77. anser slutligen att inrättande av en EU-diplomatskola, såsom föreslogs i parlamentets ovannämnda
resolution av den 5 september 2000 om den gemensamma EU-diplomatin, skulle utgöra ett steg i rättriktning mot införande av en gemensam diplomati i den gemensamma utrikes- ochsäkerh etspolitikenstjänst,
Europaparlamentet, GUSP och den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken
78. betonar nödvändigheten av att Europeiska unionens verksamhet på området för krishantering med
civila ochmilitära medel, inte minst inom ramen för Petersberguppdragen, måste bli föremål för ökadparlamentarisk kontroll,
79. konstaterar att det i detta sammanhang finns en tydlig arbetsfördelning mellan Europaparlamentet
ochde nationella parlamenten,
80. påminner i detta avseende om sin resolution av den 15 juni 2000 om inrättandet av en gemensam
europeisk säkerhets- och försvarspolitik inför Europeiska rådets möte i Feira(
1), ochföreslår att man inom
ramen för GUSP ochden gemensamma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitiken regelbundet skall orga-nisera ett sammanträffande mellan företrädare för de berörda utskotten i de nationella parlamenten ochiEuropaparlamentet, så att de tillsammans med rådets ordförandeskap, den höge representanten för GUSPochden kommissionsledamot som ansvarar för utrikesfrågorna kan gå igenom utvecklingen inom dessabåda politikområden; anser att det, under vissa förutsättningar, skulle vara önskvärt att under samma för-utsättningar även låta parlamenten i kandidatländerna ochi de Natoländer som inte är EU-medlemmardelta i dessa sammanträden,
81. tillmäter stor betydelse till samarbetet mellan Europaparlamentet ochNatos parlamentariska försam-
ling,
82. välkomnar rådets dokument om de viktigaste aspekterna ochde grundläggande vägvalen när det
gäller GUSP, som ett instrument för riktlinjer ochdialog i fråga om den gemensamma utrikes- ochsäker-hetspolitiken, men beklagar att detta dokument är det enda parlamentet ombeds yttra sig över på grundvalav artikel 21 i EU-fördraget; begär bland annat att få yttra sig över de gemensamma strategierna då dessaförbereds, så att parlamentets synpunkter vederbörligen beaktas,
*
**
83. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen ochmedlemsstater-
nas parlament.
(1) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 5.
10. En gemensam europeisk säkerhets- och försvarspolitik efter mötena i Köln
och Helsingfors
A5-0339/2000
Europaparlamentets resolution om utveckling av Europeiska unionens gemensamma europeiska
säkerhets- och försvarspolitik efter Köln och Helsingfors (2000/2005(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
3dash med beaktande av resolutionsförslagen från:
a) Salvador Garriga Polledo om inrättandet av en civil europeisk fredskår (B5-0361/1999),b) Jorge Salvador Hernández Mollar om främjandet av förbindelserna med Maghreb-länderna
(B5-0114/2000),
3dash med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt dess artikel 17,
3dash med beaktande av de beslut som fattades vid Nordatlantiska rådets möte i Berlin (1996) ochvid Natos
toppmöten i Madrid (1997) och Washington (1999), där man inom Nato erkände behovet av en euro-peisk säkerhets- och försvarsidentitet,13.8.2001 SV C 228/173 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
3dash med beaktande av Europeiska rådets förklaringar i Köln (3−4 juni 1999), Helsingfors (10−11 december
1999), Lissabon (23−24 mars 2000) ochSanta Maria da Feira (19−20 juni 2000) om inrättande avden europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitiken i dess civila ochmilitära dimensioner,
3dash med beaktande av VEU:s ministermöten i Porto (15−16 maj 2000) ochMarseille (13 november 2000)
där man förberedde överföring av vissa av Västeuropeiska unionens uppgifter till Europeiska unionen,
3dash med beaktande av de bidrag som Europeiska unionens medlemsstater kungjort vid konferensen om
