EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 27.10.2016 COM(2016) 698 final 2016/0344(NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för år 2017 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfiskefartyg, i vissa andra vatten



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget Syftet med alla förordningar om fiskemöjligheter är att begränsa utnyttjandet av fiskbestånden till nivåer som är förenliga med den gemensamma fiskeripolitikens (GFP) allmänna mål. I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken (nedan kallad grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken) anges målen för de årliga förslagen till begränsningar av fångsterna och fiskeansträngningen, varmed syftet är att säkerställa att unionens fiske är ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart. Fiskemöjligheterna fastställs genom en årlig förvaltningscykel (tvåårig när det gäller de djuphavslevande bestånden). Detta utesluter dock inte att det också införs mer långsiktiga förvaltningsstrategier. Unionen har gjort framsteg på detta område och det finns nu fleråriga planer för förvaltningen av viktiga bestånd av kommersiellt intresse. De årliga totala tillåtna fångstmängderna (TAC) och taken för fiskeansträngningen måste överensstämma med dessa planer. Detta förslag omfattar de fiskemöjligheter som unionen fastställer autonomt. Det omfattar emellertid också fiskemöjligheter som härrör från multi- eller bilaterala samråd om fiske. Resultaten från samråden genomförs genom intern fördelning av fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna på grundval av principen om relativ stabilitet. Utöver de autonoma unionsbestånden omfattar detta förslag således följande bestånd: Gemensamma bestånd, dvs. bestånd som samförvaltas med Norge i Nordsjön och Skagerrak eller förvaltas genom kuststatssamråd inom ramen för Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC). Fiskemöjligheter som följer av avtal inom ramen för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna (RFMO). För en del av fiskemöjligheterna i detta förslag har förkortningen ”pm” angetts (pro memoria, dvs. uppgift saknas). Detta beror på något av följande: –Utlåtandena för vissa bestånd finns inte tillgängliga vid den tidpunkt då förslaget antas. –Vissa fångstbegränsningar och andra rekommendationer från de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna finns ännu inte tillgängliga utan kommer att fastställas vid dessa organisationers årliga möten. –För vissa bestånd i Grönlands vatten samt för bestånd som samförvaltas med Norge och andra tredjeländer eller för vilka kvoter utbyts med de länderna finns ännu inga siffror tillgängliga, eftersom samråden med dessa länder inte avslutas förrän i november och december 2016. –För ett fåtal nya TAC:er har utlåtanden avgetts, men utvärderingen pågår fortfarande. Det föreslås att TAC:er för vissa kortlivade arter (tobisfiskar, lodda och skarpsill) fastställs av kommissionen genom genomförandeakter. Detta är nödvändigt eftersom de vetenskapliga utlåtandena för dessa arter lämnas strax innan fisket inleds, vilket ger mycket lite tid för lagstiftningsförfaranden. Nödvändiga anpassningar av fiskeansträngningen görs också genom genomförandeakter. Översyn av bestånden Kommissionen har i gängse ordning gjort en översyn av den situation som råder och som förslagen till fiskemöjligheter måste svara mot, och har offentliggjort resultatet i form av ett årligt meddelande om samråd om fiskemöjligheterna (COM(2016) 396), nedan kallat meddelandet). I meddelandet ges en översikt av beståndens status som bygger på de tillgängliga vetenskapliga utlåtandena. Den 30 juni 2016 avgav Internationella havsforskningsrådet (Ices), som svar på kommissionens begäran, sina årliga utlåtanden avseende de flesta bestånd som omfattas av detta förslag. Ices har beaktat de riktlinjer som kommissionen anger i sitt meddelande. Ices vetenskapliga utlåtanden är i allt väsentligt beroende av data. Det kan bara göras fullständiga bedömningar av bestånd om det finns tillräckliga och tillförlitliga data, så att man kan göra skattningar av beståndens storlek och prognoser för hur de kommer att reagera på de olika scenarierna för utnyttjande (tabeller över fångstalternativ). Om tillräckliga data finns tillgängliga kan de vetenskapliga organen ge uppskattningar av i vilken utsträckning fiskemöjligheterna behöver anpassas för att bestånden ska kunna ge maximal hållbar avkastning (MSY). I sådana fall betecknas utlåtandena som utlåtanden om MSY. I övriga fall tillämpar de vetenskapliga organen försiktighetsansatsen när de utfärdar sina rekommendationer om nivån för fiskemöjligheterna. Den metod som Ices tillämpar i detta sammanhang presenteras i det material som Ices offentliggör avseende genomförandet av utlåtanden för bestånd för vilka det inte finns tillräckliga uppgifter.

De fiskemöjligheter som föreslås här överensstämmer med vetenskapliga utlåtanden om beståndens status som har inkommit till kommissionen, och utlåtandena har använts i enlighet med kommissionens meddelande. Landningsskyldigheten som infördes genom förordning (EU) nr 1380/2013 Den landningsskyldighet som infördes genom grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken blir stegvis tillämplig under perioden 2015–2019. År 2019 ska landningsskyldigheten gälla för alla bestånd som omfattas av en TAC. Från och med den 1 januari 2016 omfattas vissa demersala fisken i Nordsjön och i Atlantens nordvästra och sydvästra vatten av landningsskyldigheten. På grundval av gemensamma rekommendationer från medlemsstaterna och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 har kommissionen antagit delegerade förordningar om fastställande av specifika utkastplaner. Under 2016 har medlemsstaterna lämnat in uppdaterade gemensamma rekommendationer för att landningsskyldigheten successivt ska kunna utvidgas från och med den 1 januari 2017. När landningsskyldigheten införs måste, i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1380/2013, de föreslagna fiskemöjligheterna återspegla ändringen från landad mängd till fångad mängd, med beaktande av att utkast inte längre är tillåtet. Detta görs på grundval av det vetenskapliga utlåtande som lämnas för fiskbestånden i sådana fisken som avses i artikel 15.1 i grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken. Fiskemöjligheterna bör också fastställas i enlighet med andra relevanta bestämmelser, närmare bestämt artikel 16.1 (principen om relativ stabilitet) och artikel 16.4 (som hänvisar till målen för den gemensamma fiskeripolitiken och de regler som anges i de fleråriga planerna). Som en följd av detta kommer kommissionen att föreslå TAC-ökningar för bestånd som kommer att börja omfattas av landningsskyldigheten under 2017. I de fall då fångster ur ett visst bestånd måste landas på grund av att fiskena i fråga börjar omfattas av landningsskyldigheten 2017, men vissa andra fångster ur samma bestånd fortfarande kan kastas överbord (dvs. fångster inom fisken som kommer att börja omfattas av landningsskyldigheten under 2018 och 2019), kommer kommissionen att, på grundval av bästa tillgängliga uppgifter, föreslå TAC-ökningar som svarar mot de mängder som kommer att behöva landas. För ett antal bestånd kommer kvoterna att ökas, som kompensation för tidigare utkast som nu måste landas. Dessa ökningar kommer att beräknas på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna lämnat. I avvaktan på att dessa uppgifter inkommer beslutade man att i kommissionens förslag tillsvidare föra in siffrorna utan ökningar. Kvantiteterna kommer att ökas så snart de uppgifter som gör det möjligt att beräkna ökningarna har inkommit. Slutligen måste kopplingarna mellan grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken och rådets förordning (EG) nr 847/96 beaktas. I den senare fastställs ytterligare villkor för förvaltningen av TAC från år till år, däribland flexibilitetsbestämmelserna i artiklarna 3 och 4 för bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC respektive analytisk TAC. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när det fastställer TAC, bestämma för vilka bestånd artiklarna 3 och 4 inte ska gälla, framförallt på grundval av beståndens biologiska status. Nyligen infördes en annan flexibilitetsmekanism genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. För att undvika en alltför stor flexibilitet som skulle undergräva principen om rationellt och ansvarsfullt utnyttjande av levande marina biologiska resurser och hindra uppnåendet av den gemensamma fiskeripolitikens mål, bör det därför klargöras att artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 inte kan tillämpas vid sidan av den flexibilitet mellan år som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. Åtgärder rörande havsabborre Ices bedömning av bestånden av havsabborre i Engelska kanalen, Keltiska havet, Irländska sjön och södra Nordsjön fortsätter att visa en nedåtgående trend. Detta är dock inte förvånande eftersom återställande åtgärder väntas ge effekt och återspeglas i bedömningen först efter 4–7 år. Det finns preliminära uppgifter om en högre rekrytering. Förvaltningsåtgärdernas omedelbara mål är oförändrat, dvs. att skydda lekansamlingar och i största möjliga utsträckning minska de övriga källorna till dödlighet. Landningarna har minskat avsevärt under 2015 och 2016, men åtgärderna måste fortsätta att tillämpas och stärkas. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området De föreslagna åtgärderna har utformats i enlighet med målen och reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken och är förenliga med unionens politik för hållbar utveckling. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden De föreslagna åtgärderna är förenliga med unionens politik på andra områden, särskilt med miljöpolitiken. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Den rättsliga grunden för detta förslag är artikel 43.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Unionens skyldigheter att garantera ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser härrör från de skyldigheter som fastställs i artikel 2 i grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken. •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Förslaget avser ett område där unionen har exklusiv befogenhet i enlighet med artikel 3.1 d i fördraget. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. •Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Den gemensamma fiskeripolitiken är en gemensam politik. Enligt artikel 43.3 i fördraget är det rådet som antar åtgärder för att fastställa och fördela fiskemöjligheter. Genom föreliggande förslag till rådets förordning fördelas fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna. I enlighet med artiklarna 16 och 17 i grundförordningen ska medlemsstaterna därefter på lämpligt sätt fördela möjligheterna mellan regioner eller aktörer. Medlemsstaterna har därmed stora möjligheter att själva besluta vilken social/ekonomisk modell de vill använda för att utnyttja de tilldelade fiskemöjligheterna. Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan. •Val av instrument Föreslaget instrument: förordning. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning Förordningen om fiskemöjligheter revideras flera gånger per år för att införa nödvändiga ändringar som återspeglar de senaste vetenskapliga utlåtandena och annan utveckling. •Samråd med berörda parter a)Samrådsmetoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil Kommissionen har rådgjort med berörda aktörer, särskilt genom de rådgivande nämnderna, och medlemsstaterna om den strategi som kommissionen föreslår avseende förslagen om fiskemöjligheter som tagits fram på grundval av meddelandet om fiskemöjligheterna för 2017. Kommissionen har vidare följt de riktlinjer som anges i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet med titeln Förbättrade samråd om gemenskapens fiskeriförvaltning (KOM(2006) 246 slutlig), där principerna för den så kallade tidigareläggningsprocessen anges. b)Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats De svar som inkommit med anledning av kommissionens meddelande om fiskemöjligheterna visar hur de berörda parterna ser på den bedömning som kommissionen gjort av resursernas tillstånd och hur man kan säkerställa att resurserna förvaltas på rätt sätt. Kommissionen har beaktat svaren vid utarbetandet av förslaget. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Beträffande de metoder som har använts har kommissionen, som nämnts, rådfrågat Ices. Utlåtandena från Ices baserar sig på ett rekommendationssystem som tagits fram av expertgrupper och beslutsorgan inom Ices och utfärdas i enlighet med det samförståndsavtal som slutits med kommissionen. Det yttersta målet är att se till att bestånden ligger på nivåer som möjliggör maximal hållbar avkastning (MSY). Detta mål har uttryckligen införts i grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt i artikel 2.2, där det fastställs att detta mål där så är möjligt ska ”ha uppnåtts senast 2015 och [...] senast 2020 för alla arter”. Detta återspeglar unionens åtagande till följd av slutsatserna från världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 och den därmed sammanhängande genomförandeplanen. Såsom påpekats finns det redan information om nivåerna för maximal hållbar avkastning för vissa bestånd. Bland dessa finns mycket viktiga bestånd vad gäller fångstvolymer och kommersiellt värde, t.ex. kummel, torsk, marulk, tunga, glasvarar, kolja och havskräfta. För att få upp bestånden på MSY-nivå kan det i vissa fall vara nödvändigt att minska fiskedödlighetstalen och/eller att minska fångsterna. Därför bygger detta förslag på utlåtanden om MSY, om sådana finns. I enlighet med målen för den gemensamma fiskeripolitiken ligger de TAC:er som föreslås på grundval av utlåtanden om MSY på nivåer som enligt utlåtandena säkerställer att målet för maximal hållbar avkastning uppnås 2017. Detta överensstämmer med med de principer som anges i meddelandet om fiskemöjligheterna för 2017. För de bestånd för vilka det endast finns begränsade uppgifter utfärdar rådgivande vetenskapliga organ rekommendationer om huruvida fångsterna bör minska, stabiliseras eller tillåtas öka. Ices utlåtanden innehåller i många fall kvantitativa riktlinjer för sådana ökningar och minskningar, utifrån principen att fångstnivåerna högst får ändras med +/- 20 % från ett år till nästa och ska bygga på försiktighetsansatsen. De föreslagna TAC:erna bygger på dessa utlåtanden. Om inga vetenskapliga utlåtanden finns att tillgå har försiktighetsansatsen tillämpats, vilket innebär minskningar av försiktighets-TAC med 20 %. För vissa bestånd (huvudsakligen vanliga bestånd, hajar och rockor) kommer utlåtanden att lämnas under hösten. Förslaget kommer att behöva uppdateras så snart dessa utlåtanden finns tillgängliga. Som nämns ovan används slutligen utlåtandena för vissa bestånd i syfte att genomföra förvaltningsplaner.

