EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 31.05.1995 
KOM(95) 333 slutlig 
GRÖNBOK 
o •• OM PRAKTISKA ÅTGÄRDER VID INFÖRANDET 
AV DEN GEMENSAMMA VALUTAN 
(framlagt av kommissionen) 

FORORD 
En gemensam valuta i Europa 
Vid slutet av detta århundrade kommer Europa att ha en gemensam valuta, och den 
skall vara stark och stabil. Det är den önskan som Europas ledare och befolkning gett 
uttryck för genom att underteckna och ratificera Fördraget om Europeiska unionen. 
Övergången till en gemensam valuta är en svår och politiskt känslig uppgift som 
kommer att kräva yttersta omsorg och förberedelse. Den andra etappen i den 
ekonomiska och monetära unionen, som inleddes den 1 januari 1994, är den period 
som enligt fördraget skall bereda väg för en slutlig och oåterkallelig låsning av 
växelkurserna senast den 1 januari 1999. 
I fördraget beskrivs emellertid inte i detalj hur detta skall ske. Där sägs bara att efter 
det att växelkurserna oåterkalleligt har låsts är ett "snabbt" införande av ecun1 som 
gemensam valuta nödvändig. Syftet med denna grönbok är att bidra till debatten om 
hur detta bäst kan uppnås. 
Konvergenskriterierna är av central betydelse 
Behovet av att öka medvetenheten om de tekniska frågorna får inte överskugga den 
stora vikt som fästs vid ekonomisk konvergens. Detta är av central betydelse i 
fördraget och är en nödvändig förutsättning för en stark och stabil gemensam valuta -
en valuta som är minst lika stark som den starkaste nationella valutan. I fördraget anges 
fyra kriterier för att mäta denna konvergens. Det kriterium som gäller den offentliga 
sektorns finanser fokuserar på såväl budgetunderskott som utestående offentlig skuld. 
De fyra kriterierna fungerar både som nyckelindikatorer för sund ekonomisk 
förvaltning och som objektiva utgångspunkter för politiska beslut. De måste uppfyllas 
helt och hållet, både före och efter övergången till en gemensam valuta. 
I fördraget föreskrivs olika förfaranden för att säkerställa att kriterierna uppfylls, och 
sanktioner i fall då de inte uppfylls. Endast på det sättet kan den monetära unionen 
byggas på stabil grund och dess varaktighet garanteras. Detta är också den enda vägen 
mot det stabila makroekonomiska klimat som Europa behöver för att få till stånd en 
snabbare tillväxt och fler arbetstillfällen. 
De senaste två åren har inneburit säkra framsteg mot uppfyllandet av kriterierna, 
särskilt genom minskade skillnader i inflationstakt och räntenivå medlemsstaterna 
emellan. Allmänt sett är dock utvecklingen mot konvergens otillfredsställande, i 
synnerhet vad gäller offentliga finanser. Medlemsstaterna måste därför stärka sina 
insatser på detta område. 
1 Ordet "ecu" används i detta dokument pä samma sätt som i fördraget. När det gäller att få 
allmänheten att acceptera den gemensamma valutan är det viktigt att frågan om dess benämning inte 
blir ett hinder i de tekniska förberedelserna. Detta är en fråga som, om så krävs, bör diskuteras på 
det politiska planet. à 
Förhållandet mellan den monetära unionen och ej deltagande medlemsstater 
Inte alla medlemsstater gör tillräckliga framsteg för att kunna uppfylla 
konvergenskriterierna inom den tid som står till förfogande. Denna situation förutses 
också i fördraget, där möjlighet ges för medlemsstaterna att närma sig den monetära 
unionen i olika takt. De länder som inte tillhör den första gruppen kommer i samband 
med sitt deltagande i rådet (ekonomi- och finansministrarna) och i Europeiska 
centralbankens allmänna råd kontinuerligt att uppmuntras till fortsatta insatser för att 
uppfylla kraven. 
Två länder har dessutom en "avhoppsklausul" som gör det möjligt för dem att själva 
avgöra om de vill delta i den monetära unionen. 
En mycket känslig fråga som snarast möjligt måste utredas är den om det framtida 
förhållandet mellan de medlemsstater som deltar och de som inte deltar. Det är 
nödvändigt att söka vägar för att trygga den inre marknadens funktion under 
övergångsfasen. Stabilitet i förhållandet mellan de två gruppernas valutor måste 
säkerställas och det behöver övervägas ytterligare, exakt vilken mekanism som kommer 
att krävas efter det att den tredje etappen inletts. 
Vägen mot en gemensam valuta 
Avsikten med denna grönbok är inte att besvara frågorna om vem som skall delta i den 
monetära unionen och när. Dessa frågor kan endast avgöras av Europeiska rådet, och 
kommer att bli avgjorda i sinom tid. Men när stats- och regeringscheferna skall fatta 
beslut om övergången till en gemensamma valuta måste de ha en säker bild av hur detta 
skall ske. 
Arbetet med att finna svaren på dessa frågor är en process som pågår sedan ett antal år 
och som ökat i tempo genom de konsultationer på bred basis som har skett de senaste 
månaderna, och som kommer att fortsätta tills alla konsulterats som direkt berörs av de 
problem som återstår att lösa. Denna grönbok är en mycket viktig del i denna process, 
även om den bara är ett steg i den. 
Kommissionen har i sitt förberedelsearbete strävat efter att undvika att överdriva eller 
underskatta de svårigheter som väntar. Att överdriva dem skulle ge ett intryck av 
maktlöshet eller inre splittring, medan en underskattning kunde tyda på en egenmäktig 
attityd där kommissionens egen hållning skulle genomdrivas i minsta detalj - även i de 
frågor där det definitivt finns behov av ytterligare eftertanke. Det återstår fortfarande 
många frågor som måste lösas när tiden är inne. Lösningarna måste vara väl avvägda, 
särskilt i syfte att undvika störningar mellan banker, finansiella centrum och stater. 
Tre syften med grönboken 
Denna grönbok syftar till att bidra till följande: 
Minskad osäkerhet, i synnerhet vad gäller de totala kostnaderna för övergången 
till en gemensam valuta. Man kan här tänka sig olika scenarion, där vart och ett 
har sina för- och nackdelar, som bör bedömas efter kriterier som ibland kan 
vara inbördes motsägande: samtycke från allmänheten, effektivitet, flexibilitet, 
1 b 
pragmatiska synpunkter, respekt för fördraget och förtroende för processen. I 
grönboken ges inga fulländade eller definitiva svar. I stället presenteras ett 
referensscenario, tillsammans med en tillräckligt utförlig beskrivning av den 
rättsliga ram som krävs. 
Ökad medvetenhet om de viktigaste elementen i det arbete som återstår. I 
grönboken redogörs för de tekniska frågor som behöver lösas. 
Strävan efter att i varje steg i processen vinna allmänhetens godkännande och 
stöd. Detta är en förutsättning för att arbetet skall kunna slutföras. I grönboken 
visas hur en preliminär plan för en informationsstrategi kan utformas, samtidigt 
som behovet av ytterligare planering poängteras. Det är nödvändigt att ge en 
gemensam impuls som ger utrymme för anpassning till nationella förhållanden 
på medlemsstatsnivå. 
Ett referensscenario i tre faser 
Även om grönbokens innehåll har en stor bredd torde referensscenariot bli den del som 
väcker störst uppmärksamhet. Utan att gå in på detaljer delas införandet av den 
gemensamma valutan upp i tre faser. De tre faserna är 
rådets beslut på stats- och regeringschefsnivå att införa den gemensamma 
valutan, 
den ekonomiska och monetära unionens faktiska början med oåterkalleligen 
låsta växelkurser högst ett år senare; under denna fas förutsätter scenariot ett 
"minsta antal transaktioner i ecu" på grundval av en gemensam monetär politik 
och emission av nya statspapper, vilka är de två signaler som marknaderna 
väntar på, 
övergångens slutliga genomförande högst tre år senare, med införande av 
gemensamma sedlar och mynt och andra betalningssystems övergång till den 
gemensamma valutan. 
Kommissionen anser att detta scenario, som bygger på ett "minsta antal transaktioner i 
ecu", är det bäst avvägda sättet att uppfylla de ovannämnda villkoren för en lyckad 
övergång. 
En process som kräver alla institutionernas deltagande 
Denna grönbok bidrar till genomförandet av fördraget men innebär ingen avslutning av 
denna process,vilken kommer att få stor betydelse för alla européers framtid. Alla 
institutioner måste bidra inom sina respektive behörighetsområden. Ett konstruktivt 
samarbete krävs här. 
Europeiska Monetära Institutet tilldelas en betydande roll. Institutet skall ensamt 
ansvara för utformningen av de nya europeiska sedlarna och de nya penningpolitiska 
instrumenten samt förbereda de behörighetsområden som skall tillfalla Europeiska 
centralbankssystemet. 
-i c 
I centrum för detta arbete står rådet, som skall fatta slutgiltiga beslut om de åtgärder 
som krävs för ett snabbt införande av den gemensamma valutan. 
Europaparlamentet bör såsom gemenskapens enda direktvalda institution delta fullt ut i 
denna process. Parlamentet har en särskilt viktig roll när det gäller att förankra den 
gemensamma valutan hos medborgarna. 
Medlemsstaterna har viktiga uppgifter att slutföra på en rad områden, bl.a. när det 
gäller att informera medborgarna, anpassa nationell lagstiftning och säkerställa att de 
ansvariga myndigheterna, särskilt på det finanspolitiska området, vidtar de tekniska 
förberedelser som krävs. Detta arbete kommer att kräva mycket tid och bör därför 
påbörjas så snart som möjligt. 
Slutsatser 
I allmänhetens ögon har målen för Ekonomiska och monetära unionen helt klart 
minskat i trovärdighet till följd av den ekonomiska nedgången och valutaoron under de 
senaste tre åren. Opinionsundersökningar visar att det generellt sett fortfarande finns en 
knapp majoritet till förmån för den gemensamma valutan, men skillnaderna mellan de 
olika länderna är betydande. 
Behovet av en stark och stabil gemensam valuta är dock större än någonsin. 
Kommissionen är absolut övertygad om detta, och har endast blivit stärkt i sin 
övertygelse genom den senaste tidens händelser. 
Det är nu tid att vidta konkreta åtgärder för att uppnå de mål som fastställs i fördraget. 
Genom att publicera denna grönbok ger kommissionen sitt bidrag och uppmanar alla de 
som främst berörs - institutioner, regeringar och den privata sektorn - till handling. Ju 
snabbare konvergens mellan medlemsstaternas ekonomier uppnås, desto snabbare kan 
den osäkerhet som kvarstår skingras. Bankernas och företagens fördelar blir också 
större ju tidigare deras förberedelser inleds - detta framgick tydligt vid genomförandet 
av den inre marknaden. 
Samtidigt finns behov av att klargöra värdet av den nya valutan för Europas 
medborgare, och övertyga dem om att den kommer att bidra till att ge Europa 
stabilitet, tillväxt och välfärd. Detta kommer att kräva att insatser görs för att föra ut en 
lättbegriplig, klar och kontinuerlig information. 
-u 
INNEHALLSFÖRTECKNING 
Inledning 
Del 1 Övergångsscenariot 
Kapitel I - Kriterier för scenariot 
1. Genomförbarhet 
2. Överensstämmelse med Fördraget och processens trovärdighet 
3. Enkelhet, flexibilitet och låga kostnader 
4. Andra scenarier 
Kapitel II - Referensscenario för övergången till en gemensam valuta 
1. Fas A: Införandet av den ekonomiska och monetära unionen (EMU) 
2. Fas B: Det faktiska ikraftträdandet av EMU och uppkomsten av ett minsta 
antal transaktioner i ecu 
3. Fas C: Slutlig övergång till den gemensamma valutan 
Del 2 De olika aktörernas roll 
Kapitel I - Bank- och finanssektorn 
1. Banksektorn 
2. Betalningssystemen 
3. Finansmarknaderna 
Kapitel II - Offentliga förvaltningar 
1. Offentliga förvaltningar som ledare och igångsättare av övergången 
2. Gemenskapens institutioner 
3. Nationella förvaltningar 
Kapitel III - Företagen 
1. Fastställandet av en strategi för övergången till den gemensamma valutan: 
ett nyckelbeslut för företagen 
2. Ecuns innebörd för företagen 
Kapitel IV Konsumenterna 
1. Att förbereda konsumenterna för övergången 
2. De praktiska betydelsen för konsumenterna av övergången 
3. Konsumentskydd 
A -e 
Del 3 Den rättsliga ramen för ecun 
1. Ecun och nationella enheter i fas B 
2. Ecuns ställning som lagligt betalningsmedel 
3. Kontinuitet i avtalsförhållanden 
4. Avrundning 
5. Rättsliga frågor beträffande sedlar 
Del 4 Information 
Kapitel I Två huvudmålsättningar: att skapa stöd hos folket och stimulera 
tekniska förberedelser 
Kapitel II Informationsutmaningen 
1. Skepsis och bristande information 
2. Det ojämna stödet 
Kapitel III Uppgifter för informationsstrategi 
1. Från offentliggörande av grönboken till början av fas A 
2. Från fas A och framåt 
3. Organisation 
Kapitel IV Uppföljning av grönboken 
Genomgång av slutsatserna 
H 
INLEDNING 
1. Vid slutet av detta århundrade kommer Europeiska unionen att ha en stark och 
stabil gemensam valuta. Detta är vad folken och deras ledare önskar genom att man 
undertecknade och ratificerade Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. 
Den ekonomiska och monetära unionen utgör ett centralt åtagande i detta fördrag som 
syftar till att befästa fred och välstånd, vilka redan från början var de huvudsakliga 
målen för uppbyggnaden àv Europa. 
Idag, när handeln mellan medlemsstaterna svarar för 60 % av staternas totala handel, 
kräver uppnåendet av den gemensamma marknaden och liberaliseringen av 
kapitalrörelserna ett logiskt och nödvändigt komplement, nämligen en gemensam 
valuta. 
Under senare år har en oacceptabel ökning av arbetslösheten, svårigheter orsakade av 
lågkonjunkturen och överdrivna och omotiverade fluktuationer på valuta- och 
kapitalmarknaderna bromsat utvecklingen mot en ekonomisk och monetär union i 
Europa. Vissa delar av den allmänna opinionen har gripits av tvivel och i ekonomiska 
och finansiella fackkretsar har den gemensamma valutans önskvärdhet, trovärdighet 
och genomförbarhet ifrågasatts. 
Unionen skulle ha haft bättre möjlighet att stå emot dessa svårigheter om det hade 
funnits en gemensam valuta. Denna övertygelse vinner terräng och stärker 
medlemsstaternas beslutsamhet att respektera sitt åtagande att tillämpa Fördraget om 
upprättandet av Europeiska unionen. Nu gäller det att också övertyga den allmänna 
opinionen i Europa. 
Den gemensamma valutan kan inte komma till stånd genom ett påbud uppifrån. Europa 
är starkt knutet till de demokratiska principerna och ett historiskt steg av den här 
storleken måste avspegla medborgarnas önskemål. De europeiska institutionerna måste 
kunna garantera den öppenhet och genomsynlighet som är en förutsättning för den 
utveckling som kommer att påverka det dagliga livet för var och en av oss. 
Syftet med den nuvarande kommissionens grönbok är följaktligen att hjälpa till att 
främja en stolthet bland européerna över deras valuta och att uppmuntra dem att delta 
fullt ut i att förverkliga densamma. 
i f 
I grönboken ställs tre grupper av frågor 
• Varför skall man ha en gemensam valuta? Vilka fördelar kommer den att 
medföra för Europas medborgare? Vilka är farhågorna? 
Vad säger fördragets bestämmelser om den ekonomiska och monetära unionen? 
Varför behövs en grönbok idag? På vilket sätt kan den vara användbar? Vilka 
frågor - och svar - är viktiga för unionens medborgare, företag, banker och 
regeringar, dvs. alla som kommer att delta i övergången till den gemensamma 
valutan? 
Avsnitt 1 
Den gemensamma valutan — en faktor för stabilitet och välstånd 
2. Den ökande integrationen av de europeiska ekonomierna kräver större 
valutasamordning i en situation som kännetecknas av avskaffandet av fasta växelkurser 
och globaliseringen av världsekonomin. 
Upprättandet av Europeiska monetära systemet utgjorde det första steget i denna 
riktning. Valutaturbulensen under senare år har emellertid visat på behovet av att gå 
ännu längre. 
Bara en gemensam valuta och den stabila miljö denna skulle medföra kan ge Europas 
medborgare de många praktiska fördelar som anges nedan: 
• En effektivare gemensam marknad när den gemensamma valutan väl har införts, 
• Främjande av tillväxt och sysselsättning, 
• Undanröjande av extra kostnader till följd av att det finns flera europeiska 
valutor, 
• Stärkande av den internationella stabiliteten, 
• Ökad gemensam monetär självständighet för medlemsstaterna. 
Ett nödvändigt komplement till den gemensamma marknaden 
3. För att den gemensamma marknaden skall kunna fungera friktionsfritt får 
växelkursjusteringar inte tillåtas störa handel och investeringar genom den 
oförutsägbara påverkan av lönsamheten som dessa kan ha. Växelkursjusteringar, även 
måttliga sådana, kan avsevärt ändra balansen i ett avtal mellan två europeiska företag 
och på samma gång. påverka medborgarnas relativa välstånd och konsumenternas 
köpkraft. Bara en gemensam valuta som omfattar så många medlemsstater som möjligt 
kan skydda företag och enskilda personer mot sådana störningar. 
En gemensam valuta kommer också att för första gången möjliggöra en verklig 
jämförelse av priser på varor och tjänster över gränserna. Detta kommer att gynna både 
konsumenter och företag genom att skärpa konkurrensen och främja handeln inom den 
gemensamma marknaden. 
Stimulans för tillväxt och sysselsättning 
4. Den gemensamma valutan kommer att främja investeringar och sysselsättning på 
följande två sätt: 
• På grund av att den bygger på ett stabilt ekonomiskt ramverk där offentliga 
underskott är under kontroll och prisstabiliteten säkerställd. Detta kommer att 
gynna handeln, förbättra resursfördelningen, uppmuntra till ökat sparande, öka 
tillväxten och, slutligen, skapa fler arbetstillfällen och högre levnadsstandard. 
• På grund av att Europeiska centralbanken (ECB) kommer att ha resurser för att 
uppfylla sitt huvudsakliga mål, dvs. att säkerställa prisstabilitet och monetär 
stabilitet i Europa. Denna klart definierade uppgift samt ECB:s självständiga 
ställning och starka uppbyggnad kommer att främja marknadens förtroende vilket 
bör bidra till låga räntor, särskilt vad gäller de långa räntorna. Detta är särskilt 
välkommet för små och medelstora företag. 
En faktor i sänkningen av kostnaderna 
5. Transaktionskostnader (kostnader för växlingstransaktioner eller kostnader i 
samband med kurssäkring) kommer att försvinna fullständigt inom den monetära 
unionen. Dessa kostnader är långt ifrån försumbara. De beräknas uppgå till 0,3 - 0,4 % 
av unionens bruttonationalprodukt, dvs. 20-25 miljarder ecu. 
Alla måste betala dessa kostnader. Låt säga att en person lämnar sitt land med 1 000 
mark, franc eller pund på fickan och besöker alla länderna i unionen i tur och ordning. 
Vid varje gräns växlar han pengar till inreselandets valuta. Vid hemkomsten kommer 
han då ha mindre än 500 mark, franc, pund eller någon annan valuta kvar utan att ha 
gjort en enda inköp. 
Ett bidrag till den internationella stabiliteten 
6. Europeiska unionen är världens ledande handelsmakt. Dess valuta kommer 
naturligt att bli en av de största växlings- och reserwalutorna och vara jämställd med 
den amerikanska dollarn och den japanska yenen. 
Europas medborgare kommer i ökad utsträckning kunna betala sin import från tredje 
land i sin egen valuta. Europeiska företag kommer i ökad utsträckning att kunna 
fakturera sina exportprodukter i sin egen valuta. De kommer att kunna beräkna 
lönsamheten i sina investeringsprogram på sund basis och därmed kunna säkra 
sysselsättningen. 
Utrustad med en internationellt erkänd valuta kommer Europa också att tillsammans 
med sina samarbetspartners USA och Japan bättre kunna bidra till ökad stabilitet i det 
internationella monetära systemet. 
Ökad gemensam monetär självständighet 
7. För vissa människor betyder en övergång till den gemensamma valutan att man 
förlorar den nationella monetära självständigheten. Men hur, självständig är egentligen 
idag den monetära politiken i Europa? När kapital rör sig fritt mellan ömsesidigt 
beroende ekonomier är en självständig monetär politik inte längre en trovärdig 
möjlighet. Medlemsstaterna kommer bara att förlora en rättighet som de i praktiken 
inte kan använda. Genom att gemensamt förvalta EMU:s monetära politik kommer de 
deltagande centralbankerna att utöva en ny form av gemensam monetär självständighet 
- ett delat men faktiskt ansvar för en av de starkaste valutorna i världen. 
Vilka är farhågorna? 
