[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.12.2007

KOM(2007) 853 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

om avlägsnande av hinder för gränsöverskridande investeringar från riskkapitalfonder {SEK(2007)1719}

1. EKONOMISK TILLVÄXT OCH INNOVATION

I en starkt konkurrenspräglad global ekonomi är det nödvändigt att förbättra innovativa små och medelstora företags finansieringsmöjligheter för att öka konkurrenskraften och uppfylla målen i Lissabonpartnerskapet för tillväxt och sysselsättning.

Att kunna skaffa fram kapital är en av förutsättningarna för att framgångsrikt etablera ett företag och säkra att det kan utvecklas. Nyetablerade små och medelstora företag eller företag med stor tillväxtpotential kan oftast inte enbart förlita sig på egna medel eller lånefinansiering. Många investerare drar sig dock för att investera i sådana företag på grund av höga transaktionskostnader och för att den förväntade avkastningen inte kan kompensera för riskerna. Sådana företag behöver i allmänhet externt riskkapital [1] som kan göra det möjligt för dem att slå sig in på marknader och växa snabbare. Även om externt riskkapital bara utgör en liten del av den större tillgångskategorin av alternativa investeringar, är denna typ av kapital av stor betydelse för innovativa företags tillväxt.

Fragmenteringen av EU:s riskkapitalmarknader efter nationsgränserna begränsar det totala utbudet av tidigt kapital för innovativa små och medelstora företag. Detta medför att riskkapitalfonder i de medlemsstater där marknaden fortfarande är ny har problem att nå den kritiska massa som är nödvändig för att sprida portföljrisken och täcka omkostnaderna. Att underlätta gränsöverskridande transaktioner skulle kunna hjälpa till att undanröja detta hinder och öka det totala utbudet av tidigt kapital.

I sitt meddelande ”Finansiering av tillväxten i små och medelstora företag – Att skapa europeiskt mervärde”[2] från juni 2006 lade kommissionen fram en rad åtgärder för att underlätta innovativa små och medelstora företags tillgång till finansiering , särskilt i den tidiga fasen, både på EU-nivå och i medlemsstaterna. Ett av de viktigaste målen var att underlätta gränsöverskridande investeringar i riskkapital, och kommissionen efterlyste åtgärder för att undanröja regleringsmässiga och skattemässiga hinder.

För att övervaka utvecklingen av riskkapitalfinansiering och innovation uppmanade rådet (ekonomiska och finansiella frågor) i oktober 2006 medlemsstaterna att redogöra för sina nationella regler inom de nationella reformprogrammen och bad kommissionen att ytterligare studera villkoren för riskkapitalinvesteringar i den tidiga fasen.

Rådet (konkurrenskraft) uppmanade i december 2006 kommissionen att bl.a. rapportera om hinder för riskkapitalfondernas gränsöverskridande investeringar.

Vid utarbetandet av detta meddelande har kommissionen samrått med såväl medlemsstaterna som marknadsaktörerna. I den bifogade rapporten från expertgruppen från mars 2007 om att undanröja hinder för riskkapitalfonders gränsöverskridande investeringar, analyseras de hinder som finns och expertgruppen föreslår lösningar för riskkapitalfonder som investerar gränsöverskridande i Europa.

2. VIKTEN AV RISKKAPITAL FÖR INNOVATIVA SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

2.1. Den ekonomiska potentialen hos riskkapital

Trots den positiva inverkan som innovativa små och medelstora företag har på EU:s konkurrenskraft, har de stora svårigheter att få tillgång till den finansiering som krävs i startfasen och för att företaget ska kunna utvecklas och konkurrera på globala marknader. Bättre tillgång till riskkapitalinvesteringar skulle göra det möjligt för dessa företag att bättre kunna utnyttja teknik och konkurrera på den globala marknaden.

Trots att innovativa företag utgör en relativt liten del av det totala antalet små och medelstora företag har de potential att skapa många nya arbetstillfällen och utveckla ny teknik. Det finns undersökningar som visar att riskkapital bidrar markant till att skapa arbetstillfällen. En aktuell undersökning[3] visar att de företag i EU som får tillgång till externt riskkapital skapade en miljon nya jobb under åren 2000–2004. Över 60 % av dessa jobb skapades av företag som finansieras med hjälp av riskkapital och sysselsättningen i dessa företag ökade med 30 % per år.

