Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: `Byggbranschens konkurrenskraft`"

(98/C 214/06)

Den 6 november 1997 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 1 april 1998. Föredragande var Eugène Muller.

Vid sin 354:e plenarsession den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 117 röster för och två nedlagda.

1. Inledande kommentarer

1.1. Europeiska kommissionens meddelande förtjänar särskild uppmärksamhet från ESK:s sida eftersom det tar upp konkurrenskraften inom en viktig sektor i den europeiska ekonomin () som kännetecknas av en hög arbetskraftsintensitet och av ett stort antal små och medelstora företag på olika produktions- och serviceområden inom byggbranschen. I meddelandet lyfter man vidare fram ett stort antal aspekter på byggprocessens samtliga faser och verksamhetsnivåer. Dessutom läggs meddelandet fram vid en tidpunkt när behovet av en ökad konkurrenskraft är mycket kännbart i hela EU, där sysselsättningsproblemet är ett centralt problem som bör vara det främsta målet för åtgärder, där strukturella förändringar bör övervägas och planeras inom ramen för inre marknaden och med tanke på EU:s utvidgning, och där det följaktligen är mycket angeläget att utröna och konkretisera alla möjligheter till dynamik och utveckling på de ekonomiska, sociala och tekniska områdena.

1.2. ESK ser positivt på att kommissionen inte nöjt sig med att sammanställa vilka frågor som måste ses över och presentera en rad möjliga handlingsalternativ, utan att man istället formulerar en rad rekommendationer under de fyra huvudmålsättningar () som skall följas upp. Dessa rekommendationer bör fördjupas för att kunna integreras i ett åtgärdsprogram. I detta sammanhang bör man understryka vikten av de föreslagna eller rekommenderade "särskilda åtgärder" som presenteras i form av en bilaga till meddelandet och som skall ses i förhållande till målen om en ökad tillväxt och en starkare konkurrenskraft.

1.3. ESK uppmärksammar att de problem och åtgärder som tas upp är många och komplexa. Vi inser att det mot bakgrund av de många horisontella och vertikala samband - reella och potentiella - som både samverkar med och motverkar varandra kan framstå som vanskligt att utforma ett sammanhängande åtgärdsprogram på europeisk nivå. ESK är emellertid angelägen om ett sådant. Därför uppmanar vi rådet att - med hänsyn till de fyra fastställda huvudmålsättningarna och de förslag som redan utformats - rikta uppmärksamheten på grundläggande orienteringspunkter och därmed sammanhängande prioriterade åtgärder, att fastställa riktlinjer som kan ge kommissionen inspiration då man fastställer ett åtgärdsprogram som skall vara realistiskt och inspirerande och som kan genomföras i olika etapper och på de olika behörighets- och ansvarsnivåerna för att på så sätt säkerställa en starkare nationell och europeisk sammanhållning.

1.4. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att kommissionen under utarbetandet av meddelandet i stor utsträckning har rådfrågat de direkt berörda parterna i näringsliv och samhälle, stöder ESK i stort dokumentets innehåll och målsättningar. De kommentarer som vi framför i detta yttrande är framför allt riktlinjer och prioriteringar som vi anser att man bör beakta under det fortsatta arbetet, för vilket en tidsplan bör upprättas.

1.5. Förutom de rekommendationer som kommittén ger beträffande de fyra huvudmålsättningarna hänvisar vi direkt till kapitel 4 "Slutsatser" i detta yttrande. Dessa slutsatser är inte av uttömmande karaktär. På detta stadium riktar de sig till rådet och kommissionen med tanke på att ramen och riktlinjerna för det åtgärdsprogram som skall utarbetas inom kort skall fastställas.

1.6. Kommissionen har lagt sig vinn om att beskriva vad man i meddelandet menar med "byggbranschen" (). Denna beskrivning innebär att aktörerna i detta stora urval av verksamheter omfattar ett stort och varierat antal yrkeskategorier eller socioekonomiska grupperingar som är direkt berörda. Följaktligen bör de rådfrågas under lämpliga former och ges möjlighet att delta i utformningen och genomförandet av olika åtgärder som skall ingå i åtgärdsprogrammet. Naturligtvis inskränker inte denna rättighet och skyldighet den roll som arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper som är direkt inblandade i företagens verksamhet spelar (arbetsgivare och arbetstagare och deras organisationer och fackföreningar) och inte heller deras befogenheter eller ansvar.

2. Konkurrensfaktorer

2.1. Beskrivningen av konkurrensfaktorerna och de därmed sammanhängande problemen visar graden av beroende och samband som kan finnas mellan olika kategorier av aktörer i byggbranschen och EU:s och medlemsstaternas sektorpolitik. Samtidigt visar den behovet av att subsidiaritetsprincipen tillämpas korrekt med tanke på vissa sektoriella, nationella och regionala särdrag. Den ger dessutom direkt eller indirekt användbara anvisningar om vilka åtgärder som bör eller måste rättas till, stärkas, genomföras och kanaliseras inom byggbranschen och dess branschorganisationer, vars roll inte skall undervärderas.

2.2. Det stämmer att nyckelfaktorerna för konkurrenskraft, som görs gällande i meddelandet, är mycket nära förbundna med varandra. Dokumentets upphovsmän anstränger sig att förklara och analysera dem en efter en i tio underkapitel (4.1-4.10). ESK stöder detta tillvägagångssätt. Vi stöder också den analys som man gjort av problemens många infallsvinklar.

