[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 20.9.2006

SEK(2006) 1164

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR

Följedokument till

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Bättre utbildning för säkrare livsmedel SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN

{KOM(2006) 519 slutlig}{SEK(2006) 1163}

1. SYFTET MED DETTA DOKUMENT

Detta dokument är en sammanfattning av konsekvensanalysen för kommissionens meddelande ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel”[1].

2. ALLMÄN BAKGRUND

Kommissionen skall enligt EU-bestämmelserna[2] anordna kurser för den personal vid medlemsstaternas behöriga myndigheter som har i uppgift att kontrollera efterlevnaden av EU:s bestämmelser på områdena livsmedel och foder, djurs hälsa, djurskydd och växtskydd. Dessa utbildningsaktiviteter står även öppna för deltagare från tredjeländer, särskilt från utvecklingsländer.

Syftet med denna utbildning är att förbättra förståelsen för gemenskapens bestämmelser och standarder och att garantera att de kontroller som genomförs och de beslut som kontrollmyndigheterna fattar är tillräckligt enhetliga. Mer enhetlighet och ökad sakkunskap i fråga om offentliga kontroller förväntas leda till en hög konsumentskyddsnivå inom EU och till säkerhet för livsmedelsföretagen genom lika villkor.

Medverkan av deltagare från tredjeländer i EU:s utbildning förväntas leda till bättre förståelse för EU:s sanitära och fytosanitära standarder (SPS) och importförfaranden, vilket bör vara fördelaktigt för tredjeländer som exporterar livsmedel, foder, levande djur och växter till EU. Ökad kunskap om EU:s bestämmelser och förfaranden förväntas även underlätta, särskilt för utvecklingsländerna, att få varor utsläppta på EU-marknaden och leda till ökad efterlevnad av EU:s livsmedelsstandarder. Detta kommer i sin tur att leda till färre och enklare sanitära och fytosanitära importkontroller.

3. AKTUELLT UTBUD AV UTBILDNING

Generaldirektorat för hälsa och utbildning vid kommissionen började under 2006 anordna kurser som hade nästan 1 500 deltagare. Kommissionen inledde i detta syfte ett antal anbudsförfaranden i en rad frågor såsom t.ex. förfarandena vid gränskontrollställena vid importkontroller av livsmedel, genomförandet av ledningssystem för säkra livsmedel och revision av dessa system, korrekt hantering och bortskaffande av animaliska biprodukter samt djurskyddsstandarder vid bedövning och avlivning av djur (i slakterier eller vid sjukdomsbekämpning). Några kurser anordnades för att bistå utvecklingsländerna. Dessa kurser omfattade importförfaranden för frukt, grönsaker och fiskeriprodukter och riktade sig till deltagare från Afrika, Asien och Latinamerika. I en annan kurs med deltagare från Sydöstasien behandlades kontrollfrågor avseende aviär influensa.

Erfarenheterna från 2006 visar att kommissionens initiativ uppskattas mycket av medlemsstaterna och tredjeländerna. Det är därför viktigt att utbudet på utbildning ökas och att man säkerställer ordentlig förvaltning av utbildningsprogrammet.

4. UTBILDNING I FRAMTIDEN

Kommissionen har tittat närmare på vissa alternativ för sin framtida politik i fråga om att anordna utbildning på de berörda områdena:

1. Inte göra någonting. Detta anses inte vara någon bra lösning. Avsaknaden av en harmoniserad strategi på EU-nivå kan leda till oenhetlig tillämpning av gemenskapsrätten i EU, vilket sannolikt kommer att leda till olika skyddsnivåer med möjliga negativa konsekvenser för den inre marknaden. Därutöver kan kvaliteten på och konsekvensen i fråga om importkontrollförfarandena påverkas med negativa konsekvenser för handeln med tredjeländer.

2. Utbyte av erfarenheter mellan nationella utbildningsorgan. Vissa medlemsstater anordnar sedan länge kurser för sin kontrollpersonal. Även om utbildningen inte har utvecklats till samma nivå i samtliga medlemsstater, kan det ändå konstateras att några medlemsstater har ett eller flera utbildningsorgan med högkvalificerade utbildare. Skapandet av ett system av samarbete bör undersökas ytterligare men det är osannolikt att det täcker alla behov. Det bör därför inte ses som ett självständigt alternativ.