Dessutom spenderar innovativa och tillväxtorienterade företag som finansieras med hjälp av riskkapital i genomsnitt 45 % av sina totala utgifter på FoU. Detta motsvarar i genomsnitt 3,4 miljoner euro per företag per år eller 50 500 euro per anställd, vilket är sex gånger mer än vad de 500 företag som investerar mest i FoU inom EU-25 spenderar4.

Ekonometriska studier har också kunnat visa en positiv inverkan på den ekonomiska tillväxten. I en aktuell analys[4] uppskattas att om riskkapitalinvesteringarna ökar med 0,1 % av BNP kommer detta att bidra till att den reala ekonomiska tillväxten ökar med upp till 1 procentenhet.

Dessutom är riskkapital allt mer betydelsefullt för den miljömässiga hållbarheten (1,25 miljarder euro anskaffades under 2006)[5]. Hållbara riskkapitalfonder investerar ungefär 1–5 miljoner euro, i första hand under den tidiga fasen och i förnybara energier och ren teknik.

2.2. Aktuella tendenser och utmaningar

Efter nedgången på grund av IT-bubblans kollaps 2000 har den europeiska riskkapitalbranschen sedan 2004 visat uppåtgående tendenser och nådde mycket höga nivåer under 2006[6]. Av de totalt 112 miljarder euro som anskaffades gick 17 miljarder euro till riskkapital, vilket motsvarar en ökning med 60 % jämfört med 2005. Av de totalt 71 miljarder euro egna medel som investerades, utgjorde riskkapitalinvesteringar 17,2 miljarder euro, en ökning med över 36 % jämfört med föregående år.

Även om siffrorna för 2006 visade en betydande ökning i såddinvesteringar, används fortfarande den huvudsakliga delen av riskkapitalinvesteringar som expansionskapital. Den största utmaningen är att skapa en miljö där såddinvesteringar kan hållas på en hög nivå trots riskkapitalets cykliska svängningar.

En annan utmaning är att tillväxtpotentialen är begränsad på grund av de små belopp som investeras per transaktion. I Europa utgör en genomsnittlig investering under den tidiga fasen endast 0,4 miljoner euro mot 2,2 miljoner euro i USA.

Även om investeringar i nystartade företag som använder ren teknik ökar i Europa, mer än fördubblades dessa investeringar i USA under de senaste två åren och de är nu fyra gånger högre än i EU. Utmaningen för EU är att få till stånd lönsamma investeringar i ren teknik för att säkra en hållbar tillväxt inom denna sektor[7].

3. EN MARKNADSFRAGMENTERING SOM BEGRÄNSAR RISKKAPITALUTVECKLINGEN

Idag utnyttjas potentialen för EU:s riskkapitalmarknader inte fullt ut och marknaderna tillför inte tillräckligt kapital till innovativa nystartade små och medelstora företag. Avsaknaden av en kultur som gynnar riskinvesteringar, informationsproblem, fragmenterade marknader och höga kostnader är några av de främsta anledningarna till detta marknadsmisslyckande .

Riskkapitalmarknadernas utvecklingsnivåer varierar . I större medlemsstater med relativt utvecklade marknader blir branschfonder allt vanligare. Dessa fonder skulle kunna dra nytta av bättre möjligheter att investera och anskaffa kapital över gränserna på den inre marknaden. På marknader som befinner sig i utvecklingsstadiet fungerar länderfonder med offentliga investerare som en katalysator, vilket påverkar marknadstillväxten i positiv riktning. På mindre och nyare riskkapitalmarknader har dessa fonder dock svårt att expandera och att specialisera sig i tillräcklig utsträckning för att nå en kritisk massa av transaktioner .

Skiftande politik i de olika medlemsstaterna skapar också betydande marknadsfragmentering, vilket inverkar negativt på både anskaffningen av kapital och investeringarna inom EU. Riskkapitalfonder och deras förvaltare får tillstånd och regleras i enlighet med nationella krav. De fonder som skulle kunna utvidga sina portföljer i andra länder stöter på praktiska och rättsliga hinder.