kapacitetsinsats den 20 november 2000 i Bryssel samt de ytterligare bidrag som dagen därefter till-kännagivits av ett flertal kandidatländer för medlemskap i Europeiska unionen liksom av länder som ärmedlemmar av Nato men inte av Europeiska unionen,
3dash med beaktande av den pågående regeringskonferensen ochdess diskussioner om det förstärkta sam-
arbetet,
3dash med beaktande av rådets beslut av den 10 maj 1999 om:
a) arrangemang för ett ökat samarbete mellan Europeiska unionen ochVästeuropeiska unionen
(1999/404/GUSP)(
1),
b) de praktiska arrangemangen för alla medlemsstaters deltagande i operationer enligt artikel 17.2 i
Fördraget om Europeiska unionen för vilka unionen anlitar VEU (1999/321/GUSP)(2),
3dash med beaktande av rådets beslut av den 14 februari 2000 om att:
a) inrätta interimistiska kommittén för politik ochsäkerh etspolitik (2000/143/GUSP)(3)
b) inrätta ett interimistiskt militärt organ (2000/144/GUSP)(4)
c) utstationera militära nationella experter till rådets generalsekretariat under en interimistisk period
(2000/145/GUSP)(5),
3dash med beaktande av rådets beslut av den 22 maj 2000 om inrättande av en kommitté för de civila
aspekterna av krishantering (2000/354/GUSP)(6),
3dash med beaktande av kommissionens förslag till rådet om inrättande av mekanismen för akuta ingripan-
den (KOM(2000) 119 3dash C5-0272/2000 3dash 2000/0081(CNS))(7),
3dash med beaktande av sin resolution av den 15 maj 1997 om meddelandet från kommissionen om utma-
ningar för den europeiska försvarsindustrin 3dash ett bidrag till insatserna på europeisk nivå(KOM(1996) 10 3dash C4-0093/1996)(
8),
3dash med beaktande av sin resolution av den 28 januari 1999 om meddelandet från kommissionen om att
genomföra unionens strategi för försvarsindustrin (KOM(1997) 583 3dash C4-0223/1998)(9),
3dash med beaktande av sin resolution av den 15 juni 2000 om inrättande av en gemensam europeisk
säkerhets- och försvarspolitik inför Europeiska rådet i Santa Maria da Feira(10),
3dash med beaktande av sin resolution av den 6 september 2000 om EU:s prioriteringar för de externa
åtgärderna(11),
(1) EGT L 153, 19.6.1999, s. 1.
(2) EGT L 123, 13.5.1999, s. 14.
(3) EGT L 49, 22.2.2000, s. 1.
(4) EGT L 49, 22.2.2000, s. 2.
(5) EGT L 49, 22.2.2000, s. 3.
(6) EGT L 127, 27.5.2000, s. 1.
(7) EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 213.
(8) EGT C 167, 2.6.1997, s. 99.
(9) EGT C 128, 7.5.1999, s. 86.
(10) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 5.
(11) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 9.C 228/174 SV 13.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
3dash med beaktande av de ändringsförslag som parlamentet antog(1) den 16 november 2000 till förslaget
till Europaparlamentets ochrådets förordning om allmänh etens tillgång till Europaparlamentets, rådets,ochkommissionens h andlingar (KOM(2000) 30 3dash C5-0057/2000 3dash 2000/0032(COD),
3dash med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen,3dash med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säker-
h et ochförsvarspolitik ochyttrandet från utskottet för konstitutionella frågor (A5-0339/2000), ochavföljande skäl:
A. Europeiska unionen ochdess medlemsstater h ar en gemensam värde- ochintressegrund som de måste
skydda i en anda av ömsesidig solidaritet.
B. Sedan kalla kriget tog slut har det funnits en tendens att tona ner skillnaden mellan begreppen säker-
het och försvar. En säkerhets- och försvarspolitik innebär användning av såväl civila som militäramedel för att förebygga ochh antera kriser där intressena ochvärdena i en stat eller en grupp av stater,som Europeiska unionen, är hotade.
C. Vad gäller den traditionella tolkningen av försvarsbegreppet, det vill säga försvar av ett visst territo-
rium, kan det bekräftas att den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken inte har somambition att konkurrera med Nato, som fortfarande är grunden för det kollektiva försvaret av deländer som ingår i försvarsalliansen, eller att inrätta en permanent EU-armé.
