[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 11.1.2006

SEK(2006) 25 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram för 2005–2008

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan leda till ökad sysselsättning. Pakten ändrades för första gången 2005. Reformen bekräftade att pakten har varit till nytta för att befästa budgetdisciplinen, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och samtidigt slå vakt om de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna för rådet och kommissionen lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa (medlemsstater som redan har infört den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och de som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Tjeckiens första konvergensprogram lämnades i maj 2004. I enlighet med förordningen lämnade rådet den 5 juli 2004 ett yttrande över programmet, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram skall enligt samma förfarande bedömas av kommissionen och granskas av ovannämnda kommitté. De kan även granskas av rådet.

I dessa program skall medlemsstaterna ange sina budgetmål på medellång sikt och beskriva genom vilka politiska åtgärder dessa mål skall uppnås samt de underliggande ekonomiska antagandena. Efter reformen av stabilitets- och tillväxtpakten skall målen på medellång sikt differentieras mellan enskilda medlemsstater, mot bakgrund av de olika ekonomiska och finanspolitiska förhållandena i unionen bland annat med avseende på de finanspolitiska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. Andra inslag i reformen är bland annat att en mer symmetrisk strategi bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom ökad budgetdisciplin under ekonomiskt goda tider samtidigt som ”omfattande strukturreformer” med mätbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet bör beaktas vid en tillfällig avvikelse från målen på medellång sikt eller anpassningsbanan för att uppnå dessa.

Med beaktande av kommissionens höstprognos 2005, uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken avseende perioden 2005–2008, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008, har kommissionen granskat det uppdaterade konvergensprogram som Tjeckien nyligen lade fram och på grundval av nedanstående analys överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.

Bedömning

1. Den andra uppdateringen av Tjeckiens konvergensprogram för perioden 2005–2008 lades fram den 1 november 2004. Programmet motsvarar i stora drag modellen för stabilitets- och konvergensprogram som anges i den nya uppförandekoden och innehåller alla obligatoriska och flertalet frivilliga uppgifter som föreskrivs i denna.

2. Den 5 juli 2004 bedömde rådet att Tjeckiens offentliga underskott var alltför stort. Enligt rådets rekommendation av den 5 juli 2004 enligt artikel 104.7 skulle det alltför stora underskottet korrigeras till 2008. I sitt yttrande av den 18 januari 2005 om den föregående uppdateringen av Tjeckiens konvergensprogram för 2004–2007 rekommenderade rådet Tjeckien ”att anslå intäkter som överstiger vad som budgeterats till en minskning av underskottet samt att strikt iaktta de tak för statsutgifterna på medellång sikt som blir rättsligt bindande från och med 2006.” Tjeckien uppmanades vidare att ”påskynda pensionsreformen och genomföra reformen av vårdsystemet för att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.”

3. Efter en period av framgångsrika ekonomiska reformer och stabilisering under mitten av nittiotalet drabbades Tjeckien av makroekonomiska obalanser som i maj 1997 ledde till en valutakris och ekonomisk nedgång 1997-1999. Omfattande strukturreformer inom finans- och företagssektorerna möjliggjorde en återhämtning av ekonomin från och med 2000. Sedan dess har den genomsnittliga reala BNP-tillväxten legat på cirka 3 % per år, jämfört med en genomsnittlig årlig tillväxt på 1,7 % inom EU.

4. I programmet anges tre scenarier för de makroekonomiska prognoserna: ett ”huvudscenario”, ett ”optimistiskt scenario” och ett ”pessimistiskt scenario”. Huvudscenariot användes som referensscenario vid bedömningen av budgetberäkningarna. Den årliga reala BNP-tillväxten väntas bli 4,8 % 2005 och 4,4 % 2006, följt av en viss nedgång till 4¼ % 2007–2008. Detta motsvarar i stort sett kommissionens höstprognos från 2005 för perioden 2005–2007. För 2008 ligger tillväxten något över kommissionens beräkning av den potentiella tillväxten. Således framstår programmets grundläggande tillväxtantaganden som rimliga och för slutåret närmast optimistiska. En överskattning av den potentiella tillväxten gör sannolikt konjunkturförhållandena mer optimistiska än i programmets beräkningar. Inflationen väntas öka från 1,5 % 2005 till 2,2 % 2006 och sjunka något till 2,0 % 2007, vilket framstår som ganska optimistiskt.

