KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Tolkningsriktlinjer för EU:s förordningar om resenärers/passagerares rättigheter mot bakgrund av den aktuella situationen och utvecklingen avseende Covid-19

(2020/C 89 I/01)

Resenärer och den europeiska transportnäringen drabbas hårt av utbrottet av Covid-19. Myndigheternas åtgärder för att förhindra spridning, t.ex. i form av reserestriktioner, inrymning (”lock-down”) och karantänzoner, visar att transporterna kan vara en av de sektorer som drabbas hårdast av denna pandemi. Situationen är stressande för många resenärer vars researrangemang har ställts in och/eller som inte längre vill eller tillåts resa.

Europeiska unionen (EU) är det enda området i världen där medborgarna skyddas av en fullständig uppsättning passagerarrättigheter, oavsett om de reser med flyg, tåg, buss eller båt.

Med tanke på den situation utan motstycke som Europa upplever till följd av utbrottet av covid-19 anser kommissionen att det i detta sammanhang är värdefullt att förtydliga resenärers/passagerares rättigheter vid resa med flyg, tåg, buss eller båt, samt motsvarande skyldigheter för transportörer.

1. SYFTE

Dessa tolkningsriktlinjer syftar till att förtydliga hur vissa bestämmelser i EU:s lagstiftning om resenärers/passagerares rättigheter ska tillämpas i samband med utbrottet av Covid-19, särskilt i fråga om inställda och försenade förbindelser.

Riktlinjerna kompletterar de riktlinjer som tidigare offentliggjorts av kommissionen (1) och påverkar inte domstolens tolkning.

Riktlinjerna omfattar följande lagstiftning om passagerarrättigheter:

— Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (2).

— Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av den 23 oktober 2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (3).

— Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (4).

— Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (5).

Dessa riktlinjer omfattar inte direktiv (EU) 2015/2302 om paketresor och sammanlänkade researrangemang. (6)

2. VÄGLEDNING SOM GÄLLER ALLA FÄRDMEDEL

2.1. Rätt att välja mellan återbetalning och ombokning

Denna rättighet föreskrivs specifikt i de fyra förordningarna i händelse av inställd förbindelse eller vissa förseningar.

När det gäller ombokning (7) kan omständigheterna kring utbrottet av covid-19 ha en inverkan på rätten att välja ombokning ”snarast möjligt” (8). Det kan vara omöjligt för transportörer att på kort tid boka om en resenär/passagerare till den avsedda destinationen. Det kan dessutom under en längre tid vara oklart när ombokning kommer att vara möjlig. Denna situation kan t.ex. uppstå om en medlemsstat tillfälligt stoppar flyg, tåg, bussar eller båtar från vissa länder. Beroende på det enskilda fallet kan därför ”snarast möjligt” i fråga om ombokning inträffa betydligt senare och/eller omgärdas av betydande osäkerhet. Resenären kan därför föredra återbetalning av biljettpriset eller ombokning till en senare dag som resenären finner lämplig. Närmare uppgifter anges nedan för varje färdmedel.

2.2. Situationer där resenärer/passagerare inte kan resa eller vill ställa in en resa

EU:s förordningar om resenärers/passagerares rättigheter tar inte upp situationer där resenärer/passagerare inte kan resa eller på eget initiativ vill ställa in en resa. Huruvida en resenär/passagerare återbetalas i sådana fall beror på typen av biljett (återbetalningsbar, möjlighet till ombokning) enligt transportörens villkor.

Flera transportörer förefaller erbjuda värdebevis till resenärer/passagerare som inte längre vill (eller har tillstånd att) resa till följd av utbrottet av covid-19. Resenärer/passagerare kan använda dessa värdebevis för en annan resa med samma transportör inom en tidsperiod som fastställs av transportören.

Denna situation måste skiljas från den situation där transportören ställer in resan och endast erbjuder ett värdebevis istället för valet mellan återbetalning och ombokning. Om transportören erbjuder ett värdebevis får detta inte påverka resenärens/passagerarens rätt att i stället välja återbetalning.