D. EU-medlemsstaterna är förbundna genom en ömsesidig politisk solidaritet (artikel 11.2 i EU-fördraget)
som i sig redan utgör en säkerhetsfaktor, och som kommer att leda till att den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken (GUSP) den dag det behövs även kommer att skydda medlemsstaternas gränsersom unionens yttre gränser.
E. Den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken påverkar vare sig den specifika karaktä-
ren i varje medlemsstats säkerhets- och försvarspolitik eller de förpliktelser som för vissa medlems-
stater följer av deras medlemskap i Nato eller VEU.
F. Debatten om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken som inleddes i Pörtschach fick ny fart
i ochmed Natos militära ingripande i Kosovo, då Europeiska unionens medlemmar blev medvetna omsin oförmåga att lösa större kriser.
G. Denna konflikt visade på Europeiska unionens ochEU-medlemsstaternas brister ochotillräckligh et inte
endast i fråga om förebyggande av kriser med civila medel utan även gällande deras militära resurserochkapacitet för krish antering.
H. Det är därför glädjande att Europeiska unionen gav en snabb reaktion med förklaringarna i Köln,
Helsingfors, Lissabon ochSanta Maria da Feira, där man fastställde principerna ochde närmare villko-ren för en gemensam europeisk säkerhets- och försvarspolitik som i första hand grundas på att före-bygga, hantera och lösa kriser som kan skada den internationella stabiliteten och säkerheten.
I. Europeiska unionens ochEU-medlemsstaternas ansträngningar för att inrätta en trovärdig gemensam
europeisk säkerhets- och försvarspolitik har som mål att förstärka GUSP genom att unionen själv kan
använda sina samtliga finansiella, diplomatiska, civila ochmilitära instrument för att nå sina mål och
kunna spela en tyngre roll då internationella kriser inträffar, eftersom användande av militära medelutgör en sista utväg.
J. Europeiska unionens vilja, manifesterad genom GUSP ochden gemensamma europeiska säkerh ets- och
försvarspolitiken, att befästa sin ställning som huvudrollsinnehavare på den internationella scenen,kommer att bidra till att ge nytt liv ochny balans åt försvarsalliansen Nato, ge ett nytt inneh åll åtbegreppet en europeisk säkerhets- och försvarsidentitet, samt utgöra en viktig faktor för den globalamaktbalansen.
(1) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 5.13.8.2001 SV C 228/175 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
K. Europaparlamentet välkomnar de beslut vissa medlemsstater redan fattat om att omorganisera sina
arméer ochskaffa sig lämplig ochibland gemensam utrustning i väntan på att man skall inrätta deneuropeiska snabbinsatsstyrkan, i enlighet med besluten vid Europeiska rådets möte i Köln respektiveHelsingfors, vars första konkreta fas består av konferensen om kapacitetsåtaganden.
L. EU-medlemsstaterna måste göra samma ansträngningar för att uppnå målen för civil krishantering,
bland annat för att kunna upprätta en EU-polisstyrka som snabbt kan mobiliseras ochgenomföraglobala åtgärder för förebyggande av kriser ochkrish antering 3dash med tillräcklig finansiering 3dash somframför allt skall inrikta sig på det civila samhället i konfliktområden.
M. Fortfarande kvarstår såväl institutionella som materiella brister som måste åtgärdas om unionen vill
kunna förfoga över en trovärdig styrka för krishantering senast år 2003.
N. Det är beklagligt att inrättandet av den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken fort-
sätter utan att Europaparlamentet får medverka vid dess utformning. Även den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken behöver omfattas av parlamentarisk kontroll via de nationella parlamenten när
det gäller medlemsstaternas regeringar.
O. De nationella parlamenten, vars ansvar det är att fastställa medlemsstaternas försvarsbudgetar, kan än
så länge inte få en övergripande ochkonsekvent överblick över den gemensamma europeiska säker-hets- och försvarspolitiken.
P. Parlamentet betonar vikten av principerna om öppenhet och ansvarighet på säkerhetspolitikens och
försvarspolitikens område.
Q. Europaparlamentet ochrådet måste enas om ett avtal som reglerar tillgången till de h andlingar som
avses i rådets beslut 2000/527/EG av den 14 augusti 2000(
1).
