A4-0219/97

Resolution om kommissionens grönbok - «Affärskommunikation på den inre marknaden» (KOM(96)0192 - C4-0365/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens grönbok - «Affärskommunikation på den inre marknaden» (KOM(96)0192 - C4-0365/96),

- med beaktande av artiklarna 59, 56, 30 och 36 i EG-fördraget,

- med beaktande av artiklarna 128 (kultur), 129 (folkhälsa), 129a (konsumentskydd), 130 (industri) och 85 (konkurrensregler) i EG-fördraget,

- med beaktande av de åtta mål inom området affärskommunikation som Europeiska gemenskapernas domstol behandlat sedan 1973,

- med beaktande av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, särskilt dess artiklar 10-21 (TV-reklam och sponsring), och mera specifikt TV-reklam för tobaksvaror (artikel 13), medicinska produkter (artikel 14), alkoholhaltiga drycker (artikel 15), reklam som riktar sig till barn (artikel 16) och skydd av minderåriga (artikel 22) ((EGT nr L 298, 17.10.1989, s. 23.)),

- med beaktande av direktiv 84/450/EEG om vilseledande reklam ((EGT nr L 250, 19.9.1984, s. 17.)), direktiv 92/28/EEG om marknadsföring av humanläkemedel ((EGT nr L 113, 30.4.1992, s. 13.)), direktiv 95/46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter ((EGT nr L 281, 23.11.1995, s. 31.)), direktiv 79/112/EEG om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel ((EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 1.)), direktiv 92/96/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring ((EGT nr L 360, 9.12.1992, s. 1.)) och kommissionens rekommendation 92/295/EEG om regler om god branschsed till skydd för konsumenterna vid avtal som ingås på avstånd (distansköp) ((EGT nr L 156, 10.6.1992, s. 21.)),

- med beaktande av sin resolution av den 20 februari 1997 om kommissionens meddelande om konsumentpolitiska prioriteringar 1996-1998 ((EGT n r C 85, 17.3.1997, s. 133.)), i synnerhet styckena 5 (distansförsäljning och jämförande annonsering), 6, 8 och 9 (tillämpning av gemenskapslagstiftning), 10 (gottgörelse), 11 (tidsschema), 22 (information) och 23 (insyn) i ingressen,

- med beaktande av kommissionens grönbok om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna (KOM(96)0483 - C4-0621/96),

- med beaktande av sin resolution av den 24 april 1997 om kommissionens meddelande om olagligt eller skadligt material på Internet ((Protokollet av den 24 april 1997, del II.11.)),

- med beaktande av kommissionens omfattande rådfrågning vid utarbetandet av denna grönbok och de undersökningar som står som grund för den,

- med beaktande av möjligheten för varje unionsmedborgare att utnyttja de tjänster som ombudsmannen och Europaparlamentets utskott för framställningar erbjuder för att söka gottgörelse,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media och utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4-0219/97).

A. Det är nödvändigt att kommissionen använder sin rätt att väcka initiativ för uppfyllande av de skyldigheter i fördraget som fastställs i artikel 63 med vederbörlig hänsyn tagen till subsidiaritetsprincipen och fördragets bredare målsättningar.

B. De personer och företag som tillhandahåller affärskommunikationstjänster bör omfattas av artikel 59 i fördraget då tjänsterna tillhandahålls mot betalning och de kan vara gränsöverskridande, samtidigt som de kulturella skillnaderna beaktas.

C. Den inre marknaden för affärskommunikation fungerar för tillfället inte på ett tillfredsställande sätt. 99% av de tillfrågade som tillhandahåller affärskommunikationstjänster konstaterade att skillnader mellan nationella bestämmelser och kulturella skillnader utgör potentiella handelshinder.

D. Affärskommunikation skall inte enbart skall betraktas som en ekonomisk sektor. Klara och tydliga direktiv på europeisk nivå skulle väsentligen bidra till genomförandet av den inre marknaden.

E. Det finns ett behov av att främja av utveckling av gränsöverskridande affärskommunikationstjänster, eftersom de anknyter till den fria rörligheten för varor, deras potential för skapande av nya arbetstillfällen är enorm och dessa tjänster kommer att spela en avgörande roll vid den pågående utvecklingen av elektronisk handel.

F. Grönboken behandlar inte viktiga frågor av betydelse för konsumenterna. Behovet av att skydda de mest sårbara grupperna, såsom barn, har ökat betydligt under de senaste åren och fortsätter att öka kontrollerat i ett mycket snabbt tempo, vilket också är en följd av den ökade utvecklingen av nya teknologier.

G. I artiklarna F och K2 i EU-fördraget hänvisar man uttryckligen till Europarådets konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I dess artikel 10.1 slås fast att «envar skall äga rätt till yttrandefrihet».