5. Efter en depreciering av växelkursen mellan den tjeckiska kronan och euron med nästan 15 % mellan juli 2002 och februari 2004, anslöt den tjeckiska valutan sig fram till mars 2005 till regionens successiva appreciering och stärktes med cirka 12 % mot euron. Trenden bröts tillfälligt genom en depreciering i mars-april 2005, varefter kronan fortsatte sin appreciering från och med juni 2005. Tjeckiens långa räntor är fortfarande låga. Efter en nedgång andra halvåret 2004 har de under större delen av 2005 legat mellan 0 och 40 räntepunkter högre än i euroområdet. I konvergensprogrammet anges att Tjeckien förbereder sig för en anslutning till euroområdet 2010 och bekräftar att deltagandet i ERM II bör begränsas till den föreskrivna minimiperioden. Finansministeriet har nyligen offentliggjort en vägledande tidsplan för anslutning till euroområdet, vilket pekar på att en anslutning till ERM II kan ske under andra halvåret 2007.

6. Enligt kommissionens höstprognos 2005 beräknas det offentliga underskottet för 2005 till 3,2 % av BNP, vilket kan jämföras med ett underskottsmål på 4,7 % av BNP i den föregående uppdateringen. Underskottet väntas främst påverkas av utfallet för de offentliga finanserna, särskilt statsbudgeten, som kassamässigt kunnat registrera extraordinära skatteintäkter och underutnyttjande av anslag på cirka 1,5 % av BNP.

7. Det uppdaterade programmet syftar till att senast 2008 få ned det offentliga underskottet under referensvärdet 3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Särskilt beräknas underskottet minskas med drygt 2 procentenheter av BNP mellan 2005 och 2008 och det primära underskottet med 2,3 procentenheter. Rensar man bort effekterna av två engångstransaktioner under 2005, stannar dock minskningen av det nominella underskottet vid cirka 1 procentenhet av BNP#. Minskningen av underskottet är främst ett resultat av att utgiftskvoten minskas under programperioden (med 2,3 procentenheter av BNP), medan intäkterna i stort sett är oförändrade (-0,2 procentenheter). Offentlig konsumtion och sociala transfereringar är de utgiftsslag vars andel av BNP väntas sjunka mest. De offentliga investeringarna väntas öka kraftigt, från 5 % av BNP 2004 till över 6 % 2008, dvs. betydligt högre än EU-genomsnittet (2,5 % av BNP 2005). Jämfört med det föregående programmet är uppdateringen från november 2005 i stort sett en bekräftelse på den planerade anpassningen, även om det bakomliggande makroekonomiska scenariot är betydligt starkare.

8. Under programperioden väntas endast en mindre förbättring av det strukturella saldot på ½ procentenhet av BNP, enligt kommissionens beräkningar på programmet enligt den allmänt vedertagna metoden. Den planerade konsolideringen är störst i slutet av perioden och koncentrerad till de år då BNP-gapet väntas vara positivt. Under 2006 väntas en försämring av de offentliga finanserna. I uppdateringen anges ett mål för de offentliga finanserna på medellång sikt som i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten skall uppnå en strukturell balans på ”cirka -1 % av BNP”, vilket väntas uppnås 2012.

9. Eftersom programmets mål på medellång sikt är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Programmets mål på medellång sikt ligger på en rimlig nivå, eftersom det i tillräcklig grad tar hänsyn till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

10. De risker som omgärdar programmets prognoser för de offentliga finanserna verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan tyder tidigare erfarenheter av försiktig budgetplanering på att resultaten kan överträffa målen (som var fallet 2004 och som kommissionen också förutspår för 2005). Budgetarnas grundläggande tillväxtantaganden har vanligtvis varit realistiska och antagandena om skatteelasticiteten försiktiga. Dessutom har budgeterade utgifter inte alltid verkställts, främst för att outnyttjade medel från tidigare budgetår kan föras över. Å andra sidan hänvisar programmet till olika (föreslagna) åtgärder på det sociala utgiftsområdet som skulle öka motsvarande utgifter i stället för att minska dem enligt programmets beräkningar. Dessutom ackumulerades outnyttjade medel på drygt 1 % av BNP under 2004 och kommissionen väntar att de skall öka ytterligare 2005. Dessa outnyttjade medel från tidigare budgetår är betydande och skulle de och de budgeterade anslagen tas i anspråk – vilket inte kan uteslutas särskilt under valåret 2006 – kan budgetutfallet bli sämre än planerat, särskilt 2006. Dessutom framstår tillväxtantagandet för programmets slutår som optimistiskt.