2.3. ESK stöder i stor utsträckning punkterna i de tio ovan nämnda underkapitlen. I detta skede av arbetet finns det inte någon anledning att göra ytterligare kommentarer, i synnerhet som beskrivningen av konkurrensfaktorer och deras faktiska eller möjliga effekter följs upp och finner sitt svar i den del av dokumentet som behandlar huvudmålsättningar och särskilda åtgärder som bör vidtas och rekommendationer som bör övervägas. I detta yttrande kommer ESK i synnerhet att uppehålla sig vid denna sista del av meddelandet.

3. Rekommendationer, särskilda åtgärder och förslag till ett åtgärdsprogram

3.1. Kommissionens dokument visar i vilken utsträckning det är nödvändigt och möjligt att upprätta ett åtgärdsprogram som är välstrukturerat och följer en tidsplan och som - förutom de åtgärder som skall preciseras - tar hänsyn till följande:

- redan genomförda åtgärder och utvärderingen av deras verkan;

- de samspel - ofta oklara - som kan finnas eller utvecklas mellan den politik som rör byggbranschen å ena sidan och den gemensamma, nationella, regionala och lokala politiken å andra sidan;

- de offentliga och privata aktörernas vitt skilda kompetens, kapacitet och ansvar;

- möjligheterna att beakta situationen och utvecklingen på marknaden samt förhållandet mellan utbud och efterfrågan;

- nödvändigheten att ständigt sträva efter en effektiv integration av åtgärderna samt former för samordning och samarbete, såväl horisontellt som vertikalt, som kan verka dynamiskt på hela branschen.

3.2. Kommissionens tillvägagångssätt kan naturligtvis verka ambitiöst mot bakgrund av den komplexa problematiken. Det är emellertid ofrånkomligt på grund av den utmaning man står inför. ESK anser dessutom att de fyra huvudmålsättningarna kommer att göra det möjligt att förena de olika aspekterna och att kanalisera åtgärderna.

3.3. ESK noterar med tillfredsställelse att kommissionen meddelar sin avsikt att genomföra ett handlingsprogram (beslut skall tas av rådet) i samarbete med företrädare för byggbranschen. Enligt ESK:s mening kräver detta att man rådfrågar företrädare för samtliga berörda företagskategorier, i synnerhet företrädare för små och medelstora företag liksom företrädare för de anställda inom branschen. Vissa traditioner för samarbete och samråd som kännetecknar många små byggföretag bör utnyttjas. ESK förväntar sig också att kunna delta i rådfrågningsprocessen.

3.4. När åtgärdsområdena väl fastställts skall man ständigt övervaka uppföljningen av de åtgärder som vidtagits samt deras inverkan. För att svara mot behovet av en effektiv uppföljning bör man i det planerade åtgärdsprogrammet redan från början konkret fastställa hur ett samråds- och samarbetssystem skall fungera i de aktuella beslutsstrukturerna. Lämpliga mekanismer för att samordna politiken och åtgärderna liksom en resultatutvärdering utgör naturligtvis ett avgörande villkor för att ett integrerat åtgärdsprogram skall vara effektivt.

3.5. Innan kommittén uttalar sig om de fyra huvudmålsättningarna och de föreslagna åtgärderna, anser vi att man bör understryka två övergripande aspekter.

3.5.1. I meddelandet tar man upp problemet med byggbranschens anseende. ESK är medveten om de brister som finns på detta område och deras negativa inverkan och kan därför inte annat än stödja de initiativ som tagits och de försök som gjorts för att förbättra denna situation. Kommittén anser emellertid att det vid sidan av punktaktioner såsom informationskampanjer och kampanjer för att öka allmänhetens medvetenhet - vilka främst skall föras på det sektoriella och nationella planet - är viktigt att närma sig detta problem utifrån en övergripande och integrerad strategi med beaktande av alla de huvudmålsättningar som beskrivs i meddelandet.

3.5.2. Inför de många olika problem som hänger samman med konkurrenskraften och de många och ofrånkomliga förändringar som måste göras beträffande strukturer, medel, kvalifikationer, resurser, förfaranden och synsätt, vill ESK framhålla att det är nödvändigt att såväl på EU-nivå som på det nationella planet se till att man för en ärlig och konstruktiv dialog med samtliga aktörer i branschen och i synnerhet med arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper. Kommittén är för övrigt övertygad om att om man eftersträvar och tillämpar de bästa formerna för dialog, samarbete och samråd mellan samtliga berörda parter, blir det lättare att fastställa nya vägar för branschen i framtiden (till exempel vad gäller kvalifikation, kvalitet, byggprocessen, uppförandekodex, samordning, investeringar och arbetsorganisation).

3.6. Mål 1: Att förbättra kvaliteten inom byggbranschen

3.6.1. Detta mål är den vägledande principen i strävan att förbättra konkurrenskraften och kan delas upp i en rad kvalitetsområden av olika slag: en klar idé och detaljerad beskrivning av projektets syfte och utformning; planeringsförfaranden och -etapper; fastställande av tekniska klausuler och avtalsregler; efterlevnad av entreprenadvillkor, kostnadskalkyler och tidsgränser; uppfyllelse av hållbarhetskrav; regler som berör arkitektur, säkerhet, hälsa, miljö samt normer av estetisk och stadsplaneringsmässig karaktär. För att uppfylla dessa kvalitetskrav fordras teoretiska och praktiska kunskaper om och erfarenhet av teknik, finansiering, ledning, organisation, samordning, samarbete samt traditions- och arbetsmarknadsrelaterade aspekter, däribland arbetsmiljö, anställningstrygghet och utnyttjande av enskilda individers kapacitet.