•Konsekvensbedömning Tillämpningsområdet för förordningen om fiskemöjligheter begränsas av artikel 43.3 i fördraget. Unionen har antagit ett antal fleråriga förvaltningsplaner för bestånd av central ekonomisk betydelse, däribland torsk, tunga och rödspätta. Innan sådana planer antas måste det göras en konsekvensbedömning. När planerna har trätt i kraft anger de vilka TAC- och ansträngningsnivåer som måste fastställas för ett visst år för att de långsiktiga målen ska kunna uppnås. Kommission måste basera sitt förslag till fiskemöjligheter på planerna så länge planerna är giltiga och i kraft. Därför är många avgörande fiskemöjligheter i förslaget resultatet av den särskilda konsekvensbedömning som gjorts för den plan de grundas på. För övriga fiskemöjligheter strävar man genom förslaget efter att undvika kortsiktiga lösningar till förmån för beslut inriktade på långsiktig hållbarhet, även om det inte alltid finns fleråriga planer, och förslaget tar således också hänsyn till initiativ från aktörerna och de rådgivande nämnderna i de fall sådana initiativ bemötts positivt av Ices och/eller STECF. Kommissionens förslag till reform av den gemensamma fiskeripolitiken bygger dessutom på en konsekvensbedömning (SEK(2011) 891), inom vilken MSY-målet bedömdes. I slutsatserna ses detta mål som ett nödvändigt villkor för att uppnå miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet. Vad gäller fiskemöjligheter inom ramen för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och bestånd som delas med tredjeländer bygger bestämmelserna i detta förslag i princip på åtgärder som beslutats internationellt. Alla faktorer som är relevanta för bedömningen av fiskemöjligheternas eventuella konsekvenser behandlas i förberedelse- och genomförandefaserna för de internationella förhandlingar där unionens fiskemöjligheter fastställs i samförstånd med tredjeparter. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Förslaget innebär förenklingar av administrativa förfaranden för myndigheter (EU-myndigheter eller nationella myndigheter), särskilt när det gäller kraven rörande förvaltningen av fiskeansträngningen. •Grundläggande rättigheter Ej tillämpligt 4.BUDGETKONSEKVENSER De förslagna åtgärderna påverkar inte budgeten. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Bestämmelserna i förordningen kommer att genomföras och efterlevnaden kommer att kontrolleras i enlighet med den befintliga gemensamma fiskeripolitiken. 2016/0344 (NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för år 2017 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfiskefartyg, i vissa andra vatten EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1)Enligt artikel 43.3 i fördraget beslutar rådet på förslag av kommissionen om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter. (2)Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 krävs att bevarandeåtgärder antas med beaktande av tillgängliga vetenskapliga, tekniska och ekonomiska utlåtanden, inbegripet i förekommande fall de rapporter som utarbetats av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) och andra rådgivande organ, samt med beaktande av utlåtanden från rådgivande nämnder. (3)Det åligger rådet att besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter, om lämpligt inbegripet vissa villkor som är funktionellt knutna till dessa. Enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 måste fiskemöjligheterna fastställas i överensstämmelse med de mål för den gemensamma fiskeripolitiken som fastställs i artikel 2.2 i den förordningen. Enligt artikel 16.1 i den förordningen måste fiskemöjligheterna tilldelas medlemsstaterna på ett sätt som tillförsäkrar relativ stabilitet i fisket för var och en av medlemsstaterna och för vart och ett av bestånden eller fiskena. (4)Den totala tillåtna fångstmängden (TAC) bör därför, i linje med förordning (EU) nr 1380/2013, fastställas på grundval av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, med beaktande av biologiska och socioekonomiska aspekter, samtidigt som de olika näringsgrenarna inom fisket garanteras en rättvis inbördes behandling, och mot bakgrund av de synpunkter som framförts under samråden med berörda parter, i synnerhet vid mötena i de rådgivande nämnderna. (5)Den landningsskyldighet som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 införs fiske för fiske. I den region som den här förordningen omfattar bör, när ett fiske omfattas av landningsskyldigheten, alla arter i detta fiske som är föremål för fångstbegränsningar landas. Från och med den 1 januari 2017 tillämpas landningsskyldigheten på de arter som definierar fiskena. I artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 föreskrivs att när landningsskyldighet för ett fiskbestånd införs ska fiskemöjligheter fastställas med beaktande av ändringen från att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla landningar till att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla fångster. På grundval av de gemensamma rekommendationerna från medlemsstaterna och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 har kommissionen antagit ett antal delegerade förordningar om fastställande av specifika utkastplaner som tillämpas på tillfällig basis under en period på högst tre år, som förberedelse för att landningsskyldigheten genomförs fullt ut. (6)Fiskemöjligheterna för bestånd av arter som från och med den 1 januari 2017 omfattas av landningsskyldigheten bör kompensera för tidigare utkast och vara grundade på vetenskaplig information och vetenskapliga utlåtanden. För att säkerställa skälig kompensation för den fisk som tidigare kastats överbord och som från och med den 1 januari 2017 måste landas bör en ökning beräknas enligt följande metod: den nya landningsmängden bör beräknas genom att de mängder som även fortsättningsvis kommer att kastas överbord vid tillämpningen av landningsskyldigheten subtraheras från den av Internationella havsforskningsrådet (Ices) fastställda uppgiften om totala fångster; en påföljande ökning av TAC:en bör stå i proportion till förändringen mellan den nya beräknade landningsmängden och den tidigare Ices-uppgiften om landningsmängd. (7)Enligt vetenskapliga utlåtanden är tillståndet för havsabborre (Dicentrarchus labrax) i Keltiska havet, Engelska kanalen, Irländska sjön och södra Nordsjön (Ices-sektionerna IVb, IVc och VIIa, VIId–h) fortfarande allvarligt, och bestånden fortsätter att minska. De bevarandeåtgärder som förbjuder fiske efter havsabborre bör därför bibehållas i Ices-sektionerna VIIa, VIIb, VIIc, VIIg, VIIj och VIIk, med undantag för de vatten under Förenade kungarikets överhöghet som ligger inom tolv nautiska mil från baslinjen. Lekansamlingar av havsabborre bör skyddas och de kommersiella fångsterna bör begränsas ytterligare under 2017. Mot bakgrund av sociala och ekonomiska effekter bör begränsat fiske med krokar och linor tillåtas samtidigt som stängningar införs för att skydda lekansamlingar. Eftersom oförutsedda och oundvikliga bifångster av havsabborre görs av fartyg som använder bottentrål och not/vad, bör det dessutom införas en begränsning av sådana bifångster till 1 % av vikten för den totala fångsten av marina organismer ombord. Fångster som görs av fritidsfiskare bör begränsas genom att det införs en månatlig gräns. (8)Under några år har vissa TAC:er för bestånden av elasmobranchii (hajar och rockor) fastställts till noll med en därtill knuten bestämmelse som innebär en skyldighet att omedelbart frisläppa oavsiktliga fångster. Skälet till denna specialbehandling är att dessa bestånd har dålig bevarandestatus och eftersom deras överlevnadsgrad är hög kommer utkast inte att öka fiskeridödligheten för dem, utan utkast anses gynna bevarandet av dessa arter. Sedan den 1 januari 2015 måste emellertid fångster av dessa arter i pelagiskt fiske landas, såvida de inte omfattas av något av de undantag från landningsskyldigheten som föreskrivs i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013. Artikel 15.4 a i den förordningen medger sådana undantag för arter för vilka det råder förbud att fiska och som identifieras som förbjudna arter enligt en unionsrättsakt antagen inom området för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är därför lämpligt att förbjuda fiske efter dessa arter i de berörda områdena. (9)Enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör TAC:er för bestånd som omfattas av särskilda fleråriga planer fastställas i enlighet med reglerna i dessa planer. TAC:erna för bestånden av tunga i västra delen av Engelska kanalen, av rödspätta och tunga i Nordsjön och av blåfenad tonfisk i östra Atlanten och i Medelhavet bör således fastställas i enlighet med reglerna i rådets förordningar (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007 och (EG) nr 302/2009. Målet för sydkummelbestånden som anges i rådets förordning (EG) nr 2166/2005 är att bygga upp de berörda beståndens biomassa så att de befinner sig inom säkra biologiska gränser och samtidigt följa vetenskapliga data. I enlighet med vetenskapliga utlåtanden är det i brist på definitiva uppgifter om en målsättning för biomassan för lekbeståndet och med hänsyn till förändringar inom säkra biologiska gränser lämpligt, i syfte att bidra till uppnåendet av de mål för den gemensamma fiskeripolitien som anges i förordning (EU) nr 1380/2013, att fastställa TAC:en på grundval av Ices utlåtande om maximal hållbar avkastning. (10)På grundval av de nyligen fastställda riktmärkena har Ices, när det gäller sillbeståndet i vattnen väster om Skottland, avgett utlåtanden om de kombinerade sillbestånden i sektionerna VIa, VIIb och VIIc (vattnen väster om Skottland och väster om Irland). Utlåtandet avser två separata TAC:er (för VIaS, VIIb och VIIc å ena sidan och för Vb, VIb och VIaN å andra sidan). Enligt Ices måste det tas fram en återuppbyggnadsplan för dessa bestånd. Eftersom det följer av vetenskapliga utlåtanden att förvaltningsplanen för det nordliga beståndet inte kan tillämpas på de kombinerade bestånden är det lämpligt, i syfte att bidra till uppnåendet av de mål för den gemensamma fiskeripolitien som anges i förordning (EU) nr 1380/2013, att fastställa TAC:erna på grundval av utlåtandena om maximal hållbar avkastning. (11)När det gäller bestånd för vilka det saknas tillräckliga eller tillförlitliga uppgifter som kan ligga till grund för storleksuppskattningar bör förvaltningsåtgärder och TAC-nivåer fastställas i enlighet med den försiktighetsansats i fiskeriförvaltningen som definieras i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, med beaktande av beståndsspecifika faktorer, framförallt tillgänglig information om utvecklingstrender för bestånden och överväganden med hänsyn till blandade fisken. (12)Genom rådets förordning (EG) nr 847/96 infördes ytterligare villkor för förvaltning av TAC:er med fördelning mellan åren, däribland, enligt artiklarna 3 och 4, bestämmelser om flexibilitet för försiktighets-TAC:er och analytiska TAC:er. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när TAC:er fastställs, bestämma för vilka bestånd artiklarna 3 och 4 inte ska gälla, särskilt på grundval av beståndens biologiska status. Mer nyligen infördes genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 flexibilitet mellan åren för alla bestånd som omfattas av landningsskyldigheten. För att motverka en alltför stor flexibilitet, som skulle underminera principen om ett rationellt och ansvarsfullt utnyttjande av de levande marina biologiska resurserna, förhindra att målen för den gemensamma fiskeripolitiken uppnås och försämra beståndens biologiska status, bör det därför fastställas att artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 måste tillämpas på analytiska TAC:er endast i de fall då den flexibilitet mellan åren som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 inte utnyttjas. (13)De vetenskapliga utlåtandena för kortlivade arter avges strax innan fisket inleds. För att säkerställa att de relevanta fångstbegränsningarna anpassas till de vetenskapliga utlåtandena så att det blir möjligt att inleda dessa fisken, är det lämpligt att kommissionen ges befogenhet att anta genomförandeakter om fastställande av fångstbegränsningar för tobisfiskar i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa och IIIa och Ices-delområde IV, lodda i grönländska vatten i Ices-delområdena V och XIV och skarpsill i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV. (14)Om en TAC för ett visst bestånd tilldelas endast en medlemsstat, bör den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 2.1 i fördraget bemyndigas att fastställa nivån på denna TAC. Det bör säkerställas att den berörda medlemsstaten vid fastställandet av TAC-nivån handlar helt i överensstämmelse med de principer och regler som ligger till grund för den gemensamma fiskeripolitiken. (15)Det är nödvändigt att fastställa taken för fiskeansträngningen för 2017 i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 509/2007, artikel 9 i förordning (EG) nr 676/2007, artiklarna 11 och 12 i förordning (EG) nr 1342/2008 samt artiklarna 5 och 9 i förordning (EG) nr 302/2009, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 754/2009. (16)För att garantera ett fullt utnyttjande av fiskemöjligheterna är det lämpligt att tillåta flexibilitet mellan vissa av de TAC-områden där samma biologiska bestånd berörs. (17)Mot bakgrund av Ices senaste vetenskapliga utlåtanden och de internationella åtagandena inom ramen för nordostatlantiska fiskerikonventionen (North East Atlantic Fisheries Conventio, NEAFC) måste fiskeansträngningen avseende vissa djuphavsarter begränsas. (18)För vissa arter, t.ex. vissa hajarter, kan även en begränsad fiskeverksamhet innebära en allvarlig risk för bevarandet. För sådana arter bör fiskemöjligheterna därför begränsas helt genom ett allmänt förbud mot att fiska efter dessa arter.