1. Parlamentet bekräftar att en gemensam europeisk säkerhets- och försvarspolitik inte är ett mål i sig
utan ett instrument i unionens utrikespolitiks tjänst, ochatt den endast får användas för att nå precisa målsom klart definierats av rådet i samarbete med kommissionen ochmed Europaparlamentets stöd,
2. bekräftar därför att den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken kommer att utöka
de alternativ unionen förfogar över i utövandet av sin utrikespolitik,
3. gläds över ordförandeskapets senaste rapport om en förstärkning av den gemensamma europeiska
säkerh ets- ochförsvarspolitiken, antagen vid Europeiska rådets möte i Santa Maria da Feira, ochuppmanar
Europeiska unionen att inte avbryta sina ansträngningar ochatt fortsätta utvecklingen av den gemen-samma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitiken i dess civila ochmilitära aspekter, bland annat genomatt fatta de institutionella ochpolitiska beslut som krävs för att göra denna politik fullständigt operationell,
4. menar att den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken inte kommer att bli verkligt
effektiv om den inte leds av en klart utnämnd myndighet som är kapabel att samordna alla de medel somstår till förfogande, såväl civila som militära; anser dessutom att när dessa nya strukturer väl har inrättatsmåste de bli föremål för en regelbunden utvärdering,
5. uppmanar därför Europeiska rådet att vid sina kommande möten fastställa de beslut som behövs för
att den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken skall bli fullständigt operationell år 2003,i enlighet med Europeiska rådets beslut i Köln,
6. bekräftar att kriser bör lösas i första hand genom civila medel, men utesluter ändå inte att man då
diplomatin har nått sin gräns kan behöva använda militära styrkor, under förutsättning att denna använd-ning sker i överensstämmelse med de principer som ligger till grund för Europeiska unionen ochmedlems-staternas konstitutioner, samt med principerna för FN:s ochOSSE:s stadga,
7. understryker att det enligt internationell rätt krävs ett tillfälligt mandat från FN:s säkerhetsråd för att
militärt våld skall kunna användas; är medvetet om risken för att beslut blockeras inom detta organ ochframhåller behovet av att reformera FN-organen; anser att det internationella samfundet, däribland EU, iväntan på reformer ochvid en blockering i säkerh etsrådet bara skall kunna ingripa militärt i en akut
krissituation ochpå en direkt vädjan från FN:s generalsekreterare,
(1) EGT L 212, 23.8.2000, s. 9.C 228/176 SV 13.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
8. konstaterar slutligen att EU måste utarbeta de principer ochrättsliga grunder som gör det möjligt för
unionen att ingripa antingen med civila medel, eller med militära medel, eller med en kombination avbåda, på en icke-medlemsstats territorium i kris,
I. Utveckling av civila instrument för förebyggande av kriser och krishantering
9. är positiv till riktlinjerna i rapporten från Feira gällande förstärkning av Europeiska unionens kapaci-
tet för civil krishantering, för att:
a) förebygga att kriser uppstår ochintensifieras,b) befästa fred ochinrikes stabilitet under övergångsperioder,c) trygga krishanteringens civila och militära aspekter så att samtliga Petersberguppdrag täcks (humani-
tära insatser inklusive evakuering av människor; fredsbevarande uppdrag, insatser med väpnade styr-kor för krishantering, inbegripet uppdrag för att återupprätta fred),
10. stöder det mål som medlemsstaterna fastställde i Feira om att fram till år 2003 genom frivilligt
samarbete upprätta en europeisk polisstyrka bestående av 5000 poliser som skall förebygga konfliktereller hantera kriser, eftersom de militära enheterna inte är anpassade till att sköta upprätthållandet av denallmänna ordningen; noterar också att medlemsstaterna åtagit sig att för brådskande situationer ochsomen del av detta övergripande mål kunna mobilisera 1000 polismän inom trettio dagar,
11. välkomnar kommissionens förslag att inrätta en finansieringsmekanism för snabba insatser som gör
