Gemensam ståndpunkt (EG) nr 18/2003

antagen av rådet den 6 mars 2003

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/.../EG av den...om ändring av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall

(2003/C 107 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och

av följande skäl:

(1) Enligt direktiv 94/62/EG(4) skall rådet senast sex månader före utgången av en femårsperiod som inleds den dag då det direktivet skulle ha införlivats i nationell lagstiftning fastställa mål för den följande femårsperioden.

(2) Den definition av förpackning som fastställs i direktiv 94/62/EG bör ytterligare tydliggöras genom införandet av vissa kriterier och en bilaga med belysande exempel. För att uppnå de ambitiösa materialutnyttjandemålen är det nödvändigt att uppmuntra utvecklingen av innovativa och livskraftiga materialutnyttjandeprocesser, som till exempel kemiskt materialutnyttjande av plast.

(3) Vid fastställandet av materialutnyttjandemålet för varje enskilt avfallsmaterial bör dels hänsyn tas till livscykelbedömningar och kostnads-intäktsanalyser, vilka har påvisat klara skillnader mellan materialutnyttjande av olika förpackningsmaterial, både ifråga om kostnader och intäkter, dels samstämmigheten för den inre marknaden för materialutnyttjande av dessa material förbättras.

(4) Återvinning och materialutnyttjande av förpackningsavfall bör ökas ytterligare i syfte att minska förpackningsavfallets miljökonsekvenser.

(5) Vissa medlemsstater som på grund av särskilda omständigheter fått tillstånd att skjuta upp det datum för uppnående av målen för återvinning och materialutnyttjande som fastställs i direktiv 94/62/EG bör ges ytterligare, men begränsade, uppskov.

(6) Hanteringen av förpackningar och förpackningsavfall kräver att medlemsstaterna inför retur-, insamlings- och återvinningssystem. Sådana system bör i enlighet med fördraget vara öppna för alla intressenter och bör utformas på sådant sätt att diskriminering av importerade produkter samt handelshinder och snedvridningar av konkurrensen undviks och så att förpackningar och förpackningsavfall återlämnas i största möjliga utsträckning. Alla som är verksamma inom förpackningskedjan bör ta på sig sin del av ansvaret för att förpackningar och förpackningsavfall under hela sin livscykel påverkar miljön i så ringa grad som möjligt.

(7) Det behövs uppgifter från hela gemenskapen om förpackningar och förpackningsavfall, inbegripet om avfall som exporteras för materialutnyttjande och återvinning utanför gemenskapen för att genomförandet av målen i detta direktiv skall kunna övervakas. Detta kräver en harmoniserad teknik för rapporter liksom klara riktlinjer för dem som tillhandahåller uppgifterna.

(8) Kommissionen bör undersöka och rapportera om genomförandet av detta direktiv och dess verkan både på miljön och den inre marknaden. Rapporten bör även omfatta frågor om väsentliga krav, åtgärder för förebyggande av avfall, en möjlig förpackningsindikator, planer för förebyggande, återanvändning, producentansvar och tungmetaller, och rapporten bör i förekommande fall åtföljas av förslag till översyn.

(9) Medlemsstaterna bör främja relevant konsumentupplysning och kampanjer för medvetandegörande.

(10) Materialutnyttjandet kan, förutom att stödja miljömålen och målen för den inre marknaden i detta direktiv, också ha som verkan att erbjuda arbetstillfällen som har minskat på andra håll i samhället och sålunda bidra till att förebygga utslagning.

(11) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, dvs. harmonisering av de nationella målen för materialutnyttjande av förpackningsavfall med beaktande av varje medlemsstats särskilda förhållanden och ytterligare förtydligande av definitioner, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av den planerade åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(12) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(5).