2.3. Särskilda nationella regler i samband med utbrottet av Covid-19

I vissa fall kan särskilda nationella regler ha antagits i samband med utbrottet av Covid-19 som skapar en skyldighet för transportörer att gottgöra eller utfärda ett värdebevis för resenärer som inte kunde resa med en flygning som har ägt rum.

Sådana nationella åtgärder omfattas inte av tillämpningsområdet för EU:s förordningar om passagerarrättigheter. De tas inte upp i dessa riktlinjer, som endast behandlar tolkningen av de regler om passagerarrättigheter som antagits av unionen.

3. FLYGPASSAGERARES RÄTTIGHETER (FÖRORDNING (EG) Nr 261/2004)

3.1. Information till passagerare

Förutom reglerna om information om tillgängliga rättigheter innehåller förordning (EG) nr 261/2004 inga särskilda bestämmelser om information om resestörningar. Rätten till kompensation i händelse av inställda flyg är dock kopplad till att lufttrafikföretaget har underlåtit att meddela detta tillräckligt lång tid i förväg. Denna aspekt omfattas därmed av övervägandena nedan om rätten till kompensation.

3.2. Rätt till återbetalning eller ombokning

Om ett lufttrafikföretag ställer in en flygning (oavsett orsak) måste det enligt artikel 5 erbjuda passagerarna ett val mellan

a) återbetalning,

b) ombokning snarast möjligt, eller

c) ombokning till ett senare datum som passageraren finner lämpligt.

Om passageraren bokar utflygningen och returflygningen separat och utflygningen ställs in har passageraren endast rätt till återbetalning av den inställda flygningen, dvs. i detta fall utflygningen.

Men om utflygningen och returflygningen ingår i samma bokning bör passagerarna erbjudas två alternativ om utflygningen ställs in, även om flygningarna utförs av olika lufttrafikföretag, nämligen att ersättas för hela biljetten (dvs. båda flygningarna) eller att bli ombokade till en annan flygning för utflygningen (punkt 4.2 i tolkningsriktlinjerna).

När det gäller ombokning, och som förklaras i det föregående, kan ”snarast möjligt” under de rådande omständigheterna i samband med utbrottet av covid-19 komma att försenas avsevärt, vilket även kan gälla tillgången till konkret information om vad som är ”snarast möjligt” med tanke på den stora osäkerhet som påverkar flygtrafiken.

Vid tillämpningen av artikel 5 i förordning (EG) nr 261/2004 kan dessa omständigheter behöva beaktas. I alla händelser gäller dock följande:

För det första bör passagerarna informeras om den risk för förseningar och/eller osäkerhet som är förenad med att de väljer ombokning istället för återbetalning.

För det andra bör lufttrafikföretaget, om en passagerare ändå väljer ombokning snarast möjligt, anses ha fullgjort sin skyldighet att informera passageraren om lufttrafikföretaget på eget initiativ, så snart som möjligt och i god tid, informerade om den flygning som fanns tillgänglig för ombokning.

3.3. Rätt till service

Enligt artikel 9 i förordningen, som fastställer alla relevanta detaljer, måste passagerare som berörs av en inställd flygning utan kostnad också erbjudas service av det lufttrafikföretag som skulle utfört flygningen. Detta omfattar måltider och förfriskningar i skälig proportion till väntetiden, hotellrum vid behov samt transport till inkvarteringsorten. Dessutom ska flygplatserna ge assistans till passagerare med funktionsnedsättning och passagerare med nedsatt rörlighet i enlighet med förordning (EG) nr 1107/2006 (9).

Det är värt att påminna om att rätten till service upphör om passageraren väljer återbetalning av hela biljettpriset. Detsamma gäller när passageraren väljer ombokning till ett senare datum som passageraren finner lämpligt (artikel 5.1 b jämförd med artikel 8.1 c).