det möjligt för EU att agera snabbt, ochuppmanar rådet att anta denna förordning utan dröjsmål,
12. betonar att denna diversifiering ochförstärkning av EU:s möjligh et att ingripa i krisområden måste
ske parallellt med åtgärder för att konsolidera rättsstaten, demokratin, det civila samhället, ett oberoende
rättssystem, den lokala förvaltningen ochdet ekonomiska systemet i syfte att möjliggöra att människornaså snart som möjligt kan återvända till ett normalt liv ochatt man kan garantera demokratisk säkerh et idet aktuella området,
13. uppmanar kommissionen ochrådet att granska frågan om konfliktförebyggande ochutveckla ett
operativt koncept som utnyttjar resurserna inom EU, medlemsstaterna, Nato ochandra aktörer som FN,OSSE ochandra regionala organisationer, samt media ochdet civila samh ället,
14. betonar i detta sammanhang att EU bör samarbeta också med specialiserade forum för icke-statliga
organisationer,
15. anser att första etappen i arbetet för att inrätta en konfliktförebyggande politik består av att utveckla
EU:s underrättelse-, informations- ochanalyskapacitet i syfte att på ett tidigt stadium upptäcka konflikter,
16. betonar att en sådan inriktning förutsätter
a) att alla medlemsstaterna samarbetar lojalt, att de bistår EU med alla disponibla resurser,b) att man förstärker enheten för politisk planering och tidig förvarning (EPPTF), som för närvarande inte
har tillräckligt med personal och materiella resurser för att utföra sina uppgifter vad gäller tidig förvar-ning, för att inte nämna övriga uppgifter och
c) att man förstärker rådets ochkommissionens ansvariga avdelningar som tillsammans bör tillh anda-
hålla information och analyser som de förfogar över,
17. betonar därefter att förebyggande insatser måste anpassas till krisens beskaffenhet och att insatserna
kan innebära att man vidtar en uppsättning åtgärder som spänner från diplomatiska påtryckningar tillkonkreta åtgärder för att stärka det civila samhället, även tvingande åtgärder, allt från politiska och eko-nomiska sanktioner till hot om väpnade insatser,13.8.2001 SV C 228/177 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
18. anser att man i den icke-militära krishanteringen noggrant måste skilja på å ena sidan rent civila
åtgärder (humanitära insatser, observation, medling, återuppbyggnad osv.) som skulle kunna utföras av encivil europeisk fredsstyrka ochå andra sidan polisiära insatser som skulle kunna vara förstadiet till tving-ande åtgärder eller ingå i en strategi för arbetet efter konflikten,
19. anser att det är nödvändigt att rådets relevanta organ (kommitté för civila aspekter av krishantering,
incidentrapporteringscentrum, krisstab) har ett nära samarbete med sina motparter i kommissionen (en-h eten för krissamordning ochECHO) ocharbetar under en klart definierad ledning i syfte att undvikaonödigt arbete ochgarantera att EU:s insatser blir effektiva,
20. upprepar kravet från sin redan nämnda resolution av den 15 juni 2000 om att fastställa andra
övergripande gemensamma målsättningar utöver dem som gäller polisstyrkor, till exempel beträffandeexpertgrupper på rättsstatens olika ämnesområden, valövervakning, lägesobservation, humanitärt biståndochcivilskydd,
21. uppmanar kommissionen att inventera de befintliga eller framtida civila mekanismerna, i syfte att
förebygga kriser, hantera dem och komma ut ur dem på bästa sätt,
22. uppmanar kommissionen att tillsammans med rådet utarbeta en allmän årsrapport om konfliktföre-
byggande åtgärder inom Europeiska unionen, med en förteckning över vilka politiska riktlinjer somantagits, de instrument som använts ochstödprogram; föreslår att man skall fastställa utvärderingskriterierochkriterier för vilken lärdom man skall dra av detta,
II. Utveckling av EU:s militära medel och resurser
23. betonar att kriget i Kosovo klart visade på de europeiska ländernas svagheter beträffande förmågan
att ingripa i kriser, inte bara civilt utan även militärt,
24. påminner om sitt stöd till det övergripande mål (headline goal) som fastställdes i Köln och Helsing-