På en fragmenterad riskkapitalmarknad som för närvarande regleras på 27 olika sätt är det allt mer komplicerat att etablera en fondstruktur som fungerar över nationsgränserna, och mindre fonder har därför tendens att undvika att verka utanför sitt eget land.

4. BÄTTRE VILLKOR FÖR RISKKAPITAL

4.1. Att skapa övergripande villkor

Som konstateras i meddelandet om en brett upplagd innovationsstrategi för EU [8] är det bristerna i de övergripande villkoren och hindren på den inre marknaden – inklusive bristande tillgång till en riskkapitalmarknad – som hämmar kapitalets rörlighet, hindrar företagen från att nå den storlek som krävs för att de ska kunna dra full fördel av investeringarna samt begränsar EU:s innovationskapacitet.

Medlemsstaterna kan genom sin politik skapa incitament för riskkapitalindustrin och främja investeringar i innovativa små och medelstora företag. Offentlig samfinansiering kan bidra till att åtgärda bristerna i fråga om såddkapital, minska svårigheterna att få tillgång till externt riskkapital och hjälpa till att utveckla riskkapitalmarknader, även om det givetvis finns skillnader i riskkapitalmarknadernas utveckling i medlemsstaterna.

Riktat övergripande statligt stöd kan också spela en viktig roll när det gäller att främja privata investeringar. I gemenskapens nya rambestämmelser för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation[9] gör statligt stöd till nystartade innovativa företag det möjligt att stödja små och medelstora företag under deras första år för att övervinna den inledande bristen på kapital och göra det lättare för dem att växa. Dessutom innehåller gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapital investeringar i små och medelstora företag[10] ett förenklat bedömningsförfarande med bl.a. högre investeringströsklar på 1,5 miljoner euro per företag över en 12-månadersperiod. Under detta tak medger kommissionen att marknadsmisslyckanden förekommer.

En viktig aspekt i alla riskkapitalinvesteringar är exitstrategin – den tidpunkt då riskkapitalinvesteraren kan sälja sina andelar och frigöra medel för nya investeringar. Riskkapital behöver följaktligen fler likvida exitmarknader i EU, särskilt tillväxtaktiemarknader som skapar likviditet och säkrar en kritisk massa av rådgivande tjänster.

Även om riskkapital på många sätt har en lokal dimension och vilar på nära förbindelser mellan fonderna och företagare, har det också en global dimension eftersom det konkurrerar både om kapital och om investeringsmöjligheter. Riskkapital blomstrar runt företagskluster och universitet som fungerar som grogrund för nya idéer och nya företagare. Inom den europeiska innovationspolitiken läggs särskild vikt vid att ge stöd åt kluster och deras samarbete, eftersom de investeringsmöjligheter som skapas genom detta samarbete i sin tur kan hjälpa riskkapitalindustrin och dess hållbarhet på längre sikt.

4.2. Gemenskapspolitik för att främja finansiering av innovation

För att främja innovation och företagande satsar man inom följande gemenskapsprogram på den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning:

Sjunde ramprogrammet syftar till att öka finansieringen av samarbetsforskning i Europa under perioden 2007–2013. Det avsätts mer än 53 miljarder euro för detta, varav 1,3 miljarder euro ska gå till innovativa åtgärder för att lägga ut små och medelstora företags FoU på entreprenad. Ytterligare 0,4 miljarder euro av offentliga medel bör göras tillgängliga under perioden 2008–2013 för det gemensamma programmet Eurostars, som ger stöd till små och medelstora företag som bedriver forskning och utveckling.

Programmet för konkurrenskraft och innovation , som främjar kommersiell användning av innovativa idéer och bygger vidare på tidigare erfarenheter, har avsatt 1,1 miljarder euro för att främja små och medelstora företags tillgång till finansiering under perioden 2007–2013. Det nya instrumentet för snabbt växande och innovativa små och medelstora företag infördes för att öka tillgången till kapital för innovativa små och medelstora företag genom investeringar på marknadsvillkor i riskkapitalfonder som riktar sig till små och medelstora företag som befinner sig i en tidig fas eller i expansionsfasen.