8. En gemensam valuta innebär oåterkalleligen låsta växelkurser. Vissa människor 
är oroliga för att växelkursinstrumentet, om deras land befinner sig i särskilda 
svårigheter, inte kan användas för att ta itu med dessa. Instrumentet kan emellertid 
skapa lättnader, och då mestadels tillfälliga sådana, endast under särskilda 
omständigheter. I de allra flesta fall är det bättre att behandla och lösa sådana problem 
via andra kanaler för vilka ansvaret i stor utsträckning vilar hos medlemsstaterna 
själva, t.ex. budgetpolitik eller arbetsmarknadens funktion. Det är av detta skäl som 
behovet av en hög grad av konvergens och principen om en öppen marknadsekonomi 
med fri konkurrens klart och tydligt anges i fördraget. När det gäller svårigheter som 
orsakas av osedvanliga händelser utanför medlemsstatens kontroll förutser emellertid 
fördraget möjligheten att på vissa villkor bevilja ekonomiskt bistånd från gemenskapen 
enligt beslut som fattas av rådet. 
Avsnitt 2 
Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen utgör en sund och 
väldefinierad grund för den ekonomiska och monetära unionen 
9. Fördraget: 
• avser att upprätta den gemensamma valutan som en av de stabilaste valutorna i 
världen, 
• upprättar ekonomiska och monetära beslutsfattande centra som är starka och väl 
avvägda, 
• ställer upp ett mål för den gemensamma valutan i syfte att nå bästa möjliga 
utveckling, 
• fastställer en precis och realistisk tidsplan för att uppnå detta mål. 
Ecun blir en av de starkaste valutorna i världen 
10. För att den monetära unionen skall vara trovärdig och stark skall den endast 
omfatta ekonomiskt välskötta länder. I detta syfte har medlemsstaterna åtagit sig att 
förbättra sina ekonomiers resultat så att de når upp till de ekonomier som har bäst 
meriter. Detta är konvergensbegreppet 
För att bedöma vilken konvergensgrad som är tillräcklig fastställs i fördraget de regler 
för god förvaltning som måste följas. De är konvergenskriterierna, som i själva verket 
omfattar sunda ekonomiska principer i fråga om inflation, räntor, växelkursstabilitet, 
underskott i de offentliga finanserna och statsskuld. 
För att den gemensamma valutan skall vara stabil måste dessa kriterier iakttas med 
största noggrannhet, inte bara för ett inträde i den tredje etappen utan också för ett 
långsiktigt deltagande i den monetära unionen. Fördraget fastställer förfaranden som 
kan leda till ekonomiska sanktioner och gör det möjligt för marknadskrafterna (ingen 
"bail out") att stimulera de medlemsstater som inte uppfyller kriterierna. 
Institutionerna i en ekonomisk och monetär union 
11. Den sunda förvaltningen av EMU skall vara varaktig. Uppfyllandet av 
kriterierna utgör inte bara ett kvalifikationstest för medlemsskap utan ett varaktigt 
åtagande av medlemsstaterna att ansluta sig till en ekonomisk politik som främjar 
hållbar tillväxt, sysselsättning och upprätthållande av köpkraften. 
EMU vilar på två grundvalar: en stark fokusering på samordning av den ekonomiska 
politiken (rådet i dess sammansättning med ministrar ansvariga för ekonomiska och 
finansiella frågor) och en oberoende monetär institution (ECBS). 
Rådet i dess sammansättning med ministrar ansvariga för ekonomiska och finansiella 
frågor (Ekofinrådet) har ansvaret för fastställandet av allmänna riktlinjer för den 
ekonomiska politiken. Rådet har möjlighet att utöva påtryckningar på de deltagande 
länderna för att förmå dem att fullgöra sina budgetmässiga åtaganden. Dessutom finns 
det ingen möjlighet till villkorslöst stöd ("bail out"). 
Europeiska centralbankssystemet (ECBS), som består av medlemsstaternas 
centralbanker och Europeiska centralbanken (ECB), är oberoende. Varken 
medlemsstaterna eller de europeiska gemenskapens institutionerna kan ge ECBS 
instruktioner. ECB får fritt bestämma unionens monetära politik och dess uppgift är att 
garantera prisstabilitet. 
Den gemensamma valutan är ett gemensamt mål 
12. Den gemensamma valutan bör till sist omfatta hela den gemensamma 
marknaden. Nya medlemmar i unionen måste följa de relevanta bestämmelserna i 
Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen på samma sätt som har varit fallet 
för Finland, Sverige och Österrike. 
Alla medlemsstater kommer inte att ha uppnått en tillräckligt hög grad av konvergens 
när EMU börjar. Fördraget ger emellertid möjlighet till olika grader av integration. De 
länder som inte uppfyller kriterierna från början kan delta fullt ut i alla de förfaranden 
(multilateral övervakning och vid alltför stora budgetunderskott) som är avsedda att 
underlätta deras framtida deltagande. Centralbankscheferna skall vara ledamöter av 
ECB:s allmänna råd. Medlemsstater med undantag skall behandla sin ekonomiska och 
monetära politik som en fråga av gemensamt intresse i unionens behöriga organ. De 
skall emellertid inte delta i beslutsfattandet i fråga om den faktiska förvaltningen av den 
gemensamma valutan. 
När fördraget undertecknades önskade Förenade kungariket och Danmark förbehålla 
sig rätten att inte delta i den monetära unionen och Danmark har sedan dess meddelat 
att man inte kommer att delta. Detta "avhopp" godkändes av de andra signatärerna, 
vilket gjorde det möjligt för dessa två medlemsstater att ratificera fördraget och därmed 
gå med på alla dess bestämmelser, även protokoll nr 10 enligt vilket medlemsstaterna 
åtar sig att inte motsätta sig övergången till den gemensamma valutan. 
I fördraget fastställs en precis och realistisk tidsplan 
13. Den andra etappen av den ekonomiska och monetära unionen började den 1 
januari 1994. Sedan dess förfogar Ekofinrådet över nya instrument för att främja 
konvergens: 
• Varje vår antar Ekofinrådet allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken där 
gemensamma mål vad gäller inflation, offentliga finanser, växelkursstabilitet och 
sysselsättning fastställs. 
• Ekofinrådet diskuterar medlemsstaternas ekonomiska politik på grundval av 
nationella konvergensprogram (där varje land antar en flerårig strategi för att 
uppfylla kriterierna så snabbt som möjligt) och kommissionens rapport om 
konvergens. 
• Ekofinrådet fastställer vilka länder som har ett alltför stort offentligt finansiellt 
underskott och lämnar rekommendationer till vart och ett av dessa länder om 
vilka åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med situationen. Om 
dessa rekommendationer inte följs kan Ekofinrådet besluta att offentliggöra dem, 
ett steg som kan ha betydande verkan både politiskt och på marknaden. 
Under 1994 upprättades också Europeiska monetära institutet (EMI). Som föregångare 
till Europeiska centralbanken skall EMI stärka samarbetet mellan centralbankerna och 
samordningen av medlemsstaternas monetära politik. EMI skall göra de förberedelser 
som är nödvändiga för att upprätta ECBS, för att föra en gemensam monetär politik 
och för att skapa en gemensam valuta under den tredje etappen av EMU, däribland 
förberedelserna för att ge ut ecu-sedlar. Betydande framsteg har redan gjorts på alla 
dessa områden. 
Vid det möte som skall hållas vid slutet av 1996 skall rådet i dess sammansättning av 
stats- och regeringschefer besluta huruvida en majoritet av medlemsstaterna uppfyller 
villkoren för inträde i den monetära unionen. Detta beslut skall fattas med kvalificerad 
majoritet. Om beslutet är positivt och om rådet finner detta lämpligt skall det fastställa 
den tidpunkt då den tredje etappen skall börja. 
Den tredje etappen skall i vilket fall som helst börja senast den 1 januari 1999. 
Övergången till en gemensam valuta skall ske automatiskt denna dag för de länder som 
uppfyller kriterierna, oavsett deras antal. 
Den dagen kommer den monetära unionen att vara en realitet. Växelkurserna mellan 
nationella valutor och ecun kommer oåterkalleligen att låsas. Europeiska centralbanken 
kommer att bli operativ och föra en gemensam monetär politik. Ecun kommer att bli en 
självständig valuta. Dess värde kommer att fastställas gentemot tredje lands valutor, 
t.ex. dollar och yen, på valutamarknaderna. Det är detta som utgör det åtagande som 
medlemsstaterna har gjort och ratificerat i demokratisk ordning. Det är detta som utgör 
avsikten med Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. 
Om så är fallet^ varför behövs då en grönbok? 
Avsnitt 3 
Grönboken kommer att minska osäkerheten 
14. Om mindre än fyra år kommer EMU att vara en realitet. Det är nu dags att 
påbörja den sista etappen av förberedelser och att tillsammans med samtliga berörda 
parter besluta om hur man ska förbereda införandet av den gemensamma valutan. Det 
handlar inte om vem som kommer att delta eller när, utan om hur det skall ske. 
Nu gäller det att inspirera, inte att diktera. 
Grönboken kännetecknas av en öppen inställning och en vilja till 
samtal 
15. Valet av en grön bok är det första uttrycket för denna inställning. Målet med* 
grönboken är att sammanställa de frågor som uppkommer i samband med införandet av 
den gemensamma valutan. Den försöker inte nödvändigtvis ge alla dessa frågor 
ingående och slutgiltiga svar. Kommissionen vill istället att grönboken skall användas 
som en referensskrift och som underlag för diskussioner av alla de som berörs av 
införandet av den gemensamma valutan (medlemsstaterna, Europaparlamentet, EMI, 
centralbanker, banker, företag, konsumenter och andra). 
Under de senaste veckorna har intensiva samråd gjort det möjligt för kommissionen att 
få en klarare bild av förväntningar och krav. Denna interaktiva process måste fortsätta 
och intensifieras. 
För att bedöma de krav som processen är underkastad inrättade kommissionen en 
oberoende expertgrupp med Cees Maas som ordförande som höll ett stort antal 
hearings av berörda fackkretsar. De slutsatser som gruppen har dragit på det här stadiet 
offentliggörs samtidigt med grönboken. Dessa slutsatser gjorde det möjligt att bättre 
bedöma den tekniska genomförbarheten av övergången till den gemensamma valutan. 
Grönboken kombinerar således en detaljerad redogörelse av de frågor som uppkommer 
i samband med införandet äv en gemensam valuta med en redogörelse för 
kommissionens ståndpunkter i vissa av dessa frågor och en hänvisning till de områden 
där vidare överläggningar är nödvändiga. När kommissionen redogör för sin egen 
ståndpunkt sker detta för att hela processen skall kunna löpa friktionsfritt. 
Kommissionen tar fullt ansvar för sina uttalade preferenser och är fortsatt öppen för 
vidare samtal och samråd i syfte att fastställa den bästa lösningen. 
Grönboken har tre syften 
16. Det första syftet är att så mycket som möjligt undanröja den osäkerhet som ännu 
finns angående övergången till den gemensamma valutan. Osäkerheten är den främsta 
faktorn som påverkar kostnader och risker. Denna osäkerhet måste i olika avseenden 
snabbt undanröjas så att banksektorn, regeringar och företag kan börja förbereda 
nödvändiga investeringar. 
På den politiska nivån bör behandlingen av grönbokens slutsatser av Europeiska rådet 
vid mötet i Cannes vara ett tillfälle för medlemsstaterna att på nytt bekräfta sitt 
åtagande vad beträffar tidsplanen i fördraget och bidra till nödvändiga förberedelser för 
att fullfölja tidsplanen. 
Valutaanvändarna behöver ett refefensscenario och rättssäkerhet för att genomföra de 
förberedelser som är nödvändiga. Dessa frågor behandlas i grönbokens första 
respektive tredje del i syfte att finna det lämpligaste tillvägagångssättet i samarbete med 
alla berörda parter. 
17. För det andra tar den sikte på att fastställa den tekniska genomförbarheten av 
övergången till den gemensamma valutan. Syftet med grönboken är att sammanställa de 
viktigaste frågorna som uppstår i samband med införandet av den gemensamma valutan 
så att förståelsen ökar och frågorna kan diskuteras öppet. I detta avseende utgör 
grönboken svaret på den oro som ofta har uttryckts av personer inom den privata 
sektorn som har bett kommissionen att i möjligaste mån klargöra de praktiska 
åtgärderna för införandet av den gemensamma valutan. 
18. För det tredje anger grönboken möjliga sätt att främja allmänhetens 
accepterande av övergången till den gemensamma valutan. Den fjärde delen ägnas den 
informationskampanj som behövs för att göra Europas medborgare uppmärksamma på 
fördelarna med den gemensamma valutan och för att förbereda alla på de praktiska 
åtgärder som krävs för införandet av ecun. Om de föreslagna tekniska åtgärderna vidtas 
i god tid bör detta säkerställa en lugn och friktionsfri övergång. Lämpliga förberedelser 
kommer att bidra till att stilla tvivlen, särskilt i länder där den starka nationella valutan 
gör det svårt att godta en övergång. Stöd från samtliga medborgare är avgörande för att 
den monetära unionen skall bli framgångsrik. 
Följande mål fastställer grönbokens struktur: 
Del 1: Övergångsscenariot 
Del 2: De olika valutaaktörernas roll 
Del 3: Den gemensamma valutans rättsliga ramverk 
Del 4: Upplysning 
Dell 
Övergångsscenariot 
10 
Kapitel I 
Kriterier för scenariot 
19. I fördraget fastställs att ecun "snabbt" skall införas som den gemensamma 
valutan i och med den monetära unionens början, dvs. när omräkningskurserna har 
blivit oåterkalleligen låsta och ecun har blivit en självständig valuta. 
Med hänsyn till detta har kommissionen utformat ett referensscenario grundat på tre 
kriterier som enligt kommissionens uppfattning avgör valet av scenario. Kriterierna är: 
genomförbarhet; överensstämmelse med fördraget och processens trovärdighet; 
enkelhet, flexibilitet och låga kostnader. 
Avsnitt 1 
Genomförbarhet 
20. Den mest tillfredsställande övergången vore i många avseenden om alla sektorer 
samtidigt övergick till den gemensamma valutan vid början av den tredje etappen. 
Detta tillvägagångssätt kallas den omedelbara "big bang". 
Det har emellertid blivit uppenbart att en sådan lösning ger upphov till oöverstigliga 
problem. Detta förutsågs i viss mån också av upphovsmännen till fördraget som valde 
ordet "snabb" och inte "omedelbar" i fråga om övergången. Dessa problem är av två 
slag: 
• Behovet av förberedelser. Övergången till den gemensamma valutan kommer att 
påverka det dagliga livet för hundratals miljoner konsumenter och medborgare, 
tiotals miljoner företag, särskilt deras redovisningssystem (se del 2), och alla 
offentliga förvaltningar, ekonomiskt eller på annat sätt. Tidigare erfarenheter 
visar att övergångens framgång är beroende av lanserandet av en omfattande 
informationskampanj tillräckligt långt i förväg som sedan fortsätter under några 
år (se Del 4). 
• Den tid som krävs för tekniska ändringar. EMI bedömer för närvarande att det 
behövs tre år för tillverkning av sedlar efter det att beslut har fattats om 
sedlarnas tekniska specifikation. Mynttillverkningen kommer enligt direktörerna 
för nationella myntverk att ta lika lång tid. 
Det har också anförts att bankerna kommer att behöva en period på flera år för att till 
fullo anpassa sina styrnings- och informationssystem, liksom även mynt- och 
11 
sedelautomatsproducenter som kommer att behöva anpassa den nuvarande typen av 
automater. 
Det är numera accepterat att de nödvändiga förberedelserna inte kommer att kunna 
genomföras i sin helhet före rådets beslut att övergå till EMU. Därför kan en 
fullständig övergång till den gemensamma valutan inte äga,rum på den första dagen i 
den tredje etappen. 
Avsnitt 2 
Överensstämmelse med fördraget och processens trovärdighet 
21. Den uttryckliga hänvisningen i fördraget till ecun som en självständig valuta och 
till det snabba införandet av den gemensamma valutan innebär enligt kommissionens 
uppfattning att ett tillräckligt antal verksamheter måste gå över till den gemensamma 
valutan vid den tredje etappens början. 
Detta avspeglar också uppfattningen bland aktörerna på finansmarknaderna, som anser 
att myndigheternas politiska vilja måste visas genom beslut i samband med att 
växelkurserna oåterkalleligen blir låsta. Kommissionen anser därför att 
• Europeiska centralbanken och Europeiska centralbankssystemet bör föra penning-
och valutapolitiken i den gemensamma valutan, 
• regeringar bör byta ut sina emissioner av statspapper till den gemensamma 
valutan så snabbt som möjligt och med hänsyn till marknadens tekniska 
begränsningar. 
Dessa två steg avspeglar tydligt jämvikten mellan de monetära och ekonomiska 
bestämmelserna i fördraget. De utgör kompletterande signaler avsedda att visa på både 
politiska och monetära myndigheters gemensamma beslutsamhet. Om det ena eller det 
andra saknades skulle processens trovärdighet kunna ifrågasättas. 
En följd skulle kunna bli att investerare skulle föredra att investera i värdepapper 
uttryckta i de nationella valutor som före införandet av den monetära unionen hade 
rykte om sig att vara de stabilaste, trots det nya läget när växelkurserna är 
oåterkalleligen låsta och refinansieringsvillkoren lika. Om detta skulle hända skulle det 
kunna påverka både kursernas inbördes utveckling på lång sikt och den inbördes 
ställningen för finanscentra inom den monetära unionens område. 
12 
Avsnitt 3 
Enkelhet, flexibilitet och låga kostnader 
22. De tekniska svårigheterna som uppkommer i och med övergången till den 
gemensamma valutan kan inte lösas genom att man skapar meningslösa, obegripliga 
och kostsamma komplikationer för medborgare, konsumenter och företag. Tidigare 
erfarenheter visar att framgången är avhängig valet av en process som är enkel och 
genomsynlig för det stora flertalet. 
Detta innebär särskilt att övergången när det gäller olika betalningsmedel (sedlar och 
mynt, checkar, betalkort, överföringar, betalningsorder) måste ske i lugn och ro och på 
ett enkelt sätt. 
Behovet av enkelhet får emellertid inte leda till en överdrivet stelbent inställning. 
Flexibilitet är lämplig t.ex.: 
• när det finns stora olikheter inom en kategori av valutaanvändare. Detta är 
särskilt fallet när det gäller företag. De flesta kommer förmodligen att vilja 
anpassa sig till den gemensamma valutan gradvis, men för företag vars 
verksamhet i stor utsträckning rör handel inom Europa kan det vara fördelaktigt 
att ändra sin finansförvaltning tidigt i processen. Redan idag har vissa 
internationella koncerner antagit korg-ecun som en enhet för den interna 
förvaltningen, 
• när det är möjligt och önskvärt att tillåta fritt spelrum för konkurrensen och 
marknaden, särskilt i fråga om de tjänster som bankerna kommer att erbjuda sina 
privata kunder före den allmänna övergången. 
Avsnitt 4 
Andra scenarier 
23. Andra scenarier än den som beskrivs nedan har föreslagits men kommissionen 
anser inte att de uppfyller de tidigare nämnda kriterierna i samma utsträckning. Ett 
allmänt scenario som styrs av efterfrågan skulle till exempel vara mer invecklat och 
innebära högre kostnader, särskilt för banksektorn. 
24. En uppskjuten "big bang" skulle, å andra sidan, ha de flesta av de fördelar som 
en omedelbar "big bang" har, särskilt med avseende på enkelhets- och 
kostnadskriterierna. Alla aktörer och banker, även de minsta av dessa, skulle vara 
jämställda och alla former av dubbla räkenskapssystem skulle uteslutas. Det är bland 
13 
annat av dessa skäl som det här scenariot förordas i olika kretsar och det diskuteras 
också fortfarande. 
En rad synpunkter kan emellertid framläggas rörande detta scenario. 
• För det första överensstämmer det inte med bestämmelserna i fördraget som 
kräver ett snabbt införande av ecun. 
• Det hjälper inte till att redan från börja säkerställa den trovärdighet som är 
knuten till en omfattande användning av ecun inom bank- och finanssektorn. 
• Det medför att frågor rörande allmänhetens accepterade och möjlighet att vänja 
sig vid den gemensamma valutan skjuts upp. 
Det är därför kommissionen, även om det finns andra lösningar, har föredragit att i 
detta skede koncentrera sig på ett särskilt referensscenario som, enligt kommissionens 
uppfattning, är det scenario som i störst utsträckning överensstämmer med de kriterier 
som tidigare nämnts. 
Kapitel II 
Ett referensscenario för övergången till den gemensamma valutan 
25. I det här kapitlet lägger kommissionen fram ett referensscenario för diskussion 
och klarläggande. Övergångsscenariot är en avgörande del av de praktiska 
förberedelserna för övergången till den gemensamma valutan. Det måste ge aktörerna 
den visshet som dessa behöver för att kunna fatta de beslut om investeringar som är 
nödvändiga för att övergången skall löpa friktionsfritt. Istället för att införa en stelbent 
lösning avser kommissionen att fastställa det lämpligaste tillvägagångssättet i samråd 
med berörda parter och i enlighet med deras befogenheter. 
Övergångsperioden måste vara så kort som möjligt för att minska riskerna för 
förvirring vilket skulle kunna försvaga processens trovärdighet och aktörernas 
beslutsamhet att genomföra den. Den måste ske i ett antal väl avgränsade faser och 
betydande framsteg göras i varje enskild fas. Under övergångsperioden måste 
kostnaderna minimeras genom att man undviker förberedelser som kräver kostsamma 
övergångsåtgärder som snabbt skulle bli överflödiga. Slutligen, måste den inge 
allmänheten förtroende och ge den enskilde möjlighet att vänja sig vid den 
gemensamma valutan. 