fors om att före 2003 inrätta en styrka för snabba insatser med 50000 till 60000 personer som kan
mobiliseras inom 60 dagar, kan sättas in under ett år ochär försedd med nödvändiga flyg- ochmarinre-surser ochsom bör förfoga över sina egna medel för ledning, underrättelsemöjligh eter ochstrategiskplanering,
25. hälsar med tillfredsställelse de bidrag som vid konferensen om kapacitetsinsats den 20 och
21 november 2000 tillkännagivits av medlemsstaterna, kandidatländerna ochde europeiska allierade somär medlemmar av Nato men inte av EU för att dessa mål skall kunna uppnås; uppmanar den högerepresentanten för GUSP att regelbundet avlägga rapport inför parlamentet om hur medlemsstaterna full-gör dessa åtaganden, så att ledamöterna av Europaparlamentet ochde nationella parlamenten skall kunnaövervaka inrättandet av en europeisk styrka för snabba insatser,
26. välkomnar medlemsstaternas vilja att uppnå detta ambitiösa ochkrävande mål genom att på lämp-
ligt sätt omorganisera sina väpnade styrkor,
27. uppmanar medlemsstaterna att i sin nyanskaffningspolitik ta hänsyn till lärdomarna från Natos
insatser i Kosovo, VEU:s inventering, Natos initiativ för försvarsresurser (DCI), ochslutsatserna frånkonferensen om kapacitetsåtaganden,
28. betonar de europeiska ländernas svaghet eller brister i förhållande till Förenta staterna vad gäller
kommunikationer, kommandon, kontroll ochinformation (C
3I), strategisk rörlighet (tunga lufttransporter,
bränslepåfyllning i luften), underrättelsemottagning, förmåga att tränga igenom motståndarnas luftförsvar,förmåga att attackera i alla väder ochdygnet runt, precisionsstyrda robotvapen ochkryssningsmissiler,svaghet och brister som avslöjades genom kriget i Kosovo,
29. föreslår därför att medlemsstaterna efter konferensen om kapacitetsåtaganden skall anstränga sig för
att åtgärda bristerna på området, precis som de gjort gällande strategiska flygtransporter (Airbus A400M),flygplansmissiler (Meteor), kryssningsmissiler (Scalp/Storm Sh adow) ochspanings- ochnavigeringssatelliter,C 228/178 SV 13.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
30. anser emellertid att en konsolidering av processen för förvärv av militär utrustning i Europa inte
endast kan baseras på ensamma isolerade eller multilaterala projekt, ochatt en gemensam kraftansträng-ning för prognoser ochplanering därför måste göras,
31. föreslår att medlemsstaterna skall göra en långsiktig bedömning av sina behov där de skiljer på
planeringen på kort sikt (2003/2005), på medellång sikt (2010/2012) ochpå lång sikt (2020/2025), såatt man i rätt tid kan göra de val som behövs i fråga om strategier och industriell och budgetmässigkapacitet,
32. konstaterar att skapandet av en snabbinsatsstyrka för Europeiska unionen gör att problemet ställs
huruvida medlemsstaterna skall ha yrkesarméer, vilket en del redan beslutat ha, och slår fast att det är upptill varje medlemsstat att bestämma i denna fråga beroende på de sociala ochpolitiska traditionerna ochpå
vilken roll den vill kunna spela i krishanteringen,
33. anser det absolut nödvändigt att EU-medlemsstaterna utvecklar sin förmåga att samordna flyg- och
flottingripanden, utgående från de hangarfartyg som finns i fyra av EU:s medlemsstater, eftersom vatten-lederna är så viktiga för unionens handel och eftersom hangarfartygen erbjuder så stora möjligheter förgenomförande av Petersberguppdragen, vilket operationerna över f.d. Jugoslavien visade; uppmanar deberörda medlemsstaterna att då de skall ersätta sina hangarfartyg eftersträva interoperabilitet så att de omdet behövs kan förfoga över en samfungerande styrka för flyg- och flottingripanden,
34. begär att EU-länderna inom de särskilt inrättade insatsstyrkorna eller inom Euromarfor, som parla-
mentet föreslår vara öppet för alla medlemsstater, skall dela på sina resurser för kompletterande insatseroch stöd med flyg- och sjöstridskrafter, så att EU:s hangarfartyg skyddas i tillräckligt hög utsträckning,
35. stöder tanken på att utveckla lämpliga medel på området för flyg- ochsjötransporter, bränslepå-