Rätten till service gäller endast så länge som passagerarna måste vänta på att bli ombokade snarast möjligt (artikel 5.1 b jämförd med artikel 8.1 b).

Avsikten i förordningen är att behoven hos passagerare som väntar på en returflygning eller på ombokning ska tas om hand på lämpligt sätt. Hur långt lämplig service ska sträcka sig måste bedömas i varje enskilt fall och hänsyn tas till passagerarnas behov under de aktuella omständigheterna liksom till proportionalitetsprincipen (dvs. till väntetiden). Det pris som betalats för biljetten eller varaktigheten för de uppkomna olägenheterna bör inte stå i vägen för rätten till service (punkt 4.3.2 i tolkningsriktlinjerna).

Enligt förordningen åligger det lufttrafikföretaget att fullgöra skyldigheten att ge service också om en flygning ställs in på grund av extraordinära omständigheter, dvs. omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

Förordningen innehåller inget som erkänner en separat kategori av ”särskilt extraordinära” händelser, utöver de ”extraordinära omständigheter” som avses i artikel 5.3 i förordningen. Lufttrafikföretaget är därför inte befriat från sina skyldigheter, inbegripet de som anges i artikel 9 i förordningen, ens under en lång tidsperiod. Passagerare är särskilt sårbara i samband med sådana omständigheter och händelser (10). Vid extraordinära händelser är förordningens avsikt att säkerställa att lämplig service ges särskilt till passagerare som väntar på ombokning enligt artikel 8.1 b i förordningen.

3.4. Rätt till kompensation

I förordning (EG) nr 261/2004 föreskrivs under vissa omständigheter även ett fast belopp som kompensation. Detta gäller inte om flyg ställs in mer än två veckor i förväg eller om flyget ställs in på grund av extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. För närmare uppgifter, se artikel 5.1 och artikel 7 i förordningen.

Kommissionen anser att om myndigheter vidtar åtgärder för att begränsa covid-19-pandemin faller sådana åtgärder till sin art och sitt ursprung utanför lufttrafikföretagens normala verksamhet och ligger utanför deras faktiska kontroll.

Rätten till kompensation gäller enligt artikel 5.3 inte om den inställda flygningen ”beror” på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

Detta villkor bör anses vara uppfyllt om myndigheter antingen direkt förbjuder vissa flygningar eller förbjuder förflyttning av personer på ett sätt som i praktiken utesluter att den berörda flygningen kan äga rum.

Detta villkor kan även vara uppfyllt om flyget ställs in under omständigheter där sådan förflyttning av personer inte är helt förbjuden, men begränsad till personer som omfattas av undantag (t.ex. personer som är medborgare eller bosatta i den berörda staten).

Om ingen sådan person skulle resa med ett visst flyg skulle planet vara tomt om flygningen inte ställdes in. I sådana situationer kan det vara befogat för lufttrafikföretaget att inte vänta alltför länge, utan ställa in flygningen i god tid (och till och med utan att vara säker på om de olika passagerarna överhuvudtaget har rätt att resa), så att lämpliga organisatoriska åtgärder kan vidtas, bl.a. i fråga om den service som lufttrafikföretaget är skyldigt att ge passagerarna. I sådana fall, och beroende på omständigheterna, kan den inställda flygningen ändå anses ”bero” på den åtgärd som vidtagits av myndigheterna. Återigen, beroende på omständigheterna, kan detta även vara fallet i fråga om flygningar i motsatt riktning mot de flygningar som är direkt berörda av förbudet mot förflyttning av personer.

Om flygbolaget beslutar ställa in en flygning och visar att detta beslut var befogat för att skydda besättningens hälsa bör även detta anses ”bero” på extraordinära omständigheter.

Övervägandena i det föregående är och kan inte vara uttömmande eftersom även andra särskilda omständigheter i samband med covid-19 kan falla inom ramen för artikel 5.3.