14 
26. Följande referensscenario i tre faser överensstämmer med ordalydelsen, andan 
och logiken i fördraget: 
• Införandet av den ekonomiska och monetära unionen (fas A). 
• EMU:s faktiska början och uppkomsten av ett minsta antal transaktioner i ecu 
(fas B). 
• Slutlig övergång till den gemensamma valutan (fas C). 
En friktionsfri övergång skulle underlättas om de åtgärder som planeras för varje fas 
när så är möjligt kunde beslutas om tidigare än vad som fastställs i tidsplanen. De 
berörda myndigheterna (rådet, kommissionen, Europeiska monetära 
institutet/Europeiska centralbanken, medlemsstaterna) måste så fort som möjligt ge 
signaler till olika valutaanvändare för att övertyga dem om att EMU är nära 
förestående. 
Avsnitt 1 
Fas A: Införandet av den ekonomiska och monetära unionen (EMU) 
27. Början av fas A kännetecknas av rådets beslut att övergå till den monetära 
unionen i enlighet med det förfarande som fastställs i fördraget (Artikel 109j och 1091). 
Syftet med denna fas är att fatta de beslut och vidta de åtgärder som är nödvändiga för 
övergången till EMU under fas B. Den viktigaste åtgärden är upprättandet av 
Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och Europeiska centralbanken (ECB) med 
utnämnandet av ECB:s direktion. Tillsammans med banker och finansinstitut kommer 
ECBS/ECB att börja införa de operativa instrument som krävs för att föra en penning-
och valutapolitik i ecu från och med början av nästa fas. 
På grundval av tillgängliga beräkningar bör dessa förberedelser kunna avslutas inom 
högst tolv månader, vilket fastställer den längsta varaktigheten för fas A. 
28. I syfte att skapa en oåterkallelig dynamik skall rådet, som en del av beslutet att 
övergå till den monetära unionen, tillkännage slutdatum då den gemensamma valutan 
skall vara helt införd (minst fyra år efter början av fas A). 
29. Kommissionen anser dessutom att följande åtgärdspaket skall antas vid början av 
fas A: 
• Det rättsliga ramverk som gör det möjligt att införa den gemensamma valutan 
vid början av fas B. Detta skall bl.a. innefatta villkor för användning av den nya 
15 
valutan i olika sektorer samt förhållande till nationella valutor, kontinuitet i avtal 
och rättsliga förpliktelser samt lagstiftning som gör det möjligt för finansiella 
myndigheter och skattemyndigheter att driva in vissa betalningar i ecu vid början 
av fas B. 
• Kännetecknen och de tekniska specifikationerna för sedlar och mynt så att mynt-
och sedelautomater samt informationssystem kan anpassas. Beslutet om att låta 
tillverkning av ecu-sedlar och ecu-mynt börja skall fattas av de behöriga 
myndigheterna. 
• Upprättande av en nationell styrningstruktur för övervakning av övergången till 
den gemensamma valutan som omfattar alla de berörda valutaanvändarna 
(regering, centralbank, privata sektorn, konsumenter). Denna skall utforma en 
handlingsplan för anpassningen av den offentliga förvaltningen på riksnivå och 
lokal nivå. Någon form av samordning skall inrättas på gemenskapsnivå. 
• Fastställande av en övergångsplan i varje land av bank- och finanssektorn som 
anger hur snabbt och hur omfattande sektormedlemmarnas tekniska anpassning 
skall ske. En sådan plan skall fastställa ett antal tekniska förberedelser som är 
nödvändiga för en friktionsfri övergång (kapitalmarknaderna och dess 
infrastrukturer - notering, avräkning, leverans, registrering, system för stora 
betalningar). 
Detta åtgärdspaket bör göras i ordning i förväg och vissa av åtgärderna bör helst ha 
vidtagits i god tid före början av fas A. Under hela denna fas kommer privata aktörer 
att på frivillig bas att fortsätta med sina egna förberedelser för övergången till den 
gemensamma valutan. 
Avsnitt 2 
Fas B - Den monetära unionens faktiska början och uppkomsten av ett 
minsta antal transaktioner i ecu 
30. I enlighet med fördraget kännetecknas början av fas B av att rådet fastställer 
omräkningskurserna för de deltagande valutorna och att ECBS åtar sig ansvaret för den 
gemensamma monetära politiken. Ecun upphör att vara en valutakorg och blir en 
självständig valuta, för vilken de nationella valutorna är ersättare fullt ut, dvs. olika 
enheter av den gemensamma valutan. Fastställandet av växelkurserna kommer inte i sig 
självt att påverka ecuns värde. Omräkningskursen för korg-ecun i förhållande till den 
gemensamma valutan ecu är 1:1. De officiella valutamarknaderna för de deltagande 
nationella valutorna kommer att försvinna helt. 
16 
31. Denna fas markerar inledningen på EMU:s tredje etapp och bör vara i högst tre 
år. För att stärka EMU:s trovärdighet och understryka dess oåterkalleliga natur anser 
kommissionen det viktigt att driva på införandet av den gemensamma valutan genom 
att omedelbart skapa ett minsta antal transaktioner i ecu. Utvecklingen av detta minsta 
antal transaktioner kräver en övergång först inom bank- och finanssektorn, som 
därefter skall ha högst tre år på sig för att fullborda övergången för övrig verksamhet 
och övriga system. 
32. Definitionen av detta minsta antal transaktioner i ecu måste klargöras under de 
närmaste månaderna i samråd med banksektorn och EMI, som är den institution som 
ansvarar för att förbereda ramverket för den monetära politiken. Kommissionen skulle 
emellertid önska att definitionen blir så bred som möjligt så att den berör penning- och 
valutapolitiken, interbank-, kapital- och valutamarknaderna, emissioner av statspapper 
samt system för stora betalningar. 
• Penning- och valutapolitiken i ecu. Kommissionen har uppfattningen att den 
gemensamma monetära politiken bör fastställas och genomföras i fråga om den 
gemensamma valutan från och med början av denna fas. ECBS skall utföra 
transaktioner i ecu med alla aktörer som omfattas av den monetära politiken 
(nationella centralbanker, banker). Detta kommer att påverka alla de instrument 
som är knutna till den monetära politiken: refinansiering, marknadsoperationer 
samt, mer allmänt, kortfristiga transaktioner. ECBS skall dessutom följdenligt 
handla uteslutande med ecu gentemot tredje lands valuta (dollar, yen). 
Avräkning av penningpolitiska transaktioner skall göjas genom TARGET-
systemet för realtidsreglering av stora betalningar l som enligt det åtagande som 
EMI har gjort skall vara funktionsdugligt vid slutet av 1996. 
• Nya emissioner av statspapper: Nyemissioner av den offentliga sektorn skall 
uttryckas i ecu från och med början av fas B så långt detta är tekniskt 
genomförbart. De emissioner som helst skall uttryckas i ecu skall vara de som 
riktar sig till institutionella investerare eller som förfaller efter början av fas C. 
Privata emittenter kan välja ett liknande tillvägagångssätt. 
• Interbank-, penning- och kapitalmarknaderna: Globaliseringen innebär att 
marknader som påverkas av den gemensamma monetära politiken blir tvungna 
att på samma gång bedriva sin verksamhet i ecu från och med början av fas B. 
Denna övergång rör huvudsakligen statsskuldväxlar, obligationer och deras 
derivat. Samtliga aktörer på dessa marknader (banker, investeringsfonder, 
försäkringsbolag, institutionella investerare, mäklare) skall bedriva sin 
l Se kapitel I avsnitt 2 i del 2. 
17 
verksamhet i ecu, liksom därmed förbundna marknadssystem (notering, 
avräkning, leverans, registrering). 
• System för stora avräkningar. TARGET och Bankföreningens för ecu (ECU 
Banking Association, EBA) privata system skall vara tillgängliga för att behandla 
stora betalningar i ecu. 
33. Utvecklingen av ett minsta antal transaktioner i ecu kommer på olika sätt att 
påverka de stora kategorierna av valutaanvändare. Nationella valutor kommer även i 
fortsättningen att användas mellan banker och de flesta av deras kunder (företag, 
konsumenter). Varje enskild privat aktör kommer emellertid frivilligt att kunna välja 
att byta till den gemensamma valutan i förväg. 
34. Övergången för banker och finansinstitut till den gemensamma valutan kommer 
att ske genom en gemensam penning- och valutapolitik, marknadstransaktioner och 
därmed förbundna avräkningssystem. Det minsta antalet transaktioner kommer i 
huvudsak att röra väl avgränsade och homogena marknadstransaktioner som lätt kan 
identifieras och behandlas i enlighet med självständiga förfaranden. 
För övriga informations- och styrningssystem sker omställningen under fas B i enlighet 
med övergångsplanen genom tillämpning av ett decentraliserat tillvägagångssätt som 
skall samordnas av de behöriga myndigheterna. Inom bankverksamheten för mindre 
kunder, där volymen av transaktioner är mycket stor men inte värdet, skall 
omställningen ske först efter det att de nationella betalningssystemen har anpassats. 
35. Offentliga förvaltningar kommer att ha en ledande roll under fas B i enlighet 
med den handlingsplan som antagits av den nationella styrningsstrukturen under 
föregående fas. Det skall vara möjligt att betala vissa skatter i ecu. Mer allmänt kan 
större offentliga utgifter på ett så tidigt stadium som möjligt uttryckas och, om möjligt, 
betalas i ecu, vilket även gäller framläggandet av nationella budgetar. De offentliga 
förvaltningarna skall dessutom inleda en informationskampanj. 
36. Andra privata verksamheter än banker kan om omständigheterna tillåter detta 
genomföra vissa av sina transaktioner i ecu. Företag vars verksamhet är starkt inriktad 
på internationell handel kan möjligen ha fördel av att helt eller delvis ställa om sina 
transaktioner till ecu. Andra företag kommer kanhända att vara mindre benägna att 
föregripa övergången till den gemensamma valutan. 
37. Konsumenter kommer under fas B att fortsätta att använda sin nationella valuta 
eftersom betalningsmedel uttryckta i ecu endast kommer att vara tillgängliga i 
begränsad omfattning. Konkurrensen och den allmänna efterfrågan kan emellertid få 
några av de privata aktörerna att införa en rad tjänster i ecu. Denna utveckling är 
emellertid beroende av att motsvarande betalningssystem ställs om till ecu. Mer allmänt 
18 
skall allmänhetens kunskaper systematiskt främjas genom både offentliga och privata 
initiativ, t.ex. genom dubbel prisangivelse. 
Avsnitt 3 
Fas C - Slutlig övergång till den gemensamma valutan 
38. Denna fas skall tillkännages när EMU införs (vid början av fas A). Denna fas 
kan emellertid börja före den ursprungligen angivna dagen om stats- och 
regeringscheferna fattar beslut därom vid ett möte i Europeiska rådet. Den skall vara så 
länge som det tar att fullfölja det fysiska utbytet av nationella sedlar och mynt, dvs. 
flera veckor. Den markerar avslutningen av införandet av den gemensamma valutan 
och omfattar följande steg: 
• Sedlar och mynt byts ut. 
• Ecun blir det enda lagliga betalningsmedlet. 
• Omställningen av banker och det finansiella systemet avslutas: alla 
betalningsmedel (överföringar, checkar, betalkort) ställs om till ecu tillsammans 
med de inhemska avräkningssystemen. 
• Den privata icke-banksektorn genomför alla transaktioner uteslutande i ecu. 
39. Denna omställning måste förberedas noggrant. I en rad fall (kassaapparater, 
biljettautomater och säljautomater) kommer förberedelserna att börja långt i förväg så 
snart information finns tillgänglig om sedlarnas och myntens tekniska specifikationer så 
att både mjukvara och maskiner kan anpassas. Den faktiska omställningen kan 
genomföras på ett par veckor i syfte att undvika komplikationerna i samband med en 
längre period med två valutor i omlopp. De gamla nationella valutorna kan växlas in 
avgiftsfritt på de nationella centralbankerna under den period som föreskrivs i varje 
enskilt lands lagstiftning. 
40. Med hänsyn till att detta är en mycket stor händelse som saknar motstycke i 
historien anser kommissionen att det inte är överdrivet att på förhand räkna med att det 
skall ta högst fyra år från det att beslutet om övergång till EMU (fas A) fattas och fram 
till den slutliga övergången till den gemensamma valutan (fas C). Denna period 
kommer förmodligen att bli kortare. Processens varaktighet avgörs till stor del av 
behovet av att förbereda allmänheten och av tekniska krav (den tid som bankerna 
behöver för att vidta nödvändiga åtgärder och den tid det tar att tillverka ecu-sedlar och 
ecu-mynt). 
19 
41. Det är svårt att förutsäga hur lång tid det kommer att ta att vänja allmänheten vid 
ecun och att vidta alla nödvändiga tekniska åtgärder. Om myndigheterna är villiga att 
göra förberedelser före början av fas A och om det minsta antalet transaktioner är 
tillräckligt stort kan emellertid fas B förkortas. Därför föreslår kommissionen att de 
perioder som fastställs i referensscenariot skall betraktas som maximiperioder och att 
de datum som fastställs av kommissionen skall betraktas som slutdatum. 
42. Det arbete som under Cees Maas' ledning har utförts i gruppen av oberoende 
experter har varit till stor nytta vid utarbetandet av denna grönbok. Gruppen föreslår en 
avsevärt kortare period - bara ett år från EMU:s faktiska ikraftträdande fram till den 
slutliga övergången till den gemensamma valutan istället för den maximiperiod på tre 
år som kommissionen föreslår. Maas-gruppens scenario kan bara tillämpas om den 1 
januari 1999 - som gruppen själv föredrar - väljs för EMU:s ikraftträdande. Men om 
EMU skulle träda i kraft tidigare, under 1997 eller 1998 till exempel, måste 
övergångsperioden vara betydligt längre eftersom förberedelserna inte kommer att vara 
lika långt framskridna. Skillnaderna mellan de två förslagen kommer i så fall att bli 
mindre. 
20 
INFÖRANDET AV DEN GEMENSAMMA VALUTAN/HÄNDELSEFÖRLOPP 
Fas A 
Införandet av EMU Fas B 
EMU:s ikraftträdande Fas C 
Gemensam valuta helt införd 
I början av fasen: 
• Lista över de deltagande 
medlemsstaterna 
• Dagen för EMU:s ikraftträdande 
meddelas (eller bekräftas) 
• Tillkännagivande av sista dag för 
slutlig övergång till den. 
gemensamma valutan 
• Upprättande av ECBS och ECB 
• Tillverkningen av sedlar och mynt 
inleds 
Under fasens lopp: 
Intensifiering av förberedelserna och 
genomförande av åtgärder som, om 
möjligt, kommer att ha fastställts på 
förhand: 
• Rättsligt ramverk 
• Nationell styrniugsstniktur 
• Övergångsplan för bank- och 
fmanssektorn / början av fasen: 
• Låsning av omräkningskurserna 
• Ecun blir en självständig valuta 
• Penning- och valutapolitik i ecu 
• Interbank-, penning-, kapital- och 
valutamarknader i ecu 
• Nya emissioner av statspapper i 
ecu 
• Motsvarande system för stora 
betalningar i ecu 
Under fasens lopp: 
• Banker och finansinstitut fortsätter 
övergången 
• Andra offentliga och privata 
aktörer än banker fortsätter om 
möjligt övergången / början av fasen: 
• Ecu-sedlar och ecu-mynt införs 
• Bankerna har avslutat övergången 
(betalningssystem för 
detaljhandeln) 
• Nationella valutor i form av sedlar 
och mynt dras in 
• Offentliga och privata aktörer 
avslutar övergången 
• Ecun som det enda lagliga 
betalningsmedlet 
| Högst ett år J Högst tre år | Flera veckor | 
21 
Del 2 
De olika aktörernas roller 
22 
Kapitel I 
Bank- och finanssektorn 
43. Detta kapitel behandlar först huvuddragen i den nya monetära ram inom vilken 
banker och andra finansinstitut skulle komma att vara verksamma under fas B av 
referensscenariot. 
Kapitlet behandlar sedan på vilket sätt banker och andra finansinstitut skulle bli 
tvungna att anpassa sina metoder för förvaltning och hantering och på vilket sätt 
betalningssystemen skulle behöva ändras. Även följderna för de finansiella 
marknaderna behandlas. 
Det arbete som har utförts inom dessa områden av EMI, Europeiska bankföreningen, 
AMUE, EBA och andra bankorganisationer har beaktats. Det samma gäller givetvis för 
de rapporter som har lagts fram av den arbetsgrupp som kommissionen har tillsatt och 
som leds av Cees Maas. 
Avsnitt 1 
Banksektorn 
44. Banksektorn är mycket viktig för införandet av ecun som gemensam valuta. 
Förklaringen till detta är enkel. Vid sidan av de sedlar och mynt som de monetära 
myndigheterna ger ut, utgör bankernas obundna inlåning en mycket större kvantitet 
pengar. Medan sedlar och mynt lätt kan användas som ett betalningsmedel mellan 
enskilda personer, har den tilltagande automatiseringen av olika typer av 
banktransaktioner (insättningar, lån, utländsk valuta, värdepapper m.m.) och av 
betalningar med check, bankkort och andra överföringar gett bankerna anledning att 
införa alltmer sofistikerade och datoriserade hanterings- och betalningssystem. Om den 
nationella valutan ersätts med ecu innebär detta att bankerna måste anpassa alla dessa 
system till ecu. Denna anpassning borde samordnas inom varje finanscenter. 
Genom att anpassa sina datasystem till ecu, och samtidigt modernisera dem, kommer 
bankerna att starta från ett ur konkurrenssynpunkt fördelaktigt läge på de internationella 
penning-, finans- och valutamarknaderna i ecu, där tillväxtpotentialen kommer att vara 
betydande. 
45. De europeiska bankorganisationerna har angivit att bankerna är beredda att företa 
de nödvändiga anpassningarna men att de är ovilliga att genomföra stora investeringar 
23 
utan försäkringar om tidsplanen och om oåterkalleligheten av övergången till EMU, om 
scenariot för införandet av ecu samt om vidtagandet av åtföljande lagstiftningsåtgärder. 
Syftet med denna grönbok är att skingra dessa osäkerheter. 
Bankerna och den nya monetära ramen 
46. Enligt fördraget skall ecun bli en självständig valuta från och med början av fas 
B. Till dess att ecun är i omlopp i egenskap av gemensam valuta inom EMU, skall de 
deltagande valutorna förbli i omlopp. Denna situation har monetära, rättsliga och 
tekniska följder för bankerna. 
47. Monetära aspekter: de deltagande valutorna och ecun kommer att vara helt 
utbytbara mot varandra när deras omräkningskurser har blivit oåterkalleligen låsta. De 
upphör att vara enskilda valutor och blir olika uttryck för en och samma monetära 
realitet. Följaktligen blir nationella valutor olika beteckningar för ecun. 
För bankerna innebär detta att: 
• genom tillämpning av de oåterkalleligen låsta omräkningskurserna har all 
bankinlåning i en given nationell enhet ett motsvarande låst värde i ecu och i var 
och en av de andra nationella enheterna, 
• penningtillväxten i en given enhet i banksystemet bör kunna fortsätta utan någon 
växelkursrisk, på grundval av tillgångar i andra enheter givet oåterkalleligen 
låsta omräkningskurser; i egenskap av valörer kommer de inte längre att växlas 
mot varandra på valutamarknaderna utan de räknas om genom en enkel 
beräkning - bankkassören ersätter valutahandlaren, 
• eftersom de olika komponenterna av penningutbudet inom EMU är utbytbara, 
kan ECBS i princip använda vilken enhet som helst eller alla enheter samtidigt 
för ätt föra sin gemensamma monetära politik. 
48. Rättsliga aspekter: ur rättslig synvinkel kommer varje nationell valuta att 
fortsätta existera så länge som den enligt nationell monetär lagstiftning utgör landets 
valuta, dvs. till dess den faktiskt ersätts av ecun (se del 3). 
Med beaktande av dess framtida roll som gemensam valuta, bör var och en av de 
deltagande medlemsstaterna från och med början av fas B, ge ecun rättslig status, dvs. 
tillåta invånarna att använda den på samma villkor som den nationella valutan. 
24 
Dessutom måste bankerna försäkras om att de rätteligen kan betrakta de deltagande 
valutorna och ecun som olika valörer istället för som enskilda valutor. Om bankens 
skulder i den nationella enheten, som täcks av motsvarande tillgångar i ecu, inte utgör 
en öppen valutaposition i monetära termer, skall de inte heller utgöra en öppen position 
i termer av bokföring eller försiktighet. ECBS måste alltid garantera bankerna full 
konvertibilitet mellan nationella enheter och ecu till deras respektive oåterkalleligen 
låsta omräkningskurser. 
49. Tekniska aspekter: till sist, för att i praktiken jämställa ecun med varje nationell 
enhet inom en nyligen upprättad EMU, måste bankerna anpassa sina informations- och 
hanteringssystem så att de kan genomföra de förändringar som är nödvändiga. 
Bankerna och referensscenariot 
50. Även om graden av förberedelser för närvarande varierar från en bank till en 
annan och från ett land till ett annat bör tidsplanen göra det möjligt för banksektorn 
som helhet att genomföra referenssenariot. Inledningsvis medför scenariot en stor 
omställning för banksektorn. 