3.6.2. Även om det således är möjligt att definiera kvalitetsbegreppet och medlen för att uppnå detta mål, kan det förefalla svårt att utforma en sammanhängande kvalitetspolicy. Enligt ESK kan denna sammanhängande policy uppnås om man vid utformningen av programmet väger in olika faktorer som hänger samman med andra huvudmål. Bland dessa faktorer kan följande nämnas: hur företagen får sin kompetens och möjligheten att höja den, yrkeskrav, erkännande av anställdas kompetens, arbetsförhållanden, marknadsvillkor, lagstiftning, avtalens överskådlighet, informationsförmedling, tekniköverföring samt förmågan att möta kundernas krav. I detta sammanhang vill ESK hänvisa till synpunkterna i sitt yttrande på eget initiativ "Hållbar utveckling för byggandet och boendet i Europa" ().

3.6.3. Om de åtgärder som rekommenderas i den bifogade "kvalitetstabellen" betraktas ur detta vidare perspektiv har ESK för tillfället ingenting att tillägga.

3.6.4. Det bör dock framhållas att begreppet "kvalitet" i vid mening inte bara berör tekniska standarder utan också aspekter såsom hälsa, säkerhet, energi, ny teknik, nya byggmetoder och miljö. Dessa aspekter ställer stora krav på kreativitet och innovationsförmåga inom företagen och hos alla andra som deltar i byggprocessen. Det bör dessutom framhållas att om man beaktar de konkurrensfaktorer som tas upp i kapitel 4 i meddelandet, utgör även de olika sätt att höja kvaliteten. Ett exempel i detta sammanhang är arbetstagarnas kompetens, som behandlas nedan i punkt 3.8.

3.6.5. Den åtskillnad som görs (punkt 4.1 i meddelandet) mellan "kvalitet i produktionsprocessen" och "integrerad kvalitetsstyrning" är viktig. Man kan dock anta att i normala fall kommer det ena eller andra systemet att tillämpas beroende på de konkreta och ofta skiftande förhållandena. Icke desto mindre är det viktigt att främja en uppbrytning av fackgränserna och inledandet av ett reellt samarbete mellan alla aktörer i byggprocessen, införande av olika former av integrerad organisation och ledning samt användande av planerings- och samordningsinstrument och -organ före och under byggprocessen. Man bör sträva efter bättre samordnings- och samarbetsformer, eftersom dessa gör det möjligt att respektera och även reducera kostnadsberäkningar, kostnader och tidsramar vid genomförandet av projekten, samtidigt som detta bidrar till att ge en fördelaktigare bild av sektorn.

3.6.6. Handlingsprogrammet bör under alla omständigheter främja skapandet av de rättsliga och avtalsmässiga förhållanden som krävs för att det valda systemet skall fungera väl och stödja genomförandet av informationskampanjer och samråd bland de berörda parterna.

3.6.7. I enlighet med framställningen under punkterna 4.1 och 4.4 i kommissionens meddelande bör man uppmuntra forskning kring och utveckling av nyskapande metoder för att höja kvaliteten med hänsyn till exempelvis särskilda förhållanden som byggobjektens storlek och deras tekniska svårighetsgrad, anbudsgivarnas kapacitet, standardisering, utveckling av för byggbranschen specifika metoder för kvalitetssäkring och frivillig certifiering, som är tillgängliga för små och medelstora företag, ökade kunskaper om teknik och ledarskap, effektiv användning av informationsteknik med koppling till bygg- och anläggningsprocessen, samt främja spridning av denna teknik.

3.6.8. Begreppet "kvalitet" omfattar också byggmaterial och byggnadens arkitektur och skönhetsvärde. Kommittén har behandlat dessa aspekter i flera tidigare yttranden.

3.7. Mål 2: Att förbättra lagstiftningen inom byggbranschen och allmänna marknadsvillkor

3.7.1. I flera av meddelandets kapitel (4.6 - 4.2 - 4.3 - 4.10) och i bilagan (3. "Säkerställande av sund konkurrens" och 4. "Modernisering av de offentliga myndigheternas roll") redogörs för problem i samband med lagstiftning och de allmänna marknadsvillkoren, och framförs förslag till lösningar som huvudsakligen riktar sig till offentliga myndigheter. Listan över konkreta åtgärder för "modernisering av de offentliga myndigheternas roll" är värd att särskilt uppmärksammas. ESK ansluter sig rent generellt till de förslag som kommissionen lagt fram på detta stadium.

3.7.2. ESK har behandlat problemen med lagstiftning och hinder av olika slag i sina yttranden om standardiseringsförfaranden, byggmaterial, offentlig upphandling, erkännande av yrkesskicklighet och kompetens, och särskilt i olika yttranden som utarbetats av ESK:s observationsgrupp för den inre marknaden (). Kommittén har riktat sina förslag till kommissionen, medlemsstaterna och berörda sektorer inom näringslivet. Dessa problem bör undersökas på nytt, särskilt med hänsyn till konkurrenskraften, som är ett grundläggande problem för utvecklingen i EU.

