta problemfritt över gränserna och konkurrera internationellt, bland annat genom att inrätta en skola för europeiska och gränsöverskridande styrelseformer (vid Europeiska universitetsinstitutet i Florens, Italien).

3. Investera i människor och utbildning

Investeringar i utbildning ligger i alla medlemsstaters och EU:s gemensamma intresse, eftersom utbildningen driver på sysselsättning, ekonomisk tillväxt och ökad välfärd, och understödjer ekonomisk och social konvergens uppåt både inom och mellan medlemsstaterna. Investeringar i grundläggande utbildning och kompetenslyft under hela livet lönar sig, både för individen och för statskassan. Utbildning bidrar inte bara till att uppnå ekonomiska och sociala mål, utan är även en rättighet som fastställs i artikel 14 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, även om rättigheten bara gäller gentemot EU:s institutioner och organ och gentemot medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten.

EU:s utbildningssystem håller i allmänhet god kvalitet, men det finns också brister: för många elever får endast låg kompetens. Nyligen ökade andelen lågpresterande i naturvetenskap med 25 %. Andelen lågpresterande elever i matematik har i flera år legat kring 20 %. Dessa ungdomar kommer att få allvarliga problem på arbetsmarknaden. 20 % av EU:s befolkning i arbetsför ålder har svårt att läsa, skriva och räkna. 44 % av EU:s befolkning har låg digital kompetens. Eftersom efterfrågan på kompetens fortsätter att öka kommer problemet inte att försvinna av sig självt.

Ett annat problem har att göra med lika möjligheter. Lågpresterande elever kommer till oproportionerligt stor del från mindre gynnade miljöer (dvs. från hushåll med låga inkomster eller låg utbildning). Detta visar att utbildningen i praktiken ofta inte erbjuder någon verklig möjlighet till social rörlighet. Kvalitet i utbildningen är inte bara en fråga om att uppnå goda resultat utan också att se till att alla elever får det stöd som de behöver för att uppnå goda resultat.

En annan central aspekt av högkvalitativ utbildning är att se till att utbildningssystemen, inbegripet systemen för yrkesutbildning, ger de kunskaper, färdigheter och kompetenser som är anses oumbärliga i dagens värld. Eftersom kompetensbehoven förändras snabbt har lärande på arbetsplatsen i form av lärlingsutbildning eller mer allmänt i form av livslångt lärande avgörande betydelse, och företagen har en viktig roll att spela genom partnerskap mellan näringslivet och utbildningen. För att kunna dra nytta av teknikens utveckling måste brister i utbildning i digitala färdigheter som programmering och it-säkerhet, mediekompetens och entreprenörskap åtgärdas. Social kompetens, medborgarkompetens och ”lära sig att lära” är dessutom avgörande för ungdomarna ska kunna delta fullt ut i mångfaldspräglade och föränderliga samhällen. Ökade satsningar krävs för att ta fram läroplaner som är heltäckande och omfattar alla dessa ”nyckelkompetenser”.

En särskild fråga är språkinlärning. Den europeiska integrationen förutsätter goda språkkunskaper. Flerspråkighet är en av de största tillgångarna för den europeiska kulturella mångfalden men samtidigt en av de största utmaningarna. Nästan hälften av EU-medborgarna talar bara sitt modersmål. Samtidigt är det i de flesta medlemsstater obligatoriskt att lära sig två främmande språk för alla elever i allmän utbildning vid någon tidpunkt under skolgången.

Ytterligare ett problem är att få väljer att studera naturvetenskap, teknologi och matematik, särskilt flickorna. På samma sätt finns det inte tillräckligt med möjligheter till tvärvetenskapliga studier, och alltför få studerande kombinerar naturvetenskap och teknik med humaniora. Detta ökar risken för brist på arbetskraft och kompetens, vilket kan hämma innovationen och konkurrenskraften.

Nästa steg: – Utarbeta en rådsrekommendation om bättre språkinlärning i EU med målet att senast 2025 ska alla ungdomar i EU efter avslutat gymnasium ha goda kunskaper i två språk utöver modersmålet. – I samband med omläggningen av det befintliga EU-samarbetet höja ambitionsnivån fram till 2025 i rådets riktmärken för andelen lågpresterande och avhoppare från skolan, genom att sänka det första riktmärket från dagens 15 % till 10 % och det andra från 10 % till 5 %. Nya riktmärken kan överenskommas för digital kompetens och entreprenörskap. – Uppdatera rekommendationen om nyckelkompetenser i början av 2018.

Tre viktiga faktorer bidrar till bättre utbildning: För det första kvaliteten på lärare och undervisning. Lärarna spelar en central roll för att förmedla färdigheter, kompetens och kunskap och främja ett internationellt perspektiv i början av en ung människas liv. Ju bättre lärare, desto bättre resultat. Men många lärare kommer att gå i pension de närmaste åren, och det är viktigt att locka tillräckligt med kvalificerad och motiverad personal till yrket. Det förutsätter att man erbjuder högkvalitativ utbildning och attraktiva framtidsutsikter för fortbildning och löner.

Den andra faktorn är livslångt lärande. Visserligen tillbringar ungdomarna merparten av sin tid i utbildning, men investeringarna i kompetens sjunker efter examen och ligger för de flesta still under resten av livet. Livslångt lärande ger möjlighet till omskolning och kompetenshöjning, men bara en liten del av de vuxna deltar i sådana aktiviteter, och de flesta av dem var redan välutbildade. De flesta lågutbildade vuxna, även de som har svårt med den grundläggande kompetensen, och de som har osäkra eller splittrade anställningsformer, deltar inte i livslångt lärande. I dag finns betydande skillnader mellan EU-länderna när det gäller deltagande i livslångt lärande. Det är viktigt att sträva efter konvergens och öka andelen personer som deltar i lärande under hela livet. Detta är ett lovande sätt att förmera EU:s kompetens- och kunskapskapital. För två generationer sedan var tillgång till grundläggande utbildning avgörande för tryggheten, men i dagens föränderliga omvärld har denna betydelse tagits över av livslångt lärande.

Samtidigt finns det belägg för att god utbildning under den tidiga barndomen lägger en god grund för lärande i skolan och i resten av livet, men i praktiken finns det brister med tillgången till den utbildningen och dess kvalitet och överkomlighet.