11. Med hänsyn till dessa risker förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara förenlig med den korrigering av det alltför stora underskottet till slutåret 2008 som rådet rekommenderat. Emellertid skulle den planerade anpassningsbanan kunna stärkas strukturellt, särskilt med hänsyn till ett eventuellt mycket bättre resultat 2005 och uppjusteringen av tillväxtantagandena.

12. Mellan 2005 och 2008 väntas den offentliga skuldsättningen öka med ½ procentenhet av BNP och uppgå till nästan 38 % av BNP 2008, vilket ligger klart under referensvärdet 60 % av BNP. Det primära underskottets negativa effekt väntas till stor del kompenseras av en positiv snöbollseffekt, där en fortsatt hög nominell BNP-tillväxt mer än uppväger den negativa inverkan av en svagt stigande implicit räntesats. Stock- och flödesjusteringar väntas också dämpa en ökad skuldsättning.

13. När det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet förefaller Tjeckien löpa stora risker, till följd av de beräknade budgetkostnaderna för en åldrande befolkning. Jämfört med EU i stort är den nuvarande skuldkvoten relativt låg, men det stora underskottet bidrar till att skuldkvoten ökar i långtidsprognoserna fram till 2050, vilket innebär ökade risker för en hållbar skuld. Att pensionsutgifterna beräknas öka kraftigt under prognosperioden väntas samtidigt anstränga de offentliga finanserna. För att minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet[3]är det mycket viktigt att strikt genomföra den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt och fortsätta stärka dessa, samtidigt med ytterligare strukturreformer för att styra ökningen av åldersrelaterade utgifter särskilt för pensioner, hälso- och sjukvård.

14. De planerade åtgärderna för de offentliga finanserna överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. I programmet förutses särskilt en korrigerering av det alltför stora underskottet enligt rådets rekommendationer. Det innehåller också åtgärder för tillväxt- och sysselsättningsfrämjande resursallokering, särskilt genom att minska den offentliga sektorns betydelse för ekonomin och genom en övergång från direkt till indirekt beskattning. Även om regeringen är medveten om problemet med långsiktig hållbarhet, anger programmet inga konkreta insatser för att åtgärda det.

15. Tjeckien lade den 14 oktober 2005 fram ett nationellt reformprogram i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I detta anges den långsiktiga hållbarheten som det största problemet för de offentliga finanserna. Budgetkonsekvenserna av det begränsade antal konkreta reformåtgärder som anges i det programmet återspeglas i konvergensprogrammets budgetprognoser. Konvergensprogrammets åtgärder för de offentliga finanserna ligger i linje med de insatser som anges i det nationella reformprogrammet. Mer specifikt anger konvergensprogrammet åtgärder för sysselsättning och tillväxt genom förändrad inkomst- och utgiftsstruktur (särskilt genom en övergång från direkt till indirekt beskattning och minskning av offentlig konsumtion och offentliga transfereringar) och genom en prioritering av offentliga investeringar. Samtidigt anges inga konkreta reforminsatser för att åtgärda problemet med långsiktig hållbarhet. I programmet planeras vidare en stärkning på medellång sikt av utgiftstakens roll genom att tillämpa bindande principer på statsbudgetens och de statliga medlens olika rubriker och genom att engagera lokala myndigheter i budgetplaneringen.

Mot bakgrund av denna bedömning och med hänsyn till rådets rekommendationer enligt artikel 104.7 av den 5 juli 2004 bör Tjeckien vidta följande åtgärder:

(i) Öka ansträngningarna att anpassa budgeten strukturellt, med tanke på den lilla marginal under referensvärdet som planeras för 2008 (tidsfristen för korrigereringen av det alltför stora underskottet) och för att fullt utnyttja fördelarna med uppjusteringen av tillväxtantagandena, i förhållande till antagandena som rådets rekommendationer utgår ifrån.

(ii) Höja budgetplaneringens kvalitet, särskilt genom analyser av orsakerna till de stora outnyttjade medlen från tidigare budgetår och genom en stärkning på medellång sikt av utgiftstakens roll.