Ytterligare instrument finns inom Jeremie (gemensamma europeiska resurser för mikroföretag till medelstora företag), ett gemensamt initiativ från kommissionen och Europeiska investeringsfonden som syftar till att förse små och medelstora företag i vissa regioner med riskkapital. Jeremie kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att, om de så önskar, använda en del av strukturfonderna för att utveckla olika typer av riskkapital och finansieringsinstrument som är särskilt utformade för att stödja små och medelstora företag.

En enhetlig politik och goda lösningar är mycket viktiga när man utvecklar riskkapitalmarknader, både på EU-nivå och i medlemsstaterna. Kommissionen kommer att främja utbyte av goda lösningar på alla nivåer – nationellt, regionalt och inom vissa branscher – i synnerhet genom att stödja innovationsplattformar och innovationsnätverk.

5. EN STRATEGI FÖR ATT FÖRBÄTTRA VILLKOREN FÖR GRÄNSÖVERSKRIDANDE INVESTERINGAR

En politik som direkt stödjer finansiering av innovation är dock inte tillräckligt för att nå den kritiska massan och möta utmaningarna i en global ekonomi. Offentlig-privata partnerskap och offentliga incitament kan bidra till att minska svårigheterna att få tillgång till externt kapital, men det är endast om privata investerare ökar sina investeringar som man kan uppnå en långsiktig lösning. Kommissionen och medlemsstaterna måste därför agera för att förbättra de övergripande villkoren för riskkapitalfonderna, och i synnerhet villkoren för gränsöverskridande transaktioner.

5.1. Fri rörlighet för kapital

Fri rörlighet för kapital är en av de grundläggande friheterna i fördraget och det främsta sättet att säkra finansiell integration. En integrerad finansmarknad ger den europeiska ekonomin fördelar eftersom en effektiv kapitalfördelning förbättrar de ekonomiska resultaten på längre sikt. En välfungerande riskkapitalmarknad är en viktig del av finansmarknaden, särskilt när det gäller att nå målet att få till stånd ett mer innovativt och konkurrenskraftigt Europa.

Därför bör man garantera att de riskkapitalmarknader och riskkapitalfonder med gränsöverskridande verksamhet är fullt medvetna om att den fria rörligheten för kapital övervakas och upprätthålls av Europeiska kommissionen.

5.2. Bättre villkor för kapitalanskaffning

Riskkapitalmarknaden ger institutionella investerare , t.ex. banker, pensionsfonder och försäkringsbolag, möjlighet till portföljdiversifiering och möjlighet att välja olika profiler för risk/avkastning. I vissa medlemsstater är det inte tillåtet (eller endast med vissa kvantitativa och geografiska begränsningar) för pensionsfonder att investera i riskkapitalfonder. När så är fallet innebär det att en potentiell kapitalkälla saknas på riskkapitalmarknaden. Genomförandet av direktiv 2003/41/EG[11] i medlemsstaterna bör göra det möjligt för tjänstepensionsfonder i EU att utifrån ” aktsamhetspricipen ” fatta välgrundade beslut om i vilken utsträckning de ska ägna sig åt riskkapitalinvesteringar. Medlemsstaterna uppmanas utvidga användningen av aktsamhetspricipen till att också omfatta andra typer av pensionsfonder och institutionella investerare.

Ett annat hinder för gränsöverskridande transaktioner är att det inte finns en europeisk ordning för privata placeringar. Därför blir kostnaderna för att anskaffa kapital höga (särskilt investerarnas utgifter för rättsligt stöd och rådgivning). Detta har en negativ inverkan på avkastningen och på intresset för att anskaffa kapital. Privata placeringar är en speciell metod för att sälja investeringsprodukter direkt till institutionella investerare. Nationella ordningar för privata placeringar syftar till att reducera många av de begränsningar som införs när en fond marknadsförs för en bredare publik, t.ex. som vid en börsnotering. De nationella ordningar som finns skiljer sig mycket från varandra, och en gemensam ordning för privata placeringar skulle göra det möjligt för fondförvaltare att handla direkt med välinformerade investerare i hela EU och utvidga sin verksamhet utan att behöva ta hänsyn till skydd för mindre privata investerare.

Genom direktivet om marknader för finansiella instrument[12] infördes bestämmelser som ska underlätta gränsöverskridande transaktioner som rör intressen i riskkapitalfonder och som sker mellan erfarna investerare. Det finns förmodligen mer att göra för att underlätta gränsöverskridande riskkapitaltransaktioner mellan fondförvaltare, förmedlare och erfarna investerare.

