C 325/10

Offentliggörande av en ansökan om registrering av ett namn i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2019/C 325/07)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1) inom tre månader från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”HUILE D’OLIVE DE PROVENCE”

EU-nr: PDO-FR-02421 – 28.5.2018

SUB ( X ) SGB ( )

1. Namn

”Huile d’olive de Provence”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.5 Oljor och fetter (smör, margarin, oljor etc.)

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Huile d’olive de Provence” är en olivolja av kategorin jungfruolja eller extra jungfruolja som har framställts uteslutande på mekanisk väg. Olivoljan har följande fysiska och kemiska egenskaper:

— Peroxidtal: ≤ 15 mEqO2/kg vid den första saluföringen.

— Fettsyrornas sammansättning, i procent: Fettsyror Minst Högst C16:1ω7 (palmitolsyra) 0,40 1,50 C17:1ω8 (heptadekensyra) 0,09 0,45 C18:1ω7 (vaccensyra) 1,25 3,30 C18:2ω6 (linolsyra) 5,50 14,00

”Huile d’olive de Provence” erhålls genom att oliverna pressas kort tid inpå skörden (mindre än fyra dagar från skörd till pressning) och har följande kompletterande kemiska och organoleptiska egenskaper:

— Syrahalt: ≤ 0,5 % oljesyra.

— Medianvärde för bitterhet: 1,5–3,5.

— Medianvärde för pepprighet: 1,5–3,5.

— Doft och smak: nyklippt gräs och/eller rå kronärtskocka.

”Huile d’olive de Provence” som följs av beteckningen ”olives maturées” erhålls genom att oliverna mognadslagras före pressning (4–10 dagar från skörd till pressning) och har följande kompletterande kemiska och organoleptiska egenskaper:

— Syrahalt: 0,4–1,5 % oljesyra.

— Medianvärde för bitterhet: ≤ 1.

— Medianvärde för pepprighet: ≤ 1.

— Doft och smak: svarta oliver, kanderad frukt, undervegetation och/eller rostat bröd.

Värdena för ”bitterhet” och ”pepprighet” avser Internationella olivrådets skala.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

”Huile d’olive de Provence” framställs av oliver eller olja från följande olivsorter:

— Aglandau, bouteillan, cayon och salonenque utgör minst 80 % av olivlundarna som anges i ursprungsbeteckningen, varav minst 30 % aglandau.

— Picholine, grossanne, tanche, brun, cayets, ribiers, cayanne, verdale des Bouches-du-Rhône och gamla lokala sorter (en betydande del av träden i det geografiska området planterades före frosten 1956) utgör högst 20 % av olivlundarna som anges i ursprungsbeteckningen.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Alla moment från olivproduktion till framställning av olivolja äger rum i det geografiska området.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

—

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Utöver de uppgifter som krävs enligt reglerna om märkning och presentation av livsmedel ska olja med den skyddade ursprungsbeteckningen ”Huile d’olive de Provence” märkas med följande:

— Namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen ”Huile d’olive de Provence” eventuellt följt av ”olives maturées” direkt efter namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen med bokstäver som är minst hälften så stora som bokstäverna i namnet på den skyddade ursprungsbeteckningen.

— Uppgiften ”skyddad ursprungsbeteckning” eller ”SUB”.

Dessa uppgifter ska anges intill varandra på samma etikett. Uppgifterna ska anges med tydlig, läsbar, outplånlig och tillräckligt stor text som kontrasterar väl mot bakgrunden, så att de är klart urskiljbara från övriga uppgifter i ord och bild.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska produktionsområdet för ”Huile d’olive de Provence” finns i sju departement och 464 kommuner, varav två endast omfattas delvis. Det ligger i följande kommuner:

— Alla kommuner i departementet Alpes de Haute-Provence, med undantag för följande kommuner: Annot, Banon, Barras, Barrême, Bayons, Bellafaire, Bevons, Bras-d’Asse, Braux, La Bréole, Le Brusquet, Le Caire, Castellane, Val-de-Chalvagne, Châteaufort, Châteauneuf-Miravail, Chaudon-Norante, Clamensane, Claret, La Condamine-Châtelard Curbans, Curel, Draix, Entrages, Faucon-du-Caire, Faucon-de-Barcelonnette, Le Fugeret, La Garde, Hautes-Duyes L’Hospitalet, Lardiers, Le Lauzet-Ubaye, Marcoux, Melve, Mison, Montclar, Montsalier, Nibles, Noyers-sur-Jabron, Les Ormergues, Piégut, Pontis, Revest-du-Bion, La Robine-sur-Galabre, La Rochegiron, La Rochette, Saint-André-les-Alpes, Saint-Benoît, Saint-Etienne-les-Orgues, Saint-Jacques, Saint-Julien-du-Verdon, Saint-Vincent-les-Forts, Saint-Vincent-sur-Jabon, Saumane, Sausses, Seyne, Sigoyer, Thèze, Thoard, Turriers, Valbelle, Valernes, Vaumeilh och Venterol.

— Alla följande kommuner i departementet Alpes-Maritimes: Auvare, La Croix sur Roudoule, Puget-Rostan, Puget Théniers, Rigaud och Touet sur Var.

— Alla kommuner i departementet Bouches-du-Rhône, med undantag för följande kommuner eller delar av följande kommuner: Arles (delvis), Cabannes, Carnoux-en-Provence, Fos-sur-Mer, Maillane, Marignane, Mollégès, Port-Saint-Louis-du-Rhône, Rognonas, Saint-Andiol, Saint-Pierre-de-Mézoarques, Saint-Victoret, Saintes-Maries-de-la-Mer och Verquières.

— Följande kommun i departementet Drôme: Rochegude.

— Alla följande kommuner i departementet Gard: Les Angles, Pujaut, Roquemaure, Sauveterre, Villeneuve-Les-Avignon, Tavel, Lirac, Saint-Laurent-des-Arbres och Saint-Geniès-de-Comolas.

— Alla kommuner i departementet Var, med undantag för följande kommuner: Bargème, La Bastide, Le Bourguet, Brovès, Châteauvieux, Comps-sur-Artuby, La Martre, Plan-d’Aups-Sainte-Baume, La Roque-Esclapon, Trigance och Vérignon.

— Alla kommuner i departementet Vaucluse, med undantag för följande kommuner eller delar av följande kommuner: Althen-des-Paluds, Aurel, Auribeau, Brantes, Buisson, Buoux, Caderousse, Cairanne, Castellet, Crestet, Entraigues-sur-la-Sorgue, Entrechaux, Faucon, Grillon, Lagarde-d’Apt, Lamotte-du-Rhône, Lapalud, Malaucene (delvis), Montfavet, Monieux, Le Pontet, Puymeras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Saint-Christol, Saint-Marcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Trinit, Sault, Savoillan, Seguret, Sivergues, Vaison-la-Romaine, Valreas, Villedieu och Visan.

5. Samband med det geografiska området

De kemiska och organoleptiska egenskaper som kännetecknar ”Huile d’olive de Provence” hänför sig främst till oljans sortsammansättning som avgörs av de naturliga faktorerna i det geografiska området och det lokala yrkeskunnandet när det gäller framställningen av oljan.

Det geografiska området täcker de stora kuperade områdena i Provence, med undantag för de höga och medelhöga Alperna där det inte går att odla oliver på grund av miljöförhållandena. I söder avgränsas området av Medelhavet, i väster av floden Rhône, i norr av platåerna i Vaucluse, berget Lure, Alpernas utlöpare runt Dignes och les Plans i Provence, och i öster sträcker sig området fram till Signedalen och Estérelmassivet.

Den kuperade marken, med bergskammar som förstärks av mycket kalkrika delar, resulterar i områden som sällan är särskilt stora men gynnsamma för olivodling på bergens solsida.

Jorden i olivlundarna i Provence är i de allra flesta fall neutral eller karbonathaltig, och är mycket stenig. Det är väl dränerad sandjord med inslag av lera eller lera med inslag av sand, och brunröd stenig jord med sandlerastruktur.

”Huile d’olive de Provence” har följande egenskaper:

— Den består främst av sorterna aglandau (minst 20 %), bouteillan, cayon och salonenque. Den här sammansättningen gör att olivoljan skiljer sig från andra olivoljor som tillverkas i angränsande regioner där dessa sorter inte finns (områdena kring Nice, Nyons, Nîmes och Languedoc), eller är sammansatta på ett annat sätt (dalområdena runt Baux de Provence, Aix-en-Provence och Haute-Provence).