(iii) Förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, särskilt genom att påskynda pensionsreformen och genomföra reformen av vårdsystemet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram för 2005–2008

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

16. Den [24 januari] 2006 granskade rådet Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005–2008. Programmet motsvarar i stora drag modellen för stabilitets- och konvergensprogram som anges i den nya uppförandekoden och innehåller alla obligatoriska och flertalet frivilliga uppgifter som föreskrivs i denna.

17. Efter en period av framgångsrika ekonomiska reformer och stabilisering under mitten av nittiotalet drabbades Tjeckien av makroekonomiska obalanser som i maj 1997 ledde till en valutakris och ekonomisk nedgång 1997-1999. Omfattande strukturreformer inom finans- och företagssektorerna möjliggjorde en återhämtning av ekonomin från och med 2000. Sedan dess har den genomsnittliga reala BNP-tillväxten legat på cirka 3 % per år, jämfört med en genomsnittlig årlig tillväxt på 1,7 % inom EU. Programmet innehåller tre olika scenarier för de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna: ett ”optimistiskt scenario”, ett ”huvudscenario” och ett ”pessimistiskt scenario”. ”Huvudscenariot” betraktas som referensscenario vid bedömningen av budgetprognoserna, eftersom det enligt tillgängliga uppgifter tycks utgå från rimliga tillväxtantaganden som dock närmast är optimistiska för slutåret. I detta antas den reala BNP-tillväxten sjunka något, från 4,8 % 2005 till i genomsnitt 4,3 % under resten av programperioden. Möjligen överskattas den potentiella tillväxten, vilket sannolikt gör konjunkturförhållandena mer optimistiska än i programmets beräkningar. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller vara tilltagna i underkant.

18. Den 5 juli 2004 bedömde rådet att Tjeckiens offentliga underskott var alltför stort. Enligt rådets rekommendation av den 5 juli 2004 enligt artikel 104.7 skulle det alltför stora underskottet korrigeras till 2008. I sitt yttrande av den 18 januari 2005 om den föregående uppdateringen av Tjeckiens konvergensprogram för 2004–2007 rekommenderade rådet Tjeckien ”att anslå intäkter som överstiger vad som budgeterats till en minskning av underskottet samt att strikt iaktta de tak för statsutgifterna på medellång sikt som blir rättsligt bindande från och med 2006.” Tjeckien uppmanades vidare att ”påskynda pensionsreformen och genomföra reformen av vårdsystemet för att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.”

19. Enligt kommissionens höstprognos 2005 beräknas det offentliga underskottet för 2005 till 3,2 % av BNP, vilket kan jämföras med ett underskottsmål på 4,7 % i den föregående uppdateringen. Underskottet väntas främst påverkas av utfallet för de offentliga finanserna, särskilt statsbudgeten, som kassamässigt kunnat registrera extraordinära skatteintäkter och underutnyttjande av anslag på cirka 1,5 % av BNP.

20. Det uppdaterade programmet syftar till att senast 2008 få ned det offentliga underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Särskilt beräknas underskottet minskas med drygt 2 procentenheter av BNP mellan 2005 och 2008 och det primära underskottet med 2,3 procentenheter. Rensar man bort effekterna av två engångstransaktioner under 2005, stannar dock minskningen av det nominella underskottet vid cirka 1 procentenhet av BNP. Minskningen av underskottet är främst ett resultat av att utgiftskvoten minskas under programperioden (med 2,3 procentenheter av BNP), medan intäkterna i stort sett är oförändrade (-0,2 procentenheter). Offentlig konsumtion och sociala transfereringar är de utgiftsslag vars procentuella andel av BNP väntas sjunka mest. De offentliga investeringarna väntas öka kraftigt, från 5 % av BNP 2004 till över 6 % 2008, dvs. betydligt högre än EU-genomsnittet (2,5 % av BNP 2005). Jämfört med det föregående programmet är uppdateringen från november 2005 i stort sett en bekräftelse på den planerade anpassningen, även om det bakomliggande makroekonomiska scenariot är avsevärt starkare.