H. Affärskommunikationen får inte innehålla sådant som kan verka stötande eller sårande för någons religiösa övertygelse och inte heller hetsa till hat utgående från religion, ras, kön eller nationalitet.

I. Affärskommunikationen får inte utgöra något hot mot folkhälsan, vare sig på det själsliga eller kroppsliga planet, och inte heller väcka anstöt.

J. Subsidiaritetsprincipen bör även tillämpas inom detta verksamhetsområde, det vill säga att åtgärder kan framtvingas via självreglering, men att det ibland också krävs gemenskapslagstiftning.

K. Proportionalitetsprincipen måste tillämpas för att en verkningsfull tillämpning av gemenskapsrätten skall kunna säkerställas.

L. Kommissionen konstaterar alldeles korrekt att restriktioner som införs på nationell eller EU-nivå bör motiveras beträffande sin proportionalitet och med tanke på de mål i fördraget som hänför sig till det allmänna intresset, dvs. konsumentskydd, kultur, folkhälsa och övrigt allmänintresse.

M. Genom att vissa fria yrken utför uppgifter av allmänt intresse och har ett speciellt förhållande till sina kunder eller på grund av att de inte kan garantera önskat resultat bör de, när det gäller affärskommunikation, omfattas av en specifik lagstiftning underkastad egna etiska regler, men med strikt respekt för bestämmelserna i EG-fördraget.

N. Förfarandet vid överträdelser enligt artikel 169, inom affärskommunikation såväl som inom andra områden, fungerar för närvarande inte på ett effektivt och tillfredsställande sätt, trots att det skulle kunna vara ett effektivt och målinriktat instrument för att förstärka överensstämmelsen och det riktiga genomförandet av lagstiftningen.

O. Konsumenterna åtnjuter redan betydande förmåner beträffande urval och kvalitet på varor och tjänster från hela Europeiska unionen som finns tillgängliga i medlemsstaterna, trots att det fortfarande återstår mycket arbete innan den inre marknaden genomförts.

P. Det är viktigt att konsumentens möjlighet att få sin sak prövad och få gottgörelse säkerställs vid gränsöverskridande kommunikation. Det återstår fortfarande mycket att göra för att säkerställa att konsumenterna inte bara har möjlighet att få saken prövad vid gränsöverskridande verksamhet, utan även får tillgång till ordentliga, effektiva gränsöverskridande besvärsförfaranden både på nationell nivå och i hela Europeiska unionen.

Q. EG-fördragets mål, som bland annat anges i artiklarna 100a och 129a, kräver att EU uppnår en hög konsumentskyddsnivå och att konsumenter och/eller deras representanter bör rådfrågas samt involveras i alla skeden för uppnående av fördragets mål. Både de generaldirektorat inom kommissionen som ansvarar för den inre marknaden och konsumentskydd och konsumentorganisationerna bör spela en väsentlig roll i den övergripande bedömningen av den utarbetade politiken på affärskommunikationsområdet.

R. Främjande av kulturell mångfald är både nödvändigt och ett av fördragets mål. Skillnader mellan nationella regler och bestämmelser inom affärskommunikation skall därför i stor utsträckning tolereras under förutsättning att de är proportionella och inte har en diskriminerande inverkan på gränsöverskridande affärskommunikation.

1. Parlamentet välkomnar grönboken men anser att kommissionens förslag måste underbyggas för att nå det mål som avses,

2. begär en effektiv tillämpning av de regler som slagits fast i fördraget och sekundärlagstiftningen med avseende på den inre marknaden så att skyddet av allmänna intressen säkerställs,

3. begär en effektivare tillämpning av principen om ursprungsland i syfte att säkerställa dels att gränser och hinder mellan medlemsstaterna försvinner, dels att nationella myndigheters skydd av allmänna intressen inte begränsas till området inom deras gränser,

4. anser likväl att hänsyn skall tas till de sociala och kulturella skillnaderna mellan medlemsstaterna då det gäller affärskommunikation inom gemenskapen,

5. anser att det är nödvändigt att mera exakt definiera begreppet affärskommunikation och begreppet tjänsteproducent,

6. ber att kommissionen i sitt uppföljningsmeddelande offentliggör definitionen av en metod för bedömning av proportionalitet som även inkluderar tidsfrister för beslutsfattande, är baserad på befintlig juridik och förklarar hur den är tillämplig på befintlig lagstiftning på nationell nivå och gemenskapsnivå, normer för självreglering och nya lagstiftningsförslag,

7. uppmanar i detta avseende kommissionen att säkerställa lämplig proportionalitet genom ett tillvägagångssätt som grundas på:

a) nödvändigheten av att kombinera marknadsöppningsmålsättningar med upprätthållande och förbättring av höga standarder,

b) nödvändigheten av en lämplig blandning av lagstiftning och självreglering som tar hänsyn till medlemsstaternas kulturella skillnader,