— Fettsyran har en särskild sammansättning, vilket framgår av punkt 3.2.

— Olivoljans organoleptiska egenskaper kännetecknas av — antingen en tydlig men måttlig bitterhet och pepprighet och smak av nyklippt gräs och/eller rå kronärtskocka, — eller nästan avsaknad av bitterhet och pepprighet med smak av svarta oliver, kanderad frukt, undervegetation och/eller rostat bröd, — syrahalten i oljesyran som antingen understiger 0,5 % eller ligger mellan 0,4 och 1,5 %.

Olivoljans sortsammansättning beror på det geografiska områdets egenskaper. Förutom längs en kuststräcka lämpar sig produktionsområdet väl för olivträd. Det här området i norr utgör gränsen för olivodling (med en höjd på upp till 750–800 meter) och kännetecknas av det medelhavsklimat som råder i Provence (torr sommar som både föregås och följs av regniga säsonger samt många soldagar per år) men även betydande frost som genom tiderna har påverkat olivodlingen i Provence, en kraftig vind, mistral, som kyler ner och rensar luften och ger goda odlingsförutsättningar som gynnar olivträden. Samtidigt tvingar detta människan att välja de sorter som lämpar sig bäst i området. I det provencalska odlingsområdet finns i huvudsak fyra sorter: aglandau, vars maximala utbredningsområde ligger i det geografiska området, salonenque, bouteillan och cayon. Dessa sorter lämpar sig särskilt väl i de mer eller mindre svala delarna av produktionsområdet tack vare deras blomningsperioder (medelsent till relativt sent) och deras naturliga medelstarka till starka motståndskraft mot kyla. Olivodlingarna ligger på bergssluttningar och kullar med gynnsamma lägen, god jordmån och naturlig dränering. På grund av den hårda vinden formas olivträden så att grenarna sitter lågt (”piétons”) så att de inte fångar så mycket vind. Marken är mestadels kalkrik och stenig med idealiska förutsättningar för genomluftning utan att vara kvävande samtidigt som träden får tillräcklig tillförsel av vatten även under de torraste förhållandena.

Det faktum att det geografiska området har ett nordligt läge, med stor risk för frost, är också anledningen till att oliverna skördas redan innan de är helt mogna (vid stadiet ”olive tournante”, när färgen går från friskt grön till gul).

Produktionsmetoderna bygger på gammal produktion av olivolja, antingen genom att oliverna pressas kort tid inpå skörden, eller genom pressning efter att oliverna har genomgått en anaerob mognadslagring några dagar.

Följaktligen:

— Fettsyrornas specifika sammansättning i den här olivoljan, vilken fastställs i punkt 3.2, beror på olivoljans sortsammansättning med en blandning av de fyra sorterna aglandau, bouteillan, cayon och salonenque i mer eller mindre betydande andelar beroende på område och olivodlarens val, men dock måste minst 20 % vara aglandau.

— Nivån på oljans bitterhet och pepprighet beror på sortsammansättningen men också på stadiet då oliverna skördas (oliverna plockas vid ”olives tournantes”, det vill säga innan de är helt mogna). Om olivodlaren väljer att låta oliverna mognadslagras under flera dagar innan de pressas, förlorar oljan emellertid nästan all sin bitterhet och pepprighet.

— Även de dominerande smakerna av nyklippt gräs och/eller rå kronärtskocka beror på sortsammansättningen. I de fall som oliverna mognadslagras under flera dagar innan de pressas får oljan stark smak av svarta oliver, kanderad frukt, undervegetation och/eller rostat bröd, vilket framgår av punkt 3.2.

— ”Huile d’olive de Provence” som följs av beteckningen ”olives maturées” har en mycket låg syrahalt på grund av att olivernas temperatur stiger när de mognadslagras innan de pressas.

— Användningen av traditionella utvinningsmetoder innebär att man endast använder mekaniska utvinningsmetoder genom centrifugering eller pressning, vid en temperatur på under 30 °C under hela processen, och gör att olivernas ursprungliga specifika smaker kan bevaras, i enlighet med vad som anges i punkt 3.2, och att de fettsyror som är specifika för ”Huile d’olive de Provence” inte försämras.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i denna förordning)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-HOProvence.pdf

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.