Monetär politik i ecu 
51. Omställningen i banksektorn skulle initieras av ECBS:s monetära politik i ecu, 
som innebär att bankernas transaktioner med ECBS skall ske i ecu. Det bör tillses att 
alla banker, oavsett storlek, får samma tillgång till ECBS. 
Med hjälp av de instrument som har ställts till dess förfogande skall ECBS tillföra 
likviditet till, eller minska likviditeten i banksystemet i syfte att öka eller minska den 
penningtillväxt som denna sektor står för eller för att påverka den kortfristiga 
räntenivån. 
Genom att välja ecu skulle ECBS använda en gemensam "enhet" i syfte att både 
formulera och genomföra sin monetära politik. Därigenom skulle såväl en fullständig 
genomsynlighet och överensstämmelse inom EMU som en fullständig neutralitet 
gentemot nationella enheter säkerställas. 
52. ECB:s val av ecu skulle tvinga bankerna att öppna ecukonton hos ECB via de 
nationella centralbankerna. Dessa konton skulle följaktligen krediteras/debiteras i linje 
med den förda monetära politiken - tillförsel eller minskning av likviditet uttryckt i 
ecu. 
Om användningen av ecu skulle begränsas till transaktioner mellan ECBS och enskilda 
banker skulle de senare räkna om sådana transaktionsbelopp till sin nationella enhet -
till den oåterkalleligen låsta omräkningskursen - och använda den enheten i alla sina 
25 
marknadsoperationer. Med en sådan strategi skulle ecun knappast alls uppträda på 
marknaden. 
En interbankmarknad i ecu 
53. För att garantera processens trovärdighet genom att skapa ett minsta antal 
transaktioner i ecu skulle användningen av ecu behöva utvidgas till 
interbankmarknaden. Det är på den marknaden som, bland bankerna, likviditet lånas 
upp eller lånas ut till standardiserade löptider. Från och med början av fas B, förutsatt 
att omräkningskurserna har blivit oåterkalleligen låsta och TARGET-systemet är 
tillgängligt2, skulle de olika nationella interbankmarknaderna smälta samman till en 
enda* I syfte att uppnå genomsynlighet och förenkla verksamheten, bör bankerna 
använda en gemensam "enhet". Denna enhet skulle vara ecun. Detta kommer att vara 
särskilt viktigt för att säkerställa en enhetlig kortfristig räntenivå på denna marknad, 
och därigenom garantera ett enhetligt spelrum för olika finanscentra. 
54. För bankerna skulle detta val medföra att deras kassapositioner förvaltas i ecu. 
En banks finansavdelning är såväl den punkt där överskottslikviditet från dess övriga 
avdelningar sammanstrålar som källan för de medel som de senare behöver. En banks 
position i fråga om utbud- eller efterfrågan på interbankmarknaden för lån i ecu skulle 
bero på saldot mellan dessa in- och utgående flöden. Om en banks övriga avdelningar 
fortsätter att bedriva sin verksamhet i den nationella enheten, skulle ett mellanled för 
omräkning mellan ecu och nationell enhet mellan dem och finansavdelningen göra den 
nödvändiga omräkningen. 
En valutapolitik i ecu 
55. En banks finansavdelning förvaltar även sådana förändringar i tillgångar eller 
skulder i den nationella valutan som är resultatet av köp eller försäljning av utländsk 
valuta. 
Ecu-sidan av ECB:s interventioner i ecu gentemot tredje lands valuta enligt dess 
valutapolitik i ecu skulle givetvis utgöra en del av bankernas kassapositioner i ecu. Som 
en följd av ECBS:s initiativ kommer bankerna troligen att följa efter och endast 
använda ecu på de internationella valutamarknaderna. Om så blir fallet skulle de 
nationella enheterna inte längre förekomma i valutahandlarrummen, och deras värde 
mot dollarn skulle i fortsättningen beräknas med hänvisning till, å ena sidan, ecu-
dollarkursen, och å andra sidan, omräkningskursen mellan den nationella enheten och 
ecun. 
Se punkterna 62 och 63. 
26 
Angivande av belopp både i ecu och i nationell valuta 
56. I dialogen mellan en bank och dess kunder skulle angivande av penningbelopp -
både i ecu och i den nationella valutan - förekomma systematiskt i rapporter, för att 
göra kunderna bekanta med den framtida gemensamma valutan. 
Andra nödvändiga tekniska förutsättningar 
57. För att kunna ange belopp både i ecu och i nationell valuta är det nödvändigt att 
bankerna företar ett antal tekniska förberedelser. Detta gäller även för system för 
angivelse och utskrift av belopp (kassaapparater, programvara för betalningssystem 
m.m.) så att även de kan ange priser eller andra värden i ecu och nationell valuta. 
För dessa förberedelser behövs en ganska lång inkörningsperiod. Följaktligen bör 
gemenskapsföreskrifter fastställas så snart som möjligt i följande avseenden: 
• Den akronym som skall användas för den gemensamma valutan vid 
dataprogrammering. Det kan vara lämpligt att i överensstämmelse med ISO-
koden behålla akrony men XEU. 
• Det antal siffror som de framtida oåterkalleliga omräkningskurserna kommer att 
anges med. 
• De avrundningsregler som skall tillämpas på belopp som räknas om. 
• Det antal decimaler ett pris skall anges med. 
58. Dessa detaljer är särskilt viktiga för anpassningen av sådan elektronisk 
betalningsutrustning som är avsedd för olika typer av plastkort. Därför skulle från och 
med början av fas B kortterminaler kunna ange de relevanta beloppen i nationell valuta 
och i ecu på de kvitton som de skriver ut. Detta skulle bidra till att göra detaljhandeln 
och medborgarna bekanta med den gemensamma valutan och följaktligen förenkla en 
snabb och total övergång till ecu. 
Å andra sidan borde bankerna tillhandahålla information till sina kunder om den 
gemensamma valutans effekt på deras finansiella transaktioner. De måste säkerställa att 
deras personal har fått ordentlig utbildning för att kunna hantera förändringen. 
59. Enligt referensscenariot skulle bankernas slutliga övergång till ecu slutföras 
senast vid början av fas C, i enlighet med de övergångsplaner som man har enats om 
för varje finanscenter. Övergångsplanerna kan vara olika i olika länder. 
27 
60. Kommissionen inbjuder bankerna att överväga och vid årets slut kommentera 
referensscenariot och dess tekniska följder och hur detta kan överföras till en 
övergångsplan för bank- och finanscentra. Kommissionen skulle särskilt välkomna 
reaktioner vad avser uppkomsten av ett tillräckligt stort antal transaktioner i ecu i 
inledningsfasen av den monetära unionen och den tid som behövs för att fullt ut 
infora den gemensamma valutan. 
Avsnitt 2 
Betalningssystemen 
61. Betalningssystemen överför värdet av den ekonomiska verksamheten inom och 
mellan banker till kunders konton. Dessa system är agnostiska. De kräver ett tekniskt 
(till skillnad från ekonomiskt eller rättsligt) genomförande i form av igenkännbara 
tecken med en gemensamt godtagen betydelse i sin driftsmiljö. I nationella 
betalningssystem förutsätts att alla inmatade värden är angivna endast i den nationella 
valutan, om inte och till dess systemen ändras för att känna igen en ny enhet. I dag 
utgör de nationella valutorna den naturliga gränsen för betalningssystemen, eftersom 
betalningsinstrument till sin natur huvudsakligen är nationella. Skapandet av den 
gemensamma valutan kommer genom att avskaffa dessa gränser att: 
• ändra det nationella synsättet i riktning mot inrättandet av europeiska 
betalningsmedel inom den monetära unionen, 
• leda till en gradvis ökning av gränsöverskridande flöden, vilkas volym kommer 
att förbli relativt liten jämfört med hemmamarknaderna, 
• förbättra interagerandet hos de europeiska betalningssystemen som i dag är 
heterogena. 
Betalningssystem avsedda för stora belopp 
62. Förandet av en gemensam monetär politik för ecu av ECBS och uppkomsten av 
ett minsta antal transaktioner i ecu skulle kräva att ett europeiskt system för 
realtidsbruttoavräkningar (RTGS) av stora betalningar inrättas. TARGET 
(Transeuropean Automated Real time Gross settlement Express Transfer), särskilt 
utformat av EMI, kommer att vara det betalningssystem som används för 
genomförandet av ECBS:s monetära politik för ecun. Detta system kommer att 
förbinda de existerande nationella RTGS-systemen med ECBS. Dess användning skulle 
vara obligatorisk för alla betalningar som är direkt förknippade med genomförandet av 
den gemensamma inonetära politiken. Det kan även användas av privata 
28 
marknadsaktörer för att överföra stora betalningar. Detta nya betalningsarrangemang 
som skall drivas av ECBS skulle öka den tekniska effektiviteten, minimera 
systemrisken och vara kostnadseffektivt. I enlighet med vad som angavs i EMI:s 
årsrapport för 1994, kommer EMI att fastställa systemets operativa funktioner under 
loppet av 1995 i nära samarbete med centralbankerna inom EU och övriga parter såsom 
kreditinstitut. 
63. TARGET kommer i inledningsskedet av EMU att kompletteras med nettnings-
och clearingsystemet för ecu inom ramen för Bankföreningen för ecu (ECU Banking 
Association, EBA). Båda systemen kommer att vara tillgängliga för såväl inhemska 
som gränsöverskridande transaktioner. 
Dessa system är dock utformade för stora betalningar, framför allt transaktioner mellan 
banker, eller stora företags kapital- och valutatransaktioner. De är inte avsedda för den 
stora volym transaktioner som allmänheten och små företag står för. 
Betalningssystem avsedda för små, belopp 
64. Problemet med omräkning till ecu är mer komplext vad avser system för små 
belopp eftersom de hanterar ett långt större antal betalningar, från ett långt större antal 
kunder. Det är inte praktiskt för dessa automatiserade betalningssystem för stora 
volymer (eller små belopp) att hantera två valutor samtidigt. Av detta skäl antas 
banksektorn vilja behålla nationell valuta för dessa betalningssystem fram till den 
slutliga övergången till ecu i fas C. Fördelen med detta skulle vara att banker och 
betalningssystem får tillräckligt med tid för att förbereda vad som egentligen är den 
tekniskt mest utmanande delen av övergången, det fullständiga införandet av ecu på 
detaljhandelsnivå. 
65. Det kan inte desto mindre vara möjligt att föregripa fas C i en del länder eller 
för en del specialiserade betalningsinstrument för detaljhandeln, t.ex. betalkort. 
Huvudproblemet vid övergången till ecu vad avser betalkort är anpassningen av 
elektronisk utrustning vid försäljningsstället. Så snart som ett visst antal tekniska 
specifikationer är kända i förväg (se punkt 57), kan dock en snabb övergång 
förberedas. 
Bankerna kan under alla omständigheter tycka att det är fördelaktigt att fullfölja alla 
åtgärder som kan genomföras i förväg så tidigt så möjligt, för att frigöra kapacitet för 
utförandet av de andra uppgifter som föreligger omedelbart före inledningen av fas C. 
29 
Aspekter vad avser gränsöverskridande betalningar 
66. Det är inte bara valutaväxling som är karaktäristiskt för gränsöverskridande 
betalningar utan även det faktum att man byter betalningssystem. De tekniska 
specifikationerna för nationella betalningssystem är dock olika, särskilt på grund av 
historiska skäl. Detta är förklaringen till varför de c:a 60 inhemska betalningssystemen 
inom Europeiska unionen inte kan interagera mellan medlemsstaterna även om de 
kopplas samman inom sitt hemland. Kort sagt, de inhemska automatiserade 
clearingcentralerna (ACH) i medlemsstaterna kan inte kommunicera med varandra. På 
grund av detta måste till exempel betalningsöverföringar mellan medlemsstater göras 
med hjälp av det ganska tids- och kostnadskrävande systemet med 
korrespondentbanker. Kommissionen har nyligen lagt fram ett förslag till direktiv för 
att förbättra gränsöverskridande betalningar. Det är också viktigt att skynda på arbetet 
med harmoniseringen av standarder, förfaranden och lagstiftning om obligatoriska 
upplysningar i samband med en betalning. 
67. Två betydande förbättringar för gränsöverskridande betalningar inom EMU bör 
komma till stånd omedelbart efter inledningen av fas B: 
• en kostnadsminskning: eftersom en överföring i ecu inte kommer att medföra en 
valutatransaktion kommer skillnaden mellan köp- och säljkurs att försvinna, 
tillsammans med alla eller de flesta av de därmed förknippade 
växlingsavgifterna. När det gäller betalningar med kort, borde liknande 
kostnadsbesparingar komma till stånd eftersom den internationella 
hanteringscentralen skulle tillämpa en fast omräkningskurs för alla kort som 
används inom den monetära unionen. 
• en minskning vad avser betalningsfördröjning: betalningen kan utföras upptill 2 
dagar snabbare eftersom det system med två valutadagar som normalt tillämpas 
på valutatransaktioner också kommer att försvinna. Clearingen av eurocheckar 
borde också anpassas enligt samma mönster. 
Totalt sett kan bankkunder i de deltagande länderna förvänta sig betydande minskningar 
vad avser kostnader och fördröjningar för gränsöverskridande betalningar inom EMU. 
På så sätt kommer EMU att närma sig den effektivitet som råder på nationella 
marknader och det övergripande målet som är ett "betalningsområde" som motsvarar 
den gemensamma marknaden. 
68. Betalningssystemsoperatörer och användare inbjuds att överväga och 
kommentera de tekniska följderna av referensscenariot senast i december 1995. På 
grundval av dessa överläggningar skall kommissionen under loppet av 1996 vidta 
nödvändiga åtgärder på gemenskapsnivå för ett friktionslöst införande av den 
30 
gemensamma valutan. Dessutom är det kommissionens åsikt att det enastående 
tillfället att närma sig det övergripande målet, som är ett "betalningsområde" som 
motsvarar den gemensamma marknaden, bör utnyttjas. Betalningssystemens 
möjlighet att kunna interagera inom EU bör därför knytas samman med den 
gemensamma valutan. 
Avsnitt 3 
Finansmarknaderna 
69. Införandet av EMU och den gemensamma valutan kräver en anpassning av 
finansmarknadernas struktur och funktionssätt. Förutom denna anpassning är det också 
viktigt att ta hänsyn till den påverkan som finansmarknaderna kan ha på införandet av 
EMU. 
Finansmarknadernas påverkan på införandet av EMU 
70. De förväntade reaktionerna från marknaden och de faktorer som kan komma att 
bidra till marknadsstabilitet kommer att vara olika före och efter det faktiska införandet 
av EMU. Givet längden på fas A och B i referensscenariot är det viktigt att 
marknadernas stabiliserande inverkan stärks så att dessa kan bidra till att EMU fungerar 
friktionsfritt. I detta hänseende kommer processens trovärdighet och uppfattningen om 
att den är oåterkallelig att spela en viktig roll. 
71. Under fas A kan ökad stabilitet på valuta- och finansmarknaderna förväntas 
innan växelkurserna oåterkalleligen låses (början av fas B). Denna stabilitet kommer att 
bero på den höga graden av nominell konvergens mellan de medlemsstater som 
kommer att ansluta sig till det gemensamma valutaområdet och på ett intensifierat 
samarbete i fråga om den monetära politiken. 
Marknaderna kommer att vara benägna att betrakta dessa valutor som nästan helt 
utbytbara och därför kan man förvänta sig en stabiliserande påverkan från 
marknaderna. De kommer att utnyttja alla möjligheter till arbitragevinster som 
uppkommer i fortsättningen i form av betydande olikheter mellan jämförbara 
instrument inom dessa valutaområden, med hänsyn till likviditetspremier, olika 
kreditrisker och beskattning. 
72. Under vissa omständigheter kan dock fortfarande en del valutor komma att 
utsättas för ett visst tryck: 
31 
• Marknaderna kan komma att pröva trovärdigheten i beslutet att övergå till etapp 
tre av EMU. Om de inte betraktar detta beslut som helt trovärdigt, om beslutet 
t.ex. är annorlunda jämfört med marknadens förväntningar vad avser tidsplanen 
eller deltagande länder skulle marknaden inte betrakta de valutor som ingår som 
helt utbytbara och detta skulle kunna resultera i spänningar mellan de framtida 
deltagarnas valutor. Särskilt i det fallet skulle stora växelkursrörelser för tredje 
lands valutor (dollar och yen) kunna påverka de deltagande medlemsstaternas 
valutor olika mycket och utsätta det inbördes förhållandet mellan deras 
växelkurser för tryck. 
• Störningar vad avser växelkurser för icke-deltagande valutor kan följa av 
förväntningar om att de inte skall fortsätta att följa den konvergens- och ieke-
inflationistiska politik som de enligt fördraget är förpliktigade till. 
• Osäkerhet i fråga om de omräkningskurser till vilka valutorna oåterkalleligen 
skall låsas. När väl startdagen för den monetära unionen är känd kommer 
aktörerna att komma med gissningar om de slutliga omräkningskurserna och 
positionera sig i enlighet med detta. Sådana förändringar skulle, om de 
förekommer i stor omfattning, kunna pressa växelkurserna långt bort från de 
nivåer som är berättigade på grundval av underliggande ekonomiska 
förhållanden. 
• Slutligen kan det inte uteslutas att det förekommer oväntade chocker även i de 
deltagande medlemsstaterna. 
73. Trovärdighet är det bästa sättet att dämpa sådant tryck och beror i första hand på 
ett fortsatt uppfyllande av konvergenskriterierna. Denna trovärdighet kommer att 
förstärkas om marknaderna är övertygade om att det råder total enighet om alla 
aspekter av beslutet att övergå till EMU. Denna enighet, som bör framföras offentligt, 
kan bara uppnås på grundval av en strikt tolkning av konvergenskriterierna. 
Det ankommer på medlemsstaterna och de nationella centralbankerna, att tillsammans 
med gemenskapens myndigheter (rådet, kommissionen, EMI/ECB) utveckla den bästa 
strategin för att främja marknadsstabilitet. 
74. Under fas B då nationella valutaenheter fortfarande förekommer (fram till fas C) 
kan marknaderna, trots den höga graden av konvergens mellan deltagarna, komma att 
ha tvivel om att EMU-processen är oåterkallelig. Sett ur den synvinkeln är det bättre ju 
kortare tid som förflyter mellan det att växelkurserna oåterkalleligen låses och de 
nationella valutaenheterna ersätts med ecu. Därför är det viktigt att användningen av 
ecu uppgår till ett minsta antal transaktioner från början av fas B. Ju fler ekonomiska 
aktörer som går över till ecu för sina transaktioner, desto trovärdigare blir EMU-
32 
processen. Uppkomsten av ett minsta antal transaktioner i ecu i början av fas B skulle 
göra de ekonomiska aktörerna starkt engagerade, eftersom en betydande del av deras 
transaktioner skulle göras i ecu. 
EMU:s påverkan på finansmarknaderna 
75. EMU:s påverkan på finansmarknaderna kommer att variera beroende på 
marknad: valuta-, penning- och obligations-, aktie- och derivatmarknaderna. 
76. När det gäller valutamarknaden för de deltagande valutorna har den påverkan 
som har störst betydelse redan beskrivits: de kommer att försvinna. 
77. På finansmarknaderna för de deltagande valutorna skulle ekonomisk konvergens 
och avskaffandet av valutariskpremien leda till en konvergens i fråga om räntenivån 
med den valuta som har den lägsta räntenivån. Denna rörelse kan förväntas uppträda 
före fas A, och skulle fortsätta efter det att beslutet om en övergång till den tredje 
etappen av EMU har fattats. Priserna skulle anpassa sig på grundval av växelkurserna 
uttryckta i den gemensamma valutan. 
78. Inledningen av fas B skulle, enligt referensscenariot, kräva av marknadens 
aktörer att de genomför de tekniska förändringar i sina system och förfaranden som är 
nödvändiga för att arbeta i den nya ecu-miljön (prissättning, clearing och betalningar, 
leverans, förvaltning). Dessa förändringar måste slutföras i slutet av fas B. Under fas 
B skulle man dessutom behöva sträva efter att undvika oönskad volatilitet, instabilitet, 
störningar, fördröjningar eller annan ineffektivitet som beror på tekniska brister. Det 
bästa sättet att uppnå detta mål skulle vara, för alla berörda parter (emittenter, 
mellanhänder, aktie- och derivatbörser, internationella värdepapperscentraler -
EUROCLEAR och C ED EL - nationella värdepapperscentraler, förvaltare och 
nyhetsbyråer) att gå över till ecu på ett samordnat sätt (förmodligen alla deltagare 
samtidigt). Detta borde ingå i de övergångsplaner som varje land och varje finanscenter 
skall upprätta vid början av fas A. 
79. Övergången till ecu på värdepappersmarknaderna skulle vara mindre kostsam 
och snabbare än vad som vore fallet för affärsbankernas versamhet eftersom man på 
dessa marknader inte handlar direkt med kunden på detaljhandelsnivå. Inom denna 
sektor kommer dessutom värdepappersmarknaderna, som är mer teknikintensiva, 
troligen att genomföra övergången snabbare och till lägre kostnad än sådana marknader 
som i hög grad använder sig av pappersbaserade system. De är egentligen redan vana 
vid snabba förändringar vad avser teknik och förfaranden och har troligtvis tillräckligt 
med expertis anställd för att införliva införandet av ecu i sina regelbundna 
teknikanpassningar. 