3.7.3. ESK noterar och välkomnar kommissionens strävan att i förslag som den anmodas lägga fram på lagstiftningsområdet undvika allt som kan hämma eller förhindra ökningen av produktiviteten och konkurrenskraften.

3.7.4. Kommissionen bör också fortsätta sina ansträngningar att samordna de berörda generaldirektoraten och få dem att samarbeta, något som när det gäller konkurrenskraften och andra områden skulle kunna utmynna i de effektiva åtgärder som företagen och medborgarna förväntar sig.

3.7.5. Det står klart att uppgiften att höja sektorns konkurrenskraft huvudsakligen åligger de företag som svarar för byggnation, service och rådgivning och, mer allmänt, alla aktörer som är direkt inblandade i byggprocessen. Men det är också sant att de offentliga myndigheterna har det direkta ansvaret i lagstiftningshänseende. ESK uppmanar därför ministerrådet och kommissionen att som en av de första åtgärderna i handlingsprogrammet upprätta - både beträffande nationell lagstiftning och EU:s lagstiftning - en förteckning över möjligheter till administrativa förenklingar och därmed ta hänsyn till upprepade klagomål och erfarenheter av "bra metoder". Förteckningen bör samtidigt visa på bristande klarhet och överskådlighet på lagstiftnings- och avtalsområdet, och leda till att man vidtar konkreta åtgärder för att rätta till bristerna.

3.7.6. I fråga om administrativa och lagstiftningsmässiga hinder riskerar vissa förslag med hänvisning till allmänintresset, eller av hälso- eller miljöhänsyn eller andra fullt berättigade försiktighetsåtgärder, att motverka insatserna för att stärka produktiviteten och konkurrenskraften eftersom de införda bestämmelserna inte tar tillräcklig hänsyn till de förhållanden som stora företag med olika verksamhetsområden måste arbeta under.

3.7.7. Vad gäller underleverantörssystemet påpekar ESK att problemen inte uteslutande finns på de små och medelstora byggföretagens nivå. Kommittén är medveten om att man bör göra en fördjupad undersökning av förhållandena vid arbete under en generalentreprenör, av olika former av samarbete som tillämpas i den privata och offentliga sektorn och av möjligheterna att komma fram till nya system för delade byggprojekt. ESK vill understryka att det är viktigt och bråttom att genomföra åtgärder som kan leda till ekonomiskt försvarbara förhållanden och till allmänt tillämpliga tvingande bestämmelser som också är rättsligt försvarbara, för att på så sätt stoppa de olika metoder som framför allt skadar de små och medelstora företagen och dem som arbetar i dem. Det skulle också vara intressant att snarast genomföra en inventering i medlemsstaterna av "best practice", i den mån sådan finns, och ta hänsyn till den vid upprättandet av det planerade åtgärdsprogrammet (t.ex. frågan om byggherrens ansvar för tekniska frågor, skatter och det sociala systemet).

3.7.8. Förslaget om fördjupning gäller även andra områden som måste behandlas med prioritet som till exempel:

- förfarandet med onormalt låga anbud och deras skadliga konsekvenser;

- olika metoder för social och kvalitativ "dumpning";

- bristande respekt för säkerhetsregler, arbetsrätt och sociala normer;

- respekt för betalningsdatum bland samtliga aktörer;

- tillnärmning av bestämmelserna om tidsfrister för garantier, försäkringar och ansvar i den mån de är ett skäl till snedvriden konkurrens;

- bra metoder som införts eller planerats för att åstadkomma skattelindringar;

- åtgärder som införts i sektorn under olika former av partnerskap vad gäller säkerhet i företagen, energibesparande åtgärder, miljöinitiativ och tvingande miljöregler;

- gällande eller planerade bestämmelser som gäller den "svarta" delen av ekonomin med beaktande av sektorns speciella villkor vad gäller ekonomi, sociala frågor, finansiering, skatter, rättsliga frågor, konkurrensregler och teknik.

3.7.9. Den offentliga upphandlingens betydelse för byggsektorn är känd. Problematiken med regler och förfaranden vad gäller offentlig upphandling har behandlats i flera av ESK:s yttranden och särskilt i det som gällde grönboken om offentlig upphandling (). ESK hoppas att det kommer att beaktas i åtgärdsprogrammet om konkurrenskraft.

3.7.10. De offentliga myndigheternas roll är avgörande när det gäller att upprätta och utföra investeringsprogram eller -planer på lång och medellång sikt. Dessa investeringsprogram och -planer utgör ett viktigt verktyg för ökad konkurrenskraft för de företag som är inriktade på framtida utveckling. För att undanröja risken för eventuella störningar av olika slag, som till exempel att ett företag skaffar en alltför stor utrustning för ett specifikt kontrakt, måste programmen svara mot efterfrågan och verkliga behov och inriktas på definierade mål (stora infrastrukturinvesteringar, offentliga byggnader, bostäder, subventionerat boende). Detta skall ske i den utsträckning som tillräckliga medel kan uppbådas (inbegripet utnyttjandet av partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn) och användas för dessa ändamål och myndigheterna i fråga har de tekniska och strukturella möjligheterna och att det finns en klar rättslig grund för att sätta programmets olika delar i verket vid rätt ögonblick för att bevara balansen mellan utbud och efterfrågan, för sysselsättningen, i förhållande till den tekniska utvecklingen och för strukturanpassningar. I detta sammanhang bör man betona behovet av åtgärder som verkar både för underhåll och bevarande av infrastruktur, byggnader och det värde som arkitektoniskt intressanta byggnader och miljöer utgör. Denna påminnelse har en särskild betydelse i tider då budgetrestriktioner gör det svårt att finansiera nya investeringar och då behovet av ett verkligt partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn gör sig alltmer påmint.

