Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Rapport från kommissionen till rådet om genomförandet av förordning (EG) nr 2200/96 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker"

(2001/C 221/13)

Ekonomiska och sociala kommittén beslutade den 27 februari 2001 i enlighet med artikel 23.2 i arbetsordningen att utarbeta ett tilläggsyttrande om ovannämnda rapport.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som ansvarade för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 10 maj 2001. Föredragande var José Manuel de las Heras Cabañas.

Vid sin 382:a plenarsession den 30 maj 2001 antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 107 röster för, en röst emot och fyra nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. År 1996 gjordes en djupgående reform av den gemensamma organisationen av marknaden (GMO) för frukt och grönsaker. När rådet antog dessa bestämmelser beslutade man att det skulle göras en utvärdering av bestämmelserna i den nya ordningen efter fyra år. Kommissionen lade i linje med detta fram en rapport om genomförandet av denna förordning för rådet i januari 2001.

1.2. Två månader innan rapporten lades fram antog rådet av brådskande skäl ett förslag från kommissionen om ändring av några inslag i den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker, stödsystemet för bearbetade produkter av frukt och grönsaker och stödsystemet för producenter av vissa citrusfrukter. Kommittén yttrade sig om detta förslag i sitt yttrande(1)av den 19 oktober 2000.

1.3. ESK bad i detta yttrande kommissionen att i rapporten lägga fram ytterligare förslag eller åtminstone riktlinjer om viktiga aspekter som inte behandlades i dokumentet, och att undersöka bland annat följande aspekter:

- Behovet av större kunskap om produktionen och marknaderna.

- Förbättring av kvalitetskraven på frukt och grönsaker samt kvalitetskontroll.

- Producentorganisationernas utveckling och ökad effektivitet. Behovet av att främja sammanslagningar av producentorganisationer och deras sammanslutningar.

- Hur driftsfonderna och producentorganisationernas operativa program fungerar samt hur de kompletterar åtgärderna för landsbygdsutveckling. Utvärdera i vilken mån man uppnått målen i fråga om förbättrad kvalitet, respekt för miljön samt livsmedelssäkerhet.

- Möjligheten att harmonisera urvalskriterierna för miljöåtgärder inom de operativa programmen.

- Hur systemet med intervention fungerar. Utvärdera om man behöver återinföra begreppet allvarlig kris.

- Handelsutbytet och respekten för gemenskapspreferensen.

- Konkreta åtgärder för produkter som utsätts för hård internationell konkurrens. En långsiktig lösning på problemen med nötter och johannesbröd och stöd till vissa bearbetade produkter av frukt och grönsaker.

1.4. Några av dessa förslag behandlas i rapporten ur ett rent beskrivande perspektiv som inte gör det möjligt att dra slutsatser om de framtida riktlinjerna, som borde ha behandlats. Det är för övrigt många frågor som ESK tog upp i sitt yttrande från oktober 2000 som inte berörs i rapporten. Kommittén har därför beslutat att utarbeta föreliggande tilläggsyttrande för att ytterligare behandla de framtida riktlinjerna, som kommer att diskuteras nedan.

2. Allmänna kommentarer

2.1. ESK stöder kommissionens strävan att ge en så fullständig bild som möjligt av hur mekanismerna i den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker fungerar och bedömer det som positivt att rapporten innehåller några förslag och tar upp frågor som rör de framtida riktlinjerna för handelsnormer samt producentorganisationernas och branschorganisationernas utveckling. Kommittén är också medveten om svårigheten att analysera särskilda aspekter av rapporten utan tillgång till tillräckliga uppgifter.

2.2. Många problem inom sektorn behandlas dock inte i rapporten och den kommer därför knappast att kunna prägla debatten och förslagen för att förbättra den gemensamma organisationen av marknaden. Analysen av viktiga aspekter är bristfällig och kommissionen tar inte tillräckligt ingående upp varför man inte lyckats uppnå en ökad koncentration av utbudet, ett bättre utnyttjande av driftsfonderna och ett effektivare utnyttjande av budgetmedlen.

2.3. Vissa frågor som är av grundläggande betydelse för sektorn för frukt och grönsaker bör tas upp i rapporten, däribland öppning av marknaden för import från tredje land efter GATT-avtalen, den under de senaste åren försvagade gemenskapspreferensen och fytosanitära hinder för export från EU. Man borde dessutom också ha anlagt ett framtidsperspektiv på konsekvenserna av den ökande liberaliseringen av handeln med jordbruksprodukter inom ramen för WTO och förmånerna i EU:s handelsavtal med tredje land samt skapandet av frihandelszoner och EU:s utvidgning.