Kommissionen håller för närvarande på att analysera de nationella bestämmelserna för icke-harmoniserade fonder, inklusive riskkapitalfonder, samt hinder för gränsöverskridande privata placeringar och kommer under första halvåret 2008 att lägga fram en rapport om möjligheterna att inrätta en europeisk ordning för privata placeringar.

5.3. Bättre lagstiftning

Bättre lagstiftning skulle kunna bidra till lägre driftskostnader och risker, större avkastning, ett ökat flöde av riskkapital och mer effektiva riskkapitalmarknader . Detta skulle gynna alla medlemsstater eftersom riskkapitalet då skulle kunna hitta fram till de företagare och företag som förtjänar det mär lämpligast och som har den högsta tillväxten och utvecklingspotentialen.

Om de administrativa hindren för gränsöverskridande investeringar avlägsnas skulle det bli lättare även för mindre fonder – och fonder i mindre länder – att verka inom ett större geografiskt område , öka deras effektivitet, uppnå skalfördelar, öka avkastningen, specialisera sig och diversifiera portföljerna.

Det är viktigt att alla medlemsstater inför system för att underlätta etableringar av och investeringar i riskkapitalfonder. Kommissionen anser att det är mycket viktigt att sådana lösningar och regler upprättas på nationell nivå. Myndigheterna bör på lokal nivå bedöma alla faktorer när det gäller utbud och efterfrågan som bidrar till svårigheterna att få tillgång till externt riskkapital och utreda vilka rättsliga bestämmelser som skulle kunna förbättra situationen.

Medlemsstaterna uppmanas se över sin lagstiftning och beakta möjligheterna både för gränsöverskridande riskkapitalinvesteringar och för lokala investeringar.

I medlemsstater utan formella bestämmelser om riskkapitalstrukturer bör alla nya bestämmelser tillåta gränsöverskridande transaktioner.

5.4. Gynnsammare skatteregler

Utöver lagstiftning är också skattefrågor av högsta betydelse. För att kunna garantera att gränsöverskridande riskkapitalinvesteringar inte hindras, måste fondstrukturerna vara uppbyggda så att de kan tillgodose investerarnas olika behov i rättsligt och skattemässigt hänseende.

För närvarande kan man upprätta fonder över hela EU enligt en rad olika rättsliga former , ordningar och strukturer. När dessa samverkar kan detta medföra dubbel beskattning. Medlemsstaterna kan delas upp i tre grupper:

i) Medlemsstater med en utvecklad riskkapitalmarknad som har särskilda strukturer som gör det möjligt att tillgodose behoven för nationella och utländska riskkapitalinvesterare genom skattemässig transparens[13] eller skattebefrielse, t.ex. begränsade partnerskap.

ii) Medlemsstater med särskilda riskkapitalstrukturer, inklusive vissa strukturer som är skattebefriade (skattemässigt transparenta). Dessa strukturer är dock alltför komplexa eller restriktiva och används därför inte i praktiken.

iii) Medlemsstater utan några särskilda bestämmelser eller regler och utan någon lämplig struktur. Investeringar är endast möjliga genom offshore-verksamhet eller ett förmedlande investeringsbolag eller genom en redan befintlig företagsstruktur (aktiebolag, kommanditbolag, investeringsbolag samt en slags sluten struktur för kollektiva investeringar, lokala bolagsstrukturer eller parallella investeringsstrukturer).

Ett omfattande samråd[14] med branschen och medlemsstaterna har visat att de riskkapitalstrukturer som för tillfället finns i Europa inte kan tillgodose behoven hos alla typer av utländska investerare från länder inom och utanför EU.

Därför måste komplexa fondstrukturer med parallella strukturer inrättas för att minimera de skattemässiga nackdelarna med gränsöverskridande investeringar. De höga transaktionskostnaderna för att inrätta strukturen[15] och för dess löpande drift, tillsammans med den rättsliga osäkerheten, är faktorer som ytterligare avskräcker fondförvaltarna från gränsöverskridande riskkapitalinvesteringar.