3.7.11. Vad gäller de transeuropeiska nätverken har deras avgörande betydelse för konkurrenskraften i Europa bevisats och erkänts många gångar vid olika europeiska toppmöten, till exempel vid det senaste toppmötet om sysselsättningen (). Deras effekt på konkurrenskraften sträcker sig till fler områden än bara byggsektorn. Förutom de arbetstillfällen som skapas direkt i samband med byggfasen kommer genomförandet på medellång och lång sikt att ha positiva och varaktiga återverkningar i sysselsättningshänseende i andra sektorer av ekonomin, tack vare multiplikatoreffekten [1=3, se SECTEUR-studien som omnämns i meddelandet ()].

ESK yrkar således på att ansträngningar skall göras på alla nivåer för att skynda på genomförandet av transeuropeiska nät och de servicecentra som hör till dessa, särskilt med tanke på de rekommendationer som utfärdades av kommissionsledamot Kinnocks högnivågrupp. Genomförandet bör särskilt ske genom upprättandet av partnerskap mellan det offentliga och det privata och genom en bättre samordning av de medel som avdelats till finansiering av infrastruktur.

3.7.12. Vad gäller internationaliseringen av byggsektorn utanför EU:s gränser instämmer ESK med den analys som kommissionen gör. Man bör notera att den europeiska byggsektorn kommer att möta en mycket hård konkurrens, särskilt från japanska och amerikanska företagsgrupper, varav de förstnämnda är världsledande i fråga om företagsstorlek och de sistnämnda utmärks av en mycket avancerad ingenjörskonst.

3.8. Mål 3: Att främja en omfattande och bestående höjning av såväl nivån som kvaliteten på den utbildning som tillhandahålls i branschen

3.8.1. Detta huvudmål är starkt förbundet med målet ökad kvalitet. Det kan anses vara en katalysator och en grund för alla åtgärder som är ägnade att öka konkurrenskraften.

3.8.2. Den omfattande och varaktiga förbättring av utbildningen som förespråkas i meddelandet kräver fortsatt dialog och samarbete mellan alla branschens intressenter, särskilt mellan arbetsmarknadens parter. Den bör omfatta all verksamhet på alla nivåer hos dem som deltar i byggprojekt, den bör öppna för nya yrken och karriärer, öka yrkesstoltheten, medvetenheten om det kulturella, ansvarskänslan samt innovations- och initiativförmågan, skapa nya nätverk och nya arbetsformer i övergripande lag. I detta sammanhang bör det påpekas att erfarenheter från partssammansatta institutioner kan vara nyttiga förebilder.

3.8.3. ESK stöder rekommendationerna om åtgärder som räknas upp i meddelandets bilaga. De är en spegel av det som redan finns i olika gemenskapsprogram och -initiativ som har sitt upphov i vitboken "Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning" (1994), i kommissionens vitbok om utbildning och yrkesutbildning "Lära och lära ut: På väg mot kunskapssamhället" (1995) liksom i vissa bestämda riktlinjer vad gäller fortbildning, varvad utbildning och lärlingsutbildning. De olika yttranden som ESK har antagit i frågan innehåller upplysningar som det kan vara matnyttigt att överväga med byggsektorn och dess olika branschers speciella villkor i åtanke ().

3.8.4. Behöver man påminna om att bra grundutbildning och vidareutbildning leder till en kvalificering för yrkeslivet som är en viktig garant för en stabil sysselsättning och som kan underlätta anpassning till ny teknik? Kvalificering som ger ökad kunskap och en certifiering främjar kvalitet och produktivitet, centrala faktorer för konkurrenskraft. Detta gör det möjligt att förbättra arbetsförhållandena och den sociala situationen för alla som är sysselsatta inom denna sektor som utmärks av att den sysselsätter många hantverkare.

3.8.5. ESK yrkar därför på att problemet med utbildning och utveckling av kvalifikationer och kompetens inom byggsektorn får särskild uppmärksamhet när riktlinjerna upprättas och att detta problem blir föremål för konkreta och samordnade åtgärder inom ramen för de handlingsprogram som skall upprättas. Det som står på spel är branschens framtid och miljontals arbetstillfällen.

3.8.6. I kommissionens senaste dokument om utbildning verkar det förekomma en attityd som innebär att man favoriserar de så kallade "nya sektorerna". Denna attityd bör inte missgynna ansträngningarna att utveckla och investera i byggsektorn, som verkar vara undantagen från de prioriterade åtgärder som reserverats för de (illa definierade) nya sektorerna, något som är helt fel. Denna anmärkning gäller även CEDEFOP:s arbeten, som borde inriktas på att öka kunskapen om utbildning i denna sektor. Här gäller det att undvika dubbelarbete med studier och analyser.