33 
80. På börserna för finansiella derivat skulle en del typer av avtal (de som är 
förknippade med. nationella obligationer, lokala interbankräntor och valutor inom 
EMU) försvinna medan andra skulle skapas. Avtal som är förknippade med aktier 
(enskilda aktier eller index) skulle förmodligen få en relativt större betydelse. Börser 
som handlar med finansiella derivat (ränteterminer och optioner) förväntas påverkas 
mindre ur teknisk synpunkt än börser som handlar med aktier och räntepapper eftersom 
de förra redan är vana att arbeta i en miljö med flera valutor. 
81. På räntemarknaderna skulle, eftersom valutariskpremien skulle försvinna mellan 
de deltagande valutorna, återstående ränteskillnader endast motsvara en 
kreditriskpremie och en likviditetspremie. Eftersom likviditeten på de ledande 
räntemarknaderna i ecu skulle vara högre, skulle den likviditetspremie som är inräknad 
i den nominella räntesatsen minska en aning. 
Eftersom en gemensam marknad skulle ersätta olika nationella marknader kommer 
placerarnas beslut att fattas nästan enbart på grundval av utestående pappers 
kreditvärdighet och likviditet. 
Den gemensamma valutan kommer att medföra en mycket större räntemarknad som 
kommer att innebära ökade möjligheter i form av volym, instrument och längre 
löptider. Å andra sidan drar vissa emittenter nytta av en högre kreditvärdighet för 
låneinstrument i nationell valuta jämfört med instrument i utländsk valuta. Denna 
möjlighet kommer att försvinna och därför kommer sådana medlemsstater bli tvungna 
att anpassa sin skuldförvaltning. 
Metoderna för distribution av värdepapper kan komma att ändras som en följd av ökad 
konkurrens mellan banker och andra finansiella mellanhänder. 
82. För placerare, privata och offentliga emittenter, kommer övergången till etapp 
tre av EMU att resultera i en minskning av driftkostnaderna. Genom att koncentrera sig 
på en enda valuta i stället för flera kommer de inte längre att bära någon kostnad för 
valutaväxling eller säkring. För mellanhänderna kommer detta att innebära en 
minskning vad avser driftkostnader, ökad konkurrens samt att avgifter och 
kommissioner i samband med valutatransaktioner försvinner. 
83. Statspapper skall nyemitteras i ecu från och med början av fas B, i den 
utsträckning som det är tekniskt möjligt. Detta skulle ge en stark signal till marknaden 
om de offentliga myndigheternas engagemang i fråga om införandet av den 
gemensamma valutan. Emissioner av räntepapper i ecu får dock inte ge upphov till 
störningar i marknaden och får inte ha en direkt påverkan på transaktioner i detaljledet, 
vilket kräver ytterligare anpassning av finansinstituten. Det är därför lämpligast om 
emissioner i ecu i början av fas B är emissioner som riktar sig till institutionella 
34 
placerare och emissioner som förfaller efter fas C. Privata emittenter kan eventuellt 
besluta sig för att göra på samma sätt. 
84. På aktiemarknaderna kommer inhemska aktieinstrument anpassa sig genom 
normala arbitragejusteringar som för varje företag återspeglar den möjliga förändring i 
valutaexponering som har ägt rum från och med början av fas B. Portföljförvaltning 
kommer dock att tendera att täcka hela gemenskapen och grunda sig på "sektoranalys" 
inom hela EMU-området snarare än på "länderanalys". Dessutom är en ökning av 
gränsöverskridande flöden att förvänta, vilket leder till en ökning av likviditeten. 
85. Den viktigaste effekten för placerare kommer att bestå i att kostnaderna för 
gränsöverskridande transaktioner minskar och att säkringskostnaderna vad avser 
valutarisk vid investeringar i utländska aktier försvinner. 
86. Införandet av ecu kommer att uppmuntra företag vilkas nuvarande finansiella 
verksamhet är hemmabaserad att bli alltmer aktiva i andra medlemsstater. En del 
företag kommer eventuellt besluta att notera sina värdepapper på andra medlemsstaters 
börser för att bli mer synliga för lokala placerare och kunder. Detta gäller inte bara för 
stora företag utan också för ett antal små- och medelstora företag som är verksamma 
inom t. ex. gränsområden. 
87. Kommissionen inbjuder de banker, de aktörer på de finansiella marknaderna 
och de betalningssystemsoperatörer som kommer att påverkas av införandet av den 
gemensamma valutan att överväga grönbokens idéer och förslag. Kommissionen 
välkomnar deras åsikter och reaktioner före årets utgång. Branschorganisationerna 
kommer att spela en avgörande roll vid presentationen av deras slutsatser. 
Kommissionen föreslår att medlemsstaterna inrättar en institutionell ram för 
samordning av de berörda aktörernas verksamhet. 
Kapitel II 
Offentliga förvaltningar 
88. I detta kapitel görs en genomgång av de många ändringar som införandet av den 
gemensamma valutan medför för de offentliga förvaltningarna både på gemenskapsnivå 
och på nationell nivå. Om de offentliga förvaltningarna uppfyller sin ledarroll kommer 
de också att kunna verka som igångsättare och få aktörerna inom den privata sektorn att 
göra nödvändiga investeringar. Dessa investeringar kommer knappast att göras om de 
offentliga förvaltningarna intar en avvaktande inställning i fråga om den gemensamma 
valutan. Kapitlet innehåller inte någon uttömmande lista över de åtgärder som de 
offentliga förvaltningarna måste genomföra. I stället fastställs vilka de största 
35 
utmaningarna är samt tidsfristerna för införandet av ett rättsligt ramverk och och ett 
ramverk för funktionen. 
Avsnitt l 
Offentliga förvaltningar som ledare och igångsättare av övergången 
89. Eftersom offentliga förvaltningar tillhör de största valutaanvändarna kommer de 
att behöva en lång förberedelseperiod. Om förvaltningarna i god tid vidtar åtgärder 
kommer det att utgöra en tydlig signal till privata användare att EMU närmar sig 
alltmer och att grundläggande administrativa funktioner (t.ex. skatteförvaltning och 
socialförvaltning) kommer att fungera friktionsfritt under övergångsperioden. 
De offentliga förvaltningarna står inför stora utmaningar på gemenskapsnivå och på 
nationell, regional och lokal nivå. Vid övergången till en gemensam valuta kommer de 
att behöva vidta två slags åtgärder: 
• Hänvisningar till nationella valutor i lagstiftningen och i administrativa 
meddelanden måste bytas ut. 
• Ecun måste användas i alla budgetmässiga transaktioner. 
90. Tidpunkten för övergången till den gemensamma valutan kan variera för olika 
delar av den offentliga förvaltningen. Det scenario i tre faser som skisseras i del 1 
skulle medföra att nya emissioner av statspapper gradvis måste uttryckas i den 
gemensamma valutan från och med början av fas B. De flesta valutaanvändare kommer 
emellertid fortsätta att använda nationella valutor fram till det slutliga införandet av den 
gemensamma valutan under fas C. På flera områden inom den offentliga förvaltningen 
kommer verksamheten förmodligen även fortsättningsvis att bedrivas i nationella 
valutor fram till dess att "kunderna" övergår till den gemensamma valutan under fas C. 
91. Vissa finansinstitut och privata företag kan emellertid välja att ställa om alla sina 
interna transaktioner och sin redovisning till ecun under fas B. Rent allmänt skall dessa 
privata aktörer kunna uppfylla sina rättsliga förpliktelser (skattebetalningar, iakttagande 
av försiktighetsbestämmelser osv.) i den gemensamma valutan så snart de har börjat 
använda den för sina interna transaktioner. Detta innebär att vissa områden av den 
offentliga förvaltningen måste förberedas för transaktioner i ecu från och med fas B, 
vilket kräver att man innan dess vidtar nödvändiga lagstiftningsmässiga och 
administrativa åtgärder. Kravet att börja använda den gemensamma valutan från och 
med början av fas B kommer emellertid att beröra begränsade delar av den offentliga 
förvaltningen och endast omfatta ett relativt litet antal aktörer inom den privata sektorn. 
36 
Avsnitt 2 
Gemenskapens institutioner 
92. Ändring av lagtexter: Ungefär 1 600 av gemenskapens lagtexter innehåller 
hänvisningar till en eller flera nationella valutor. Alla dessa hänvisningar måste 
ändras3. På grund av det stora antalet lagtexter vore det önskvärt att anta en 
"överordnad" förordning så att så många som möjligt av dessa hänvisningar ändras 
automatiskt. Det kommer förmodligen att vara lättare att ändra kommissionens 
rättsakter än rådets rättsakter eftersom de senare kräver nationella 
genomförandebestämmelser. Under alla omständigheter skall alla lagtexter granskas var 
för sig för att fastställa vilka ändringar som är nödvändiga. 
93. Införandet av den gemensamma valutan för all verksamhet som omfattas av 
gemenskapens budget samt för den upplåning och utlåning som idag bedrivs i nationella 
valutor bör äga rum vid början av fas B. Även om korg-ecun för närvarande används 
som beräkningsenhet i gemenskapens budget verkställs både inkomster och utgifter helt 
eller delvis i nationella valutor. Detta försvårar projektstyrningen och medför en viss 
kursrisk i samband med genomförandet av gemenskapens budget. Genomförandet av 
nödvändiga ändringar av lagstiftningen och en reform av de administrativa 
förfarandena (som t.ex. programvara, redovisnings- och kontrollsystem, valutastyrning 
osv.) är en stor logistisk utmaning. Det står likväl klart att användandet av den 
gemensamma valutan vid genomförandet av budgeten i hög grad kommer att underlätta 
administrationen av gemenskapens politik. 
Även om de åtgärder som skall genomföras på gemenskapsnivå är färre än de åtgärder 
som skall genomföras i de nationella offentliga förvaltningarna är de av en omfattning 
som tydligt illustrerar nödvändigheten av en lång inkörningsperiod. Kommissionen har 
därför redan nu upprättat en tvärfacklig arbetsgrupp för att granska följderna av 
införandet av ecun. 
Exempel på lagstiftning där sådana ändringar är nödvändiga är bolagsrätt (värdepappers nominella 
värde), direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976; redovisning (bestämmelser för omräkning till 
nationell valuta), direktiv 78/660/EEG av en 25 juli 1978; försäkring (matchningsbestämmelser), 
direktiven 73/239/EEG av den 24 juli 1973: 88/357/EEG av den 22 juni 1988; 92/96/EEG av den 10 
november 1992, meddelande 94C360/08 av den 17 december 1994, direktivet om kapitalkrav 
(valutabestämmelser), direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993. 
37 
Avsnitt 3 
Nationella förvaltningar 
94. Ändring av lagtexter: Det kommer att bli nödvändigt att på alla myndighetsnivåer 
i medlemsstaterna ändra hänvisningar till nationella valutor i lagtexter till hänvisningar 
till den gemensamma valutan. Tidpunkten för dessa ändringar kan variera men det står 
klart att vissa delar av de nationella offentliga förvaltningarna måste vara beredda att 
använda den gemensamma valutan redan från och med början av fas B. De nationella 
myndigheterna skall säkerställa att användningen av ecun är jämställd med användandet 
av nationella valutor under fas B. Nationella, regionala och lokala myndigheter kan i 
detta sammanhang finna det lämpligt att anta en "överordnad" rättsakt på det sätt som 
kommissionen förordat, vilken säkerställer att varje hänvisning till nationella valutor 
ersätts med en hänvisning till den gemensamma valutan från och med början av fas C. 
Särskild lagstiftning kan vara nödvändig i samband med avrundningar, t.ex. i fråga om 
skatteavdrag och avgifter för offentliga tjänster. 
95. Införandet av den gemensamma valutan för all verksamhet som omfattas av 
gemenskapens budget: Den utmaning som de offentliga förvaltningarna står inför beror 
naturligtvis på vilken verksamhet det är fråga om samt tidpunkten för övergången. 
Efter början av fas B kommer statspapper i allt större utsträckning att utfärdas i den 
gemensamma valutan. De stora offentliga utgiftsposterna bör också ställas om till ecu. 
96. Dessutom kommer vissa banker, andra finansinstitut och privata företag att kunna 
ställa om sina interna transaktioner till ecu, varefter de måste kunna genomföra sina 
finansiella transaktioner med offentliga myndigheter i den gemensamma valutan. Detta 
innebär att användandet av ecun måste underlättas och att sådana specifika problem, 
t.ex. rörande redovisningsbestämmelser, som uppstår under övergångsprocessen måste 
lösas. Beslut i dessa frågor bör vara tydliga, definitiva och välkända i god tid före 
övergången till fas B. Skattemyndigheterna kommer spela en särskilt viktig roll, vilket 
beskrivs nedan. 
97. Det kommer att bli nödvändigt att vidta stora administrativa förändringar för att 
klara av införandet av ecun. Det kommer bl.a. att bli nödvändigt att ändra all 
programvara, dokumentation med hänvisningar till nationella valutor samt intern 
bokföring. 
De största problemen kommer att uppstå i förvaltningar som gör ett stort antal kontanta 
utbetalningar av små belopp och som står i direkt kontakt med allmänheten. Särskilt 
socialförvaltningar kommer att påverkas eftersom de har direkt kontakt med sårbara 
befolkningsgrupper som skulle påverkas negativt av eventuella störningar i offentliga 
inrättningars normala funktion. Särskild uppmärksamhet måste ägnas den personliga 
38 
inkomstbeskattningen där tydlig information måste ges till allmänheten om de praktiska 
följderna av övergången, t.ex. omräkning av skatteavdrag till ecu. 
98. Skattemyndigheter: Skattesystemet i samband med övergången är av mycket stor 
betydelse för företagen. Skattemyndigheterna måste i god tid innan fas B inleds vidta 
nödvändiga åtgärder, vilket innebär att förberedelser bör göras redan nu. Några av de 
väsentligaste frågorna för företagen med avseende på beskattningssystemet gäller 
följande: 
• Den tidpunkt då självdeklarationer kan utarbetas och betalningar göras i den 
gemensamma valutan. De nödvändiga åtgärderna i detta avseende skall ha 
vidtagits när fas B inleds. Detta gäller för alla skatter som berör företag, 
inklusive tullavgifter, bolagsskatt, källskatt och mervärdesskatt. 
• De skattemässiga följderna av införandet av ecun. Som regel gäller att den 
förtjänst som företag har på tillgångar i utländsk valuta inte beskattas förrän 
tillgången i fråga säljs. Under fas B kommer det emellertid att vara möjligt att 
omedelbart fastställa om en investerare har gjort en vinst eller en förlust eftersom 
det kommer att bli möjligt att göra en direkt jämförelse mellan växelkursen vid 
tidpunkten för inköpet och den oåterkalleligen låsta växelkursen. Frågan är om 
detta kan medföra skatteplikt så att eventuella vinster skall beskattas eller 
förluster dras av. 
• Hantering av administrativa fel och fördröjningar. Att uppgifter utelämnas och 
fel görs är en oundviklig biprodukt i komplicerade skattesystem och företag 
bestraffas hårt av skattemyndigheterna vid fel och förseningar. Införandet av en 
gemensam valuta kan öka risken för sådana fall. Skattemyndigheterna måste noga 
överväga de praktiska svårigheter som företagen står inför när de genomför 
övergångsbestämmelser. Det bästa vore om de nationella skattemyndigheterna 
vidtar åtgärder i förväg, t.ex. i form av en klar redogörelse för 
skattebestämmelserna i samband med övergången som läggs fram i tillräckligt 
god tid i förväg, anordnande av seminarier och utbildningskurser för personal 
som handhar redovisning och ekonomi samt stöd till olika representativa 
organisationer (industriförbund, handelskammare) som i sin tur ger företagen 
tekniskt bistånd. 
• Bestämmelser som skall gälla om övergången äger rum mitt under ett 
beskattningsår: Den bästa lösningen för företag och redovisningsansvariga vore 
att ställa om bokföringen till ecu vid början av beskattningsåret, dvs. att 
bokföringen för föregående beskattningsår avslutas i nationell valuta, balansen 
omräknas till den gemensamma valutan på grundval av de låsta 
omräkningskurserna och bokföringen för det nya beskattningsåret görs i ecu. 
39 
• Skattemyndigheterna kommer att behöva ta ställning till vilka bestämmelser som 
skall gälla för företag som genomför denna övergång mitt under beskattningsåret. 
De bör också överväga om det är möjligt med viss flexibilitet så att företag kan 
ställa om sin bokföring till den gemensamma valutan vid en tidpunkt som ligger 
mycket nära den tidpunkt som markerar början av fas C, dock utan att vara exakt 
densamma. 
99. Kommissionen anser att alla nivåer inom den offentliga förvaltningen måste 
spela en ledande roll när det gäller att förbereda införandet av ecun. Kommissionen 
föreslår därför följande: 
• Att andra gemenskapsinstitutioner inrättar arbetsgrupper för att undersöka 
följderna av införandet av ecun. Dessa arbetsgrupper kan bl.a. undersöka 
behovet av att ändra lagstiftningen och införandet av ecun för budgetmässiga 
transaktioner. 
• Att nationella offentliga förvaltningar på alla nivåer inrättar arbetsgrupper för 
att undersöka och planera de åtgärder avseende lagstiftning och administration 
som krävs för att säkerställa ett friktionsfritt införande, av ecun. Dessa 
arbetsgrupper bör avge en rapport till kommissionen i december 1995 i syfte att 
möjliggöra ett utbyte av åsikter rörande de tekniska problemen. 
0 Att de offentliga förvaltningarna och de offentliga företagen i så stor 
utsträckning som möjligt anger priser både i den nationella valutan och i ecu 
för att vänja allmänheten vid användandet av ecun redan från och med början 
av fas B. Denna dubbla prisangivelse kan t.ex. tillämpas ifråga om räkningar 
för gas, elektricitet, vatten, självdeklarationer och olika former av offentliga 
avgifter. Den dubbla prisangivelsen kan eventuellt behållas under en period 
efter början av fas C och även efter den slutliga indragningen av nationella 
sedlar och mynt. 
Kapitel III 
Företagen 
100. Detta kapitel behandlar de viktigaste följderna för företagen av övergången till 
den gemensamma valutan. Särskild uppmärksamhet ägnas behovet av att utveckla 
strategier för införandet av den gemensamma valutan, särskilt huruvida alla eller vissa 
transaktioner skall genomföras i ecu under fas B, och hur man skall klara det fysiska 
40 
införandet av ecu-sedlar och ecu-mynt. Kapitlet omfattar en genomgång av den 
gemensamma valutans följder för en rad viktiga verksamhetsområden för företagen 
(kassahantering, försäljning och marknadsföring, redovisning, skatter och personal). 
Avsnitt 1 
Fastställandet av en strategi för övergången till den gemensamma 
valutan: ett nyckelbeslut för företagen 
Företagens strategi för införandet av den gemensamma valutan 
101. Genom att öka den ekonomiska stabiliteten och eliminera kursrisker och 
transaktionskostnader kommer den gemensamma valutan att väsentligt underlätta den 
inre marknadens funktion och därför innebära en betydande fördel för företagen. Den 
faktiska övergången till ecun kommer emellertid att kräva anpassning av flera delar av 
den dagliga affärsverksamheten. Följderna kommer inte att vara desamma för alla 
företag, utan bero på omfattningen av varje företags gränsöverskridande verksamhet, 
vilken mängd kontanter som hanteras dagligen och graden av kontakt med allmänheten. 
Detaljhandelsföretag i de enskilda länderna kommer naturligtvis att stå inför andra 
problem än multinationella företag. Förberedelserna för övergången kommer att ta tid 
och kräva investeringar. 
102. Det är därför viktigt att företagen så snart som möjligt fastställer en strategi för 
införandet av den gemensamma valutan. På så sätt kan man säkerställa lämpliga 
tidsplaner för genomförande av de tekniska förberedelser som är nödvändiga för att 
säkerställa att den normala affärsverksamheten kan löpa friktionsfritt. Samtidigt ger en 
sådan strategi företagen en möjlighet att införliva investeringar för övergången i sina 
pågående kapitalinvesteringsplaner och därmed sprida kostnaderna över en längre 
period. Slutligen gör denna strategi det möjligt för företagen att fastställa de 
handelsmässiga fördelar som kan uppstå för de företag som tidigt förbereder sig för 
övergången till den gemensamma valutan. 
Det scenario i tre faser som beskrivs i del 1 innebär att företagen måste fatta två 
grundläggande strategiska beslut, nämligen; 
• huruvida de skall ställa om hela eller delar av den interna bokföringen och de 
interna transaktionerna till den gemensamma valutan under fas B eller om de 
skall avvakta och genomföra en fullständig övergång till ecun vid början av 
fas C, 
• huruvida de under fas C skall godta nationella sedlar och mynt (och i så fall, 
under hur lång tid) eller bara godta ecu-sedlar och ecu-mynt. 
41 
Dessa beslut kommer att vara helt frivilliga och starkt påverkas av marknadskrafterna. 
Företagen behöver få klarhet och visshet om övergångsprocessen. 
Möjlighet till tidig anpassning 
103. Företagen kan upptäcka att det finns många fördelar med att välja att genomföra 
alla eller delar av de interna transaktionerna i den gemensamma valutan före fas C. 