2.4. Kommissionen borde också ha analyserat problem som rör gränsskyddet och den otillräckliga tullsatsen för vissa produkter, hindren för att ingångspriset skall fungera effektivt, den ineffektiva klausulen om särskilda skyddsåtgärder och användningen av importlicenser.

2.5. ESK anser också att man bör uppmärksamma att politiken för frukt- och grönsakssektorn internationellt kompliceras av de problem som den skapar för tredje land när det gäller en hållbar utveckling, livsmedelssäkerhet och respekt för de grundläggande rättigheterna. Man måste därför överväga att införa ett krav på att frukt och grönsaker som importeras till EU är producerade under rimliga villkor för att garantera att den mänskliga värdigheten, producenternas och arbetarnas sociala rättigheter och miljön respekteras.

2.6. ESK saknar en analys av situationen för frukt och grönsaker som används i bearbetningsindustrin, som blir allt viktigare och svarar för mer än en tredjedel av produktionen och har stor betydelse för att upprätthålla sysselsättningen, ekonomin och befolkningstalet i frukt- och grönsaksproducerande regioner. Med tanke på de vanskliga internationella konkurrensvillkoren för vissa konserverade frukter och grönsaker som sparris, aprikoser och körsbär, rekommenderar kommittén att de nuvarande stödåtgärderna för bearbetade produkter noggrant skall undersökas för att se hur effektiva de är. Visar det sig att åtgärderna är relevanta bör dessa produkter införlivas i regleringarna för den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker.

2.7. Kommittén vill dessutom påpeka att det behövs en gemenskapspolitik som stimulerar införandet av system för försäkring mot naturkatastrofer för frukt och grönsaker och att dessa system bör vara förenliga med de olika system som i dag finns i vissa medlemsstater.

2.8. Frukt- och grönsakssektorn befinner sig i en svår situation på grund av arbetskraftsbrist och sociala problem till följd av den okontrollerade ökningen av invandringen i de frukt- och grönsaksodlande regionerna. Det krävs därför insatser för att reglera och förbättra situationen för invandrare som arbetar inom sektorn. De offentliga myndigheterna måste också försöka integrera dessa arbetare i samhället och på arbetsmarknaden, samt överväga administrativa åtgärder och skatteåtgärder som gynnar de säsongsanställda.

2.9. Kommittén konstaterar att marknaden för frukt- och grönsaker fortfarande är i strukturell obalans. Dessutom vet man att konsumtionen av grönsaker och frukt i ett antal medlemsstater ligger långt under gränsen för vad som är önskvärt med avseende på folkhälsan. Därför menar kommittén att det måste avsättas mer medel till att anordna upplysnings- och reklamkampanjer för frukt och grönsaker, såväl inom de sektorsövergripande förordningarna som inom den gemensamma organisationen av marknaden. Man bör därför undanröja de restriktioner som finns och i stället uppmuntra producentorganisationerna att använda medel som anslås inom GMO till upplysnings- och reklamåtgärder.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Handelsnormer

3.1.1. Kommittén understryker på nytt att man måste förbättra kvaliteten och öka variationen på frukt och grönsaker. Konsumenterna vill ha mer information om smak, näringsvärde, ursprung och produktionsmetoder och andra faktorer som ger dem bättre underlag för att välja. De kräver också bättre garantier för livsmedelssäkerhet och miljöskydd. Odlarna måste också få ett erkännande för sin strävan att anpassa sig till marknadens krav och för sitt bidrag till skyddet av landsbygdsmiljön.

3.1.2. Kommittén ställer sig positiv till att det finns kvalitetskriterier inom distributionssektorn som är anpassade till gällande normer, men är samtidigt oroad över den snabba ökningen av antalet märken och system för kvalitetsmärkning av frukt och grönsaker utifrån miljöhänsyn, eftersom det kan skapa förvirring bland konsumenterna. Vidare ställer sig kommittén till viss del frågande till de kriterier som odlarna påtvingas från distributionssektorns sida, i synnerhet när det ännu inte är klart att samma kriterier gäller för samtliga odlare.

3.1.3. Kvalitetskraven bör bevaras och stärkas eftersom de ger en bättre marknadsöverblick och underlättar handelsförbindelserna och konsumenternas val genom värdefull information. Kommittén anser också att det även i fortsättningen bör vara möjligt att använda normerna för att hantera allvarliga kriser på marknaden.