3.8.7. Med risk för att dra på sig kritik om att vara övertydlig vill ESK påminna om att utvecklingen av lämpliga utbildningsformer för byggnadsarbetare är ett viktigt verktyg för att introducera ungdomar i arbetslivet, att kvalifikationerna omfattar allt mellan grundläggande hantverksfärdigheter till högteknologi, ledningen av hela byggprocessen och finansiell styrning, att produktionsstilen lämpar sig för individanpassade praktikplatser för introduktion i arbetslivet, att en gradering av kvalificerande utbildningar främjar befordringsgångar och intern rörlighet, att yrkesutbildningen måste förbättras, bland annat genom fungerande system för yrkesinformation och yrkesvägledning, till vilka man bör knyta inte bara arbetsmarknadens parter utan även ungdomarnas föräldrar och lärare som kan tänkas vilja använda sådana system inom ramen för utbildningsprogrammen, för att förbättra rekryteringen av ungdomar. "Byggcentrum för information och utbildning" kan i sin tur bidra till bättre information och undanröjandet av vissa fördomar mot branschen.

3.8.8. I tabellerna över specifika åtgärder som ligger som en bilaga till meddelandet återfinns "teoretisk och praktisk utbildning" under rubriken "främjande av investering i immateriella tillgångar" tillsammans med "kvalitet", "teknik", "anställningsvillkor" och "övrigt".

3.8.9. Här skulle ESK gärna se att en bättre strategi utvecklas för att främja lämpliga och konsekventa åtgärder för att stimulera investeringar i immateriella eller intellektuella tillgångar i allmänhet. Det stämmer att policyn för små och medelstora företag nämner betydelsen av denna typ av investeringar. Man måste emellertid konstatera att investeringar i kunskap, förvärv av erfarenheter, informationskapacitet, socialt engagemang, förbättring och innovation av företagens ledning och organisation till största delen fortfarande inte har fått någon större vikt i tillämpningskriterierna för stödsystemen, inte heller i bedömningar av kreditvärdighet eller tillförlitlighet, i skattesystem för amorteringar, i bestämmelserna om överlåtelse eller arv av företag, osv. En ordentlig utvärdering av immateriella investeringar skulle vara betjänt av en grundligare analys vad avser ett eventuellt beaktande av sådana investeringar på olika områden, som till exempel sysselsättning, finansiering, skattefrågor, utbildning och användning av informationsteknik i nätverk, som gör decentraliserad interaktiv utbildning i stor skala möjlig.

3.8.10. Eftersom utbildningsområdet i huvudsak hänför sig till nationell, regional och lokal kompetens måste subsidiaritetsprincipen respekteras. I åtgärdsprogrammet måste detta beaktas på ett konstruktivt sätt.

3.9. Mål 4: Att förstärka och ge ny inriktning åt forskning och utveckling

3.9.1. Kommittén håller med kommissionen om att denna huvudmålsättning även utgör en grundläggande faktor när det gäller att förbättra konkurrenskraften.

3.9.2. Denna fråga hänger samman med olika ramprogram för FoU som ESK kommer att uttala sig om i kommande yttranden. När det gäller byggnadssektorn kännetecknas problemet till exempel av företagens relativt blygsamma storlek, deras svårigheter att handla i tid och agera klarsynt när det gäller att anta ny teknik samt deras relativt lokala/regionala karaktär som försvårar ett europeiskt synsätt när det gäller FoU.

3.9.3. Man kan fråga sig om forskningens och utvecklingens betydelse när det gäller ny teknik uppfattas på ett riktigt sätt bland byggnadssektorns aktörer och bland forskarna. Till och med på kommissionsnivå prioriteras ofta forskning inom högteknologiska områden, det vill säga inom de så kallade framtidssektorerna, på bekostnad av teknologiska områden på mellannivå, det vill säga inom traditionella områden. Man får varken glömma bort det ena eller det andra utan man måste utveckla de förfaranden som är bäst för alla de sektorer som skall öka sin konkurrenskraft.

3.9.4. Kommittén anser att det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling beaktar byggnadssektorns särskilda behov, och kommissionen har föreslagit en nyckelåtgärd som kallas "Konkurrenskraftig och hållbar tillväxt: morgondagens stad". Denna nyckelåtgärd består av tre delar. En av dessa delar rör "Utveckling och demonstration av teknik för ekonomiskt, rent, effektivt och ekologiskt hållbart byggande och restaurering, i synnerhet för stora byggnadskomplex samt till skydd av kulturarvet" ().

3.9.4.1. Kommittén betonar att denna nyckelåtgärd har stor betydelse för byggnadssektorn och begär att man skall ge åtgärden den uppmärksamhet som den förtjänar. Av denna anledning är det bättre att placera åtgärden under tema nummer 3 "Åtgärder för hållbar utveckling" än under tema nummer 4 "Energi, miljö och hållbar utveckling" i det femte ramprogrammet. Med hänsyn till byggnadssektorns viktiga bidrag till gemenskapens BNP (11 %) kan tilldelningen av gemenskapsmedel till FoU-projekt inom denna sektor (mindre än 5 %) verka otillräcklig.

3.9.5. Forskningsnivån inom byggnadssektorn, liksom inom alla andra berörda områden (industrins konkurrenskraft, miljön, bevarande och restaurering av arkitektoniska byggnadsverk, sysselsättning och energi etc.) borde vara mer känd. Det finns endast mycket ungefärliga bedömningar om forskningsnivån och forskningsaktiviteternas spridning i Europa. Det är dock nödvändigt att inventera dessa aktiviteter i medlemsstaterna, att dela upp dem i kategorier (till exempel efter grundforskning, generisk forskning och konkurrenskraft etc.) och att klassificera dem efter aktörer (tillverkningsföretag, byggnadsföretag, konsultföretag, offentliga forskningscentra och universitet etc.). Dessutom handlar det om att införa metoder för att bedöma forskningens effektivitet, dess påverkan på byggnadssektorns konkurrenskraft, dess effekter i fråga om förbättring och utnyttjande när det gäller hållbar utveckling och hållbart byggande liksom dess inverkan på produktivitetsökningen.