21. Enligt beräkningar med den allmänt vedertagna metoden väntas det strukturella saldot förbättras med ½ procent av BNP under programperioden (dvs. det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Programmets mål för de offentliga finanserna på medellång sikt är ett strukturellt underskott på ”cirka” 1 % av BNP, men detta mål skall inte nås under programperioden. Eftersom programmets mål på medellång sikt är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Programmets mål på medellång sikt ligger på en rimlig nivå, eftersom det i tillräcklig grad tar hänsyn till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

22. De risker som omgärdar programmets prognoser för de offentliga finanserna verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan tyder tidigare erfarenheter av försiktig budgetplanering på att resultaten kan överträffa målen (som var fallet 2004 och som kommissionen också förutspår för 2005). De grundläggande tillväxtantagandena om de offentliga finanserna har vanligtvis varit realistiska och antagandena om skatteelasticiteten försiktiga. Dessutom har budgeterade utgifter inte alltid verkställts, främst för att outnyttjade medel från tidigare budgetår kan föras över. Å andra sidan hänvisar programmet till olika (föreslagna) åtgärder på det sociala utgiftsområdet som skulle öka motsvarande utgifter i stället för att minska dem enligt programmets beräkningar. Dessutom ackumulerades outnyttjade medel på drygt 1 % av BNP under 2004 och kommissionen väntar att de skall öka ytterligare 2005. Dessa outnyttjade medel från tidigare budgetår är betydande och skulle de och de budgeterade anslagen tas i anspråk – vilket inte kan uteslutas särskilt under valåret 2006 – kan budgetutfallet bli sämre än planerat, särskilt 2006. Dessutom framstår tillväxtantagandet för programmets slutår som optimistiskt.

23. Med hänsyn till dessa risker förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara förenlig med den korrigering av det alltför stora underskottet till slutåret 2008 som rådet rekommenderat. Emellertid skulle den planerade anpassningsbanan kunna stärkas strukturellt, särskilt med hänsyn till ett eventuellt mycket bättre resultat 2005 och uppjusteringen av tillväxtantagandena.

24. Skuldkvoten beräknas 2005 uppgå till 37,4 % av BNP, vilket är betydligt lägre än 60 % som är fördragets referensvärde. I programmet väntas skuldkvoten öka med ½ procentenhet under programperioden.

25. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Tjeckien löpa stora risker, till följd av de beräknade budgetkostnaderna för en åldrande befolkning. Jämfört med EU i stort är den nuvarande skuldkvoten relativt låg, men det stora underskottet bidrar till att skuldkvoten ökar i långtidsprognoserna fram till 2050, vilket innebär ökade risker för en hållbar skuld. Att pensionsutgifterna beräknas öka kraftigt under prognosperioden väntas samtidigt anstränga de offentliga finanserna. För att minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet[5]är det ytterst viktigt att strikt genomföra den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt och fortsätta stärka dessa, samtidigt med ytterligare strukturreformer för att styra ökningen av åldersrelaterade utgifter särskilt för pensioner, hälso- och sjukvård.

26. De planerade åtgärderna för de offentliga finanserna överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. I programmet planeras särskilt en korrigerering av det alltför stora underskottet enligt rådets rekommendationer. Det innehåller också åtgärder för tillväxt- och sysselsättningsfrämjande resursallokering, särskilt genom att minska den offentliga sektorns betydelse för ekonomin och genom en övergång från direkt till indirekt beskattning. Även om regeringen är medveten om problemet med långsiktig hållbarhet, innehåller programmet inga konkreta insatser för att åtgärda det.

27. Tjeckien lade den 14 oktober 2005 fram ett nationellt reformprogram i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I detta anges långsiktig hållbarhet som det största problemet för de offentliga finanserna. Budgetkonsekvenserna av det begränsade antal konkreta reformåtgärder som anges i det programmet återspeglas i konvergensprogrammets budgetprognoser. Konvergensprogrammets åtgärder för de offentliga finanserna ligger i linje med de insatser som anges i det nationella reformprogrammet. Mer specifikt anger konvergensprogrammet åtgärder för sysselsättning och tillväxt genom förändrad inkomst- och utgiftsstruktur (särskilt genom en övergång från direkt till indirekt beskattning och minskning av offentlig konsumtion och offentliga transfereringar) samt genom en prioritering av offentliga investeringar. Emellertid anges inga konkreta reforminsatser för att åtgärda problemet med långsiktig hållbarhet. I programmet planeras vidare en stärkning på medellång sikt av utgiftstakens roll genom att tillämpa bindande principer på statsbudgetens och de statliga medlens olika rubriker och genom att engagera lokala myndigheter i budgetplaneringen.