Särskilt företag med stora likviditetstransaktioner kan vinna på att genomföra denna 
verksamhet i ecu i stället för att fortsätta att använda flera nationella valutor. En snabb 
övergång kan också visa sig vara lämplig för företag med gränsöverskridande handel 
och som har närstående företag eller dotterföretag i andra deltagande länder. Det kan 
till exempel underlätta fakturering, betalningsöverföringar och valutastyrning. 
Företagen kommer emellertid att bli tvungna att använda nationella valutor för vissa 
ändamål, särskilt kontantaffärer, fram till fas C. I dessa fall måste de inrätta något 
slags mellanled mellan de delar av verksamheten som genomförs i den gemensamma 
valutan och de delar som fortsätter att genomföras i nationella valutor. De blir 
samtidigt tvungna att fastställa lämpliga redovisnings- och kontrollförfaranden samt 
anpassa programvaran och säkerställa att de anställda får tillräcklig utbildning. 
Små och medelstora företag och företag som huvudsakligen är verksamma på 
hemmamarknaden samt detaljhandelsföretag kommer förmodligen att välja att övergå 
till den gemensamma valutan på en och samma gång vid början av fas C. Fördelen 
med att avvakta tills dess är att företagen inte behöver utveckla övergångssystem. 
Eftersom all bokföring och alla saldon måste omräknas från den nationella valutan till 
ecun under fas C kommer förberedande åtgärder att vara nödvändiga. 
Det fysiska införandet av ecu-sedlar och ecu-mynt 
104. Företagen, särskilt detaljhandelsföretagen, kommer att stå inför ett val vid början 
av fas C. Å ena sidan kan de helt övergå till ecu och vägra att ta emot nationella sedlar 
och mynt, men därmed riskerar de dels att stöta på tekniska problem i samband med att 
alla system skall ändras på mycket kort tid samt dels irritera kunder som vill fortsätta 
att använda de nationella valutorna under en tid. Å andra sidan kan företagen välja att 
godta båda valutorna under en period av fas C. Detta kommer att ge upphov till andra 
problem. De kommer först och främst att bli tvungna att införa någon form av dubbel 
prissättning och utrustning som kan hantera två uppsättningar sedlar och mynt (vilket 
skulle kräva extra utrymmen i kassaapparater, förvaring av kontanter och 
42 
säkerhetsåtgärder). Sådana åtgärder blir kostnadskrävande, särskilt om det stora 
flertalet av allmänheten snabbt övergår til ecu. 
Avsnitt 2 
Ecuns innebörd för företagen 
105. Det är viktigt att fastställa de viktigaste följderna för en rad viktiga 
verksamhetsområden inom företagen. I det följande behandlas följderna för 
kassahantering och registrering, försäljning, marknadsföring, administrations- och 
informationssystem, bokföring, skatter, personal och utbildning. 
Kassahantering och registrering 
106. Alla former av registreringsmaskiner (kassaapparater, bensinpumpar, 
bokföringsmaskiner), myntautomater (säljautomater, biljettautomater) och 
sedelautomater måste ställas om från nationella valutor till ecu. Eftersom det finns 
miljontals maskiner av det här slaget kommer utveckling och tillverkning av nya 
maskiner eller anordningar för hantering av ecu att kräva betydande investeringar och 
förberedelserna kan bli mycket tidskrävande. Det är därför av avgörande betydelse att 
tillverkarna av utrustning för hantering av kontanter och registrering snarast möjligt får 
de slutliga tekniska specifikationerna (t.ex. dimensioner och kännetecken för sedlar och 
mynt, namn på och förkortning av myntenheten och underenheterna osv.). Detta bör 
ske redan före fas A, dvs. beslutet om att införa den monetära unionen. 
107. Det framgår av EMI:s årsrapport för 1994 att man har uppnått en hög grad av 
enighet när det gäller valörernas antal och värde samt gränsen mellan sedlar och mynt. 
Det högsta värdet för ett mynt blir 2 ecu och 5 ecu blir det minsta värdet för en sedel. 
Det råder också enighet om att det skall finnas sju sedlar med ett värde på mellan 5 och 
500 ecu. När det gäller de europeiska sedlarnas utseende så kommer det antingen att bli 
fråga om helt identiska sedlar som är i omlopp över hela unionen eller sedlar som är 
identiska på ena sidan men som har ett mindre nationellt kännetecken på den andra 
sidan. 
108. Det kan ta tid (upp till flera månader) att anpassa alla dessa anordningar för 
hantering av kontanter, särskilt säljautomater och sedel- och biljettautomater. Företagen 
blir tvungna att utarbeta välplanerade program för övergången så att ett tillräckligt stort 
antal maskiner kan ta emot ecu från och med början av fas C. Detta innebär att 
omställningsprocessen måste påbörjas under veckorna före fas C:s början. Tekniska 
svårigheter och flaskhalsar under omställningen skulle minskas om man tidigt fattar 
beslut om sedlarnas och myntens tekniska specifikationer så att företagen gradvis kan 
43 
skaffa "ecu-kompatibel" utrustning som ett led i deras normala investeringsprogram, 
dvs. utrustning som (om än inte samtidigt) kan användas för både nationella sedlar och 
mynt och ecu. 
109. Som nämnts tidigare blir företag som väljer att godta nationella sedlar och mynt 
under fas C tvungna att hantera två uppsättningar sedlar och mynt. Detta innebär att 
man antingen måste ha separat utrustning för kassahantering och registrering dels för 
den nationella valutan, dels för ecun, eller installera utrustning som kan hantera bägge 
valutor samtidigt. Företagen måste själv ta ställning till hur detta bäst skall lösas. Vissa 
av svårigheterna i samband med två uppsättningar sedlar och mynt kan minskas genom 
införandet av ny teknologi (streckkoder, kassaapparater som kan hantera flera valutor, 
elekroniska betalningssystem) som automatiskt kan göra omräkningar mellan ecun och 
den nationella valutan. Även i detta fall är förberedelser i god tid nyckeln till en 
friktionsfri och kostnadseffektiv övergång. 
Försäljning, marknadsföring, administrations- och informationssystem 
110. Senast vid början av fas C kommer hänvisningar till nationella valutor att 
försvinna och och ersättas med hänvisningar till ecu. Detta kräver en lång rad 
administrativa åtgärder, särskilt följande: 
• Avtalsförhandlingar, fakturor, räkningar och informationssystem kommer att 
ställas om till ecu liksom alla betalningar till leverantörer och kontrahenter. 
Övergången kommer bl.a. att medföra att hänvisningar till den nationella valutan 
i officiella dokument (fakturor, kvitton), reklammaterial och programvara skall 
ersättas. Företag som beslutar använda ecu under fas B eller företag som godtar 
nationella valutor under fas C kan bli tvungna att införa dubbel prissättning med 
den ökning av administrativa formaliteter som detta medför. 
• Beslut om prissättning: Den faktiska prissättningen blir ömtålig eftersom 
användning av växelkurserna förmodligen kommer att leda till ohanterliga 
motvärden i ecu. Detaljhandelsföretagen blir tvungna att fastställa lämpliga ecu-
priser som inte framkallar fientliga reaktioner. För varor av lågt värde kan en 
mindre avrundning medföra stora procentuella höjningar. I sista hand bör 
konkurrenskrafterna på marknaden begränsa prishöjningarna och många företag 
kanske till och med försöker sig på marknadskampanjer som bygger på 
avrundning nedåt. Frågan om dubbel prisangivelse behandlas i punkt 122. 
• Reklammaterial som utarbetats på förhand: Ett särskilt problem kan uppstå när 
det gäller prisangivelser i reklammaterial. Postorderföretag och företag som är 
44 
beroende av marknadsföring med hjälp av broschyrer (resebyråer) kommer att få 
särskilda svårigheter (vissa broschyrer utarbetas upp till 18 månader i förväg). 
Problem kan uppstå eftersom omräkningskurserna inte kommer att vara kända 
förrän vid början av fas B. 
• Information till kunderna om följderna av övergången är av grundläggande 
betydelse. I vissa fall kommer sådana förklaringar att endast kräva en enkel 
demonstration av hur omräkningskurserna används med rimlig avrundning. I 
andra fall kan företagen bli tvungna att genomföra omfattande 
informationskampanjer om sådana frågor som avtal med lång löptid, t.ex. 
hypotekslån, pensionssparande, avbetalnings- och hyreskontrakt. 
111. Redovisning och skatter: Senast under fas C måste all bokföring och alla 
balansräkningar vara utförda i ecu. Skattemyndigheterna skall fastställa de exakta 
bestämmelserna som skall gälla under övergångsprocessen på det sätt som fastställs i 
del 2 - kapitel 2. 
112. Personal och utbildning: Företagen måste se till att deras personal får fullständig 
information om och utbildning i hur ecun kommer att påverka deras arbetsuppgifter, 
löner och övriga anställningsvillkor (t.ex. företagens pensionssystem och ersättning för 
utlägg). Det är viktigt att säkerställa att personalen får ordentlig utbildning och förstår 
övergångsprocessen för att undvika störningar av affärsverksamheten och för att främja 
ett gott förhållande till kunderna. 
Utbildningens art och när den skall genomföras beror på vilka arbetsuppgifter det är 
fråga om och vilken strategi för införandet av ecun som företagen har fastställt. 
Företag som genomför transaktioner i ecu under fas B måste se till att personalen 
utbildas redan innan den monetära unionen inleds. Specialiserad utbildning kan 
eventuellt erbjudas personal som har hand om finansiella frågor. Särskild 
uppmärksamhet måste också ägnas personal som har direkt kontakt med allmänheten 
för att säkerställa att de på ett kompetent sätt kan besvara kundernas frågor och 
tillgodose deras behov av hjälp. 
113. Branschsammanslutningar, yrkesförbund (jurister, revisorer, notarier) och 
fackföreningar spelar en avgörande roll i utbildningsprocessen. De kan till exempel 
förbereda informationspaket och videor som deras medlemmar kan använda för interna 
utbildningsprogram. De kan anordna konferenser och workshops där de berörda 
parterna kan träffas och diskutera gemensamma problem och utveckla mekanismer för 
att låta varandra ta del av hur man har löst utbredda tekniska problem. De offentliga 
myndigheterna bör främja sådana initiativ genom att erbjuda bakgrundsmaterial, 
informationspaket och talare för konferenser. 
45 
114. Kommissionen uppmanar företag, representativa organisationer och 
yrkesförbund, fackföreningar samt organisationer som företräder små och 
medelstora företag att analysera följderna av införandet av ecun för den egna 
sektorn/yrkesgruppen. Arbetsgrupper inom företag, representativa organisationer och 
fackföreningar kan inrättas i syfte att utvärdera reaktionerna på grönboken och 
utarbeta listor över nödvändiga övergångsåtgärder och de lagstiftningsbeslut och 
tekniska beslut som krävs av regeringar och offentliga förvaltningar. Det kan vara 
lämpligt att utse en funktionär med ansvar för den gemensamma valutan i varje 
enskild representativ organisation. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att 
främja inrättandet av sådana arbetsgrupper. 
Kommissionen föreslår dessutom att medlemsstaterna skall upprätta en struktur för 
att samordna verksamheten i privata företag och organisationer. Detta skulle kunna 
undanröja risken för dubbelarbete och främja utbytet av erfarenheter och idéer. 
Kommissionen föreslår också att de nationella myndigheterna skall upprätta ett 
särskilt kontaktorgan för upplysningar och hjälp i samband med införandet av ecun. 
Kapitel IV 
Konsumenterna 
115. I detta kapitel behandlas de särskilda utmaningar som konsumenterna kommer att 
stå inför i och med införandet av den gemensamma valutan. Det medges att det 
kommer att bli svårt för dem att vänja sig vid ett nytt monetärt system och att det finns 
behov för en omfattande informationskampanj som klart redovisar ecuns praktiska 
betydelse för konsumenternas dagliga ekonomiska verksamhet. Kapitlet innehåller en 
redogörelse för hur konsumenterna kommer att påverkas under övergångsprocessens 
alla faser. 
Avsnitt 1 
Att förbereda konsumenterna för övergången 
116. Tidigare erfarenheter av valutaändringar i Frankrike och Förenade kungariket har 
visat att människor inte omgående vänjer sig vid nya pengar. Det är i åtminstone ett 
avseende som att lära sig ett spräk - det tar tid och kräver övning innan det är möjligt 
att "tänka" i den nya valutan. Att förbereda konsumenterna så att övergången löper 
friktionsfritt för dem kommer därför att vara en mycket viktig uppgift för 
46 
medlemsstaterna. Annars riskerar man att förlora det folkliga stöd som är en 
förutsättning för att hela företaget skall lyckas. 
Man måste noga undersöka hur konsumenterna kommer att påverkas och, om 
nödvändigt, vidta åtgärder för att skydda deras intressen. Konsumentorganisationerna 
kan förväntas vara särskilt vaksamma, men också angelägna om att övervinna 
misstänksamhet och farhågor och undanröja svårigheter. 
Vissa människor är så vana vid att betrakta sin egen valuta som en nationell symbol att 
ändringen nästan kommer att upplevas som ett identitetsbyte. Den nationella identiteten 
är emellertid inte i fara. Den kommer i själva verket bara att utvidgas med en symbol 
för den europeiska integrationen av alla de goda och praktiska skäl som fastställs i 
denna grönbok. 
117. Avsnittet om information i denna grönbok (del 4) handlar om hur viktigt det är 
med informationskampanjer för att vinna allmänhetens godkännande och stöd och för 
att genomföra de tekniska förberedelser som är nödvändiga för övergången till en 
gemensam valuta. Det understryks hur viktigt det är att så snart som möjligt informera 
konsumenterna om fördelarna med en gemensam valuta, att försäkra dem om att 
övergången inte kommer att vara till deras nackdel och att hjälpa dem att vänja sig vid 
omräkning från nationell valuta till ecu och tvärtom. I kapitlet uppmärksammas också 
behovet av att ge särskild hjälp till sårbara befolkningsgrupper, t.ex. äldre och 
synskadade. Alla dessa aspekter kom tydligt till uttryck vid de utfrågningar av 
konsumentorganisationer som anordnades vid utarbetandet av Maas-rapporten. 
Det största problemet för konsumenterna kommer nästan säkert att vara omräkningen 
och jämförelsen av varors värde. De kommer att förlora sin känsla för priser. I många 
fall kommer omräkningskurserna förmodligen att vara så svårhanterliga att 
uträkningarna blir svåra att göra. 
118. För att klara av övergången kommer konsumenterna att behöva både tid och 
detaljerad information. Det referensscenario som beskrivs i denna grönbok skulle ge 
myndigheterna tillräckligt mycket tid för att förbereda och genomföra 
informationskampanjer som riktar sig till konsumenterna. Kommissionen, 
Europaparlamentet, Europeiska monetära institutet, centralbankerna och andra kommer 
att spela olika roller när det gäller att upplysa konsumenterna och skydda deras 
intressen under övergången. Nationella myndigheter kommer emellertid att ha bäst 
möjlighet att hantera lokala behov och problem som varierar mellan medlemsstaterna. 
I del 4 understryks också vikten av information i tillämpad form, t.ex. genom, dubbla 
angivelser av belopp i räkenskaper, skattehandlingar och inom detaljhandeln samt 
47 
praktiska övningar som skall ge konsumenterna möjlighet att i förväg använda nya 
sedlar och mynt under särskilda förhållanden. 
Det är mycket viktigt att banker, näringsliv och detaljhandeln tar sitt ansvar när det 
gäller att förbereda konsumenterna på omställningen. De bör genomföra egna 
informationskampanjer, särskilt för att informera kunderna om vilka följder 
övergången till en gemensam valuta kommer att ha för de tjänster som de erbjuder. 
Avsnitt 2 
Den praktiska betydelsen för konsumenterna av övergången 
119. Konsumenterna kommer i huvudsak att uppleva följderna av den monetära 
unionen rent konkret först under fas C när ecu-sedlar och ecu-mynt införs och alla 
transaktioner sker i den gemensamma valutan. Men världen omkring dem kommer 
innan dess att förändras på olika sätt. Här följer en översikt av några av de saker som 
kan förväntas hända. 
Fas A - införandet av den ekonomiska och monetära unionen 
Vad kommer inte att förändras? 
Ingenting kommer att förändras för konsumenterna. Det handlar om en period 
med intensiva förberedelser för banker och finansiella aktörer, men det 
ekonomiska systemet i sin helhet kommer att fortsätta att fungera som förut. 
Fas B - EMU:s faktiska början och uppkomsten av ett minsta antal transaktioner 
i ecu 
Vad kommer inte att förändras? 
• Nationella valutor kommer fortfarande att vara i omlopp. 
• Bankkonton, hypotekslån och andra lån samt alla andra avtal kommer fortfarande 
att vara uttryckta i de nationella valutorna. 
Vad kommer att förändras? 
• Banktransaktioner inom den monetära unionen kommer att ta mindre tid och 
medföra lägre omkostnader. 
48 
• Konsumenterna kommer att få tillgång till finansiella tjänster i ecu. 
• Dubbel prissättning av varor och tjänster kommer gradvis att införas, vilket 
kommer att öka genomsynligheten avseende priserna över gränserna. 
• Det kommer att bli lättare att resa över gränserna. 
• Det kan bli obligatoriskt med omräkningstabeller som placeras på väl synlig plats 
hos detaljhandlarna. 
Fas C - Slutlig övergång till den gemensamma valutan 
Vad kommer att förändras? 
• Den gemensamma valutan införs. 
• Nationella valutor kommer snabbt att ersättas av ecu-sedlar och ecu-mynt. De två 
valutorna kommer endast att vara i omlopp samtidigt under en kort period, för att 
undvika olägenheterna för konsumenterna med två uppsättningar sedlar och mynt. 
• 
• Detaljhandlare får själva välja om de vill ta emot nationella valutor men är 
tvungna att ta emot den gemensamma valutan. 
Konsumenterna kommer att kunna växla in nationella sedlar och mynt till ecu 
under en mycket lång period. 
Hänvisningar till nationella valutor i avtal kommer att omräknas till ecu genom 
tillämpning av fasta omräkningskurser utan att medföra några övriga ändringar 
vad gäller avtalsvillkoren. Principen om kontinuitet i avtalsförhållanden kommer 
med andra ord att gälla. 
Bankkonton, löner och pensioner kommer att uttryckas i ecu. 
Avsnitt 3 
Konsumentskydd 
120. Det är kommissionens bestämda uppfattning att övergången till den gemensamma 
valutan inte får medföra särskilda avgifter för konsumenterna. Det är absolut 
nödvändigt att konsumenterna kan genomföra transaktioner i ecu med förtroende. Att 
49 
uttrycka räkenskaper och priser i ecu spelar en viktig roll när det gäller att vänja 
konsumenterna vid den gemensamma valutan. 
121. Före fas C kommer finansinstitut att kunna kräva en administrativ avgift för att 
växla in sedlar från en medlemsstat till en annan medlemsstats sedlar. De skall 
emellertid tydligt ange avgifterna för dessa tjänster och får inte kräva betalning för 
valutakursrelaterade kostnader. 
122. Dubbel prisangivelse kommer att spela en avgörande roll när det gäller att vänja 
konsumenterna vid ecun. Företag och detaljhandlare kommer av affärsmässiga skäl att 
vara starkt motiverade att ha dubbel prisangivelse från och med början av fas B och 
kanske till och med fortsätta under fas C, eftersom de vill att deras konsumenter skall 
känna sig säkra när de handlar med ecu. En tydlig dubbel prisangivelse kommer 
dessutom att bidra till att undanröja konsumenternas misstankar om dolda 
prishöjningar. Marknadskrafter till stöd för dubbel prisangivelse kommer att påverka 
alla företag, även de företag som övergår till ecun vid början av fas C. 
Frågan är om de affärsmässiga skälen kommer att vara tillräckliga för att motivera 
genomförandet av dubbel prisangivelse, eller om lagstiftning bör införas för att göra 
detta till ett krav under fas B och eventuellt under en närmare fastställd period därefter. 
Det kan diskuteras om gemenskapslagstiftning behövs i detta avseende. Kommissionen 
har för avsikt att sam råda med alla grupper av berörda valutaanvändare i syfte att 
uppnå samförstånd om behovet av gemenskapslagstiftning under fas B så att lämpliga 
åtgärder kan vidtas under våren 1996. Subsidiaritetsprincipen ger medlemsstaterna 
möjlighet att fastställa bindande krav på nationell nivå. 
Om bindande krav på dubbel prisangivelse utarbetas måste en jämvikt upprätthållas 
mellan konsumenternas intressen och kostnaderna för att utforma och använda dubbla 
prisangivelsesystem (som i sista hand kommer att belasta konsumenterna). Kostnaden 
för dubbel prisangivelse beror till stor del på hur omfattande användningen av denna 
skall vara. Det skulle till exempel bli dyrt och komplicerat att kräva att varje 
hänvisning till en valuta måste anges i dubbel form. Detta skulle innebära att alla 
produkter i butikshyllorna skulle ha två prislappar och att kassaapparaterna också skulle 
visa beloppet i både den nationella valutan och i ecu för varje enskild transaktion. En 
mindre kostsam möjlighet skulle vara att kräva att bara slutsumman uttrycks i den 
nationella valutan och i ecu (eftersom detta endast skulle kräva en enda uträkning). En 
annan möjlighet skulle vara att kräva att omräkningstabeller hängs upp väl synligt hos 
alla detaljhandlare. Den exakta utformningen av ett obligatoriskt krav på dubbel 
prisangivelse bör ske i samråd med representanter för producenter, detaljhandlare, 
offentliga förvaltningar, fackföreningar och konsumenter. 