3.9.6. Detta synsätt skulle underlätta för byggnadsindustrin att utforska sina starka och svaga sidor när det gäller forskning, att bättre fastställa strategiska riktlinjer och att främja lämpliga initiativ. Intressanta och lämpliga forskningsområden verkar inte saknas. (Till exempel inom området för skydd av byggnadsverk mot olika skador.)

3.9.7. Dessa punkter leder fram till några konstateranden av vilka ett med rätta framhålls av kommissionen. Konstaterandet gäller bristerna i den forskning som rör byggnadsförfaranden, förvaltnings- och organisationsformer som dock tas upp under andra punkter i det aktuella yttrandet, särskilt under den punkt som behandlar kvalitet.

3.9.8. I själva verket är den största delen av forskningsaktiviteterna anpassade efter produkter och i något mindre utsträckning efter teknik, medan själva byggnadsprocessen är det stora problemet för alla företag som har för avsikt att öka konkurrenskraften.

3.9.9. Byggnadsprocessens framgång (kvalitet, pris, tidsfrister, användning av mänskliga resurser, miljö och säkerhet) beror i huvudsak på samarbetsformerna mellan de olika aktörerna, det vill säga byggherrar och kunder, arkitekter, byggnadskonsulter, producenter av byggnadsmaterial, specialiserade byggnadsföretag eller grupper av byggnadsföretag, andra byggnadsföretag samt underleverantörer. Trots att EU:s ramprogram för FoU knappast kommer att kunna lösa alla de problem som uppstår i detta sammanhang, finns det dock forskningsinitiativ om byggnadsprocessens förbättring som förtjänar att granskas med tanke på att de skall införas på europeisk nivå, till exempel de initiativ som utfärdats om tillämpning av ny informations- och kommunikationsteknik.

3.9.10. Trots att vissa branscher inom byggnadsindustrin är mycket innovativa och trots att forskningen när det gäller innovationer utvecklas är byggnadssektorns uppsplittrade karaktär och konservativa inställning ett tecken på att en betydande insats måste göras när det gäller spridning och överföring av teknik, tillämpning av bestämmelser om bästa förfarande, samarbetsavtal mellan forskningsinstitut och företag samt när det gäller impulser till att införa ny teknik och innovativa förfaranden.

3.9.11. Vid sidan av de möjligheter som omfattas av och preciseras i det femte ramprogrammet för FoTU, i synnerhet när det gäller de möjligheter som rör små och medelstora företag, skulle ESK vilja rikta sitt stöd till de särskilda åtgärder som kommissionen framhållit i meddelandets bilaga. Alla dessa överväganden betonar att man måste komma fram till samordnade åtgärder och metoder samt till en klar definition av behörigheterna inom det område där EU, medlemsstaterna och byggnadssektorn skall vidta åtgärder.

4. Slutsatser

4.1. Ovannämnda punkter, riktlinjerna och förslagen skall ses mot bakgrund av ett beslut som rådet måste fatta när det gäller att utarbeta ett åtgärdsprogram för byggnadssektorn. Sammanfattningsvis uppmanar ESK rådet att fatta ett konstruktivt beslut, och vill framhålla en rad punkter:

4.2. När det gäller att utforma och verkställa åtgärdsprogrammet framhålls följande:

4.2.1. ESK godkänner och stöder kommissionens synsätt. I egenskap av representativt organ på gemenskapsnivå för arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper som berörs direkt eller indirekt, kommer kommittén att engagera sig så mycket som möjligt i rådgivningsförfarandet när det gäller åtgärdsprogrammet.

4.2.2. Kommittén betonar att det är viktigt att man så snabbt som möjligt utformar en ram och riktlinjer när det gäller programmets genomförande på gemenskaps-, medlemsstats- och företagsnivå.

4.2.3. Kommittén menar att detta behov kan motiveras av att det är nödvändigt att utveckla konkreta element för att förbereda och underlätta EU:s utvidgning och att agera konkret och i överensstämmelse med slutsatserna från toppmötet om sysselsättningen i Luxemburg den 20-21 november 1997, inklusive de slutsatser som rör Europeiska investeringsbankens nya interventionsformer.

4.2.4. ESK understryker att de fyra huvudmålen kommer att ha en omfattande katalysatoreffekt på de berörda parterna, nämligen offentliga och privata byggherrar, byggnadsentreprenörer (ingenjörer, arkitekter, konsulter och projektledare), andra entreprenörer och deras personal.

4.2.5. Kommittén framhåller att när det gäller riktlinjer och insatsområden måste åtgärdsprogrammet sträva efter en hög nivå på den övergripande och genomgående integrationen med tanke på det ömsesidiga beroendet och sambanden mellan, å ena sidan, EU:s olika politiska sektorer och, å andra sidan, mellan åtgärdsområdena och behörigheterna hos aktörerna inom byggnadssektorn.

4.2.6. Kommittén bedömer att det är nödvändigt att fastställa en tidsplan för åtgärdsprogrammet när det gäller att påbörja och genomföra åtgärder inom olika besluts- och insatsområden, samtidigt som subsidiaritetsprincipen skall tillämpas på ett konstruktivt och dynamiskt sätt.