8. stöder det tillvägagångssätt som föreslås i grönboken och som består i att bedöma de restriktiva åtgärdernas proportionalitet i förhållande till deras målsättningar, eftersom detta gör det möjligt både att se till att den inre marknaden fungerar bra och att säkerställa ett bättre skydd av målsättningar av allmänt intresse, såsom konsumentskydd, skydd av folkhälsan, skydd av immateriell och kommersiell äganderätt och skydd av privatlivet,

9. efterlyser inrättandet av en kommitté som är sammansatt av tre parter, dvs. företrädare för medlemsstaterna, näringslivet och konsumentorganisationer, och ber att Europaparlamentet skall rådfrågas om kommitténs arbetsordning,

10. uppmanar kommissionen att fastställa rättslig form och verksamhetsområde för den kommitté den föreslår skall inrättas för att garantera en korrekt tillämpning av proportionalitetsprincipen; anser att det är nödvändigt att det i denna kommitté ingår företrädare för affärskommunikationssektorn, konsumenterna och Europaparlamentet,

11. ber att kommissionen skall säkerställa att kommitténs verksamhet beträffande den föreslagna bedömningen av proportionalitet är fullt genomblickbar, samt att säkerställa att kommittén för ett ingående samråd med de parter som anfört klagomål, sammanträder regelbundet, verkar inom strikta tidsramar, offentliggör sina resultat och behandlar alla klagomål som anförts inför kommissionen; kommittén skall rapportera till Europaparlamentet,

12. anser att förfarandet för att utvärdera proportionaliteten aldrig får överskrida den tid under vilken kommissionen normalt sett fattar sina beslut,

13. uppmanar affärskommunikationssektorn att säkerställa att dess nationella och europeiska självreglerande förfaranden är tillgängliga för allmänheten, att de offentliggörs och att de tillåter insyn, samt att enskilda konsumenter lätt kan anföra klagomål utan att detta förorsakar kostnader för dem och att de kan förvänta sig ett snabbt och tillfredsställande svar; uppmanar de berörda branscherna att i sina normer för självreglering inkludera principen om ursprungsland, ömsesidigt erkännande och proportionalitet samt att införa minimistandarder för konsumentskydd,

14. anser att internationella regler, såsom Internationella handelskammarens riktlinjer, skall studeras av kommissionen om det, efter det att proportionalitetsmetoden tillämpats, visar sig vara nödvändigt med ett harmoniseringsförslag, och att Internationella handelskammaren bör slå fast sina riktlinjer för interaktiv marknadsföringskommunikation,

15. uppmanar kommissionen, konsumentorganisationerna och näringslivet att överväga en förstärkning av redan befintliga självreglerande förfaranden för anförande av klagomål, såsom det som iakttas av den europeiska alliansen för reklamstandarder EASA (European Advertising Standards Alliance),

16. anser att nationella hederskodexar bör tillämpas på ett sätt som innebär ett ömsesidigt erkännande; anser att detta kan innebära att hederskodexar på europeisk nivå utarbetas, förutsatt att det inte påverkar den fria konkurrensen på den inre marknaden,

17. uppmanar europeiska och nationella myndigheter att skapa förutsättningar som gör det möjligt för konsumentorganisationerna att utnyttja alla tillämpningsmekanismer för skydd av konsumenternas intressen på den inre marknaden, inklusive överträdelseförfarandet, den kommitté för proportionalitet som skall inrättas samt alla nationella organ som ansvarar för tillsynen över affärskommunikation,

18. uppmanar kommissionen att i uppföljningsmeddelandet framlägga en fullständig uppräkning av befintliga hinder för fri rörlighet för affärskommunikationstjänster,

19. anmodar kommissionen att genomföra en omfattande undersökning av affärskommunikationssektorns ekonomiska betydelse för den inre marknaden,

20. betonar behovet av en databas över gemenskapslagstiftning och den nationella lagstiftningen inom affärskommunikation och av att en europeisk kontaktpunkt omedelbart inrättas i ett klart definierat ramverk för information och utarbetande av politik som omfattar alla berörda intressen; kontaktpunkten bör som första prioritet ge Europaparlamentet en fullständig överblick och en analys över befintliga normer för självreglering i medlemsstaterna; i syfte att garantera en hög nivå på konsumentskyddet som respekterar den kulturella mångfalden bör detta ramverk utvecklas på en övergripande nivå,

21. uppmanar kommissionen att överväga en SLIM-analys (förenklad lagstiftning på den inre marknaden) av denna sektor,

22. uppmanar kommissionen att undersöka hindren för multi-level marketing, diversifiering av varumärken, förpackning och sponsring i Europeiska unionen samt att utvärdera behovet av lagstiftning som garanterar den inre marknaden inom dessa framväxande former av affärskommunikation,

23. godkänner kommissionens förslag om att sponsring bör betraktas som ett prioriterat område i analysen av de sektorer som föreslås i grönboken och ber att kommissionen i synnerhet överväger

a) de olika bestämmelser som tillämpas i fråga om sponsring av evenemang och televisering av dem,

b) de skattemässiga följderna (till exempel avdragsrätt för mecenatverksamhet),

c) en strategi för att uppmuntra och erkänna mecenat- och sponsorverksamhet för projekt på Europanivå och

d) möjligheter att förbättra informationen om de finansieringsvägar som möjliggör utvecklande av kulturinitiativ i medlemsstaterna,

24. understryker behovet av att man säkerställer utvecklingen av Internet, elektronisk handel och nya mediatjänster i anknytning till detta, och skapar förtroende för de nya tjänsterna hos konsumenterna samt att man överväger liknande utnyttjande av affärskommunikationens lagstiftningsinstrument och självreglerande instrument, uppmanar kommissionen att utarbeta ett regelverk mot oredliga marknadsföringsmetoder,

25. uppmanar kommissionen att lägga fram en mer detaljerad bedömning av vilka effekter affärskommunikation har på barn, privatlivet samt de mekanismer genom vilka gränsöverskridande klagomål från konsumenter skall vidarebefordras; uppmanar kommissionen vidare att lägga fram förslag om skydd av barn och mänsklig värdighet inom audiovisuella tjänster och informationstjänster i enlighet med sin grönbok i detta ämne (KOM(96)0483 - C4-0621/96) samt angående olagligt och skadligt innehåll på Internet i enlighet med parlamentets resolution av den 24 april 1997 i detta ämne ((Protokollet från den 24 april 1997, del II, punkt 11.)); nationell lagstiftning för skydd av barn, som har ansetts rimlig enligt bedömningskriterierna, bör inte försvagas,

26. anser att kommissionen inte fullt ut utnyttjar sina befogenheter; insisterar på att artiklarna 63 och 169 i EG-fördraget skall tillämpas systematiskt,

27. anser att rådet bör överväga en utvidgning av tillämpningen av det föreslagna direktivet angående regleringsmekanismer för insyn till att även omfatta affärskommunikation,

28. ber att kommissionen rapporterar till Europaparlamentet om eventuella initiativ för förbättrande av överträdelseförfarandena i fördraget för att säkerställa att dessa tillåter insyn, fungerar inom strikta tidsramar och erbjuder reella möjligheter att anföra klagomål med lika tillgång för alla parter,

29. ber om införande av ett rådets beslut för att göra det möjligt att höra eventuella överträdelseförfaranden i förstainstansrätten ((Detta är i överensstämmelse med parlamentets resolution av den 16 september 1993 om domstolens roll vid utvecklingen av Europeiska gemenskapens institutionella system (EGT nr C 268, 4.10.1993, s. 156).)),

30. anser att trots att den metod som föreslagits för att värdera proprotionalitetsprincipen är välgrundad måste den juridiska räckvidden av denna fastställas och den måste även kombineras med en värdering av andra politiska verksamheter; denna metod skall framför allt inte tjäna som ursäkt för kommissionen för att inte effektivt tillämpa artikel 155 i fördraget och, vid brott mot gemenskapslagstiftningen, inte föra de ansvariga inför domstolen,

31. anser att kommissionen, när den utarbetar meddelandet om affärskommunikation, skall analysera de principer som härrör från sekundärlagstiftningen på detta område och dessutom ta hänsyn till följande:

a) all framtida reglering av affärskommunikationssektorn skall beakta de juridiska aspekter som kan härledas ur den marknadsföring som görs av företag från tredje land i unionen och av företag från unionen i tredje land; dessa aspekter är av enorm vikt i informationssamhället,

b) de framtida gemenskapsbestämmelserna rörande affärskommunikation skall beakta juridiska och administrativa lösningar som redan har tillämpats för att reglera denna sektor,

32. uppmanar rådet för inre marknaden att som ansvarigt råd uppmuntra rådet för konsumentfrågor, rådet för telekommunikation och rådet för sociala frågor att hålla en debatt om de frågor som har sitt ursprung i denna grönbok,

33. uppmanar kommissionen att, sedan frågorna angående principer och förfaranden som väckts genom grönboken blivit fastställda, beakta frågan om deras tillämpning på begränsningar av affärskommunikation inom de olika sektorerna inklusive telekommunikationer, finansiella tjänster, livsmedel etc.,

34. anser det vara nödvändigt att anslag införs i budgeten för genomförande av metoden för bedömning av proportionalitet och för säkerställande av en effektiv tillämpning av överträdelseförfarandet, varvid tillräckliga resurser i form av finansiering och personal måste beviljas,

35. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen samt till berörda branscher och konsumentorganisationer.