50 
123. Noggranna rättsliga bestämmelser om avrundning kommer att vara nödvändiga 
för omräkningen från nationella valutor i befintliga avtal rörande exempelvis löner och 
bankkonton. Avrundning är ett vanligt fenomen i det nuvarande finansiella systemet 
som fungerar friktionsfritt och utan allvarliga problem. 
Avrundning kommer att vara nödvändig för att erhålla praktiskt användbara storlekar 
på belopp som anges i vissa lagtexter, t.ex. skatteavdrag, offentliga avgifter och vissa 
socialbidrag. De behöriga myndigheterna skall besluta från fall till fall hur 
avrundningen skall göras. 
Detaljhandlarnas möjligheter att utnyttja omräkningen för att nöja priserna skulle 
begränsas av konkurrensen. På det hela taget bör nettopåverkan på priserna vara 
begränsad eftersom prishöjningar orsakade av avrundning uppåt på vissa varor kommer 
att uppvägas av prissänkningar till följd av avrundning nedåt på andra varor. 
124. I hela denna grönbok har kommissionen försökt att förutse så många som 
möjligt av de största problemen som konsumenterna kommer att stöta på. 
Kommissionen räknar emellertid med att konsumentorganisationerna kommer att 
bekräfta dess bedömning av de viktigaste följderna av införandet av ecun. 
Kommissionen välkomnar synpunkter och eventuell ytterligare information som kan 
vara till hjälp vid utvecklingen av en strategi för att säkerställa en friktionsfri 
övergång för konsumenterna. Kommissionen har för avsikt att samråda med alla 
grupper av berörda valutaanvändare för att uppnå samförstånd om behovet av 
gemenskapslagstiftning som gör dubbel prisangivelse obligatoriskt, så att nödvändiga 
åtgärder kan vidtas under våren 1996. 
51 
Del 3 
Den rättsliga ramen för ecun 
52 
125. De europeiska ekonomierna är långtgående integrerade öppna marknader med 
högutvecklade rättssystem. En modern komplicerad ekonomi, där ekonomiska aktörer 
är knutna till varandra i ett finmaskigt nätverk av ekonomiska åtaganden, kan bara 
fungera om det finns garanti för rättssäkerheten. För att säkerställa ett smidigt 
införande av ecun måste myndigheterna på gemenskapsnivå och nationell nivå 
garantera den rättssäkerhet som valutaanvändarna kräver i god tid innan den monetära 
unionen börjar fungera ( fas B). Det innebär att de rättsliga ramarna för unionen måste 
börja förberedas, så långt möjligt också genom antagande av lagstiftning, redan innan 
beslutet har fattats att gå över till den monetära unionen i fas A. 
Denna tredje del försöker inte att upprätta en fullständig förteckning över de rättsliga 
åtgärder som krävs för införandet av den gemensamma valutan, utan behandlar snarare 
de centrala rättsliga frågorna i sammanhanget. Det är särskilt fem4 frågor som måste 
finna sin lösning så snart som möjlig för att minska osäkerheten kring införandet av 
ecun, nämligen 
ecun och nationella enheter i fas B, 
ecuns ställning som lagligt betalningsmedel, 
kontinuitet i avtalsförhållanden, 
avrundningsregler, och 
rättsliga frågor beträffande sedlar. 
Avsnitt 1 
Ecun och nationella enheter i fas B 
126. När i början av fas B ECB har börjat föra en monetär gemenskapspolitik och 
omräkningskurserna har låsts oåterkalleligen, kommer ecun vara en självständig valuta. 
Nationella valutor kommer att vara ersättningar för ecun; de upphör i själva verket att 
vara särskilda valutor utan blir endast olika beteckningar för ecun. 
Emellertid kommer under fas B nationella valutor att leva vidare i rättslig mening och 
nationella valutabestämmelser kommer också att fortsätta att gälla om inte 
lagstiftningsåtgärder vidtas på nationell nivå eller unionsnivå. I början av fas B 
kommer ecun inte längre att vara en korgvaluta utan den kommer att omvandlas till en 
självständig valuta med omräkningskursen 1:1 och ECBS kan ge ut ecun i form av 
kontomedel (utgivningen av ecu-sedlar kräver ytterligare lagstiftning). 
Rättsliga åtgärder kominer oeksii atl krävas för övergängsscenariot: i det scenario som presenteras i 
första delen, krävs lagstiftning lör alt säkerställa att vissa transaktioner kan genomföras i ecu redan 
från början av fas B (det gäller t.ex. betalningssystem för stora belopp). 
53 
Artikel 109/ anger att ecun kommer att bli en självständig valuta. Ecun och de 
nationella ersättningsvalutorna blir inte automatiskt utbytbara i rättslig mening. De 
nationella valutorna kommer att fortsätta att fungera som beräkningsenheter och 
betalningsmedel inom respektive medlemslands gränser. Om det inte finns någon 
lagstiftning kan ecun användas som beräkningsenhet och betalningsmedel endast under 
förutsättning att parterna kommer överens om det och att det inte i nationell rätt finns 
krav på att den nationella valutan måste användas. 
127. Det kommer därför att bli nödvändigt att se till att gemenskapslagstiftningen är i 
kraft redan när fas B inleds för att säkerställa att ecun och de deltagande ländernas 
nationella valutor är fullt utbytbara i rättslig mening, dvs. nationella valutor blir bara 
andra beteckningar för ecun och övergången från den ena enheten till den andra görs 
till oåterkalleligen låsta omräkningskurser och inte till växelkurser. Så kommer det 
t.ex. att krävas gemenskapslagstiftning för att säkerställa att banktillgodohavanden, 
betalningar och transaktioner i ecu likställas med sina motsvarigheter i nationell valuta 
till en oåterkalleligen låst om räkningskurs. Emellertid kommer inte en part att kunna 
tvingas att acceptera betalningar i ecu (t.ex. lönebetalning) förrän i fas C. 
Avsnitt 2 
Ecuns ställning som lagligt betalningsmedel. 
128. Lagligt betalningsmedel är ett betalningsmedel som en fordringsägare är tvungen 
att acceptera som betalning. I alla medlemsstater utom en enda är det bara sedlar 
utgivna av landets centralbank som är lagliga betalningsmedel (och mynt upp till en 
viss summa); checkar, olika typer av kort, gireringar och utländska sedlar är inte 
lagliga betalningsmedel. I Nederländerna gäller också bankinlåning som lagligt 
betalningsmedel: en fordringsägare kan inte vägra att acceptera betalning i form av 
kontoöverföringar. Emellertid har begreppet lagligt betalningsmedel ingen större 
betydelse i praxis; det avspeglar inte det sätt som en modern ekonomi fungerar på. Det 
är en öppen fråga om införandet av ecun kommer att kräva en harmonisering av 
definitionen av lagligt betalningsmedel i de deltagande ländernas lagstiftning. I en 
monetär union bör dock följande frågor klargöras: 
• Sedlar och mynt i nationell valuta kommer endast att vara lagligt 
betalningsmedel inom det utfärdande landets territorium och kommer inte att 
gälla som sådant i andra länder som deltar i den monetära unionen. Därför 
kommer man inte att ha rätt att använda sedlar och mynt från ett medlemsland i 
ett annat medlemsland från inledningen av fas B. Ecu-sedlar däremot kommer, 
när de börjar cirkuleras under fas C, att gälla som lagligt betalningsmedel inom 
den monetära unionens hela område. 
54 
• Under fas C kommer nationella sedlar och mynt att förlora sin ställning som 
lagliga betalningsmedel och endast ecu-sedlar och -mynt kommer att ha den 
ställningen i fortsättningen. Det krävs lagstiftning för att åstadkomma detta. 
Detaljhandlare måste förpliktas att acceptera ecu-sedlar och -mynt som 
betalningsmedel, men skulle ha möjlighet att välja om de skall acceptera 
nationella sedlar och mynt från den tidpunkten. 
I vissa medlemsländer (t.ex. Frankrike och Italien) har man av hänsyn till allmän 
ordning (ordre publique) infört begränsningar för användningen av sedlar för 
vissa typer av betalningar eller för betalningar av belopp över en viss storlek. 
För att dessa begränsningar inte skall fortsätta att gälla krävs 
lagstiftningsåtgärder. 
Beslut om lagligt betalningsmedel kan ha betydelse för regler om prisangivelser, 
eftersom man vanligen anger priser i den valuta som är lagligt betalningsmedel. 
Om man inte utfärdar föreskrifter om mynts ställning som lagligt 
betalningsmedel kommer regler om hur stora belopp som högst kan betalas med 
mynt fortsätta att gälla. 
Avsnitt 3 
Kontinuitet i avtalsförhållanden 
129. Enligt vissa medlemsländers lagstiftning har en avtalspart rätt att säga upp ett 
avtal eller att ändra villkoren i det utan den andra partens medgivande om en 
grundläggande störning i det ekonomiska livet inträffar. Ekonomiska aktörer måste 
vara säkra på att EMU inte kommer att innebära en sådan grundläggande störning i det 
ekonomiska livet som skulle föra med sig att avtal i nationella valutor eller i korg-ecu 
ensidigt skulle kunna sägas upp och därför behöva omförhandlas. En sådan princip om 
ouppsägbarhet bör tillämpas undantagslöst. 
Kontinuitet vid övergången till den monetära unionen. 
130. Övergången till den monetära unionen kommer varken rättsligt eller ekonomiskt 
att innebära någon grundläggande störning. Därför kommer de ändringar i värdet hos 
fordringar och skulder som den ökade monetära stabiliteten får till följd, inte att 
förorsaka några konituitetsproblem. Det finns flera skäl till detta. Ändringar i 
räntenivåer i anslutning till ändringar i den makroekonomiska politiken har kunnat 
konstateras i många länder och är en del av den osäkerhet som man brukar förknippa 
55 
med den ekonomiska utvecklingen. Ur ekonomisk synpunkt måste deltagandet i EMU 
ses som ett långsiktigt förutsägbart åtagande. Konvergenskriteriet för den långfristiga 
räntenivån garanterar att räntenivåerna i deltagande länder kommer att närma sig 
varandra inför övergången till EMU. 
Kontinuiteten och införandet av ecun 
131. Så länge de nationella valutorna rättsligt lever kvar (dvs. fram till fas C), 
uppkommer inget formellt kontinuitetsproblem eftersom avtal kan slutas i samma valuta 
som tidigare. Ett annat, mer tekniskt kontinuitetsproblem uppkommer i det ögonblick 
då ecun införs och de nationella valutorna upphör att vara lagliga betalningsmedel. När 
så sker beror emellertid på vilket slags avtal det är frågan om: 
• För avtal i ecu som korgvaluta sker övergången till en i rättslig mening annan 
valuta vid inledningen av fas B. Kommissionen har redan utfärdat en 
rekommendation (94/284/EG) om den rättsliga behandlingen av avtal i ecu som 
korgvaluta5. Eftersom omvandlingen av ecun från en korgvaluta till en 
självständig valuta (artikel 109g och artikel 1091.4 i Romfördraget) inte kommer 
att förändra värdet pä ecun, slår fördraget fast att kursen vid omräkning av korg-
ecun till den självständiga ecun skall vara 1:1. Detta får till följd att det skulle 
betraktas som ett avtalsbrott om en avtalspart ensidigt beslutade att tillämpa en 
annan omräkningskurs. 
• För kontrakt i nationell valuta sker omräkningen i princip när fas C börjar, men 
kan inträffa redan när fas B börjar på de områden som använder ecun i enlighet 
med referensscenariot. Avtalsparter kan alltid komma överens om att den 
självständiga ecun skall gälla i deras avtalsförhållanden redan före fas C. 
Lagstiftning 
132. Varken övergången till den monetära unionen eller införandet av ecun innebär en 
sådan grundläggande störning i -det ekonomiska livet som berättigar till en 
omförhandling av de'miljontals befintliga avtalen. Avtalsparter får inte rätt att ensidigt 
säga upp avtal eller ändra avtalsvillkor. Men avtalsrätten är en del av nationella 
rättssystemen och principerna för när avtal kan sägas upp är inte de samma i alla 
medlemsstater. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att gå igenom den nationella 
avtalsrätten för att fastställa vilka ändringar som behövs för att säkerställa en enhetlig 
tillämpning av principen om ouppsägbarhet i samband med EMU. Utifrån den 
genomgången kan sedan lagstiftningsåtgärder vidtas för att säkerställa att principen om 
Det blir nödvändigt alt ändra förordning 3320/94 av den 31 december 1994 (EGT nr L 350, s. 27) 
för att säkerställa att varje hänvisning i gemenskapsrätten till ecun som korgvaluta kommer att avse 
ecun som gemensam valuta till omräkningskursen 1:1. 
56 
ouppsägbarhet tillämpas överallt i god tid innan den monetära unionen träder i 
funktion, till och med före fas A. Reglerna måste vara de samma i alla medlemsstater 
och bör därför antas på unionsnivå och vara tillämpliga i alla medlemsstater. 
133. Ytterligare lagstiftningsåtgärder måste beslutas före den slutliga övergången till 
den gemensamma valutan. Genom dessa bör följande föreskrivas: 
• Hänvisningar till nationella valutor i alla avtal skall betraktas som hänvisningar 
till den självständiga ecun, vilket medför att avtalsvillkoren inte ändras. På 
samma sätt skall hänvisningar till nationell valuta i lagar och andra författningar 
samt i alla dokument betraktas som hänvisningar till den självständiga ecun. 
Något behov av kontinuitetsvillkor i avtal finns därefter inte. 
• De nationella valutorna skall omräknas till ecu till de omräkningskurser som 
fastställs när den monetära unionen träder i funktion. 
134. För de områden där omräkningen till den självständiga ecun enligt 
referensscenariot skall ske redan från och med fas B bör dessa regler beslutas 
dessförinnan. När det gäller tredje land kan man förvänta sig såväl att ecun erkänns 
som efterföljare till de nationella valutorna till låsta omräkningskurser ( lex monetae ) 
som att andra avtalsvillkor (lex obligations ), t.ex. kupongräntor och andra 
räntesatser, kommer att accepteras. 
Ytterligare utredning kommer att bli nödvändig innan det är möjligt att avgöra om det 
kommer att krävas lagstiftning också inom andra områden. 
Avsnitt 4 
Avrundning 
135. Övergången från ett monetärt system med många nationella valutor till ett med 
ecun som enda valuta kommer oundvikligen att aktualisera problem med avrundning av 
belopp som uttryckts i valutaenheter. Avrundning ingår också i det nuvarande 
systemet; så anges t.ex. valutakurser som används i mindre transaktioner vanligen med 
färre siffror än i större transaktioner. Avrundning tycks i det nuvarande systemet 
fungera utan behov av mer omfattande lagstiftning. Vid övergången till ecun kan vissa 
speciella problem uppstå och kräva ett klargörande. 
Det kommer att krävas lagstiftning för att garantera att omräkningskurserna tillämpas 
med tvingande avrundningsregler (bl.a. i alla långfristiga avtalsförhållanden som 
hypotekslån och löner, vid omräkning av saldon etc.) Det kan också krävas lagstiftning 
57 
om hur man skall göra omräkningen i sådana fall då dubbla priser anges. Det är 
tämligen bråttom med beslut i avrundningsfrågorna eftersom det särskilt för företag och 
banker är viktigt att veta vad som gäller redan innan fas A inleds. 
Avsnitt 5 
Rättsliga frågor beträffande sedlar 
136. Visserligen är den tekniska utformningen av sedlarna EMI:s uppgift, och själva 
utgivandet av sedlarna ECBS:s, men det kan ändå finnas behov av viss lagstiftning. Det 
faller på kommissionen att i samverkan med ECBS utarbeta förslag till föreskrifter om 
följande: 
• Skydd mot förfalskning av sedlar. 
• Obehörig utgivning och användning av penningsymboler(frimärken, mynt, sedlar 
och andra instrument som kan användas som betalning i stället för sådana mynt 
och sedlar som fastställts i lag eller annan författning). 
• Ersättning av skadade eller förstörda sedlar. 
• Olika frågor i samband med återkallandet av nationella sedlar och införandet av 
ecu-sedlar. 
• Eventuellt ett särskilt rättsligt skydd mot missbruk av den gemensamma valutans 
beteckning, även om detta inte enbart är en fråga som är aktuell i samband med 
sedelutgivningen. 
137. Det är viktigt för de ekonomiska aktörerna att det skapas fullständig 
rättssäkerhet i god tid före inledningen av fas B i den monetära unionen. Därför 
måste förberedelserna komma i gång i god tid före fas A, beslutet om övergång till 
den monetära unionen. Kommissionen föreslår därför att medlemsstaterna senast i 
december månad 1995 underrättar den om vilka ändringar i lagstiftningen som krävs 
för att garantera att den gemensamma valutan kan användas som likvärdig med den 
nationella valutan från inledningen av fas B. Utgående från medlemsstaternas 
bedömningar avser kommissionen att lägga fram lagförslag för den rättsliga 
reglering som behövs på gemenskapsnivå senast under våren 1996. Förslagen 
kommer att omfatta de frågor som behandlats i denna tredje del; särskild vikt 
kommer därvid att läggas vid den gemensamma valutans ställning och kontinuiteten i 
kontraktsförhållanden. 
58 
Del 4 
Information 
59 
Kapitel I 
Två huvudmålsättningar: att skapa stöd hos allmänheten och stimulera 
tekniska förberedelser 
138. Ändamålet med en informationsstrategi är att förmedla relevant och kontrollerbar 
information till stöd för bestämda målsättningar på ett organiserat och samordnat sätt. 
Om strategin organiseras på ett sätt som stöder ett allmänt samhällsintresse, utgör den 
ett väsentligt bidrag till genomsynligheten, allmänhetens upplysning och den 
demokratiska debatten. Det är inte fråga om manipulation. 
Man kan lugnt säga att övergången till en gemensam valuta inte kan lyckas utan stöd av 
klart definierade informationsstrategier inom unionen som helhet och inom de enskilda 
medlemsstaterna. Dess huvudmålsättningar kommer att vara att skapa stöd hos 
allmänheten för den gemensamma valutan och att stimulera och främja nödvändiga 
tekniska förberedelser i hela den privata sektorn av ekonomin. En förutsättning för att 
dessa målsättningar skall uppnås är att en rad stödjande kampanjer genomförs med 
lyckat resultat. 
Övergången till en gemensam valuta kommer att vara en dynamisk process uppdelad i 
de tre faser som redan har beskrivits i grönboken. Under dessa faser kommer några 
informationsmålsättningar att vara konstanta, medan andra kommer att ha mindre 
betydelse. Att stimulera tekniska förberedelser inom till exempel banksektorn kommer 
att ha lägre prioritet mot den sista delen av fas B, eftersom den sektorn vid denna 
tidpunkt kommer att ha kommit långt med sin övergång. 
139. Självklart kommer flera olika informationskampanjer att läggas upp och 
genomföras av behöriga myndigheter, inbegripet kommissionen, Europaparlamentet, 
medlemsstaterna, centralbanker, Europeiska monetära institutet och när det är 
upprättat, Europeiska centralbankssystemet. Det kommer att bli nödvändigt att se till 
att dessa olika informationskampanjer kompletterar och förstärker varandra, vilket 
innebär att ställning måste tas till en rad viktiga frågor rörande organisation, 
ansvarsfördelning, resurser och val av tidpunkt. v 
Medlemsstaternas initiativ vad gäller information kommer att ha en helt avgörande 
betydelse, eftersom de måste ta ansvaret för den huvudsakliga allmänna informationen 
som riktas till deras medborgare. Även om kommissionen kommer att spela en viktig 
roll, kommer subsidiaritetsprincipen samt de kulturella, språkliga och 
informationsmässiga skillnaderna att spela en central roll för medlemsstaterna. 
60 
Kapitel II 
Informationsutmaningen 
Avsnitt 1 
" Skepsis och bristande kunskaper 
140. Det finns tecken på att unionens medborgare tvivlar på att EMU kan 
genomföras, och saknar kunskaper om vad övergången till en gemensam valuta kan få 
för följder. Enligt Maas-gruppen är skepsisen inte mindre bland en rad betydelsefulla 
partner, vars samarbete i samband med förberedelserna för övergången är av avgörande 
betydelse för om den skall lyckas. 
Tilltro till EMU förefaller att saknas av flera olika skäl, bl.a. följande: 
• Låg kunskap om att åtagandet innefattas i Fördraget om Europeiska unionen. 
• Följaktligen dålig kunskap om att 1997 är målet för att införa den gemensamma 
valutan och att den l januari 1999 är en faktisk, lagfäst sista tidpunkt för de 
medlemsstater som uppfyller de nödvändiga villkoren. 
• Tendenserna i media i många medlemsstater har gett intryck av att oron i 
valutakursmekanismen under de senaste tre åren har gjort införandet av EMU 
mindre sannolik. 
• De ekonomiska resultaten i en rad länder uppfyller fortfarande inte 
konvergenskraven. 
• Utanför företagssektorn verkar tron på EMU i inflytelserika kretsar 
vara svag och vacklande och man förefaller där bortse från de mycket positiva 
sidorna hos EMU. 
Upplysning kan inte råda bot på allt detta, men kan bidra till att skapa en opinion som 
är bättre informerad om en gemensam valuta. Sedan de avgörande politiska besluten 
har fattats, kan upplysning bidra till att mobilisera stöd och handling. 