(19)Vid den elfte partskonferensen för konventionen om skydd av flyttande vilda djur, som hölls i Quito den 3–9 november 2014, lades ett antal arter till i förteckningarna över skyddade arter i tilläggen I och II till konventionen, med verkan från och med den 8 februari 2015. Det är därför lämpligt att vidta åtgärder för skydd av dessa arter mot unionsfiskefartyg som fiskar i alla vatten och andra fartyg som fiskar i unionens vatten. (20)Utnyttjandet av de fiskemöjligheter för unionsfiskefartyg som fastställs i denna förordning omfattas av rådets förordning (EG) nr 1224/2009, särskilt artiklarna 33 och 34 i den förordningen, vad gäller registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning och meddelande av uppgifter om uttömda fiskemöjligheter. Det är därför nödvändigt att specificera de koder som medlemsstaterna måste använda då de översänder uppgifter till kommissionen om landningar av bestånd som omfattas av den här förordningen. (21)Mot bakgrund av Ices utlåtanden är det lämpligt att upprätthålla ett särskilt system för förvaltning av tobisfiskar i unionens vatten i Ices-områdena IIa och IIIa och Ices-delområde IV. Med tanke på att de vetenskapliga utlåtandena från Ices väntas bli tillgängliga först i februari 2017 är det lämpligt att preliminärt fastställa TAC:erna och kvoterna för detta bestånd till noll fram till dess att utlåtandena avges. (22)I enlighet med förfarandet i avtalen eller protokollen om fiskeförbindelser med Norge och Färöarna har unionen hållit samråd om fiskerättigheter med dessa parter. I enlighet med förfarandet i avtalet och protokollet om fiskeförbindelser med Grönland har gemensamma kommittén fastställt nivån för de fiskemöjligheter som är tillgängliga för unionen i grönländska vatten under 2017. Dessa fiskemöjligheter måste därför tas med i denna förordning. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (23)Vid sitt årsmöte 2015 antog NEAFC en bevarandeåtgärd för kungsfiskbeståndet i Irmingerhavet, i vilken TAC:er och kvoter för 2016 fastställdes för de avtalsslutande parterna, däribland unionen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (24)Vid sitt årsmöte 2015 antog Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat) för 2016–2018 en minskning av TAC:en och kvoterna för storögd tonfisk och en ökning av TAC:erna och kvoterna för blå och vit marlin. Dessutom bekräftade Iccat för 2016 de TAC:er och kvoter som tidigare fastställts för blåfenad tonfisk, nordatlantisk svärdfisk, sydatlantisk svärdfisk, sydatlantisk långfenad tonfisk och nordatlantisk långfenad tonfisk. Som redan är fallet med blåfenad tonfisk, bör fångster från fritidsfiske ur alla andra Iccat-bestånd som anges i bilaga ID även omfattas av denna organisations fångstbegränsningar, för att garantera att unionen inte överskrider sina kvoter. Dessutom bör unionsfiskefartyg med en längd överallt på minst 20 meter som fiskar efter storögd tonfisk i Iccats konventionsområde omfattas av kapacitetsbegränsningar som antagits av Iccat genom Iccats rekommendation 15-01. Alla dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (25)Vid sitt 34:e årsmöte 2015 antog parterna i Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR) fångstbegränsningar för både målarter och bifångstarter avseende 2015–2016 och 2016–2017. Utnyttjandet av denna kvot under 2015 bör beaktas när fiskemöjligheterna för 2016 fastställs. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (26)Vid sitt årsmöte 2016 antog Indiska oceanens tonfiskkommission (IOTC) fångstbegränsningar för gulfenad tonfisk (Thunnus albacares). Den antog också en åtgärd för att minska användningen av anordningar som samlar fisk och begränsa användningen av stödfartyg. Eftersom stödfartygs verksamhet och användningen av anordningar som samlar fisk är en integrerad del av snörpsvadsflottans fiskeansträngning, bör åtgärden genomföras i unionslagstiftningen. (27)Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet (SPRFMO) kommer att hålla sitt årsmöte den 18–22 januari 2017. Till dess att det årsmötet hållits är det lämpligt att provisoriskt behålla de nuvarande åtgärderna i SPRFMO:s konventionsområde. Beståndet av taggmakrill bör emellertid inte fiskas förrän en TAC har fastställts som ett resultat av årsmötet. (28)Vid sitt 89:e årsmöte 2015 beslutade Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk (IATTC) att bibehålla sina bevarandeåtgärder för gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit. IATTC beslutade även att bibehålla sin resolution om bevarande av årfenhaj. Dessa åtgärder bör fortsätta att genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (29)Vid sitt årsmöte 2015 antog Fiskeorganisationen för Sydostatlanten (Seafo) en bevarandeåtgärd för tvååriga TAC:er för tandnoting och djuphavsrödkrabba, medan de befintliga TAC:erna för beryxar, atlantisk soldatfisk och pelagisk armourhead (Pentaceros richardsoni) bibehölls. De nu gällande åtgärder om fördelning av fiskemöjligheter som Seafo antagit bör genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (30)Vid sitt tolfte årsmöte bekräftade Kommissionen för bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet (WCPFC) de befintliga bevarande- och förvaltningsåtgärderna. Dessa åtgärder bör fortsätta att genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (31)Vid sitt årsmöte 2013 ändrade inte parterna i konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav sina åtgärder vad gäller fiskemöjligheterna. Dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (32)Vid sitt 38:e årsmöte 2016 antog Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (Nafo) ett antal fiskemöjligheter för 2017 rörande vissa bestånd i delområdena 1–4 i Nafos konventionsområde. Dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. (33)Vid sitt 40:e årsmöte 2016 antog Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM) begränsningar av fångster och fiskeansträngning för vissa små pelagiska bestånd för åren 2017 och 2018 i de geografiska delområdena 17 och 18 (Adriatiska havet) i AKFM:s avtalsområde. Dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. (34)Vissa internationella bestämmelser, som skapar eller begränsar fiskemöjligheter för unionen, antas av de berörda regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna i slutet av året och blir tillämpliga innan denna förordning träder i kraft. De bestämmelser varigenom sådana åtgärder genomförs i unionslagstiftningen måste därför tillämpas med retroaktiv verkan. Eftersom fiskesäsongen i CCAMLR:s konventionsområde löper från och med den 1 december till och med den 30 november och vissa fiskemöjligheter och fiskeförbud i CCAMLR:s konventionsområde därför fastställs för en period som inleds den 1 december 2016, bör de relevanta bestämmelserna i denna förordning tillämpas från och med den dagen. En sådan retroaktiv tillämpning kommer inte att påverka principen om berättigade förväntningar, eftersom CCAMLR:s medlemmar inte får bedriva fiske i CCAMLR:s konventionsområde utan tillstånd. (35)I enlighet med unionens förklaring till Bolivarianska republiken Venezuela om beviljande av fiskemöjligheter i EU:s vatten för fiskefartyg som för Bolivarianska republiken Venezuelas flagg i den exklusiva ekonomiska zonen utanför Franska Guyanas kust, är det nödvändigt att fastställa Venezuelas fiskemöjligheter för snapperfiskar i unionens vatten. (36)För att säkerställa enhetliga villkor för att bevilja en enskild medlemsstat tillstånd att utnyttja systemet för förvaltning av dess tilldelning av fiskeansträngningar i enlighet med ett system med kilowattdagar, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011. (37)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på tilldelning av ytterligare dagar till sjöss för definitivt upphörande med fiske och för förbättrad vetenskaplig observatörstäckning samt med avseende på fastställande av kalkylarksformat för insamling och överföring av uppgifter om överföring av dagar till sjöss mellan fiskefartyg som för en medlemsstats flagg. (38)För att undvika avbrott i fiskeverksamheten och för att säkerställa utkomstmöjligheter för unionens yrkesfiskare bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2017, med undantag för bestämmelserna om begränsningar av fiskeansträngningen, vilka bör tillämpas från och med den 1 februari 2017, och för vissa bestämmelser i särskilda områden, för vilka ett specifikt tillämpningsdatum bör anges. Av brådskande skäl bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter det att den har offentliggjorts.