Nordisk Innovations Center[16] har lagt fram förslag på hur man ska kunna förbättra villkoren på den nordiska riskkapitalmarknaden. Bland annat bör fonder som upprättats som kommanditbolag vara skattemässigt transparenta. Ingen moms bör läggas på fondens förvaltningsbolag och utländska fonder bör inte beskattas. En sådan strategi skulle kunna medföra konkurrensfördelar och stärka regionen inom den europeiska riskkapitalmarknaden.

Kommissionen har redan tagit en rad olika initiativ inom området direkt beskattning i syfte att förbättra den inre marknadens funktion. Som kommissionen tidigare angett när det gäller genomförandet av handlingsplanen för riskkapital[17], finns det utrymme för att ytterligare förbättra de nationella bestämmelserna och att undanröja ekonomisk och juridisk dubbelbeskattning av gränsöverskridande riskkapitaltransaktioner.

Kommissionen har inrättat en expertgrupp som består av privata experter och regeringsexperter från medlemsstaterna för att kartlägga fall av dubbelbeskattning och andra direkta skattehinder för gränsöverskridande riskkapitalinvesteringar i EU samt diskutera tekniska lösningar för att undanröja dessa hinder. Expertgruppen ska lämna in en rapport före slutet av 2008.

5.5. Framsteg med ömsesidigt erkännande

För att undanröja hindren för gränsöverskridande anskaffning av kapital och riskkapitalinvesteringar och säkra fördelarna med den inre marknaden anser kommissionen att de riskkapitalstrukturer som fungerar bra i vissa medlemsstater och de strukturer som är lämpliga för utländska investerare skulle kunna införas också i andra medlemsstater . Det skulle i praktiken handla om vissa ändringar av bestämmelserna och för att kunna genomföra dessa krävs medverkan både på nationell nivå och inom branschen.

Den idealiska lösningen vore en enda struktur för riskkapitalfonder som skulle ge samma villkor för alla fondinvesterare i hela EU. Denna lösning skulle inte hindra att nationella strukturer används för fonder som etablerats nationellt eller lokalt. Det förefaller dock inte som om en sådan lösning skulle vara möjlig på kortare sikt på grund av de problem som uppstår eftersom investerare inom olika behörighetsområden lyder under olika skatteregler.

Med tanke på frågans komplexitet, som omfattar rättsliga och skattemässiga bestämmelser i medlemsstaterna, förespråkar kommissionen ökade insatser för att nå en samsyn om de viktigaste faktorerna när det gäller riskkapitalfonder och deras investerare. Ett steg i denna riktning skulle vara ett ömsesidigt erkännande av befintliga nationella bestämmelser. På en fragmenterad riskkapitalmarknad är detta på kort sikt den mest pragmatiska strategin.

För att uppnå en hållbar och effektiv riskkapitalmarknad uppmanas medlemsstaterna att när de ser över befintlig lagstiftning eller antar nya bestämmelser, erkänna följande goda lösningar[18]:

- Ömsesidigt erkännande av riskkapitalfonder . Det borde räcka att etablera en riskkapitalfond i en enda medlemsstat. De andra medlemsstaterna skulle sedan erkänna fonden som likvärdig med deras inhemska riskkapitalfonder, och fonden skulle inte behöva upprättas på nytt i varje medlemsstat. De nationella myndigheterna skulle kunna erkänna att fonder som etablerats i andra medlemsstater och som är verksamma på deras marknad redan regleras i sina hemländer.

- Om en fondförvaltare, som regleras i sitt hemland, också kunde vara verksam direkt i det land där investeringen genomförs utan att vara etablerad där, skulle driftskostnaderna och tidsfristerna kunna minska.

Kommissionen medger att den föreslagna lösningen förutsätter ömsesidigt godtagbara nivåer av tillsyn och öppenhet. Mot bakgrund av detta skulle de nationella behöriga myndigheterna kunna erkänna att riskkapitalfonder från andra medlemsstater lyder under likvärdiga regler och garantera samarbete och jämförbara nivåer av tillsyn inom de befintliga samarbetsstrukturerna.

Det rekommenderas att riskkapitalfonder och förvaltningsbolag följer internationella standarder. Precis som med andra kontrakt kan de företag som det investeras i åberopa tillämplig lagstiftning vid tvister.