61 
Avsnitt 2 
Det ojämna stödet 
141. Tillgängliga opinionsundersökningar visar en avtagande tro bland befolkningen i 
alla medlemsstater (utom Sverige, Finland och Österrike, för vilka motsvarande 
uppgifter inte finns) på att en gemensam valuta kommer att vara i bruk år 2000. I juni 
1991 trodde 64 % att detta skulle ske då. I juni 1994 trodde endast 51 % detta - minsta 
möjliga majoritet. I Danmark, Tyskland, Grekland och Förenade kungariket var de 
som trodde på detta i minoritet medan dessa var exakt 50 % av de utfrågade i Portugal. 
Andra opinionsundersökningar visar att en mycket stor andel av de utfrågade (över en 
tredjedel av européerna) aldrig hade hört talas om ecu, och att det finns ett stort 
motstånd mot att använda den som gemensam valuta i Österrike, Danmark, Tyskland 
och Förenade kungariket. Något över hälften av de utfrågade önskar få veta mer om 
dess fördelar. 
De som kunde peka på några fördelar fann att en gemensam valuta mest kommer att 
vara till fördel för företagen och stärka Europas konkurrens på världsmarknaden. 
Något över 48 % ansåg att ecu kunde bidra till att lösa framtida ekonomiska problem. 
Med beaktande av att nästan sex av tio européer förklarar sig vara "ganska" eller 
"mycket" positiva till en gemensam valuta, är allmänhetens attityd i unionen som 
helhet (12 länder) uppmuntrande positiv (fastän i mindre grad i vissa medlemsstater). 
Detta är en fruktbar grund för strävandena att upplysa allmänheten om fördelarna med 
en gemensam valuta och om vad som är att vänta under övergångsperioden. 
Kapitel III 
Uppgifter för informationsstrategi 
142. De dubbla ändamålen att skapa stöd hos allmänheten och främja tekniska 
förberedelser kommer att ha lika stor betydelse under hela perioden från och med den 
tidpunkt när grönboken publiceras, till och med den tidpunkt när övergången till en 
gemensam valuta kulminerar med införandet av sedlar och mynt. På grund av själva 
övergångens karaktär kommer dock var och en av dessa ändamål inte att kräva lika 
stora insatser och lika stora resurser i de olika etapperna av övergångsperioden. 
Fastän allmänheten redan från början måste medvetandegöras om vad som försiggår 
och varför, är det dock, åtminstone till starten av fas B, främjande och stimulans av de 
62 
nödvändiga förberedelserna inom bank- och finansväsendet och inom den offentliga 
administrationen som har högsta prioritet. Därefter, när användningen av ecu utvidgas 
till att inbegripa privata företag, och även enskilda individer, och allteftersom dagen 
för införandet av nya sedlar och mynt närmar sig, kommer upplysningsinsatsen för den 
breda allmänheten att få företräde. 
Om den tekniska övergången inom den finansiella sektorn löper friktionsfritt, kommer 
detta att få en positiv effekt på allmänhetens uppfattning om den gemensamma valutan. 
Informationsuppgifterna kan bäst beskrivas i förhållande till tidsplanen för det 
referensscenario som uppställs i denna grönbok och som startar med en första period, 
vilken tar sin början med offentliggörandet av denna grönbok. 
Avsnitt 1 
Från offentliggörande av grönboken till början av fas A 
143. Denna grönbok är ett första steg i strävandena att tillgodose de nedan angivna 
uppgifterna och ändamålen i samband med informationsuppgifterna. I och med att 
behovet av en bred mobilisering för upplysning erkänns, kommer kommissionen att till 
hösten organisera en rundabordskonferens om vilka målsättningar och strategier som 
skall fastställas. De inbjudna kommer att vara representanter för Europaparlamentet, 
medlemsstaternas behöriga administrationer, Europeiska monetära institutet, medierna, 
bank- och finansväsendet, tvärnationella företag, konsumenter och fackförbund. Syftet 
kommer att vara att lansera samordnade informationskampanjer från och med början av 
1996. 
Samtidigt kommer kommissionen att göra en särskild insats för att säkerställa att det 
centrala budskapet i denna grönbok når ut till rätt målgrupp. Denna insats kommer att 
omfatta publiceringen av en broschyr som är utarbetad för den stora allmänheten och 
som skall sändas ut till hösten. Kommissionen är dessutom i färd med att undersöka 
hur den bäst kan tillmötesgå den stigande efterfrågan på information som sannolikt 
kommer att följa publiceringen av grönboken, och de slutgiltiga besluten om vilket 
scenario som skall väljas för övergången till en gemensam valuta. 
144. I denna fas är de två viktigaste uppgifterna följande: 
• Mobilisera de största valutaanvändarna till att påbörja tekniska förberedelser för 
övergången. Denna kategori inbegriper banker och finansinstitut, handlare med 
finansiella instrument, revisions- och försäkringsbolag, större företag som berörs 
63 
av handel över gränserna, offentliga förvaltningar och företag samt 
automatproducenter och -användare. 
• Informera den breda allmänheten om fördelarna med den gemensamma valutan 
och svara på förfrågningar om övergången till en gemensam valuta. 
Det informationsmässiga ändamålet med dessa uppgifter är följande: 
Att stimulera tekniska förberedelser: 
• Övertyga de viktigaste användarna om att fördragets målsättning att införa en 
gemensam valuta kommer att förverkligas. Detta kommer att uppmuntra dem att 
företa nödvändiga investeringar för övergången. 
• Skapa känsla för att det brådskar med att sätta igång förberedelserna. 
• Säkerställa att de tekniska kraven för övergången förstås och godtas av de 
berörda. 
• Dämpa oron för att övergången inte är genomförbar. 
Att informera den breda allmänheten: 
• Förklara fördelarna med den gemensamma valutan. 
• Förklara huvudlinjerna i scenariot för övergång till en gemensam valuta. 
• Främja accepterande av att den gemensamma valutan är likvärdig med den 
starkaste nationella valutan. 
• Dämpa oron för vilken inverkan övergången till en gemensam valuta kan få på 
pensioner, besparingar, banktillgodohavanden etc. 
Avsnitt 2 
Från fas A och framåt 
Fas A - införandet av den ekonomiska och monetära unionen 
145. Under denna period bor de uppgifter och målsättningar som beskrivs ovan i 
väsentlig grad vara oförändrade. Deltagande medlemsstater skall dock ta på sig hela 
64 
ansvaret för att upplysa och mobilisera sina viktigaste användare och för att lämna 
allmän information till allmänheten om de rättsliga och administrativa ändringar som de 
genomför. 
Fas B - faktisk start av EMU och uppkomst av ett minsta antal transaktioner i ecu 
146. Efter starten av fas B kommer prioriteringen av upplysningsinsatsen att gradvis 
inriktas på att förbereda allmänheten på att den nationella valutan skall ersättas med 
den gemensamma valutans sedlar och mynt. Under omkring ett halvt år före denna 
övergång kommer det att finnas behov av koncentrerade upplysningsinsatser för 
allmänheten. Denna kampanj skall bl.a. omfatta prisangivelse i både den nationella 
valutan och den gemensamma valutan och många andra initiativ, vilka beskrivs 
närmare i följande punkter. 
Fas C - slutgiltig övergång till den gemensamma valutan 
147. Informationskampanjen bör fortgå under någon tid efter det att de nationella 
valutorna har tagits ur bruk. Särskild uppmärksamhet bör riktas mot de äldres och 
synskadades behov. 
Särskilda initiativ skulle kunna tas på både nationell nivå och på unionsnivå vid lämplig 
tidpunkt under övergången. Dessa skulle kunna omfatta följande: 
• Initiativ bör tas för att engagera olika representativa organisationer i syfte att utnyttja 
den informationsmässiga "multiplikatorverkan" det ligger i att dessa är i stånd att 
nå stora målgrupper (användargrupper, fackförbund, industrisammanslutningar, 
organisationer för små- och medelstora företag, handelskamrar, fackföreningar och 
särskilda intressegrupper som t.ex. synskadade). 
• Särskilda informationskampanjer inriktade på skolor kan vara ett särskilt effektivt 
medel för att i hemmen bredda kunskapen om och intresset för den gemensamma 
valutan. Barn är dessutom själva stora valutaanvändare. 
• Kampanjer riktade till socialt svaga grupper, som kan nås via deras egna representativa 
organisationer samt välgörenhetsföreningar och andra frivilliga organisationer. 
• De medier som kommer att ha ett väsentligt inflytande på uppfattningen och attityderna 
hos allmänheten skall självfallet löpande förses med skriftligt och audiovisuellt 
informationsmaterial av hög kvalitet. 
• Man kan börja med att ange priserna i både den nationella valutan och den 
gemensamma valutan från och med starten av fas B och fortsätta med det under någon 
tid efter det att de nationella sedlarna och mynten har tagits ur bruk. 
65 
Särskilda evenemang (tävlingar, lotterier, sportevenemang) bör arrangeras för att skapa 
intresse för den gemensamma valutan och göra allmänheten förtrogen med den. 
Praktiska försök bör genomföras med användning av den gemensamma valutan i vissa 
lokaler, där användarna konkret kan använda förhandsexemplar av sedlarna och 
mynten. 
Allt som är praktiskt möjligt bör göras för att underlätta förståelsen för och 
användningen av den nya valutan - vilket innebär en riklig tillgång till 
omräkningstabeller (med förklaringar på omräkningssatserna, avrundningsregler, sedel-
och myntvärden) och möjligen, även tillgång till särskilt utformade räknemaskiner (för 
t.ex. pensionärer) med hjälp av vilka man genom att trycka på en knapp kan räkna om 
från den nationella valutan till den gemensamma valutan och omvänt. 
Avsnitt 3 
Organisation 
148. På gemenskapsnivå: Det kommer att bli nödvändigt att samordna de olika 
institutionernas upp lysnings insatser på ett för valutaanvändarna tydligt sätt. En 
möjlighet kan vara att upprätta en "task force" som företräder de olika 
gemenskapsinstitutionerna. 
149. Medlemsstaterna som bär huvudansvaret för upplysningsinsatsen har olika 
valmöjligheter vad gäller organisationen. De skall ta ställning till om de önskar ha ett 
centralt samordnat organ för alla åtgärder som inte har lagstiftningskaraktär, eller om 
de önskar ha en rad sädana organ på regional eller lokal nivå. Om medlemsstaterna har 
ett centralt kontaktorgan, kan detta vara till stor hjälp för privata företag, representativa 
organisationer och den breda allmänheten och skulle kunna vara ett forum för en dialog 
med alla valutaanvändare. 
Om ett centralt samordningsorgan skall upprättas, skall medlemsstaterna välja mellan 
att antingen upprätta detta organ inom sin egen förvaltning eller att delegera 
uppgifterna till en halvt självständig "Gemensam valutakommitté" som motsvarar det 
organ i Förenade kungariket, som förestod övergången från sterling till 
decimalsystemet. 
När målsättningarna för informationen har fastställts, är det av mycket stor betydelse 
att medlemsstaterna, kommissionen och EMI övervakar framstegen. Dessa kan mätas 
på många sätt, bl.a. med hjälp av regelbundna opinionsundersökningar. 
66 
Övervakningsuppgifterna kan delas, men utvärderingar bör göras minst två gånger per 
år, och oftare efter starten av läs 3. Informationsstrategin bör därefter anpassas efter 
dessa utvärderingar. 
150. Betydelsen av väl utarbetad och effektiv information till allmänheten för att 
lyckas med övergången till en gemensam valuta kan inte nog betonas. Kommissionen 
avser att understryka denna uppgifts höga prioritet genom att arrangera en 
rundabordskonferens till hösten för alla offentliga och privata intressenter som 
berörs av övergången, i syfte att diskutera målsättningar och strategier, inbegripet 
organisation och ansvarsfördelning. 
Som ett första steg och före höstens rundabordsöverläggnmgar, uppmanar 
kommissionen medlemsstaterna att upprätta ett kontaktorgan, som valutaanvändarna 
kan vända sig till med frågor om EMU. Kontaktorganet skall även kunna ta emot 
kommentarer till de ämnen som behandlas i denna grönbok. 
Kapitel IV 
Uppföljning av grönboken 
151. Ändamålet med denna grönbok är att öka medvetenheten bland valutaanvändarna 
om införandet av en gemensam valuta och stimulera intresserade parter att överväga de 
praktiska konsekvenserna av övergången till en gemensam valuta. 
Med tanke på detta vill kommissionen stimulera alla grupper av valutaanvändare 
(banker och andra finansinsiiiut, betalningssystemsoperatörer, offentliga förvaltningar, 
företag och konsumenter) att överväga konsekvenserna av övergången till en gemensam 
valuta. Kommissionen föreslår att de (t.ex. konsumentorganisationer, 
sammanslutningar för näringsidkare, yrkessammanslutningar, fackföreningar, offentliga 
förvaltningar) inrättar arbetsgrupper som skall ha till uppgift att föra fram deras 
reaktion på denna grönbok senast i december 1995. 
Under hösten 1995 har kommissionen planer på att arrangera en rundabordskonferens 
om informationsstrategin med avsikt att lansera samordnade informationskampanjer i 
början av 1996. 
Kommissionen inbjuder medlemsstaterna att före utgången av 1995 avlägga rapport om 
följande: 
• Utvecklingen beträffande de rättsliga åtgärder som krävs på nationell nivå för att 
införa den gemensamma valutan. 
67 
• Organisationsplaner för en informationskampanj. 
• Upprättandet av arbetsgrupper i offentliga förvaltningar med uppgift att 
undersöka vilka administrativa ändringar och vilka ändringar i gällande 
lagstiftning för den nationella valutan som är nödvändiga att genomföra för att 
kunna införa en gemensam valuta. Medlemsstaterna inbjuds även att avlägga 
rapport om planer pä au upprätta en nationell styrningsstruktur för övervakning 
av övergången till den gemensamma valutan. 
Efter att ha mottagit och analyserat reaktionerna på grönboken från alla grupper av 
valutaanvändare och medlemsstaterna, kommer kommissionen att utarbeta och 
genomföra nödvändiga tekniska och lagstiftningsmässiga program under 1996. 
Beroende av område kommer detta att ske i konstruktivt samarbete med övriga berörda 
myndigheter, särskilt rädet, I europaparlamentet och EMI. 
68 
Genomgång av slutsatserna 
Bank- och finanssektorn 
Kommissionen inbjuder de hanker, de aktörer på de finansiella marknaderna och de 
betalningssystemsoperatörer som kommer att påverkas av införandet av den 
gemensamma valutan att överväga grönbokens idéer och förslag. Kommissionen 
välkomnar deras åsikter och reaktioner före årets utgång. Branschorganisationerna 
kommer att spela en avgörande roll vid presentationen av deras slutsatser. 
Kommissionen föreslär att medlemsstaterna inrättar en institutionell ram för 
samordning av de berörda aktörernas verksamhet. 
Kommissionen inbjuder bankerna att överväga och vid årets slut kommentera 
referensscenariot och dess tekniska följder och hur detta kan överföras till en 
övergångsplan för bank- och finanscentra. Kommissionen skulle särskilt välkomna 
reaktioner vad avser uppkomsten av ett tillräckligt stort antal transaktioner i ecu i 
inledningsfasen av den monetära unionen och den tid som behövs för att fullt ut införa 
den gemensamma valutan. 
Betalningssystemsoperatörer och användare inbjuds att överväga och kommentera de 
tekniska följderna av referensscenariot senast i december 1995. På grundval av dessa 
överläggningar skall kommissionen under loppet av 1996 vidta nödvändiga åtgärder på 
gemenskapsnivå för ett friktions löst införande av den gemensamma valutan. Dessutom 
är det kommissionens åsikt att det enastående tillfället att närma sig det övergripande 
målet, som är ett "betalnin^sområde" som motsvarar den gemensamma marknaden, 
bör utnyttjas. Betalningssystemens möjlighet att kunna interagera inom EU bör knytas 
samman med den gemensamma valutan. 
Offentliga förvaltningar 
Kommissionen anser att alla nivåer inom den offentliga förvaltningen måste spela en 
ledande roll när det gäller att förbereda införandet av ecun. Kommissionen föreslår 
därför följande: 
69 
Att andra gemenskapsinstitutioner inrättar arbetsgrupper för att undersöka 
följderna av införandet av ecun. Dessa arbetsgrupper kan bl.a. undersöka 
behovet av att ändra lagstiftningen och införandet av ecun för budgetmässiga 
transaktioner. 
Att nationella offentliga förvaltningar på alla nivåer inrättar arbetsgrupper för 
att undersöka och planera de åtgärder avseende lagstiftning och administration 
som krävs för att säkerställa ett friktionsfritt införande av ecun. Dessa 
arbetsgrupper bör avge en rapport till kommissionen i december 1995 i syfte att 
möjliggöra ett iithvte av åsikter rörande de tekniska problemen. Medlemsstaterna 
skulle också kunna överväga om det behövs en nationell styrmekanism för 
införandet av den gemensamma valutan. 
Att de offentliga förvaltningarna och de offentliga företagen i så stor utsträckning 
som möjligt anger priser både i den nationella valutan och i ecu för att vänja 
allmänheten vid användandet av ecun redan från och med början av fas B. 
Denna dubbla prisangivelse kan t.ex. tillämpas i fråga om räkningar för gas, 
elektricitet, vatten, självdeklarationer och olika former av offentliga avgifter. Den 
dubbla prisangivelsen kan eventuellt behållas under en period efter början av fas 
C och även efter den slutliga indragningen av nationella sedlar och mynt. 
Företagen 
Kommissionen uppmanar företag, representativa organisationer och yrkesförbund samt 
organisationer som företräder små och medelstora företag att analysera följderna av 
införandet av ecun för den egna sektorn/yrkesgruppen. Arbetsgrupper inom företag 
eller representativa organisationer kan inråttas i syfte att utvärdera reaktionerna på 
grönboken och utarbeta listor över nödvändiga övergångsåtgärder och de 
lagstiftningsbeslut och tekniska beslut som krävs av regeringar och offentliga 
förvaltningar. Det kan vara lämpligt att utse en funktionär med ansvar för den 
gemensamma valutan i varje enskild representativ organisation. Kommissionen 
uppmanar medlemsstaterna att främja inrättandet av sådana arbetsgrupper med 
deltagande från företag ens sida. 
70 
Kommissionen föreslår dessutom att medlemsstaterna skall upprätta en struktur för att 
samordna verksamheten i privata företag och organisationer. Detta skulle kunna 
undanröja risken för dubbelarbete och främja utbytet av erfarenheter och idéer. 
Kommissionen föreslär ocksä att de nationella myndigheterna skall upprätta ett särskilt 
kontaktorgan för upplysningar och hjälp i samband med införandet av ecun. 
Konsumenterna 
l hela denna grönbok har kommissionen försökt att förutse så många som möjligt av de 
största problemen som konsumenterna kommer att stöta på. Kommissionen räknar 
emellertid med att konsumentorganisationerna kommer att bekräfta dess bedömning av 
de viktigaste följderna av införandet av ecun. Kommissionen välkomnar synpunkter och 
eventuell ytterligare information som kan vara till hjälp vid utvecklingen av en strategi 
för att säkerställa en friktionsfri övergång för konsumenterna. Kommissionen har för 
avsikt att samråda med alla berörda valutaanvändare för att uppnå samförstånd om 
behovet av gemenskapslagstiftning som gör dubbel prisangivelse obligatorisk, så att 
nödvändiga åtgärder kan vidtas under våren 1996. 
Rättslig ram 
Det är viktigt för de ekonomiska aktörerna att det skapas fullständig rättssäkerhet i god 
tid före inledningen av fas B i den monetära unionen. Därför måste förberedelserna 
komma i gång i god tid före inledningen av fas A, beslutet om övergång till den 
monetära unionen. Kommissionen föreslår därför att medlemsstaterna senast i 
december månad 1995 underrättar den om vilka ändringar i lagstiftningen som krävs 
för att garantera att den gemensamma valutan kan användas som likvärdig med den 
nationella valutan från inledningen av fas B. Utgående från medlemsstaternas 
bedömningar avser kommissionen att lägga fram lagförslag för den rättsliga reglering 
som behövs på gemenskapsnivå senast under våren 1996. Förslagen kommer att 
omfatta de frågor som behandlats i grönboken; särskild vikt kommer därvid att läggas 
vid den gemensamma valutans ställning och kontinuiteten i kontraktsförhållanden. 
71 
Information 
Betydelsen av väl utarbetad och effektiv information till allmänheten för att lyckas med 
övergången till en gemensam valuta kan inte nog betonas. Kommissionen avser att 
understryka denna uppgifts höga prioritet genom att arrangera en rundabordskonferens 
till hösten för alla offentliga och privata intressenter som berörs av övergången, i syfte 
att diskutera målsättningar och strategier, inbegripet organisation och 
ansvarsfördelning. 
Som ett första steg och före höstens rundabordsöverläggningar, uppmanar 
kommissionen medlemsstaterna att upprätta ett kontaktorgan, som valutaanvändarna 
kan vända sig till med frågor om EMU. Kontaktorganet skall även kunna ta emot 
kommentarer till de ämnen som behandlas i denna grönbok. 
72 

ISSN 1024-4506 
-KOM(95) 333 slutlig 
DOKUMENT 
SV 01 09 
Katalognummer : CB-CO-95-274-SV-C 
ISBN 92-77-89860-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg ^Z j