(39)Fiskemöjligheterna bör utnyttjas i full överensstämmelse med tillämplig unionslagstiftning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1

Syfte 1.I denna förordning fastställs fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfiskefartyg, i vissa andra vatten än unionens vatten. 2.De fiskemöjligheter som avses i punkt 1 ska omfatta följande: a)Fångstbegränsningar för 2017 och, i de fall där så anges i denna förordning, för 2018. b)Begränsningar av fiskeansträngningen för perioden 1 februari 2017–31 januari 2018, utom i de fall då andra perioder fastställs för ansträngningsbegränsningar i artiklarna 9, 26 och 27 och bilaga IIE. c)Fiskemöjligheter för perioden 1 december 2016–30 november 2017 för vissa bestånd i CCAMLR:s konventionsområde. d)Fiskemöjligheter för vissa bestånd i IATTC:s konventionsområde enligt artikel 28 för de perioder under 2017 och 2018 som anges i den bestämmelsen. Artikel 2

Tillämpningsområde 1.Denna förordning ska tillämpas på följande fartyg: a)Unionsfiskefartyg. b)Fartyg från tredjeland i unionens vatten. 2.Denna förordning ska också tillämpas på fritidsfiske, om det uttryckligen hänvisas till sådant fiske i de relevanta bestämmelserna. Artikel 3

Definitioner I denna förordning ska definitionerna i artikel 4 i förordning (EU) nr 1380/2013 gälla. Dessutom gäller följande definitioner: a)fartyg från tredjeland: ett fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och är registrerat i ett tredjeland. b)fritidsfiske: icke kommersiell fiskeverksamhet som utnyttjar levande marina akvatiska resurser för rekreation, turism eller sport. c)internationella vatten: vatten som inte står under någon stats överhöghet eller jurisdiktion.

d)total tillåten fångstmängd (TAC): i)i fisken som omfattas av den landningsskyldighet som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013, den kvantitet fisk ur varje bestånd som får fångas varje år, ii)i alla övriga fisken, den kvantitet fisk ur varje bestånd som får landas varje år. e)kvot: en andel av den totala tillåtna fångstmängden som tilldelas unionen, en medlemsstat eller ett tredjeland. f)analytiska bedömningar: kvantitativa bedömningar av trenderna inom ett visst bestånd baserade på uppgifter om beståndets biologi och utnyttjandegrad, som efter vetenskaplig undersökning anses vara av tillräcklig kvalitet för att kunna ge vetenskaplig vägledning om framtida fångstalternativ. g)maskstorlek: den maskstorlek för nätredskap som fastställts i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 517/2008. h)registret över unionens fiskeflotta: det register som kommissionen upprättat i enlighet med artikel 24.3 i förordning (EU) nr 1380/2013. i)fiskeloggbok: den loggbok som avses i artikel 14 i förordning (EG) nr 1224/2009. Artikel 4

Fiskezoner I denna förordning gäller följande områdesdefinitioner: a)Ices-områden (Ices, Internationella havsforskningsrådet): de geografiska områden som definieras i bilaga III till förordning (EG) nr 218/2009. b)Skagerrak: det geografiska område som avgränsas i väst av en linje från Hanstholms fyr till Lindesnes fyr och i söder av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten. c)Kattegatt: det geografiska område som i norr avgränsas av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten och i söder av en linje från Hasenøre till Gnibens Spids, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen. d)Funktionell enhet 16 i Ices-delområde VII: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: –53° 30′ N 15° 00′ W. –53° 30′ N 11° 00′ W. –51° 30′ N 11° 00′ W. –51° 30′ N 13° 00′ W. –51° 00′ N 13° 00′ W. –51° 00′ N 15° 00′ W.

–53° 30′ N 15° 00′ W. e)Funktionell enhet 26 i Ices-delområde IXa: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: –43° 00′ N 8° 00′ W. –43° 00′ N 10° 00′ W. –42 ° 00′ N 10 ° 00′ W. –42° 00′ N 8° 00′ W. f)Funktionell enhet 27 i Ices-delområde IXa: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: –42° 00′ N 8° 00′ W. –42° 00′ N 10° 00′ W. –38° 30′ N 10° 00′ W. –38° 30′ N 9° 00′ W. –40° 00′ N 9° 00′ W. –40° 00′ N 8° 00′ W. g)Cádizbukten: det geografiska område i Ices-sektion IXa som ligger öster om longitud 7° 23′ 48″ W. h)Cecaf-områden (Cecaf, Fiskerikommittén för östra Centralatlanten): de geografiska områden som definieras i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2009. i)Nafo-områden (Nafo, Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del): de geografiska områden som definieras i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 217/2009. j)Seafos konventionsområde (Seafo, Fiskeorganisationen för Sydostatlanten): det geografiska område som definieras i konventionen om bevarande och förvaltning av fiskeresurser i Sydostatlanten. k)Iccats konventionsområde (Iccat, Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten): det geografiska område som definieras i den internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten. l)CCAMLR:s konventionsområde (CCAMLR, Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis): det geografiska område som definieras i artikel 2 a i rådets förordning (EG) nr 601/2004. m)IATTC:s konventionsområde (IATTC, Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk): det geografiska område som definieras i konventionen om förstärkning av den interamerikanska kommission för tropisk tonfisk som inrättades genom 1949 års konvention mellan Amerikas förenta stater och Republiken Costa Rica.

n)IOTC:s behörighetsområde (IOTC, Indiska oceanens tonfiskkommission): det geografiska område som definieras i avtalet om inrättande av en tonfiskkommission för Indiska oceanen. o)SPRFMO:s konventionsområde (SPFRMO, Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet): det fria geografiska havsområde som ligger söder om 10° N, norr om CCAMLR:s konventionsområde, öster om Siofas konventionsområde enligt definitionen i fiskeavtalet för södra Indiska oceanen (Siofa) och väster om de fiskeområden som står under sydamerikanska staters jurisdiktion. p)WCPFC:s konventionsområde (WCPFC, Kommissionen för bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet): det geografiska område som definieras i konventionen om bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet. q) AKFM:s geografiska delområden (AKFM, Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet): de områden som definieras i bilaga I till förordning (EU) nr 1434/2011. r)den del av Berings hav som är fritt hav: det fria geografiska havsområde i Berings hav som ligger mer än 200 nautiska mil utanför de baslinjer från vilka bredden av Berings havs kuststaters territorialvatten mäts, s)överlappande område mellan IATTC och WCPFC: det geografiska område som avgränsas enligt följande: –Longitud 150° W. –Longitud 130° W. –Latitud 4° S. –Latitud 50° S. AVDELNING II

FISKEMÖJLIGHETER FÖR UNIONSFISKEFARTYG KAPITEL I

Allmänna bestämmelser Artikel 5

TAC:er och fördelning 1.I bilaga I anges TAC:erna för unionsfiskefartyg i unionens vatten eller i vissa andra vatten än unionens vatten och fördelningen av dessa TAC:er mellan medlemsstaterna samt i förekommande fall de villkor som är funktionellt knutna till dem. 2.Unionsfiskefartyg får ta fångster, inom de TAC:er som anges i bilaga I, i vatten som lyder under Färöarnas, Grönlands, Islands och Norges fiskerijurisdiktion samt i fiskezonen kring Jan Mayen, på de villkor som anges i artikel 15 i och bilaga III till denna förordning samt i förordning (EG) nr 1006/2008 och i tillämpningsföreskrifterna till denna. Artikel 6

TAC:er som ska fastställas av kommissionen och medlemsstaterna 1.TAC:erna för följande fiskbestånd ska fastställas av kommissionen genom genomförandeakter: (a)Tobisfiskar i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa och IIIa och Ices-delområde IV. (b)Lodda i grönländska vatten i Ices-delområdena V och XIV. (c)Skarpsill i Ices-sektion IIa och Ices-område IV.

De TAC:er som fastställs av kommissionen ska vara förenliga med den gemensamma fiskeripolitikens principer och regler, särskilt principen om hållbart utnyttjande av beståndet. 2.För vissa fiskbestånd ska TAC:erna fastställas av den berörda medlemsstaten. Dessa bestånd anges i bilaga I. De TAC:er som ska fastställas av medlemsstaterna ska a)vara förenliga med den gemensamma fiskeripolitikens principer och regler, särskilt principen om hållbart utnyttjande av beståndet, och b)ge följande resultat: i)Om analytiska bedömningar finns att tillgå, ett utnyttjande av beståndet som med största möjliga sannolikhet är förenligt med en maximal hållbar avkastning från och med år 2017. ii)Om analytiska bedömningar inte finns att tillgå eller är ofullständiga, ett utnyttjande av beståndet som är förenligt med försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen. Senast den 15 mars 2017 ska varje berörd medlemsstat lämna följande information till kommissionen: a)Antagna TAC:er. b)De uppgifter som samlats in och bedömts av den berörda medlemsstaten på vilka de antagna TAC:erna grundar sig. c)Uppgifter om hur antagna TAC:er är förenliga med andra stycket. Artikel 7

Villkor för landning av fångster och bifångster 1.Fångster som inte omfattas av den landningsskyldighet som fastställs i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska endast behållas ombord eller landas om de (a)har gjorts av fartyg som för en medlemsstats flagg och denna medlemsstat har en kvot som inte är uttömd, eller (b)utgör en del av en unionskvot som inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter och denna unionskvot inte är uttömd. 2.Bestånden av icke-målarter inom säkra biologiska gränser enligt artikel 15.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 anges i bilaga I till den här förordningen för tillämpningen av det undantag från skyldigheten att avräkna fångster från de berörda kvoterna som föreskrivs i den artikeln. Artikel 8

Begränsningar av fiskeansträngningen Följande bestämmelser för fiskeansträngningen ska gälla för de perioder som avses i artikel 1.2 b: a)Bilaga IIA ska tillämpas på förvaltningen av vissa bestånd av torsk, tunga och rödspätta i Kattegatt, Skagerrak, den del av Ices-sektion IIIa som inte tillhör Skagerrak och Kattegatt, Ices-delområde IV och Ices-sektionerna VIa, VIIa och VIId samt i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa och Vb. b)Bilaga IIB ska tillämpas på återhämtningen för kummel- och havskräftbestånden i Ices-sektionerna VIIIc och IXa, med undantag av Cádizbukten.

c)Bilaga IIC ska tillämpas på förvaltningen av beståndet av tunga i Ices-sektion VIIe. Artikel 9

Begränsningar av fångster och fiskeansträngning för djuphavsfisken 1.Artikel 3.1 i förordning (EG) nr 2347/2002, som fastställer krav på innehav av djuphavsfisketillstånd, ska gälla för fiske efter liten hälleflundra. Villkoren i den artikeln ska gälla vid fångst, behållande ombord, omlastning och landning av liten hälleflundra. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att fiskeansträngningen under 2017, mätt i kilowattdagar ute ur hamn, för fartyg som innehar djuphavsfisketillstånd enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 2347/2002, inte överstiger 65 % av den genomsnittliga årliga fiskeansträngningen för den berörda medlemsstatens fartyg år 2003 under fångstresor då djuphavsfisketillstånd innehades eller då djuphavsarter, enligt förteckningen i bilagorna I och II till den förordningen, fångades. 3.Punkt 2 ska enbart tillämpas på fångstresor då över 100 kg av andra djuphavsarter än guldlax fångas. Artikel 10

Åtgärder rörande havsabborre 1.Det ska vara förbjudet för unionsfiskefartyg att fiska efter havsabborre i Ices-sektionerna VIIb, VIIc, VIIj och VIIk samt i de vatten i Ices-sektionerna VIIa och VIIg under Förenade kungarikets överhöghet som ligger mer än tolv nautiska mil från baslinjen. Det ska vara förbjudet för unionsfiskefartyg att behålla ombord, omlasta, överföra eller landa havsabborre som fångats i detta område. 2.Det ska vara förbjudet för unionsfiskefartyg att fiska efter havsabborre samt att behålla ombord, överföra, omlasta eller landa havsabborre som fångats i följande områden: a) Ices-sektionerna IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf och VIIh. b) Vatten under Förenade kungarikets överhöghet som ligger inom tolv nautiska mil från baslinjen i Ices-sektionerna VIIa och VIIg. Genom undantag från första stycket ska följande åtgärder tillämpas i de områden som avses i det stycket: a) Ett unionsfiskefartyg som använder bottentrål och not/vad får ombord behålla fångster av havsabborre som inte överstiger 1 % av vikten för den totala fångsten av marina organismer ombord under en dag. De fångster av havsabborre som behålls ombord av ett unionsfiskefartyg på grundval av detta undantag får inte överskrida 1 ton per månad. b) I januari 2017 och under perioden 1 april–31 december 2017 får unionsfiskefartyg med krokar och linor fiska efter havsabborre och behålla ombord, överföra, omlasta eller landa havsabborre som fångats i det området upp till högst 10 ton per fartyg och år. Detta undantag ska endast tillämpas på unionsfiskefartyg som hade registrerade fångster av havsabborre med krokar och linor under perioden 1 juli 2015–30 september 2016. 4.De fångstbegränsningar som anges i punkt 2 får inte överföras mellan fartyg. Medlemsstaterna ska rapportera fångster av havsabborre per redskapstyp till kommissionen senast 20 dagar efter varje månadsslut. 5.Under januari 2017 och under perioden 1 april–31 december 2017 får vid fritidsfiske i Ices-sektionerna IVb, IVc, VIIa och VIId–VIIk högst 10 exemplar per fiskare behållas varje månad. 6.Under perioden 1 februari–31 mars 2016 ska det vid fritidsfiske i Ices-sektionerna IVb, IVc, VIIa och VIId–VIIk endast vara tillåtet att fiska efter havsabborre för fångst och frisläppande, inbegripet från land. Under denna period ska det vara förbjudet att behålla ombord, överföra, omlasta eller landa havsabborre som fångats i detta område. Artikel 11

Särskilda bestämmelser om fördelning av fiskemöjligheter 1.Fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheterna enligt denna förordning ska inte påverka a)byten enligt artikel 16.8 i förordning (EU) nr 1380/2013,

b)reduceringar och omfördelningar enligt artikel 37 i förordning (EG) nr 1224/2009, c)omfördelningar enligt artikel 10.4 i förordning (EG) nr 1006/2008, d)ytterligare landningar som är tillåtna i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 och artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013, e)kvantiteter som hålls inne i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96 och artikel 15.9 i förordning 1380/2013, f)avdrag enligt artiklarna 105, 106 och 107 i förordning (EG) nr 1224/2009, g)kvotöverföringar och kvotbyten enligt artikel 16 i den här förordningen. 2.Bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC eller analytisk TAC anges i bilaga I till denna förordning för förvaltning av TAC:er och kvoter med fördelning mellan åren enligt förordning (EG) nr 847/96. 3.Om inget annat anges i bilaga I till denna förordning, ska artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 tillämpas på bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC, och artiklarna 3.2, 3.3 och 4 i den förordningen ska tillämpas på bestånd som omfattas av en analytisk TAC. 4.Artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas om en medlemsstat använder den flexibilitet mellan år som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. Artikel 12

Fredningstid 1.Det ska vara förbjudet att fiska efter eller att ombord behålla följande arter i Porcupine Bank under perioden 1 maj–31 maj 2017: torsk, glasvarar, marulk, kolja, vitling, kummel, havskräfta, rödspätta, lyrtorsk, gråsej, rockor, tunga, lubb, birkelånga, långa och pigghaj. Vid tillämpning av denna punkt ska Porcupine Bank anses omfatta det geografiska område som avgränsas av loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: Punkt Latitud Longitud 1. 52° 27′ N 12° 19′ W 2. 52° 40′ N 12° 30′ W 3. 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4. 52° 47′ N 12° 56′ W 5. 52° 13,5′ N 13° 53,830′ W 6. 51° 22′ N 14° 24′ W 7. 51° 22′ N 14° 03′ W 8. 52° 10′ N 13° 25′ W 9. 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10. 52° 43′ N 12° 55′ W 11. 52° 43′ N 12° 43′ W 12. 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13. 52° 27′ N 12° 23′ W 14. 52° 27′ N 12° 19′ W Med avvikelse från första stycket ska det vara tillåtet att gå via Porcupine Bank med de arter ombord som avses i det stycket i enlighet med artikel 50.3, 50.4 och 50.5 i förordning (EG) nr 1224/2009. 2.Kommersiellt fiske efter tobisfiskar med bottentrål, not/vad eller liknande släpredskap med en maskstorlek på mindre än 16 mm ska vara förbjudet i Ices-sektionerna IIa och IIIa och Ices-delområde IV under perioden 1 januari–31 mars 2017 samt under perioden 1 augusti–31 december 2017. Förbudet i första stycket ska också gälla för fartyg från tredjeland som har tillstånd att fiska efter tobisfiskar i unionens vatten i Ices-delområde IV. Artikel 13

Förbud 1.Det ska vara förbjudet för unionsfiskefartyg att fiska efter, att ombord behålla, att omlasta eller att landa följande arter: 1.Klorocka (Amblyraja radiata) i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa, IIIa och VIId och Ices-delområde IV. 2.Vithaj (Carcharodon carcharias) i alla vatten.

3.Brun pigghaj (Centrophorus squamosus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. 4.Pailonahaj (Centroscymnus coelolepis) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. 5.Brugd (Cetorhinus maximus) i alla vatten. 6.Chokladhaj (Dalatias licha) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. 7.Skednoshaj (Deania calcea) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. 8.Slätrocka (Dipturus batis), bestående av arterna Dipturus cf. flossada och Dipturus cf. intermedia), i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena III, IV, VI, VII, VIII, IX och X. 9.Brunkäxa (Etmopterus princeps) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. 10.Slätkäxa (Etmopterus pusillus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. 11.Gråhaj (Galeorhinus galeus) fiskad med långrev i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområde IV samt i unionens och internationella vatten i Ices-delområdena I, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. 12.Håbrand (Lamna nasus) i alla vatten. 13.Manta av arten Manta alfredi i alla vatten. 14.Manta av arten Manta birostris i alla vatten. 15.Följande arter av släktet Mobula i alla vatten: i)Mobula mobular. ii)Mobula rochebrunei. iii)Mobula japanica. iv)Mobula thurstoni. v)Mobula eregoodootenkee. vi)Mobula munkiana. vii)Mobula tarapacana.

viii)Mobula kuhlii. ix)Mobula hypostoma. 16.Följande sågfiskarter (Pristidae) i alla vatten: i)Knivtandad sågfisk (Anoxypristis cuspidata). ii)Dvärgsågfisk (Pristis clavata). iii)Småtandad sågfisk (Pristis pectinata). iv)Vanlig sågfisk (Pristis pristis). v)Jättesågfisk (Pristis zijsron). 17.Knaggrocka (Raja clavata) i unionens vatten i Ices-sektion IIIa. 18.Svartbuksrocka (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i unionens vatten i Ices-sektionerna VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh och VIIk. 19.Brokrocka (Raja undulata) i unionens vatten i Ices-delområdena VI och X. 20.Grårocka (Raja alba) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, VII, VIII, IX och X. 21.Hajrockor (Rhinobatidae) i unionens vatten i Ices-delområdena I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X och XII. 22.Havsängel (Squatina squatina) i unionens vatten. 2.Vid oavsiktlig fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. Artikel 14

Överföring av uppgifter När medlemsstaterna i enlighet med artiklarna 33 och 34 i förordning (EG) nr 1224/2009 sänder uppgifter till kommissionen om de kvantiteter ur varje bestånd som landats, ska de använda de beståndskoder som anges i bilaga I till denna förordning. Kapitel II

Tillstånd att fiska i tredjeländers vatten Artikel 15

Fisketillstånd 1.Det högsta antalet fisketillstånd för unionsfiskefartyg som fiskar i tredjeländers vatten fastställs i bilaga III.

2.Om en medlemsstat, på grundval av artikel 16.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, överför kvoter till en annan medlemsstat (byte) inom de fiskeområden som anges i bilaga III till den här förordningen, ska överföringen inbegripa en lämplig överföring av fisketillstånd och anmälas till kommissionen. Det sammanlagda antalet fisketillstånd för varje fiskeområde, enligt bilaga III till den här förordningen, får dock inte överskridas. Kapitel III

Fiskemöjligheter i regionala fiskeriförvaltningsorganisationers vatten

Artikel 16

Kvotöverföringar och kvotbyten 1.Om en regional fiskeriförvaltningsorganisations regler tillåter kvotöverföringar eller kvotbyten mellan de avtalsslutande parterna i organisationen, får en medlemsstat (nedan kallad den berörda medlemsstaten) diskutera planerade kvotöverföringar eller kvotbyten med en avtalsslutande part i organisationen och om lämpligt fastställa ett utkast till planerade överföringar eller byten. 2.Efter den berörda medlemsstatens anmälan till kommissionen får kommissionen godkänna utkastet till den planerade kvotöverföring eller det planerade kvotbyte som medlemsstaten har diskuterat med den berörda avtalsslutande parten i den regionala fiskeriförvaltningsorganisationen. Därefter ska kommissionen utan onödigt dröjsmål uttrycka sitt samtycke till att vara bunden av en sådan kvotöverföring eller ett sådant kvotbyte med den berörda avtalsslutande parten i organisationen. Kommissionen ska anmäla den överenskomna kvotöverföringen eller det överenskomna kvotbytet till organisationens sekretariat i enlighet med organisationens regler. 3.Kommissionen ska informera medlemsstaterna om den överenskomna kvotöverföringen eller det överenskomna kvotbytet. 4.De fiskemöjligheter som erhålls från eller överförs till den berörda avtalsslutande parten i den regionala fiskeriförvaltningsorganisationen genom kvotöverföringen eller kvotbytet ska betraktas som kvoter som lagts till eller dragits av från den berörda medlemsstatens tilldelning, från och med att kvotöverföringen eller kvotbytet får verkan i enlighet med villkoren i den överenskommelse som ingåtts med den berörda avtalsslutande parten i organisationen eller i enlighet med den berörda organisationens regler, beroende på vad som är lämpligt. En sådan tilldelning ska inte ändra den befintliga fördelningsnyckeln för fördelning av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna i enlighet med principen om relativ stabilitet i fiskeverksamheten. 5.Denna artikel ska tillämpas till och med den 31 januari 2018 för kvotöverföringar från en avtalsslutande part i en regional fiskeriförvaltningsorganisation till unionen och för den efterföljande tilldelningen till medlemsstaterna Avsnitt 1

Iccats konventionsområde Artikel 17

Begränsningar av fiskekapacitet och odlings- och gödningskapacitet 1.Antalet spöfiskefartyg och dörjfiskefartyg från unionen som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm i östra Atlanten ska begränsas i enlighet med punkt 1 i bilaga IV. 2.Antalet unionsfartyg för kustnära icke-industriellt fiske som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm i Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 2 i bilaga IV. 3.Antalet unionsfiskefartyg som i odlingssyfte fiskar efter blåfenad tonfisk i Adriatiska havet och som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm ska begränsas i enlighet med punkt 3 i bilaga IV. 4.Antalet fiskefartyg och total kapacitet, uttryckt i bruttodräktighet, för de fartyg som får fiska efter, ombord behålla, omlasta, transportera eller landa blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 4 i bilaga IV. 5.Antalet fällor som får användas inom fisket efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 5 i bilaga IV. 6.Kapaciteten för odling och gödning av blåfenad tonfisk samt den största mängd vildfångad blåfenad tonfisk som får avsättas för insättning i anläggningar i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 6 i bilaga IV. 7.Det högsta antal unionsfiskefartyg med en längd på minst 20 meter som fiskar efter storögd tonfisk i Iccats konventionsområde ska överensstämma med vad som anges i punkt 7 i bilaga IV. Artikel 18

Fritidsfiske Om så är lämpligt ska medlemsstaterna avsätta en särskild kvot för fritidsfiske från de kvoter som de tilldelats i enlighet med bilaga ID. Artikel 19

Hajar

1.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av storögd rävhaj (Alopias superciliosus). 2.Det ska vara förbjudet att bedriva riktat fiske efter arter av rävhajar av släktet Alopias. 3.Det ska vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av hammarhajar av familjen Sphyrnidae (med undantag för Sphyrna tiburo) i samband med fiske i Iccats konventionsområde. 4.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av årfenhaj (Carcharhinus longimanus). 5.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att behålla silkeshaj (Carcharhinus falciformis) ombord. Avsnitt 2

CCAMLR:s konventionsområde Artikel 20

Förbud och fångstbegränsningar 1.Riktat fiske efter arterna i del A i bilaga V ska vara förbjudet i de områden och under de perioder som där anges. 2.För undersökande fiske ska de TAC:er och bifångstbegränsningar som anges i del B i bilaga V gälla i de delområden som där anges. Artikel 21