4. TÅGRESENÄRERS RÄTTIGHETER (FÖRORDNING (EG) Nr 1371/2007)

4.1. Rätt till information

Innan de säljer en biljett måste järnvägsföretag och biljettförsäljare på begäran ge resenärer förhandsinformation om resan – bl.a. information om eventuella faktorer som kan leda till avbrott eller förseningar i trafiken. Järnvägsföretag måste även ge passagerare information under resans gång om bl.a. förseningar och säkerhetsfrågor. Om järnvägsföretag och behöriga myndigheter som ansvarar för kontrakt om allmän trafikplikt för järnväg beslutar att ställa in en tågförbindelse måste de dessutom offentliggöra detta beslut innan det genomförs. Närmare information om rätten till reseinformation fastställs i artikel 8 och i bilaga II till förordning (EG) nr 1371/2011.

4.2. Rätt till ersättning eller fortsatt resa/ombokning

I artikel 16 i förordning (EG) nr 1371/2007 fastställs rättigheterna i fråga om detta, vilka kan sammanfattas på följande sätt. Om det skäligen kan antas att ankomsten till den slutliga bestämmelseorten kommer att försenas mer än 60 minuter kan resenärerna välja mellan att få ersättning motsvarande biljettpriset eller att fortsätta eller boka om resan. Särskilt gäller följande:

a) Rätten till ersättning gäller kostnaden för biljetten för den eller de delar av resan som inte fullföljts, och för den eller de delar av resan som fullföljts om resan blivit meningslös med tanke på resenärens ursprungliga resplan, tillsammans med en returresa till den första avgångsorten (om detta är relevant).

b) Fortsatt resa eller ombokning måste ske på likvärdiga transportvillkor. Det ska ske snarast möjligt eller vid en senare tidpunkt som resenären finner lämplig.

När det gäller fortsatt resa/ombokning, och som förklaras i det föregående, kan ”snarast möjligt” under de rådande omständigheterna i samband med utbrottet av covid-19 komma att försenas avsevärt, vilket även kan gälla tillgången till konkret information om vad som är ”snarast möjligt” med tanke på den stora osäkerhet som påverkar tågtrafiken.

För det första bör resenärerna informeras om förseningar och/eller osäkerhet när de erbjuds att välja mellan de två alternativen.

För det andra bör transportören, om en resenär ändå väljer fortsatt resa eller ombokning snarast möjligt, anses ha fullgjort sin skyldighet att informera resenären om transportören på eget initiativ, så snart som möjligt och i god tid, informerade om den tågförbindelse som fanns tillgänglig för fortsatt resa eller ombokning.

4.3. Rätt till assistans

Vid försenad ankomst eller avgång har resenärer rätt att få information om situationen och om förväntad avgångs- och ankomsttid så snart dessa uppgifter finns att tillgå. Vid varje försening som överstiger 60 minuter har resenärerna dessutom rätt till måltider och förfriskningar inom rimliga gränser, inkvartering när ett uppehåll på en eller fler nätter blir nödvändigt, där och om detta är fysiskt möjligt, samt transport till järnvägsstationen eller till en alternativ avgångspunkt eller till den slutliga bestämmelseorten om tåget har blivit stående på linjen, där och om detta är fysiskt möjligt. Närmare uppgifter finns i artikel 18.2 i förordning (EG) nr 1371/2007.

Enligt förordningen är järnvägsföretaget skyldigt att uppfylla ovannämnda skyldigheter även när ett tåg ställs in på grund av omständigheter som de som har samband med covid-19. Förordningen innehåller inget som gör det möjligt att dra slutsatsen att järnvägsföretaget under särskilda omständigheter är befriat från skyldigheten att ge assistans i enlighet med artikel 18.2, vilket i relevanta fall även kan krävas under en lång tidsperiod. Syftet med förordningen är att säkerställa att framför allt resenärer som väntar på ombokning snarast möjligt enligt artikel 16 ges tillräcklig assistans. Enligt förordning (EG) nr 1371/2007 måste assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet anpassas till dessa resenärers behov, vilket även gäller den information som avses ovan.

4.4. Rätt till ersättning

När resenärer inte har valt ersättning utan begär fortsatt resa eller ombokning, har dessa också rätt till ersättning. För förseningar på 60–119 minuter är ersättningen 25 % av biljettpriset, medan ersättningen är 50 % av biljettpriset för förseningar på minst 120 minuter. Närmare uppgifter finns i artikel 17 i förordning (EG) nr 1371/2007.

Till skillnad från vad som gäller för andra färdmedel påverkar den eventuella förekomsten av extraordinära omständigheter inte rätten till ersättning vid förseningar (inbegripet de som följer av inställda förbindelser). (11)

5. BUSSPASSAGERARES RÄTTIGHETER (FÖRORDNING (EU) Nr 181/2011) (12)

5.1. Rätt till information

Enligt artikel 24 i förordningen ska transportörer och terminaloperatörer inom sina respektive behörighetsområden ge passagerarna tillräcklig information under hela resan. Artikel 20 i förordningen innehåller detaljerade bestämmelser om den information som ska ges vid inställda eller försenade avgångar.

5.2. Rätt till fortsatt resa/ombokning eller återbetalning

För linjetrafik med en transportsträcka på minst 250 km finns det bestämmelser om ombokning eller återbetalning i vissa fall enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 181/2011. Således har passagerare rätt, om en transportör på skäliga grunder antar att en förbindelse i linjetrafik vid avgången från en terminal kommer att ställas in eller försenas med mer än 120 minuter, att välja mellan antingen en fortsatt resa eller ombokning, utan extra kostnad, till en resa med jämförbara villkor till slutdestinationen så snart som möjligt, eller återbetalning av hela biljettpriset. Detta kan i relevanta fall kombineras med en kostnadsfri returresa till den första avreseplatsen enligt transportavtalet så snart som möjligt. Samma val ska erbjudas passageraren om trafiken ställs in eller försenas vid avgången från en busshållplats.

När det gäller fortsatt resa/ombokning, och som förklaras i det föregående, kan ”så snart som möjligt” under de rådande omständigheterna i samband med utbrottet av covid-19 komma att försenas avsevärt, vilket även kan gälla tillgången till konkret information om vad som är ”så snart som möjligt” med tanke på den stora osäkerhet som påverkar busstrafiken.

För det första bör passagerarna informeras om förseningar och/eller osäkerheter när de erbjuds valet mellan fortsatt resa/ombokning och återbetalning.

För det andra bör transportören, om en passagerare ändå väljer ombokning så snart som möjligt, anses ha fullgjort sin skyldighet att informera passageraren om transportören på eget initiativ så snart som möjligt och i god tid, informerade om den förbindelse som fanns tillgänglig för fortsatt resa eller ombokning.

5.3. Rätt till assistans

Rätten till assistans fastställs i artikel 21 i förordning (EU) nr 181/2011 och kan sammanfattas på följande sätt. I fråga om en förbindelse över en längre sträcka som enligt tidtabellen överstiger tre timmar och vars avgång är inställd eller mer än 90 minuter försenad har passageraren kostnadsfritt rätt till snacks, måltider eller förfriskningar i skälig proportion till väntetiden, förutsatt att sådana finns att tillgå ombord på bussen eller i terminalen eller rimligen kan anskaffas. Inkvartering samt transport mellan terminalen och inkvarteringen måste tillhandahållas om passagerarna måste övernatta, för upp till två nätter och för en kostnad på maximalt 80 euro per natt.

Förordningen innehåller inget som gör det möjligt att dra slutsatsen att transportören kan befrias från alla sina skyldigheter, inbegripet skyldigheten att ge assistans. Förordningens avsikt är att säkerställa att lämplig service ges särskilt till passagerare som väntar på ombokning enligt artikel 21.

5.4. Rätt till ersättning

För bussförbindelser har passageraren rätt till ersättning enligt de villkor som anges i artikel 19.2 i förordning (EG) nr 181/2011. Den uppgår till 50 % av biljettpriset om förbindelsen ställs in, men ersättningen är endast tillgänglig om transportören inte ger passageraren valet mellan återbetalning och ombokning.

6. PASSAGERARES RÄTTIGHETER VID RESOR TILL HAVS OCH PÅ INRE VATTENVÄGAR (FÖRORDNING (EU) Nr 1177/2010)

6.1. Rätt till information

I enlighet med vad som beskrivs mer detaljerat i artikel 16 i förordning (EU) nr 1177/2010 måste passagerarna underrättas om situationen så snabbt som möjligt, och senast 30 minuter efter angiven avgångstid, och om den beräknade avgångs- och ankomsttiden så snart som denna information finns tillgänglig.

6.2. Rätt till ombokning eller återbetalning

När en transportör på skäliga grunder kan anta att en förbindelse kommer att ställas in eller att avgången från en hamnterminal kommer att försenas med mer än 90 minuter, måste transportören erbjuda passagerarna ett val mellan två alternativ:

— ombokning till en resa med jämförbara villkor enligt transportavtalet till slutdestinationen så snart som möjligt och utan extra kostnad, eller

— återbetalning motsvarande biljettpriset och, i tillämpliga fall, en kostnadsfri returresa till den första avresepunkten enligt transportavtalet så snart som möjligt.

Närmare uppgifter finns i artikel 18 i förordning (EU) nr 1177/2010.

När det gäller fortsatt resa/ombokning, och som förklaras i det föregående, kan ”så snart som möjligt” under de rådande omständigheterna i samband med utbrottet av covid-19 komma att försenas avsevärt, vilket även kan gälla tillgången till konkret information om vad som är ”så snart som möjligt” med tanke på den stora osäkerhet som påverkar sjöfarten till havs och på inre vattenvägar.

För det första bör passagerarna informeras om förseningar och/eller osäkerheter när de erbjuds valet mellan ombokning och återbetalning.

För det andra bör transportören, om en passagerare ändå väljer ombokning så snart som möjligt, anses ha fullgjort sin skyldighet att informera passageraren om transportören på eget initiativ, så snart som möjligt och i god tid, informerade om den förbindelse som fanns tillgänglig för ombokning.

Bestämmelserna om ombokning, återbetalning och ersättning gäller inte kryssningsfartyg (artikel 2.1 c).

6.3. Rätt till assistans

I enlighet med villkoren i artikel 17 i förordning (EU) nr 1177/2010 har passagerare rätt till 1) assistans i form av snacks, måltider eller förfriskningar i skälig proportion till väntetiden, förutsatt att sådana finns tillgängliga eller på ett rimligt sätt kan tillhandahållas och 2) inkvartering om passageraren måste övernatta en eller flera nätter eller bli kvar längre än planerat, för maximalt tre nätter för en kostnad på maximalt 80 euro per natt och 3) transport till inkvarteringen och återresa till hamnterminalen.

6.4. Rätt till ersättning

Passagerare kan, utan att förlora rätten till transport, begära att få ersättning från transportören om deras ankomst till slutdestinationen enligt transportavtalet försenas. Miniminivån för ersättningen måste vara 25 % av biljettpriset för olika förseningar, som en funktion av restiden enligt tidtabellen. Om förseningen överstiger två gånger restiden, måste ersättningen uppgå till 50 % av biljettpriset. Närmare uppgifter finns i artikel 19 i förordning (EU) nr 1177/2010.

I artikel 20.4 i förordning (EU) nr 1177/2010 fastställs vissa undantag från rätten till ersättning, bl.a. på grund av extraordinära omständigheter.