3.2. Producentorganisationer

3.2.1. Producentorganisationerna är alltjämt hörnstenen i den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker, och i rapporten konstateras att reformen 1996 inte lyckades organisera och samla utbudet eller få producentorganisationerna att fungera mer effektivt, samtidigt som distributionen hela tiden alltmer koncentreras. Därför skulle det vara lämpligt att i produktionsområdena undersöka vilka hinder som finns och vilka incitament som kan skapas genom särskilda program, för att få småjordbrukarna att frivilligt ansluta sig till producentorganisationerna och att öka storleken på dessa. I detta sammanhang bör man överväga incitament för att bilda nya producentorganisationer, former för samarbete mellan producentorganisationer, sammanslagningar av producentorganisationer och av deras sammanslutningar.

3.2.2. För att främja deltagandet i producentorganisationerna bör man dessutom överväga att anpassa kriterierna för erkännande och säkerställa producenternas medverkan i och kontroll över producentorganisationernas verksamhet.

3.3. Branschorganisationer och branschavtal

3.3.1. ESK håller med kommissionen om att det kan vara positivt att minska de befintliga begränsningarna för att uppnå större effektivitet och smidighet i användningen av branschavtalen, förutsatt att de inte påverkar den fria konkurrensen på marknaden.

3.4. Systemet med interventionspriser

3.4.1. Ändringarna av systemet med interventionspriser har medfört en avsevärd minskning av återtag av produkter från marknaden men har även visat att vissa kriser inte kan lösas med hjälp av återtag. Därför föreslår kommittén att man överväger möjligheten att införa begreppet "allvarlig kris", så att marknaden kan regleras i de fall då det förekommer säsongsbetingade överskott av vissa produkter, främst sommarfrukter.

3.4.2. Strukturella överskott beror på bristande kännedom om de verkliga produktionsförhållandena, och det bör göras en kompletterande undersökning om hur detta problem kan lösas och hur produktionen skall kunna omstruktureras och dess storlek anpassas till den verkliga marknadssituationen.

3.5. Driftsfonderna och deras användning

3.5.1. Trots att reformer nyligen har genomförts i syfte att ge producentorganisationerna säkerhet för stödnivån till driftsfonderna och att förenkla reglerna för användningen av driftsfonderna har dessa aspekter inte behandlats i rapporten. Kommittén anser dock att reglerna för bidrag till driftsfonderna måste bli ännu smidigare och att förfarandena för organisation och förvaltning av drifts- och kontrollprogrammen måste förenklas, liksom kontrollen för mottagande av bidrag till driftsfonderna. Detta bör kompletteras med en tydligare definition av producentorganisationernas status och funktionssätt, i enlighet med vad som anförts i punkt 3.2.2, eftersom det är dessa organisationer som drar fördel av detta stöd.

3.5.2. ESK oroar sig också över att kommissionen inte förfogar över mer fullständiga uppgifter om åtgärderna inom driftsprogrammen, som skulle kunna ge riktlinjer för en mer effektiv användning av de medel som avsätts till dessa program.

3.5.3. Man bör överväga att öka de offentliga anslagen till dessa fonder i enlighet med bestämda kriterier, till exempel anslutna producenters ekonomiska volym, behovet av ökad organiseringsgrad på regionalt plan och vissa produkters låga avkastning beroende på strukturella kriser. Vidare skulle man kunna ta hänsyn till vilka åtgärder som vidtagits för att skapa samarbete mellan producentorganisationerna, fusioner mellan producentorganisationer och deras sammanslutningar. Allt detta skulle utveckla organisationen av utbudet.

3.6. Miljökrav

3.6.1. Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker 1996 syftade till att införliva miljöskyddet i producentorganisationernas verksamhet. ESK vill dock påpeka att detta tema behandlas tämligen ytligt i rapporten, och kommittén rekommenderar att man noga studerar användningen av sällsynta naturresurser, i synnerhet icke-förnybara energikällor och användningen av vatten i torra regioner, men även miljöeffekterna av frukt- och grönsaksodling rent allmänt.

3.6.2. Kommittén framhåller att det är nödvändigt att så snabbt som möjligt göra framsteg mot mer ekologiska produktionssystem för frukt- och grönsakssektorn, under förutsättning att man beaktar de ekonomiska följdverkningarna inte bara för producenterna utan även för konsumenterna, och menar att detta endast kan uppnås när samma krav ställs på produkter från tredje land.

3.7. Nötter

3.7.1. I kommissionens rapport pekar man på de konkurrensproblem som import från tredje land innebär för nöt- och johannesbrödssektorn, och på att denna sektor är viktig för att förhindra avfolkning och ökenspridning i stora landsbygdsområden i Medelhavsområdet. Den socioekonomiska dimensionen, bristen på alternativ och den sysselsättning som sektorn skapar lokalt borde dock ha behandlats mer ingående.