Utifrån denna bedömning, och med beaktande av rådets rekommendationer enligt artikel 104.7, rekommenderas Tjeckien att vidta följande åtgärder:

(i) Öka ansträngningarna att anpassa budgeten strukturellt, med tanke på den lilla marginal under referensvärdet som planeras för 2008 (tidsfristen för korrigereringen av det alltför stora underskottet) och för att fullt utnyttja fördelarna med uppjusteringen av tillväxtantagandena, i förhållande till antagandena som rådets rekommendationer utgår ifrån.

(ii) Höja budgetplaneringens kvalitet, särskilt genom analyser av orsakerna till de stora outnyttjade medlen från tidigare budgetår och genom en stärkning på medellång sikt av utgiftstakens roll.

(iii) Förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, särskilt genom att påskynda pensionsreformen och genomföra reformen av vårdsystemet.

Jämförelse av centrala nyckeltal för makroekonomi och budgetar

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Real BNP (skillnad i %) | KP nov. 2005 | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,2 | 4,3 |

KOM nov. 2005 | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,3 | - |

KP dec. 2004 | 3,8 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | - |

Inflation (HIKP, i %) | KP nov. 2005 | 2,6 | 1,5 | 2,2 | 2,0 | 2,1 |

KOM nov. 2005 | 2,6 | 1,7 | 2,9 | 2,6 | - |

KP dec. 2004 | 2,7 | 3,2 | 2,6 | 2,2 | - |

BNP-gap (i % av potentiell BNP) | KP nov. 20051 | -1,9 | -0,8 | -0,1 | 0,3 | 0,8 |

KOM nov. 20055 | -1,4 | -0,2 | 0,6 | 1,2 | - |

KP dec. 20041 | -1,3 | -0,9 | -0,4 | 0,3 | - |

Saldot för de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP nov. 2005 | -3,0 | -4,8 | -3,8 | -3,3 | -2,7 |

KOM nov. 2005 | -3,0 | -3,2 | -3,7 | -3,3 | - |

KP dec. 2004 | -5,2 | -4,7 | -3,8 | -3,3 | - |

Primärt saldo (i % av BNP) | KP nov. 2005 | -1,8 | -3,5 | -2,5 | -2,0 | -1,2 |

KOM nov. 2005 | -1,8 | -1,9 | -2,3 | -1,9 | - |

KP dec. 2004 | -4,0 | -3,4 | -2,4 | -1,7 | - |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP nov. 20051 | -2,4 | -4,5 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |

KOM nov. 2005 | -2,5 | -3,1 | -3,9 | -3,8 | - |

KP dec. 20041 | - | - | - | - | - |

Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | KP nov. 20053 | -1,9 | -3,4 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |

KOM nov. 20054 | -2,0 | -2,0 | -3,9 | -3,8 | - |

KP dec. 2004 | - | - | - | - | - |

Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP nov. 2005 | 36,8 | 37,4 | 37,1 | 37,9 | 37,8 |

KOM nov. 2005 | 36,8 | 36,2 | 36,6 | 36,9 | - |

KP dec. 2004 | 38,6 | 38,3 | 39,2 | 40,0 | - |

Anmärkningar: 1 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet. 2 Konjunkturrensat saldo (se föregående rad), utan beaktande av engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 3 Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt rapporter om de offentliga finanserna (0,5 % 2004) och enligt programmet (1,1 % 2005). Bägge ökar underskottet. 4 Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt kommissionens höstprognos 2005 (0,5 % av BNP 2004, 1,1 % av BNP 2005. Bägge ökar underskottet). 5 Baseras på en beräknad potentiell tillväxt på 3,5 %, 3,5 %, 3,6 % och 3,7 % per år under perioden 2004–2007. Källor: Konvergensprogram (KP); kommissionens höstprognos 2005 (KOM); samt kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande om dokumentet ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning.”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[3] Närmare uppgifter om hållbarhet på lång sikt finns i kommissionens tekniska bedömning av programmet, som kommer att offentliggöras på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Närmare uppgifter om hållbarhet på lång sikt finns i kommissionens tekniska bedömning av programmet, som kommer att offentliggöras på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm