5. Världsnatur- och kulturarvet
A5-0382/2000
Europaparlamentets resolution om tillämpningen av konventionen om skydd för världsnatur- och
kulturarvet inom Europeiska unionens medlemsstater (2000/2036(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ydash med beaktande av EG-fördraget och särskilt artiklarna 151 och 5,ydash med beaktande av resolutionsförslaget från Rosa Miguélez Ramos om att fästningsverken i Europas
städer bör erkännas som en del av kulturarvet (B5-0362/1999),
ydash med beaktande av sina tidigare resolutioner av den 13 maj 1974 om skydd för det europeiska kultu-
rarvet(
1), den 14 september 1982 om skydd för det europeiska byggnadskulturarvet och arkeologiska
arvet(2), den 28 oktober 1988 om skydd för byggnadskulturarvet och det arkeologiska arvet inom
gemenskapen(3) och den 12 februari 1993 om bevarandet av byggnadskulturarvet och kulturvär-
dena(4),
ydash med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 2228/97/EG av den 13 oktober 1997 om
att inrätta ett gemensamt åtgärdsprogram på kulturarvsområdet (Rafaelprogrammet)(5),
ydash med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 508/2000/EG av den 14 februari 2000 om
upprättande av Kultur 2000-programmet(6),
ydash med beaktande av konventionen om skydd för världsnatur- och kulturarvet, antagen den 16 november
1972 av Unescos generalförsamling,
ydash med beaktande av framställning nr 776/1999,ydash med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen,ydash med beaktande av betänkandet från utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning, medier och idrott
och yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor (A5-0382/2000), och avföljande skäl:
A. Natur- och kulturarvet har en avgörande betydelse för våra samhällens identitet och deras historiska
utveckling. Detta framgår för övrigt rent etymologiskt av att det franska begreppet natur- och kultu-
rarv, nämligen patrimoine, är härlett från latinets patrimonium, som betyder gemensamma ägodelar,
”mark och hus”, som ägaren har att vårda och därvid garantera att det oförminskat går i arv tillkommande släkten.
B. Natur- och kulturarvet är viktigt både för ekonomin och för integrationen i samhället och bland med-
borgarna.
C. Europeiska unionen har åtagit sig att arbeta för att ta fram ett kulturområde som skall vara gemensamt
för Europas folk samt öppet och varierande och bygga på principen om subsidiaritet och på arbete tillförmån för en lagstiftning som skall gynna framväxten av kulturell verksamhet och trygga värnet omkulturernas mångfald.
D. Kultur 2000-programmet är från och med 2000 det enda programmet inom kultursektorn. Program-
met står öppet för samverkan med internationella kulturorganisationer såsom Unesco och Europa-rådet.
(1) EGT C 62, 30.5.1974, s. 5.
(2) EGT C 267, 11.10.1982, s. 25.
(3) EGT C 309, 5.12.1988, s. 423.
(4) EGT C 72, 15.3.1993, s. 160.
(5) EGT L 305, 8.11.1997, s. 31.
(6) EGT L 63, 10.3.2000, s. 1.C 262/48 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
E. Natur- och kulturarvet är oersättligt och har en omätlig betydelse. Det har varit föremål för ett flertal
internationella konventioner, rekommendationer och resolutioner, bland vilka märks den ovannämndaUnescokonventionen av 1972.
F. I dag återfinns 208 objekt inom Europeiska unionens territorium på förteckningen över världsnatur-
och kulturarvet. Av dem befinner sig 8 i Belgien, 2 i Danmark, 5 i Finland, 26 i Frankrike, 20 iFörenade kungariket, 16 i Grekland, 2 i Irland, 33 i Italien, 1 i Luxemburg, 7 i Nederländerna, 10 iPortugal, 35 i Spanien, 11 i Sverige, 24 i Tyskland, 6 i Österrike medan slutligen 1 gemensamt tillhörFrankrike och Spanien och 1 gemensamt tillhör Italien och Heliga Stolen.
G. För närvarande har 690 objekt runtom i världen uppförts på förteckningen. Eftersom 208 av dem
befinner sig i Europa innebär detta att Europa har 30 procent av världsnatur- och kulturarvet.
H. Bland de 208 objekt som är belägna inom de femton unionsmedlemsländernas territorium hör 192
samman med kulturarvet, 11 med naturarvet och 5 med bäggedera. Objekt som ingår i naturarvet är
mindre vanliga i Europa än i resten av världen där de för övrigt redan är underrepresenterade.
I. I samband med den helhetsstrategi som antogs 1994 av Världsarvskommittén kom uppmärksamheten
att inriktas på ett antal exempel på skev fördelning i denna förteckning. Till dem hör att Europa äröverrepresenterat i förhållande till resten av världen, att historiska städer och religiösa byggnadsverk äröverrepresenterade i förhållande till andra typer inom dessa kategorier, att kristendomen är överrepre-senterad i förhållande till andra religioner och trosriktningar, att perioder inom historisk tid är över-representerade i förhållande till den förhistoriska tiden och nittonhundratalet och till sist att ”elitarki-tekturen” är överrepresenterad i förhållande till den folkliga arkitekturen.
J. I och med att begreppet natur- och kulturarv har fått en utvidgad definition har det kommit att inne-
fatta nya former som fabriker, maskiner, yrken som dött ut och till och med lokala matseder. Dennautvidgade definition bör inte heller utesluta någon typ av objekt som kan klassificeras som kulturarv,till exempel fyrar eller kulturarvet under vatten.
K. Begreppet kultur- och naturarv bör omfatta bevarandet av den språkliga mångfalden och i synnerhet
regionala språk och minoritetsspråk.
L. Förteckningen över världsnatur- och kulturarvet måste ha en representativ karaktär, något som förut-
sätter politisk vilja från staternas sida.
M. De vägledande förteckningarna skapar möjligheter att utvärdera de objekt som föreslagits att tas med i
världsnatur- och kulturarvet och minska antalet fall av skev fördelning som förteckningen över världs-
natur- och kulturarvet är behäftad med.
N. Yrket konservator har ännu inte garanterats av någon av medlemsstaterna, vare sig i fråga om vilka
utbildningskrav som skall gälla för det eller vilka som skall ha rätt att utöva det.
O. I den europeiska landskapskonventionen, som är på väg att ratificeras, föreslås det att det skall skapas
ett europeiskt landskapsmärke och detta kan leda till att vi får en förteckning över europeiska land-skap,
P. Om ett objekt uppförs på en förteckning av ovannämnt slag innebär detta att det råder en skyldighet
att underhålla objektet och restaurera det. Enligt villkoren i artikel 29 i den ovannämnda Unescokon-ventionen skall de stater som biträtt denna konvention utarbeta regelbundet återkommande rapporterom vilka bestämmelser de skall utfärda i lag och förordning samt vilka andra åtgärder de ämnar vidtaför att tillämpa nämnda konvention, samt vilka rön de förvärvat på detta område.
Q. Frågan om bevarandet är viktig när det gäller många kulturarvsobjekt i utvecklingsländerna och i dessa
länder har man problem med att identifiera, definiera och bevara kulturarvsobjekt.
1. Parlamentet anser att det faktum att europeiska objekt är överrepresenterade i förteckningen över
världens natur- och kulturarv dels får sin förklaring av att den europeiska kulturen har haft ett så vitt-gående inflytande överlag och bidragit till civilisationens utveckling och dels av Europas effektiva arbeteför att bevara kulturarvet, men att det också kan vara frågan om själva definitionen på urvalskriteriernasom fastställts inom ramen för ett synsätt som framför allt inriktat sig på byggnadsminnesmärken ochutgått från en europeisk syn på världsarvet samt om att mindre avancerade länder lika ofrivilligt somofrånkomligt kommit att bli lidande till följd av kraven på att utarbeta förberedande handlingar om objektsom avsetts tas med i förteckningen,18.9.2001 SV C 262/49 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
2. rekommenderar medlemsstaterna att stimulera tredje länder till att komplettera sina natur- och
kulturarvsförteckningar och i detta syfte konkret hjälpa länderna inom ramen för Unescos bestämmelser,
3. fördömer den omfattande och ödesdigra plundring av arkeologiska föremål som pågår i många tredje
länder och uppmanar medlemsstaterna att använda alla tillgängliga nationella medel och gemenskapsmedelför att sätta stopp för den ökande olagliga handeln med dessa föremål i länderna i Europeiska unionen,
4. uppmanar medlemsstaterna att åter ta upp till prövning sina vägledande förteckningar i ljuset av till
exempel den tematiska och omfattande framställning av natur- och kulturarvets tillgångar, som antagits avFörenade kungariket,
5. anser att det skulle vara till nytta för att trygga harmoniseringen i detta hänseende om rådet på
behörig ministernivå höll ett möte,
6. anser att Europeiska unionens medlemsstater tillsammans med Europarådet kunde utreda om det
skulle gå att införa ett system för klassificering av det europeiska natur- och kulturarvet utgående från
gemensamma definitioner och kriterier så att det blev möjligt att peka ut sådana inslag i natur-, språk
och kulturarvet som har ett värde utöver blott och bart det nationella intresset och att dessa tilldelas enlättigenkännlig europeisk beteckning; en sådan klassificering kunde bidra till att framhäva mångfalden ochrikedomen i det europeiska arvet och samtidigt understryka dess gemensamma och enhetsskapande karak-tär,
7. uppmanar de nationella myndigheterna i medlemsstaterna liksom organen inom alla kommuner att
begränsa alla utvecklingsinitiativ i områden med ömtålig kulturell miljö och natur i syfte att skydda kultu-rarvet men också balansen i varje enskilt områdes naturliga miljö,
8. anser att det är viktigt att se det arkitektoniska kulturarvet, kulturlandskapet och stadskulturarvet som
en odelbar helhet, något som kräver att gemensamma skyddsåtgärder utformas,
9. begär att det arkitektoniska och arkeologiska arvet samt natur- och kulturarvet i stads- och lands-
bygdsmiljön beaktas vid utvecklingen och godkännandet av modeller för hållbar utveckling och hållbarastäder,
10. anser att ungdomen som är unionens framtid kunde spela en viktig roll för skyddet av unionens
natur- och kulturarv och att kommissionen och medlemsstaterna följaktligen bör stödja ungdomars fri-villigverksamhet inom denna sektor,
11. uppmanar kommissionen att inleda samarbete och samverkan av alla slag med Unesco och Europa-
rådet, med samtidig hänsyn tagen till att vardera av dessa institutioner har sin egen uppgift att fylla och attundvika dubbelarbete,
12. uppmanar kommissionen att underlätta samverkan mellan företrädare för medlemsstaterna så att
man skall kunna nå fram till gemensamma ställningstaganden inom Europarådets och Unescos olika organ,
13. uppmanar kommissionen, rådet och framför allt medlemsstaterna att se till att rådets direktiv 85/
337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön (EIA-direktivet)(
1) efterlevs till fullo, i
synnerhet artikel 3 och de påföljande bilagorna I och II, i vilka man kräver en bedömning av vissa offent-liga och privata projekts inverkan på kulturarvet såsom det definieras i direktivet samt att kulturarvet skallrespekteras i lika hög utsträckning som andra icke förnybara tillgångar,
14. anser att man vid genomförandet av miljöpolitiken skall ta hänsyn till den visuella inverkan på det
konsthistoriska arvet och landskapet; i detta sammanhang bör man åter betona vikten av att det för allaoffentliga och privata projekt genomförs en bedömning även av den visuella och landskapsmässiga in-verkan, i enlighet med artikel 3 i direktivet om bedömning och inverkan på miljön,
15. uppmanar kommissionen att fastställa och utveckla de faktorer och indikatorer som kulturarvet i
städer består av,
(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.C 262/50 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
16. uppmanar kommissionen att göra en utredning av situationen för konservatorer inom medlems-
staterna för att dessa skall få uppmuntras till att etablera yrket på olika utbildningsnivåer med ömsesidigterkända kunskaps- och färdighetsfordringar och därigenom garantera kvaliteten på arbeten med restaura-tion av kulturarvet,
17. uppmanar kommissionen att det inom utbildningsprogrammen bör fästas särskild uppmärksamhet
vid hantverk och konstnärsyrken, och att särskilda åtgärder vidtas för att bevara den kunskap som finnsinom sällsynta konstnärsyrken och överföra den till kommande generationer,
18. uppmanar medlemsstaterna att verka till förmån för att det inrättas regionala centrum som skall ge
utbildning i hur natur- och kulturarvet skyddas, bevaras och får komma till sin rätt,
19. uppmanar kommissionen att, inom ramen för nuvarande program, erbjuda hjälp åt utvecklings-
länder som står inför problem med att identifiera, definiera och bevara kulturobjekt,
20. uppmanar kommissionen att genom särskilda företagsinriktade åtgärder inom de befintliga pro-
grammen främja initiativ till förmån för hantverket, framför allt sådana hantverk som hotar dö ut och ärnödvändiga för att kulturarvet skall kunna underhållas och restaureras som sig bör,
21. uppmanar kommissionen att stärka programmen för stöd till yrkesutbildning inom området för
bevarande av kulturarvet, eftersom en ökad restaurering av värdefulla kulturmiljöer och ett bättre beva-rande av vårt arv skulle kunna utgöra en god källa till nya arbetstillfällen inom EU,
22. godkänner att 34 procent av hela den budget som tilldelats Kultur 2000-programmet skall tilldelas
begreppet natur- och kulturarv i dess vidaste bemärkelse: kulturarvet i både intellektuellt och icke-intellek-tuellt avseende, kulturarvet i fråga om fast och lös egendom (museer och samlingar, bibliotek och arkiv,inberäknat arkiv för fotografier och audiovisuella arkiv med kulturella verk), det arkeologiska kulturarvetoch vattenkulturarvet, byggnadskulturarvet samt alla objekt och landskap med betydelse ur kulturens syn-vinkel (tillgångar på kulturens och naturens område),
23. uppmanar kommissionen att, innan den godkänner projekt som finansieras med medel ur struktur-
fonderna, utreda vilka verkningar dessa projekt kan ha på kultur- och naturarvet i Europeiska unionensländer,
24. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att tillsammans med Unesco och Europarådet
undersöka möjligheterna till internationella rättsbestämmelser och skatterättsliga stadganden som skulleunderlätta olika former av mecenatverksamhet till förmån för bevarandet av natur- och kulturarvet,
25. anser att en arbetsgrupp med företrädare för Europaparlamentet, kommissionen, Europarådet och
Unesco skulle kunna tillsättas i detta syfte,
26. uppmanar medlemsstaterna att bidra med att sprida och offentliggöra information om vilka erfaren-
heter som vunnits och vilka undersökningar som gjorts när det gäller att bevara och restaurera natur-,språk- och kulturarv,
27. fäster särskild uppmärksamhet vid den irreparabla skada som åsamkas vårt arkeologiska arv när
man uppför stora byggnader i områden med historiska lämningar, och påpekar att utveckling går att för-ena med skydd av arkeologiska platser och restaurering av dem i allmänhetens intresse,
28. påpekar att landsbygdsarvet är ett lapptäcke av landskap, vyer, livsmiljöer och särskilda områden
såsom våtmarker, urskogar och häckar, samt uppmanar kommissionen och rådet att utforma direktiv ochbra tillvägagångssätt inom detta område; bergsbygderna i Europa behöver liknande uppmärksamhet, någotsom fått en första erkänsla i form av konventionen om Alperna,
29. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att sörja för att inget offentligt eller privat anlägg-
ningsarbete inom EU erhåller stöd från gemenskapsbudgeten om det visar sig att dess genomförande inne-bär stor åverkan på kulturarvet eller det konsthistoriska och historiska arvet,18.9.2001 SV C 262/51 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
30. uppmanar kommissionen att underlätta bedömningen och undersökningen av anmälningar som den
erhåller om kränkning av direktivet om bedömning om inverkan på miljön och ydash i förekommande fall ydashfördragsbrottsförfaranden, i syfte att garanetera skyddet av det eventuellt hotade kulturarvet,
31. uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra till att eleverna alltifrån grundskolenivå inom undervis-
ningsväsendet görs medvetna om frågor med anknytning till skyddet och bevarandet av natur-, språk- ochkulturarvet,
32. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
regeringar, Europarådet och till Unesco.
6. Ansvarsfrihet (1997)
A5-0397/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport om åtgärder som vidtagits till följd av
iakttagelserna i Europaparlamentets resolution om ansvarsfrihet för 1997 (KOM(2000) 224 Mdash
C5-0223/2000 Mdash 2000/2113(DEC))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ydash med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2000 innehållande anmärkningar som utgör en del
av beslutet som beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska gemenskaper-nas allmänna budget för budgetåret 1997(
1),
ydash med beaktande av kommissionens uppföljningsrapport 1997 (KOM(2000) 224 ydash C5-0223/2000),ydash med beaktande av artikel 89.8 i budgetförordningen,ydash med beaktande av artikel 6 i bilaga V i arbetsordningen,ydash med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande (A5-0397/2000), och av följande skäl:
A. Parlamentet beslutade att uppskjuta beviljande av ansvarsfrihet för budgetåret 1997 i väntan på kom-
missionens åtaganden när det gäller reformen.
B. Parlamentet uppmanade kommissionen att ta itu med problem inom åtta områden, nämligen avslut-
ning av räkenskaperna, institutionella förvaltnings- och övervakningsproblem, personalpolitik, kontorför tekniskt bistånd, den ansvarsfrihetsbeviljande myndighetens tillgång till informationen, förvaltningav gemenskapspolitik genom partnerskap (SEM 2000), bekämpning av bedrägeri och korruption samtbistånd till tredje land, inklusive bistånd till det palestinska självstyret.
C. Parlamentet framförde tre krav till revisionsrätten, nämligen att systematiskt övervaka hur tidigare
kritik bemötts, att träffa gemensamma överenskommelser med nationella revisionsrätter för att kunnautföra kompletterande kontroller av gemenskapens politik, och att utvärdera politiken för administra-tiv decentralisering.
D. Parlamentet uppmanade sin generalsekreterare och utskottet för konstitutionella frågor att inom sina
respektive områden skapa lämpliga allmänna förfaranden för att hantera sekretessbelagda dokument.
E. Parlamentet förbehåller sig rätten att under det kommande förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet
återkomma med en bedömning av framstegen som gjorts av kommissionen, revisionsrätten och parla-mentets generalsekreterare.
(1) EGT L 45, 17.2.2000, s. 37.C 262/52 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001