Undersökande fiske 1.Medlemsstaterna får under 2017 delta i undersökande långrevsfiske efter Dissostichus spp. i FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a utanför områden under nationell jurisdiktion. Om en medlemsstat avser att delta i sådant fiske, ska den anmäla detta till CCAMLR-sekretariatet i enlighet med artiklarna 7 och 7a i förordning (EG) nr 601/2004 och i alla händelser senast den 1 juni 2017. 2.När det gäller FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a, ska TAC:erna och bifångstbegränsningarna per delområde och sektion samt deras fördelning per småskalig forskningsenhet inom vart och ett av dessa områden överensstämma med vad som anges i del B i bilaga V. Fisket i en småskalig forskningsenhet ska upphöra när de rapporterade fångsterna når angiven TAC, och fiske i denna enhet ska därefter vara förbjudet under återstoden av fiskesäsongen. 3.Fisket ska ske med så stor geografisk och batymetrisk spridning som möjligt, så att man får de uppgifter som behövs för att avgöra fiskepotential och för att undvika en alltför stor koncentration av fångster och fiskeansträngning. I FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a ska det dock vara förbjudet att fiska i vatten som är mindre än 550 meter djupa. Artikel 22

Fiske efter antarktisk krill under fiskesäsongen 2017/2018 1.Om en medlemsstat avser att fiska efter antarktisk krill (Euphausia superba) i CCAMLR:s konventionsområde under fiskesäsongen 2017/2018, ska den senast den 1 maj 2017 anmäla sin avsikt att fiska efter antarktisk krill till kommissionen på det sätt som anges i del C i bilaga V till denna förordning. Kommissionen ska på grundval av den information som erhållits från medlemsstaterna lämna in anmälningarna till CCAMLR:s sekretariat senast den 30 maj 2017. 2.Den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel ska innehålla de uppgifter som fastställs i artikel 3 i förordning (EG) nr 601/2004 för varje fartyg som av en medlemsstat ska tillåtas att delta i fiske efter antarktisk krill. 3.En medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde ska anmäla denna avsikt endast med avseende på fartyg med tillstånd som antingen för dess flagg vid tidpunkten för anmälan eller för någon annan CCAMLR-medlemsstats flagg, men förväntas föra medlemsstatens flagg vid den tidpunkt då fisket äger rum. 4.Medlemsstaterna ska ha rätt att ge andra fartyg än dem som anmälts till CCAMLR:s sekretariat i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel tillstånd att delta i fiske efter antarktisk krill, om ett fartyg med tillstånd är förhindrat att delta på grund av legitima operativa skäl eller force majeure. I ett sådant fall ska den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta CCAMLR:s sekretariat och kommissionen och lämna a)fullständiga uppgifter om det eller de berörda ersättningsfartygen, bland annat de uppgifter som föreskrivs i artikel 3 i förordning (EG) nr 601/2004, b)en heltäckande redovisning av skälen till bytet och alla relevanta styrkande bevis eller hänvisningar.

5.En medlemsstat får inte tillåta att ett fartyg som är upptaget i någon av CCAMLR:s fartygsförteckningar över olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) deltar i fiske efter antarktisk krill. Avsnitt 3

IOTC:s behörighetsområde Artikel 23

Begränsning av fiskekapaciteten för fartyg som fiskar i IOTC:s behörighetsområde 1.Det största antal unionsfiskefartyg som får fiska efter tropiska tonfiskar i IOTC:s behörighetsområde och motsvarande kapacitet, uttryckt i bruttodräktighet, ska överensstämma med vad som anges i punkt 1 i bilaga VI. 2.Det högsta antal unionsfiskefartyg som får fiska efter svärdfisk (Xiphias gladius) och långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) i IOTC:s behörighetsområde och motsvarande kapacitet, uttryckt i bruttodräktighet, ska överensstämma med vad som anges i punkt 2 i bilaga VI. 3.Medlemsstaterna får omfördela fartyg som ingår i ett av de två fisken som avses i punkterna 1 och 2 till det andra fisket, under förutsättning att de kan visa för kommissionen att denna ändring inte leder till en ökning av fiskeansträngningen för de berörda fiskbestånden. 4.Medlemsstaterna ska i samband med en föreslagen överföring av kapacitet till deras flotta säkerställa att de fartyg som ska överföras finns med i IOTC:s fartygsregister eller i fartygsregistret hos en annan regional fiskeriorganisation för tonfisk. Vidare får inga fartyg som förekommer i en regional fiskeriförvaltningsorganisations förteckning över fartyg som bedriver IUU-fiske (IUU-fartyg) överföras. 5.Medlemsstaterna får endast öka sin fiskekapacitet över de tak som avses i punkterna 1 och 2 inom de gränser som fastställs i de utvecklingsplaner som lämnats in till IOTC. Artikel 24

Anordningar som samlar fisk och stödfartyg 1.Ett snörpvadsfartyg får inte använda mer än 425 aktiva anordningar som samlar fisk vid en och samma tidpunkt. 2.Det antal stödfartyg som för en medlemsstats flagg får inte överskrida hälften av det antal snörpvadsfartyg som för den medlemsstatens flagg. Vid tillämpningen av denna punkt ska antalet stödfartyg och snörpvadsfartyg fastställas på grundval av IOTC:s register över aktiva fartyg. Artikel 25

Hajar 1.Vid allt fiske ska det vara förbjudet att ombord behålla, att omlasta eller att landa delar av eller hela kroppar av rävhajar av alla arter av familjen Alopiidae. 2.Vid allt fiske ska det vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av årfenhaj (Carcharhinus longimanus), utom för fartyg med en längd överallt som understiger 24 meter vilka endast fiskar inom sin flaggmedlemsstats exklusiva ekonomiska zon, och förutsatt att fångsten endast är avsedd för lokal konsumtion. 3.Vid oavsiktlig fångst av de arter som avses i punkterna 1 och 2 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. Avsnitt 4

SPRFMO:s konventionsområde Artikel 26

Pelagiskt fiske 1.Endast de medlemsstater som under 2007, 2008 eller 2009 aktivt bedrev pelagiskt fiske i SPRFMO:s konventionsområde får fiska efter pelagiska bestånd i detta område inom ramen för de TAC:er som anges i bilaga IJ. 2.De medlemsstater som avses i punkt 1 ska begränsa den totala bruttodräktighetsnivån för fartyg som för deras flagg och under 2017 fiskar efter pelagiska bestånd till unionens totala bruttodräktighetsnivå av 78 600 i detta område. 3.De fiskemöjligheter som anges i bilaga IJ får endast utnyttjas om medlemsstaterna senast den femte dagen i följande månad till kommissionen, för vidarebefordran till SPRFMO:s sekretariat, översänder förteckningen över fartyg som aktivt bedriver fiske eller deltar i omlastning i SPRFMO:s konventionsområde, register från kontrollsystem för fartyg (VMS), månatliga fångstrapporter och, om uppgifterna finns tillgängliga, hamnanlöp.

Artikel 27

Bottenfiske 1.Medlemsstaterna ska under 2017 begränsa sina fångster eller sin fiskeansträngning inom bottenfiske i SPRFMO:s konventionsområde till de delar av konventionsområdet där bottenfiske förekom under perioden 1 januari 2002–31 december 2006 till en nivå som inte överstiger de årliga genomsnittliga fångstmängderna eller ansträngningsparametrarna under denna period. De får fiska utöver dokumenterade fångster enbart om SPRFMO godkänner deras plan att fiska utöver dokumenterade fångster. 2.Medlemsstater utan dokumenterade fångster eller dokumenterad fiskeansträngning inom bottenfiske i SPRFMO:s konventionsområde under perioden 1 januari 2002–31 december 2006 får inte fiska, om inte SPRFMO godkänner deras plan att fiska utan dokumenterade fångster. Avsnitt 5

IATTC:s konventionsområde Artikel 28

Fiske med snörpvad 1.Fiske med snörpvadsfartyg efter gulfenad tonfisk (Thunnus albacares), storögd tonfisk (Thunnus obesus) och bonit (Katsuwonus pelamis) ska vara förbjudet a)under perioden 29 juli–28 september 2017 eller perioden 18 november 2017–18 januari 2018 i det område som avgränsas av –Nord-, Mellan- och Sydamerikas kuster mot Stilla havet, –longitud 150° W, –latitud 40° N, –latitud 40° S, b)under perioden 29 september–29 oktober 2017 inom det område som avgränsas av –longitud 96º W, –longitud 110° W, –latitud 4° N, –latitud 3° S. 2.De berörda medlemsstaterna ska före den 1 april 2017 till kommissionen anmäla vilken fredningsperiod enligt punkt 1 som valts. Alla de berörda medlemsstaternas snörpvadsfartyg ska upphöra med fiske med snörpvad i de områden som anges i punkt 1 under den period som valts. 3.Snörpvadsfartyg som fiskar efter tonfisk i IATTC:s konventionsområde ska ombord behålla och sedan landa eller omlasta all gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit som fångas. 4.Punkt 3 ska inte tillämpas a)om fisken anses otjänlig som människoföda av andra skäl än storleken, eller

b)om det återstående utrymmet i lastrummet vid det sista kastet under en fångstresa kan vara otillräckligt för att ta emot all den tonfisk som fångas vid detta kast. Artikel 29

Förbud mot fiske efter årfenhaj 1.Det ska vara förbjudet att fiska efter årfenhaj (Carcharhinus longimanus) i IATTC:s konventionsområde och att ombord behålla, att omlasta, att lagra, att till försäljning bjuda ut, att sälja eller att landa delar eller hela kroppar av årfenhaj som fångats i detta område. 2.Vid oavsiktlig fångst av den art som avses i punkt 1 får exemplaren inte komma till skada. Fartygsoperatörerna ska omedelbart frisläppa exemplaren. 3.Fartygsoperatörerna ska a)registrera antalet släppta exemplar med uppgift om status (döda eller levande), b)rapportera den information som anges i led a till den medlemsstat där de är medborgare. Medlemsstaterna ska vidarebefordra den information som samlats in under det föregående året till kommissionen senast den 31 januari. Artikel 30

Förbud mot fiske efter vingrockor Det ska vara förbjudet för unionsfiskefartyg att i IATTC:s konventionsområde fiska efter, att ombord behålla, att omlasta, att landa, att lagra, att till försäljning bjuda ut eller att sälja delar eller hela kroppar av vingrockor (familjen Mobulidae, som innefattar släktena Manta och Mobula). Så snart unionsfiskefartyg noterar att vingrockor har fångats, ska unionsfiskefartygen om möjligt omedelbart frisläppa dem levande och oskadade. Avsnitt 6

Seafos konventionsområde Artikel 31

Förbud mot fiske efter djuphavshaj Riktat fiske efter följande djuphavshajar i Seafos konventionsområde ska vara förbjudet: –Apristurus manis. –Etmopterus bigelowi. –Etmopterus brachyurus. –Brunkäxa (Etmopterus princeps). –Slätkäxa (Etmopterus pusillus). –Rockor (Rajidae). –Svarthaj (Scymnodon squamulosus). –Djuphavshajar av överordningen Selachimorpha.

–Pigghaj (Squalus acanthias). Avsnitt 7

WCPFC:s konventionsområde Artikel 32

Villkor för fiske efter storögd tonfisk, gulfenad tonfisk, bonit

och långfenad tonfisk 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att det antal fiskedagar som tilldelas snörpvadsfartyg som fiskar efter storögd tonfisk (Thunnus obesus), gulfenad tonfisk (Thunnus albacares) och bonit (Katsuwonus pelamis) i den del av WCPFC:s konventionsområde som ligger inom fritt hav mellan 20° N och 20° S inte överstiger 403 dagar. 2.Unionsfiskefartyg får inte fiska efter långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) i WCPFC:s konventionsområde söder om 20° S. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att fångster av storögd tonfisk (Thunnus obesus) med långrevsfartyg inte överstiger 2 000 ton 2017. Artikel 33

Stängt område för fiske med anordningar som samlar fisk I den del av WCPFC:s konventionsområde som ligger mellan 20° N och 20° S ska fiske med snörpvadsfartyg som använder sig av anordningar som samlar fisk vara förbjudet mellan kl. 00.00 den 1 juli 2017 och kl. 24.00 den 31 oktober 2017. Under denna period får snörpvadsfartyg endast bedriva fiske i denna del av WCPFC:s konventionsområde om det finns en observatör ombord som övervakar att fartyget inte vid någon tidpunkt a)lägger ut eller använder anordningar som samlar fisk eller någon tillhörande elektronisk utrustning, b)fiskar efter hela stim med användning av anordningar som samlar fisk. 2.Alla de snörpvadsfartyg som fiskar i den del av WCPFC:s konventionsområde som avses i punkt 1 ska ombord behålla och landa eller omlasta all storögd tonfisk, gulfenad tonfisk och bonit som fångats. 3.Punkt 2 ska inte tillämpas a)på det sista kastet under en fångstresa, om fartyget inte har tillräckligt med utrymme i lastrummet för all fisk, b)om fisken anses otjänlig som människoföda av andra skäl än storleken, eller c)om frysutrustningen drabbas av ett allvarligt fel. Artikel 34

Begränsning av antalet unionsfiskefartyg som får fiska efter svärdfisk Det största antal unionsfiskefartyg som får fiska efter svärdfisk (Xiphias gladius) i områden söder om 20° S i WCPFC:s konventionsområde ska överensstämma med vad som anges i bilaga VII. Artikel 35

Silkeshaj och årfenhaj 1.Det ska vara förbjudet att ombord behålla, att omlasta, att lagra eller att landa delar eller hela kroppar av följande arter i WCPFC:s konventionsområde: a)Silkeshaj (Carcharhinus falciformis).

b)Årfenhaj (Carcharhinus longimanus). 2.Vid oavsiktlig fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. Artikel 36

Överlappande område mellan IATTC och WCPFC 1.Fartyg som endast är förtecknade i WCPFC-registret ska tillämpa de åtgärder som anges i detta avsnitt när de fiskar i det överlappande område mellan IATTC och WCPFC som definieras i artikel 4 s. 2.Fartyg som är förtecknade i både WCPFC-registret och IATTC-registret samt fartyg som endast är förtecknade i IATTC-registret ska tillämpa de åtgärder som anges i artiklarna 28.1 a, 28.2, 28.3 och 28.4 och 29 när de fiskar i det överlappande område mellan IATTC och WCPFC som definieras i artikel 4 s. Avsnitt 8

AKFM:s behörighetsområde Artikel 37

Små pelagiska bestånd i de geografiska delområdena 17 och 18 1.Fångster av små pelagiska bestånd med unionsfiskefartyg i de geografiska delområdena 17 och 18 får inte överskrida 2014 års nivåer, enligt artikel IL. 2.Det antal dagar som tilldelas unionsfiskefartyg som fiskar efter små pelagiska bestånd (sardin och ansjovis) i de geografiska delområdena 17 och 18 får inte överskrida 180 dagar per år. Det högsta antal dagar som tilldelas fartyg som fiskar efter sardin ska vara 144 dagar. Det högsta antal dagar som tilldelas fartyg som fiskar efter ansjovis ska vara 144 dagar. 3.Medlemsstaterna ska tillämpa följande tillfälliga stängningar för fartyg som för deras flagg: a)För fartyg som fiskar efter sardin, stängningar på minst 15 men högst 30 dagar i rad i hela Adriatiska havet (AKFM:s geografiska delområden 17 och 18) under perioden 1 januari–31 mars eller perioden 1 oktober–31 december. b) För fartyg som fiskar efter ansjovis, stängningar på minst 15 men högst 30 dagar i rad i hela Adriatiska havet (AKFM:s geografiska delområden 17 och 18) under perioden 1 april–30 september. c) För alla fartyg med en längd på över 12 meter som fiskar efter små pelagiska bestånd, stängningar på minst sex månader i ett område som täcker minst 30 procent av de områden som medlemsstaterna identifierat som uppväxtområden eller områden av särskild betydelse för skyddet av fiskens yngre åldersklasser (i territorialvatten och inre vatten). Avsnitt 9

Berings hav Artikel 38

Förbud mot fiske i den del av Berings hav som är fritt hav Fiske efter alaska pollock (Theragra chalcogramma) i den del av Berings hav som är fritt hav ska vara förbjudet. AVDELNING III

FISKEMÖJLIGHETER FÖR FARTYG FRÅN TREDJELAND I UNIONENS VATTEN

Artikel 39

TAC:er Fiskefartyg som för norsk flagg och fiskefartyg som är registrerade på Färöarna får ta fångster i unionens vatten inom ramen för de TAC:er som anges i bilaga I till denna förordning och ska uppfylla de villkor som föreskrivs i denna förordning och i kapitel III i förordning (EG) nr 1006/2008. Artikel 40

Fisketillstånd

Det högsta antalet fisketillstånd för fartyg från tredjeland som fiskar i unionens vatten ska överensstämma med vad som anges i bilaga VIII. Artikel 41

Villkor för landning av fångster och bifångster De villkor som anges i artikel 7 ska gälla för fångster och bifångster som tas av fartyg från tredjeland som fiskar enligt de tillstånd som anges i artikel 40. Artikel 42

Förbud 1.Det ska vara förbjudet för fartyg från tredjeland att fiska efter, att ombord behålla, att omlasta eller att landa följande arter om de påträffas i unionens vatten: 1.Klorocka (Amblyraja radiata) i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa, IIIa och VIId och Ices-delområde IV. 2.Följande sågfiskarter i unionens vatten: i)Knivtandad sågfisk (Anoxypristis cuspidata). ii)Dvärgsågfisk (Pristis clavata). iii)Småtandad sågfisk (Pristis pectinata). iv)Vanlig sågfisk (Pristis pristis). v)Jättesågfisk (Pristis zijsron). 3.Brugd (Cetorhinus maximus) och vithaj (Carcharodon carcharias) i unionens vatten. 4.Slätrocka (Dipturus batis), bestående av arterna Dipturus cf. flossada och Dipturus cf. intermedia, i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena III, IV, VI, VII, VIII, IX och X. 5.Gråhaj (Galeorhinus galeus) fiskad med långrev i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. 6.Slätkäxa (Etmopterus pusillus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. 7.Chokladhaj (Dalatias licha), skednoshaj (Deania calcea), brun pigghaj (Centrophorus squamosus), brunkäxa (Etmopterus princeps) och pailonahaj (Centroscymnus coelolepis) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV och XIV. 8.Håbrand (Lamna nasus) i unionens vatten. 9.Manta av arten Manta alfredi i unionens vatten. 10.Manta av arten Manta birostris i unionens vatten.

11.Följande arter av släktet Mobula i unionens vatten: i)Mobula mobular. ii)Mobula rochebrunei. iii)Mobula japanica. iv)Mobula thurstoni. v)Mobula eregoodootenkee. vi)Mobula munkiana. vii)Mobula tarapacana. viii)Mobula kuhlii. ix)Mobula hypostoma. 12.Knaggrocka (Raja clavata) i unionens vatten i Ices-sektion IIIa. 13.Svartbuksrocka (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i unionens vatten i Ices-sektionerna VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh och VIIk. 14.Brokrocka (Raja undulata) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, IX och X och grårocka (Raja alba) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, VII, VIII, IX och X. 15.Hajrockor (Rhinobatidae) i unionens vatten i Ices-delområdena I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X och XII. 16.Havsängel (Squatina squatina) i unionens vatten. 2.Vid oavsiktlig fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. AVDELNING IV

SLUTBESTÄMMELSER Artikel 43

Kommittéförfarande 1.Kommissionen ska biträdas av den kommitté för fiske och vattenbruk som inrättats genom förordning (EU) nr 1380/2013. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.