3. Utarbeta en utbildningsstrategi för säkrare livsmedel för gemenskapen. Enigheten är stor bland medlemsstaterna om att utbildning på EU-nivå är av avgörande betydelse. Denna hållning har sitt ursprung i behovet av en övergripande strategi för vissa frågor som kräver att alla har en gemensam och enhetlig uppfattning. Det finns även ett behov av att erbjuda utbildning till tredjeländer, särskilt till utvecklingsländerna, och denna bör erbjudas via ett gemenskapssystem som säkerställer enhetlighet och konsekvens.

4. Förbättra den rättsliga ramen . De allmänna målen i vitboken om livsmedelssäkerhet har uppnåtts. Erfarenheterna med de nya bestämmelserna kommer under de närmaste åren att utvisa om det finns utrymme för ytterligare förbättringar. Om det finns behov av ytterligare förbättringar, kommer det att röra sig om detaljändringar och inte om några större nya lagstiftningsinitiativ. Ytterligare nya bestämmelser kan säkerligen inte kompensera för behovet av utbildningsaktiviteter och detta alternativ kan därför inte beaktas när den kommande utbildningsstrategin för EU fastställs.

Kommissionen anser att det finns ett behov av att erbjuda utbildning på EU-nivå och att utarbeta en utbildningsstrategi som ett komplement till den utbildning som är lämpligare att utforma på nationell nivå.

Det verkar vara lämpligt att genomföra utbildning för i genomsnitt 6 000 deltagare (omkring 10 % av de potentiella deltagarna); det är tekniskt genomförbart och ger en rimlig möjlighet att rikta utbildningen till en representativ andel av målgruppen. För att detta mål skall uppnås måste några alternativ för verkställandet analyseras: Avtal som förvaltas av kommissionen, en specialiserad avdelning inom kommissionen, en tillsynsmyndighet och genomförande av utbildningsaktiviteter genom ett genomförandeorgan.

Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka möjligheten att låta utbildningsprogrammet genomföras av ett genomförandeorgan. Detta skulle ge kommissionen möjlighet att koncentrera sig på sin kärnverksamhet, dvs. fastställa prioriteringar för utbildningen, fastställa ett utbildningsprogram och kontrollera utbildningens kvalitet. Denna idé har sitt ursprung i kommissionens behov av att inte lämna ifrån sig kontrollen över utbildningsverksamheten, att säkerställa utbildningens europeiska dimension och att utnyttja resurserna på ett ekonomiskt sätt. Med tanke på det omfattande behovet av mänskliga och ekonomiska resurser verkar andra alternativ för organisationen av utbildning (en specialiserad avdelning inom kommissionen eller en tillsynsmyndighet) inte lämpliga.

5. EKONOMISKA ASPEKTER

Utifrån de erfarenheter som gjorts under inkörningsperioden av de utbildningsaktiviteter som har organiserats under 2006 beräknas den totala kostnaden för ett årligt utbildningsprogram uppgå till mellan 19,8 miljoner euro (under de första åren) och 13,2 miljoner euro, med hänsyn tagen till vissa parametrar, t.ex. antal deltagare per år, den genomsnittliga kurslängden och antalet deltagare per kurs. De högre kostnader som förväntas i början av utbildningsaktiviteterna kan förklaras med ett förväntat högt antal ansökningar om deltagande, särskilt från tredjeländer, under den perioden, där antalet deltagare kan bli så högt som 9 000. Efter de två inledande åren räknar man med en minskning av antalet ansökningar om deltagande.

Från och med 2011 förväntas antalet deltagare per år uppgå till 6 000 och den totala beräknade kostnaden för att låta ett genomförandeorgan genomföra utbildningsprogrammet till ca 14 767 000 euro. Konsekvensanalysen visar också att ett genomförandeorgan sannolikt skulle kunna genomföra ett utbildningsprogram till en lägre kostnad än andra förvaltningsformer: 15 168 000 euro i fråga om avtal som förvaltas av kommissionen och 17 141 143 euro i fråga om en specialiserad avdelning inom kommissionen.

[1] Se dokument KOM(2006) 519.

[2] Artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 191, 28.5.2004, s. 1).