Kommissionen anser att om myndigheter vidtar åtgärder för att begränsa covid-19-pandemin faller sådana åtgärder till sin art och sitt ursprung utanför transportörernas normala verksamhet och ligger utanför deras faktiska kontroll.

Rätten till kompensation gäller enligt artikel 20.4 inte om den inställda förbindelsen ”berodde” på extraordinära omständigheter som hindrade utförandet av passagerartransporten och som inte kunde ha undvikits även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

Detta villkor bör anses vara uppfyllt om myndigheter antingen direkt förbjuder viss trafik eller förbjuder förflyttning av personer på ett sätt som i praktiken utesluter att den berörda transporttjänsten kan äga rum.

Detta villkor kan även vara uppfyllt om förbindelsen ställs in under omständigheter där sådan förflyttning av personer inte är helt förbjuden, men begränsad till personer som omfattas av undantag (t.ex. personer som är medborgare eller bosatta i den berörda staten).

Om ingen sådan person skulle resa skulle fartyget eller båten vara tom(t) om förbindelsen inte ställdes in. I sådana situationer kan det vara befogat för transportören att inte vänta alltför länge, utan ställa in förbindelsen i god tid (och till och med utan att vara säker på om de olika passagerarna överhuvudtaget har rätt att resa), så att lämpliga organisatoriska åtgärder kan vidtas, bl.a. i fråga om den service som transportören är skyldig att ge passagerarna. I sådana fall, och beroende på omständigheterna, kan den inställda flygningen ändå anses ”bero” på den åtgärd som vidtagits av myndigheterna. Återigen, beroende på omständigheterna, kan detta även vara fallet i fråga om förbindelser i motsatt riktning mot de förbindelser som är direkt berörda av förbudet mot förflyttning av personer.

Om transportören beslutar ställa in en förbindelse och visar att detta beslut var befogat för att skydda besättningens hälsa bör även detta anses ”bero” på extraordinära omständigheter.

Övervägandena i det föregående är och kan inte vara uttömmande eftersom även andra särskilda omständigheter i samband med covid-19 kan falla inom ramen för artikel 20.4.

(1) Kommissionens tillkännagivande – Tolkningsriktlinjer för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om rådets förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 889/2002, (EUT C 214, 15.6.2016, s. 5).

Meddelande från kommissionen – Tolkningsriktlinjer till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer, (EUT C 220, 4.7.2015, s. 1).

(2) EUT L 46, 17.2.2004, s. 1.

(3) EUT L 315, 3.12.2007, s. 14.

(4) EUT L 334, 17.12.2010, s. 1.

(5) EUT L 55, 28.2.2011, s. 1.

(6) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av den 25 november 2015 om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG, (EUT L 326, 11.12.2015, s. 1).

(7) I vissa rättsakter hänvisas det samtidigt till ”fortsatt resa”.

(8) Leden a och b i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 261/2004, leden a och b i artikel 16 i förordning (EG) nr 1371/2007, leden a och b i artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1177/2010, leden a och b i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 181/2011.

(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet, (EUT L 204, 26.7.2006, s. 1).

(10) Mål C-12/11, McDonagh, ECLI:EU:C:2013:43, punkt 30, samt punkt 4.3.3 i tolkningsriktlinjerna.

(11) Se mål C-509/11 ÖBB Personenverkehr ECLI:EU:C:2013:613.

(12) Rätten till ombokning eller återbetalning (punkt 4.2), rätten till service (punkt 4.3) och rätten till ersättning (punkt 4.4) gäller inte för inrikes trafik i Kroatien, Estland, Ungern, Lettland, Portugal, Slovakien eller Slovenien och inte när en väsentlig del av trafiken (inbegripet minst ett uppehåll enligt tidtabell) bedrivs utanför Europeiska unionen för Kroatien, Estland, Grekland, Finland, Ungern, Lettland, Slovakien och Slovenien.