4.2.7. ESK begär att man som en integrerad del i åtgärdsprogrammet skall föreskriva en mekanism som baseras på samråds- och samarbetsprincipen och som skall säkerställa uppföljning av programmet, underlätta periodiskt utbyte av erfarenheter och genomföra lämpliga anpassningar.

4.2.8. ESK påminner om den stora betydelse som berörda ekonomiska och sociala intressegrupper samt arbetsmarknadens parter har när det gäller de föreslagna åtgärdernas effektiva genomförande.

4.2.9. Kommittén begär att man skall ställa samman och aktualisera databaser så att beslut kan fattas som överensstämmer med de verkliga situationer och problem som uppstår.

4.3. När det gäller de åtgärder som skall läggas till åtgärdsprogrammet framhålls följande:

4.3.1. Kommittén rekommenderar att man till att börja med skall följa de riktlinjer som dragits upp genom huvudmålen.

4.3.2. ESK anser att det är nödvändigt att inrätta en systematisk förteckning över bästa praxis inom de olika områden som nämns i det aktuella yttrandet för att underlätta problemlösning och för att göra kostsamma studier och analyser samt dubbelarbete överflödiga.

4.3.3. Kommittén vill understryka följande områdens betydelse inom ramen för huvudmålsättningarna:

- yrkesutbildning genom lämpliga fortbildningssystem på alla nivåer;

- förbättring av byggnadssektorns image, arbetsvillkor, arbetsorganisation samt hälsa och säkerhet på byggarbetsplatsen;

- förbättring av byggnadsprocessens förvaltnings- och organisationsformer;

- förteckning över aktuella och framtida FoU-områden;

- överföring och tillämpning av ny teknik genom täta kontakter mellan företag och forskningsinstitut;

- uppmuntran av nya samarbetsformer som skulle kunna kompensera småföretagens strukturella brister;

- införande av mer överskådlig politik och mer överskådliga regler när det gäller statliga kontrakt och anbudsförfaranden;

- avskaffande av begränsningar och negativa effekter som kan skada ansträngningarna att öka konkurrenskraften, och fördjupning av de frågor som framhålls under punkt 3 ovan, och då särskilt punkt 3.7.8;

- främjande av immateriella investeringar i synnerhet när det gäller personalstyrning och tillämpning av nya data när det gäller säkerhet, miljö, energi och finansiering;

- införande av effektiva och konsekventa investeringsplaner på medellång och lång sikt och ansträngningar för att finna lämpliga former för samarbete mellan den privata och offentliga sektorn.

Bryssel den 29 april 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Nyckeltal ur kapitel 2 i Europeiska kommissionens meddelande: den största industribranschen: 11 % av gemenskapens BNP; den största branschen med avseende på sysselsättningen: 8,8 miljoner människor, 7 % av arbetskraften; 26 miljoner arbetstagare är direkt eller indirekt beroende av byggbranschen; "1=3" - varje arbetstillfälle som skapas inom byggbranschen ger indirekt ytterligare två arbeten; 2 miljoner företag, varav 97 % sysselsätter färre än 20 anställda och 93 % färre än 10.

() Fyra huvudmålsättningar: att utveckla en konsekvent kvalitetspolitik; att förbättra lagstiftningen och de allmänna förhållandena på området; att förbättra och bredda utbildningsmöjligheterna inom sektorn; att förstärka och ge ny inriktning åt forskning och utveckling till följd av förändringstryck.

() Byggbranschen betraktas i ordets vidaste bemärkelse och omfattar bostäder, byggnader som inte är avsedda som bostäder, väg- och vattenbyggnad samt industrianläggningar. Därtill är det nödvändigt att ta hela leverantörskedjan med i beräkningen - från råmaterial till komplexa produkter och system. På liknande sätt innehåller byggprocessen också alla faserna från den första idén och via systemstudier, konstruktion, arbetets genomförande och underhåll ända fram till rivning (inklusive återvinning och återanvändning av material, avfallshantering och förbränning).

() EGT C 355, 21.11.1997.

() ESK:s yttranden om: "Tekniska standarder och ömsesidigt erkännande", EGT C 212, 22.7.1996. "Grönbok om offentlig upphandling inom Europeiska unionen: överväganden inför framtiden", EGT C 287, 22.9.1997. "Små och medelstora företag i gränsregioner - problem i samband med gränsöverskridande affärsförbindelser samt ifråga om tekniska krav", EGT C 206, 7.7.1997.

() EGT C 287, 22.9.1997.

() Slutsatser från toppmötet, artiklarna 33 och 44. Meddelande från kommissionen "En europeisk politik i sysselsättningens tjänst" - KOM(97) 611 slutlig, s. 12.

() SECTEUR-studien "Strategies for the European Construction sector".

() Yttranden från kommittén om: Vitboken Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning (Ej officiell titel), EGT C 295, 22.10.1994. Vitbok från kommissionen om utbildning Lära och lära ut: På väg mot kunskapssamhället, EGT C 295, 7.10.1996. Rapport från kommissionen om tillgång till fortbildning inom unionen, EGT C 19, 21.1.1998. Meddelande från kommissionen - Att främja lärlingsutbildning i Europa, EGT C 95, 30.3.1998.

() KOM(97) 142 slutlig, 30.4.1997.