(13) Följaktligen bör direktiv 94/62/EG ändras i enlighet härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 94/62/EG ändras på följande sätt:

1. Följande punkt skall läggas till i artikel 3.1:"Definitionen av förpackningar skall även grundas på nedanstående kriterier. Artiklarna i bilaga I är belysande exempel på tillämpningen av dessa kriterier.

i) En artikel skall räknas som förpackning om den uppfyller den ovannämnda definitionen, oberoende av övriga funktioner som förpackningen eventuellt har, såvida inte artikeln är en fast del av en produkt och alla delar är avsedda att konsumeras eller bortskaffas tillsammans.

ii) En artikel som är konstruerad och avsedd att fyllas vid försäljningsstället och engångsartiklar som säljs, är fyllda eller är konstruerade och avsedda att fyllas vid försäljningsstället skall räknas som förpackningar, förutsatt att de fyller en förpackningsfunktion.

iii) Förpackningskomponenter och underordnade element som är integrerade i förpackningar skall räknas som en del av den förpackning i vilken de är integrerade. Underordnade element som är hängda på eller fästade vid en produkt och som fyller en förpackningsfunktion skall räknas som förpackningar, såvida inte dessa är en fast del av denna produkt och alla delar är avsedda att konsumeras eller bortskaffas tillsammans."

2. Artikel 6 skall ersättas med följande:

"Artikel 6

Återvinning och materialutnyttjande

1. För att uppfylla målen i detta direktiv skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå följande mål inom hela sitt territorium:

a) Senast den 30 juni 2001 skall minst 50 viktprocent och högst 65 viktprocent av förpackningsavfallet återvinnas.

b) Senast den 31 december 2008 skall minst 60 viktprocent av förpackningsavfallet återvinnas.

c) Senast den 30 juni 2001 skall minst 25 viktprocent och högst 45 viktprocent av samtliga förpackningsmaterial som ingår i förpackningsavfallet materialutnyttjas med minst 15 viktprocent för varje förpackningsmaterial.

d) Senast den 31 december 2008 skall minst 55 viktprocent och högst 80 viktprocent av förpackningsavfallet materialutnyttjas.

e) Senast den 31 december 2008 skall följande minimimål för materialutnyttjande av de olika material som ingår i förpackningsavfallet uppnås:

i) 60 viktprocent för glas

ii) 60 viktprocent för papper och papp

iii) 50 viktprocent för metall

iv) 22,5 viktprocent för plast, vilket omfattar endast material som materialutnyttjas tillbaka till plast

v) 15 viktprocent för trä.

2. Förpackningsavfall som exporteras från Europeiska gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 259/93(6), rådets förordning (EG) nr 1420/1999(7) samt kommissionens förordning (EG) nr 1547/1999(8) skall räknas som ett uppfyllande av skyldigheterna och målen i punkt 1, endast om det föreligger välgrundade bevis på att återvinningen och/eller materialutnyttjandet ägde rum under förhållanden som i stort sett är likvärdiga med dem som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen i detta avseende.

3. Medlemsstaterna skall i förekommande fall främja energiåtervinning där detta av miljöhänsyn och lönsamhetsskäl är att föredra framför materialutnyttjande. Detta kan göras med beaktande av en tillräckligt stor marginal mellan de nationella målen för återvinning och materialutnyttjande.

4. Medlemsstaterna skall i förekommande fall främja att material som erhållits från materialutnyttjande av förpackningsavfall används för tillverkning av förpackningar och andra produkter genom

a) att förbättra marknadsvillkoren för material av detta slag,

b) att se över befintliga bestämmelser som lägger hinder i vägen för bruket av dessa material.

5. Europaparlamentet och rådet skall senast den 31 december 2007 med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag fastställa målen för den tredje femårsperioden 2009-2014, på grundval av praktiska erfarenheter som erhållits i medlemsstaterna vid eftersträvandet att uppnå de mål som fastställs i punkt 1 samt vetenskapliga rön och utvärderingsmetoder som livscykelanalyser och kostnads- och intäktsanalyser.

Detta förfarande skall upprepas vart femte år.

6. Medlemsstaterna skall offentliggöra de åtgärder och mål som avses i punkt 1 och genomföra informationskampanjer om dessa riktade till allmänheten och de ekonomiska aktörerna.

7. Grekland, Irland och Portugal får på grund av särskilda förhållanden, nämligen det stora antalet små öar, förekomsten av landsbygds- och bergsområden respektive nuvarande begränsade användning av förpackningar, besluta att

a) senast den 30 juni 2001 uppnå lägre mål än de som fastställs i punkt 1 a och 1 c, men de skall åtminstone uppnå 25 % för återvinning,

b) samtidigt förlänga tidsfristen för uppnåendet av målen i punkt 1 a och 1 c, dock längst till och med den 31 december 2005,

c) uppskjuta uppnåendet av målen i punkt 1 b, 1 d och 1 e till ett datum de själva fastställer, dock längst till och med den 31 december 2012.

8. Kommissionen skall så snart som möjligt och senast den 30 juni 2005 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av direktivet och dess konsekvenser för miljön och för den inre marknadens funktion. I rapporten skall hänsyn tas till de enskilda omständigheterna i varje medlemsstat. Rapporten skall ta upp följande:

a) En utvärdering av effektiviteten i genomförandet av de väsentliga kraven.

b) Ytterligare förebyggande åtgärder för att minimera förpackningarnas konsekvenser så mycket som möjligt utan att äventyra deras viktiga funktion.

c) Eventuellt utarbetande av en förpackningsindikator för att göra det enklare och effektivare att förebygga förpackningsavfall.

d) Eventuella planer för förebyggande av avfall.

e) Främjande av återanvändning.

f) Producentansvar inbegripet dess finansiella aspekter.

g) Satsningar på att ytterligare minska förekomsten av och, om så är lämpligt, slutligen fasa ut tungmetaller i förpackningar till 2010.

Rapporten skall när så är lämpligt åtföljas av förslag till översyn av de berörda bestämmelserna i detta direktiv, såvida inte sådana förslag redan har lagts fram.

9. Medlemsstater som har infört eller kommer att införa program som går längre än de i punkt 1 föreskrivna maximala målen och som har tillräcklig kapacitet för materialutnyttjande och återvinning skall tillåtas att eftersträva dessa mål för att uppnå en hög miljöskyddsnivå, förutsatt att dessa åtgärder inte ger upphov till snedvridning på den inre marknaden eller hindrar andra medlemsstater från att följa detta direktiv. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa åtgärder. Kommissionen skall bekräfta åtgärderna efter att i samarbete med medlemsstaterna ha kontrollerat att de är förenliga med ovanstående villkor och inte utgör en omotiverad diskriminering eller en dold begränsning av handeln mellan medlemsstaterna."

3. Artikel 8.2 skall ersättas med följande:

"2. I syfte att underlätta insamling, återanvändning och återvinning, inbegripet materialutnyttjande, skall förpackningar vara försedda med uppgift om vilka förpackningsmaterial som har använts, så att den berörda industrin kan identifiera och klassificera dem på grundval av kommissionens beslut 97/129/EG(9)."

4. Följande stycke skall läggas till i artikel 13:"Medlemsstaterna skall också främja informations- och upplysningskampanjer för konsumenterna."

5. Artikel 19 skall ersättas med följande:

"Artikel 19

Anpassning till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen

De ändringar som krävs för att anpassa det identifieringssystem (som avses i artikel 8.2 och artikel 10 andra stycket sista strecksatsen), databassystemets format (som avses i artikel 12.3 och bilaga III) samt belysande exempel på definitionen av förpackning (som avses i bilaga IA) skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 21.2."

6. Artikel 21 skall ersättas med följande:

"Artikel 21

Kommittéförfarande

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG(10) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."

7. Bilaga I skall ersättas med den bilaga som finns i bilagan.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast...(11). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 103 E, 30.4.2002, s. 17.

(2) EGT C 221, 17.9.2002, s. 31.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 3 september 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 6 mars 2003 och Europaparlamentets beslut av den...(ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

(5) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(6) EGT L 30, 6.2.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2557/2001 (EGT L 349, 13.12.2001, s. 1).

(7) EGT L 166, 1.7.1999, s. 6. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2243/2001 (EGT L 303, 20.11.2001, s. 11).

(8) EGT L 185, 17.7.1999, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2243/2001.

(9) EGT L 50, 20.2.1997, s. 28.

(10) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(11) 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

BILAGA

"BILAGA I

Belysande exempel för kriterium i

Förpackning

Konfektaskar

Plastfolien kring CD-fodral

Ej förpackning

Blomkrukor avsedda att följa med växten under hela dess livstid

Verktygslådor

Tepåsar

Vaxskikt (t.ex. runt ost)

Korvskinn

Belysande exempel för kriterium ii

Förpackning, utformad för och avsedd att fyllas vid försäljningsstället

Bärkassar av papper eller plast

Engångstallrikar och -koppar

Hushållsfolie

Smörgåspåsar

Aluminiumfolie

Ej förpackning

Omrörare

Engångsbestick

Belysande exempel för kriterium iii

Förpackning

Etiketter hängda direkt på eller fästa på en vara

Del av förpackning

Mascaraborste som utgör en del av förpackningens tillslutning

Självhäftande etiketter fästa på annat förpackningsföremål

Häftklamrar

Plastmanschetter

Doseringsmått som utgör en del av tillslutningen av förpackningen för rengöringsmedel."

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 10 december 2001 förelade kommissionen rådet sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 94/62 om förpackningar och förpackningsavfall.

2. Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 29 maj 2002.

3. Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 3 september 2002.

4. Den 6 mars 2003 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251.2 i fördraget.

II. SYFTE

Direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall syftar till att harmonisera nationella åtgärder avseende hanteringen av förpackningar och förpackningsavfall så att den inte på något sätt påverkar miljön i medlemsstaterna och i tredje land, eller minskar denna påverkan, och därigenom bidra till en hög miljöskyddsnivå. Direktiv 94/62/EG syftar till att säkerställa den inre marknadens funktion och undvika dels handelshinder, dels snedvridning och begränsning av konkurrensen i gemenskapen.

Detta förslag, som grundar sig på artikel 95.1 i EG-fördraget avser ändringar av en del av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall. Förslaget är begränsat och omfattar ändringar av målen för återvinning och materialutnyttjande av förpackningsavfall under en femårsperiod för att därigenom följa upp de nuvarande målen för den första femårsetappen.

I förslaget eftersträvas även att införa materialspecifika mål för materialutnyttjande av visst förpackningsavfall. I förslaget föreslås även att definitioner införs av mekaniskt och kemiskt materialutnyttjande samt materialutnyttjande som insatsvara, liksom att en icke-bindande bilaga läggs till med riktlinjer för tolkning i syfte att förtydliga definitionen av förpackningar.

Detta begränsade förslag innehåller inte några bestämmelser om revidering av ett antal andra aspekter av direktivet, t.ex. förhindrande eller producentansvar.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1. Allmänt

På grundval av en kostnads- och intäktsanalys har kommissionen föreslagit den begränsade omarbetning av direktiv 94/62/EG som anges ovan under punkt II och således inte föreslagit en mer ingående omarbetning i detta skede.

I detta skede har rådet i stort sett godtagit detta begränsade tillvägagångssätt, men betonat ett antal aspekter som bör tas i övervägande i den kommande rapporten om hur direktivet genomförs och de konsekvenser som det har på miljön och på den inre marknadens funktion. Rapporten bör kunna tjäna som grund för en mer ingående omarbetning.

Mot denna bakgrund är de huvudsakliga punkterna i den gemensamma ståndpunkten, utöver kraven på den ovannämnda rapporten och en kommande omarbetning, följande:

Rådet anser att definitionen av förpackning, som redan fastställs i direktiv 94/62/EG, bör grundas på ytterligare tre kriterier, som åtföljs av vissa icke-bindande belysande exempel i en bilaga. Dessa ytterligare kriterier bör, liksom de icke-bindande belysande exemplen, vara till hjälp i det praktiska arbetet när det gäller att besluta vad som är en förpackning och vad som inte är det. En teknisk anpassning av de belysande exemplen kan vara nödvändig och kan påbörjas i enlighet med relevanta förfaranden.

De nya definitioner av materialutnyttjande som kommissionen föreslagit och som syftar till att särskilja mekaniskt och kemiskt materialutnyttjande samt materialutnyttjande som insatsvara har inte godtagits, eftersom de anses vara förhastade så länge nyare former av materialutnyttjande ännu inte har utvecklats fullt ut.

När det gäller revideringen av målen enades rådet om en ökning till 60 % av minimimålet för återvinning av förpackningsavfall, men utan ett maximimål då det inte längre anses vara nödvändigt för att säkerställa den inre marknadens funktion. Rådet enades dessutom om en ökning till 55 % av minimimålet för materialutnyttjande av förpackningsavfall och en ökning till 80 % av maximimålet. Det enades även om att fastställa särskilda minimimål för materialutnyttjande av vissa material i förpackningsavfall (glas, papper, papp, metaller, plast som återutnyttjats i plast samt trä). I samband med dessa ökningar av målen beslutade man att fastställa en något längre tidsfrist än den som kommissionen föreslagit för medlemsstaternas uppfyllande av de ökade målen, nämligen en allmän tidsfrist till om med den 31 december 2008 och en särskild tidsfrist omfattande ytterligare fyra år för de tre medlemsstater som även beviljades en sådan förlängning i direktiv 94/62/EG.

Rådet enades även om redaktionella ändringar av artikel 1.3, 1.5 och 1.7, genom vilka lydelsen i artiklarna 8.2, 19 och 21 i direktiv 94/62/EG uppdateras utan att därigenom leda till en ändring i sak av dessa bestämmelser.

Kommissionen har godtagit rådets gemensamma ståndpunkt.

2. Europaparlamentets ändringar

Vid omröstningen i plenum den 3 september 2002 antog Europaparlamentet 44 ändringar av förslaget.

a) 16 av dessa har antingen ordagrant, delvis eller till sin anda införlivats i rådets gemensamma ståndpunkt (7 ändringar av artiklarna, 8 av skälen och 1 av den belysande bilagan):

Ändring 2 återspeglas i skäl 2, 4 och 9 i den gemensamma ståndpunkten samt i den allmänna avsikten att genom ökning av vissa mål ytterligare minska miljökonsekvenserna av förpackningar.

Ändringarna 6, 11, 16 och 32 återspeglas i det allmänna tillvägagångssätt som ligger till grund för den gemensamma ståndpunkten och mer detaljerat i skäl 1-3 och 9 samt i artikel 1.1 och 1.2, särskilt i den lydelse som givits artikel 6.1 och 6.8. Såsom förklarats under punkt 1 ovan enades rådet om att ta upp dessa frågor, som åtminstone bör ingå i den kommande mer ingående revideringen, i den artikel där det fastställs att den kommande rapporten skall lämna besked om hur direktivet genomförs och om dess konsekvenser för miljön och den inre marknadens funktion.

Ändring 9 återspeglas i skäl 10 i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 12, som också omfattar substansen i ändring 13, återspeglas i skäl 6 i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringarna 14 och 29 återspeglas i skäl 7 som betonar vikten av en harmoniserad teknik för rapporter och klara riktlinjer för dem som tillhandahåller uppgifterna, inbegripet om avfall som exporteras från gemenskapen. Ändring 23 avser samma sak. Rådet anser att det inom ramen för denna begränsade omarbetning inte är befogat att besluta om eventuella ytterligare åtgärder i detta avseende, även med hänsyn till det faktum att detta kan hanteras på grundval av befintliga regler och förfaranden för att förbättra dessa regler, särskilt beslut 97/138/EG.

Ändring 21 återspeglas i artikel 1.2 i dess lydelse avseende artikel 6.3.

Ändring 22 omfattar två delar. Den första delen återspeglas i den gemensamma ståndpunkten genom det bredare begreppet "att förbättra marknadsvillkoren" utan en begränsning till användningen av "ekonomiska styrmedel" och med stöd till en "översyn" snarare än att direkt "avskaffa" gällande bestämmelser av ifrågavarande slag (se artikel 1.2 i dess lydelse avseende artikel 6.4). Den andra delen, som är kopplad till ändring 4, godtas inte av rådet enligt nedanstående.

Ändring 30 återspeglas i artikel 1.4 i dess lydelse avseende artikel 13.

Ändring 34 återspeglas i bilaga I som ett ytterligare belysande exempel för kriterium 3.

Ändringarna 53 och 62 avser export av förpackningsavfall och kopplingen mellan sådan export och detta direktiv. Rådet har valt att ta itu med denna fråga genom att kräva att förpackningsavfall som exporteras från gemenskapen endast skall räknas som ett uppfyllande av skyldigheterna och målen i direktivet 1 om det föreligger välgrundade bevis på att återvinningen och/eller materialutnyttjandet i fråga har ägt rum under sådana förhållanden som i stort sett är likvärdiga med dem som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen (se artikel 1.2 i dess lydelse avseende artikel 6.2).

b) De 29 ändringar som inte har tagits med kan grupperas enligt följande:

Ändringarna 1, 4, 7 och 8 samt del 2 av ändring 22 anses vara för breda i detta sammanhang både när det gäller den i sig något omfattande lydelsen av dessa ändringar och när det gäller den begränsade omarbetning som rådet enats om att göra i detta skede.

Ändring 3 kan inte godtas, eftersom den skulle avskaffa de särskilda materialutnyttjandemål som bibehålls i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 5 anses vara överflödig, eftersom den hänvisar till en redan befintlig allmän skyldighet för kommissionen.

Ändringarna 10 och 44 anses strida mot befintliga skyldigheter när det gäller materialutnyttjande i direktivet, eftersom förslaget i dessa är att ändra formuleringen så att den blir frivillig, "medlemsstaterna får främja..."

Ändringarna 19 och 49 är de enda ändringar som avser procenttalen för de olika målen och de avser endast materialutnyttjande, inbegripet en strykning av maximimålen för materialutnyttjande. Rådet är inte ense om det tillvägagångssätt som föreslås i dessa ändringar. Rådet anser att maximimålen för materialutnyttjande bör bibehållas (av inre marknadsskäl) tillsammans med en allmänt uppnåelig höjning av minimimålet för materialutnyttjande (av miljöskäl) och även åtföljas av en motsvarande höjning av minimimålet för återvinning (av miljöskäl), medan maximimålet för återvinning kan lämnas åt sidan (med hänsyn till erfarenheter som visar att det inte krävs av inre marknadsskäl).

Ändring 20 anses vara av marginell betydelse så snart materialspecifika viktmål för de flesta förpackningar har införts, såsom är fallet i den gemensamma ståndpunkten (se artikel 1.2 i dess lydelse avseende artikel 6.1 e).

Ändringarna 23 och 54, som inte har godtagits, avser samma fråga som ändringarna 14 och 29 och den motivering som ges i fråga om dem är tillämplig även här.

Ändring 25 avser nationella system för återlämning, insamling och återvinning, vilket inte anses vara en relevant fråga med hänsyn till den begränsade omarbetning som görs i detta skede.

Ändring 26 anses vara överflödig eller utgöra ett försök att betona vissa befintliga skyldigheter för medlemsstaterna på bekostnad av andra skyldigheter. I den mån denna ändring avser frågan om producentansvar är den motivering som anges avseende ändringarna 6, 11, 16 och 32 tillämplig.

Ändring 31 anses inte passa i detta sammanhang, eftersom frågan om tillgång till information och handlingar är övergripande och hanteras annorstädes.

Ändringarna 33, 36-40 och 47 avser de belysande exemplen i bilagan och anses vara frågor som med fördel kan behandlas genom en teknisk anpassning av direktivet.

Ändring 35 har inte godtagits, eftersom tilläggskriterierna strukturerats på ett annat sätt i den gemensamma ståndpunkten än i kommissionens förslag och eftersom ordet "fast" inte längre används och således inte kräver någon förklaring.

Ändringarna 41 och 42/rev anses vara otydliga med hänsyn till den bakomliggande avsikten och den föreslagna bestämmelsens verkställbarhet, eftersom de tycks utesluta visst mycket specifikt förpackningsavfall från alla skyldigheter enligt direktivet utan att orsaken till detta anges. Dessutom tycks de ansträngningar som krävs för att genomföra den föreslagna bestämmelsen vara oproportionerliga i förhållande till (det oklara) syftet.

Ändring 43 anses vara överflödig eftersom de definitioner som kommissionen föreslagit inte har bibehållits.

Ändring 45 föreslår att den allmänna tidsfristen för att uppnå de reviderade målen senareläggs med sex månader och att tidsfristen fastställs till slutet av ett kalenderår. Rådet tillstyrker principen om slutet av ett kalenderår och anser även att en begränsad senareläggning är lämplig, men finner att tidsfristen borde vara något längre än vad som föreslås i ändringen.

IV. SLUTSATS

Rådet anser att dess gemensamma ståndpunkt i hög grad tar hänsyn till Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen och, när så är möjligt med hänsyn till tillvägagångssättet med en begränsad omarbetning, till en i detta skede genomförbar ökning av vissa mål tillsammans med kraven på en kommande mer ingående omarbetning. Rådets gemensamma ståndpunkt utgör en balanserad lösning på en fokuserad ändring av direktivet och säkerställer inom ramen för denna ambition att miljöfördelar dras av de nya målen samtidigt som de krav som ställs på näringslivet är praktiskt genomförbara och dessutom bibehåller det skydd av den inre marknaden som är nödvändigt på detta område.