6. SLUTSATSER

6.1. Nästa etapp och rekommendationer

För att förbättra gränsöverskridande kapitalanskaffning och investeringar kommer kommissionen att: |

- Analysera nationella strategier och hinder för gränsöverskridande privata placeringar. En rapport om möjligheterna att inrätta en europeisk ordning för privata placeringar kommer att läggas fram under första halvåret 2008. - Tillsammans med experter från medlemsstaterna kartlägga fall av dubbel beskattning och andra direkta skattehinder för gränsöverskridande riskkapitalinvesteringar. Expertgruppen ska lämna in en rapport före slutet av 2008. - Mot bakgrund av dessa rapporter analysera möjligheterna att kartlägga gemensamma drag för att gå ett steg på väg mot gemensamma EU-bestämmelser för riskkapital. Kommissionen kommer också att undersöka olika möjligheter att bistå medlemsstaterna i förfarandet för ömsesidigt erkännande. |

För att minska marknadsfragmenteringen och förbättra villkoren för anskaffning av och investeringar i riskkapital uppmanar kommissionen medlemsstaterna att: |

- Om så ännu inte är fallet, utöka aktsamhetsprincipen till att också omfatta andra typer av institutionella investerare, inklusive pensionsfonder. - Skapa en samsyn på grunddragen i riskkapitalfonder och på kunniga investerare och överväga ett ömsesidigt erkännande av de nationella bestämmelserna. - Undanröja regleringsmässiga och skattemässiga hinder genom att se över befintlig lagstiftning eller genom att anta nya lagar. Målet är att ge alla riskkapitalfonder, även mindre fonder, möjlighet att specialisera sig och diversifiera portföljerna. Därför är målet att fonder och förvaltningsbolag ska kunna investera över gränserna på samma villkor som på hemmamarknaden. Detta förutsätter att ingen separat registrering krävs. - Möjliggöra samarbete och ömsesidigt godtagbara nivåer av tillsyn och öppenhet. - Uppmuntra utveckling av konkurrenskraftiga kluster och främja likvida exitmarknader. |

6.2. En partnerskapsstrategi

Ett nära samarbete mellan medlemsstaterna, Europeiska kommissionen och branschen är av avgörande betydelse för att genomföra dessa rekommendationer och gå vidare mot en europeisk riskkapitalmarknad.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa utvecklingen av riskkapitalmarknader enligt vad som anges i de nationella reformprogrammen .

Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta för en mer enhetlig riskkapitalmarknad som bidrar till att ge innovativa små och medelstora företag lättare tillgång till finansiering. Kommissionen kommer att lägga fram en ny rapport om dessa frågor under 2009.

[1] I bilagan finns en ordlista.

[2] KOM(2006) 349, 29.6.2006.

[3] ”Employment Contribution of PE and VC in Europe”, EVCA Publication, oktober 2005.

[4] ”Venture Capital in Europe: Spice for European Economies” T. Meyer, Deutsche Bank Research, oktober 2006.

[5] ”Venture Capital for Sustainability 2007”, Eurosif, 2007.

[6] ”Annual Survey of Pan-European Private Equity & Venture Capital Activity”, EVCA:s årsbok 2007.

[7] En betydande del av gemenskapens program för innovation och konkurrenskraft är avsatt för stöd till ekologiskt innovativa små och medelstora företag.

[8] KOM(2006) 502, 13.9.2006.

[9] EUT C 323, 30.12.2006, s. 1.

[10] EUT C 194, 18.8.2006, s. 2.

[11] EUT L 235, 23.9.2003.

[12] Direktiv 2004/39/EG, EUT L 145, 30.4.2004.

[13] Skattemässig transparens innebär att inkomster och realisationsvinster i princip inte beskattas på fondnivå i det land där fonden är etablerad.

[14] Se den bifogade rapporten från expertgruppen, mars 2007.

[15] Upp till 1 % av de samlade avgifterna som en procentsats av en kommanditägares förpliktelser över en fonds tioåriga livscykel.

[16] ”Obstacles to Nordic Venture Capital Funds”, Nordisk Innovations Center, september 2007.

[17] KOM(2003) 654, 4.11.2003.

[18] Se den bifogade rapporten från expertgruppen, mars 2007.