3.7.2. De flesta tioårsplanerna för att förbättra kvaliteten på och avsättningen av nötter och johannesbröd löper ut 2001. Det innebär att nötproducenterna hamnar i en ohållbar situation och kan komma att upphöra med sin verksamhet, eftersom den gemensamma marknadsorganisationen och landsbygdsutvecklingsåtgärderna är otillräckliga eller inte har anpassats till sektorns särskilda situation. Gemenskapens tidigare och nuvarande utgifter för att upprätthålla denna sektor bör analyseras ur ett vidare perspektiv än det strikt ekonomiska, med tanke på att denna europeiska sektor har en strategisk position inom den internationella handeln med dessa produkter.

3.7.3. På grund av ovanstående och med tanke på den kris som dessa produkter genomgår, beklagar ESK att rapporten inte erbjuder alternativ som gör det möjligt att vidta stabila jordbrukspolitiska åtgärder för sektorns överlevnad. Vidare anser kommittén att det är nödvändigt att införa ett inkomststöd, något den tidigare tagit upp i sina yttranden(2).

3.8. Stöd till bearbetning av citrusfrukter

3.8.1. ESK instämmer i kommissionens åsikt att det nya systemet har visat sig fungera väl i de flesta regioner där citrusfrukter odlas, och att det har gjort det möjligt att hålla de bearbetade kvantiterna på samma nivå och att bevara det industriella nätverket. Kommittén anser dock att resultatet av tillämpningen inte har varit så tillfredsställande, eftersom trösklarna inte har anpassats till marknadsutvecklingen, den minskade kompensation som överskridandet medför har haft en så negativ inverkan på producenternas inkomst, och byråkratin och de komplicerade bestämmelserna har gjort det svårt att tillämpa systemet.

3.8.2. I sin analys av tillämpningen av systemet för bearbetning av citrusfrukter underlåter kommissionen att redogöra för motiven bakom den reform som nyligen antogs, nämligen ökad produktion och efterfrågan på juice samt det faktum att ökad kompensation uppmuntrar till återtagande av citrusfrukter. Detta gör att rapporten blir mindre enhetlig.

3.9. Sambandet mellan ordningen för frukt och grönsaker och landsbygdsutvecklingsåtgärderna

3.9.1. Med tanke på de insatser som sektorn gör för att snabbt anpassa sig till marknadstendenserna, bör den gemensamma organisationen av marknaden även i fortsättningen komplettera landsbygdsutvecklingspolitiken, så att producentorganisationerna kan använda sig av båda finansieringsmöjligheterna på ett konsekvent sätt. Kontrollåtgärder för att undvika dubbelfinansiering av åtgärder får inte begränsa möjligheterna att finansiera förbättring av strukturerna.

3.10. Budgetaspekter

3.10.1. Kommittén anser att det är viktigt att göra en mer detaljerad och omfattande analys av samtliga anslag till den gemensamma organisationen av marknaden, för att tillräckligt noga kunna bedöma utgifterna och hur väl de svarar mot sektorns behov, och därmed kunna dra slutsatser som gör det möjligt att fastställa riktlinjer för ett mer effektivt utnyttjande av de tillgängliga resurserna.

3.11. Kontroll på nationell nivå respektive gemenskapsnivå

3.11.1. I rapporten omnämns de insatser som kommissionens särskilda inspektörsgrupp gjort när det gällt kontroller av hur medlemsstaterna tillämpar handelsnormerna. Med tanke på dessa normers betydelse för marknadens öppenhet, anser ESK att det är viktigt att resultaten av kontrollerna offentliggörs.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén noterar att kommissionen har gjort stora ansträngningar för att beskriva den nuvarande situationen inom sektorn och betraktar rapporten som en bra informativ text. Däremot ifrågasätter kommittén huruvida rapporten fungerar som ett diskussionsunderlag, med riktlinjer för en enhetlig debatt om problemen inom sektorn och för lagstiftningsförslag som skulle kunna förbättra den gemensamma organisationen av frukt och grönsaker. ESK anser å andra sidan att det borde ha gjorts en mer omfattande och ingående analys av sektorn, med förslag på riktlinjer för att lösa dessa problem.

4.2. ESK uppmuntrar Europaparlamentet och rådet att låta debatten omfatta mer än innehållet i rapporten och uppmanar kommissionen att snarast lägga fram förslag till anpassning av den gemensamma organisationen av marknaden, med beaktande av riktlinjerna i detta yttrande.

Bryssel den 30 maj 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT C 14, 16.1.2001 (ändring av förordningarna 2200, 2201 och 2202).

(2) EGT C 14, 16.1.2001 - EGT C 116, 20.4.2001.