fyllning i luften, spanings- ochräddningsuppdrag under strid (CSAR/RESCO(
1)-uppdrag), kontroll av luft-
rummet (AEW & C(2)) ochsenare till kontroll av stridsområdet samt informationsmottagning via satellit,
flyg ochmålsökningsvapen,
36. noterar att de styrkor som för närvarande lyder under VEU (FAWEU) ochden europeiska flyg-
planeringsenheten kommer att ingå bland de styrkor som står till Europeiska unionens förfogande och attde kommer att kunna användas för att utgöra den gemensamma europeiska snabbinsatsstyrkan; vill attdessa olika styrkor, som i sig utgör instrument för förstärkt samarbete, skall vara öppna för de medlems-stater som vill medverka i dem,
37. uppmanar Europeiska unionen att överta det avtal om långdistansflyg som ingicks den 30 juni
1997 mellan VEU ochUkraina, ochanser att ett liknande avtal borde kunna slutas med Ryssland, så attmedlemsstaternas kapacitet i fråga om transport ochutplacering av trupper förstärks,
38. påminner om sina resolutioner från den 15 maj 1997 ochden 28 januari 1999 om det europeiska
samarbetet på försvarsindustriområdet ochnoterar med tillfredsställelse det ramavtal som undertecknadesden 27 juli 2000 i Farnboroughmellan sex av Europeiska unionens medlemsländer ochsom kommer attunderlätta omstruktureringen av försvarsindustrierna i Europa, i likhet med vad som efterlystes i Europa-parlamentets ovan nämnda resolutioner,
39. vill att kandidatländerna då det är möjligt skall kunna delta fullständigt i det europeiska samarbetet i
fråga om krigsmateriel,
40. påminner dock försvarsindustrierna samt EU:s medlemsstater ochkandidatländerna att vapenexport
i den gemensamma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitikens intresse måste kontrolleras ochbegränsas,
41. vill att Europeiska unionen skall inrätta en verklig rymdpolitik som omfattar både civila ochmilitära
aspekter av utnyttjandet av rymden, ochsamla sina nationella ochmultinationella resurser på det militäraområdet inom ett gemensamt europeiskt rymdkommando; anser emellertid att denna nya politik inte börha som mål att placera ut vapen i rymden utan snarare att utveckla övervaknings-, avlyssnings- och navi-geringssystem,
(1) Combat Search and Rescue/Recherche et sauvetage en situation de combat.
(2) Airborne Early Warning and Control system.13.8.2001 SV C 228/179 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
42. hälsar från denna synpunkt den tillnärmning som skett den 16 november 2000 mellan Europeiska
unionen ochESA (Europeiska rymdorganisationen) ochsyftar till att utarbeta en europeisk rymdstrategimed tonvikt på navigationssystem (Galileo) ochobservationssystem (initiativet GMES om världsomfattandeövervakning av miljö ochsäkerh et) med dubbelt användningsändamål,
43. påminner om att inrättandet av en operationell gemensam europeisk säkerhets- och försvarspolitik
kräver anslutning till en gemensam politisk vision ochbeslutsamh et när det gäller gemensamma intressen,men betonar samtidigt att politikens effektivitet bygger på att medlemsstaterna skaffar sig likvärdig kapa-citet att ingripa ochatt man utvecklar den allra modernaste tekniken;vill att man för det ändamålet skaparen gemensam forskningspolitik för försvarsfrågor; anser att de europeiska forskningscentrumen måste
integrera försvarsrelaterade aspekter i sina program,
44. påminner om att alla dessa ansträngningar som syftar till att förbättra EU:s militära medel och
resurser kommer att förbli otillräckliga om inte unionen skaffar sig en strategi för användningen av styr-korna som ett led i den gemensamma utrikes- ochsäkerh etspolitiken ochom EU:s institutioner inte anpas-sas,
III. Institutionella frågor i samband med inrättandet av en gemensam Europeisk säkerhets- och för-
svarspolitik
45. erinrar, vad den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitikens beslutsstruktur beträffar,
om sin redan nämnda resolution av den 15 juni 2000 ochönskar att den h öge representanten för GUSPskall vara ordförande för kommittén för politik ochsäkerh etspolitik, att ett försvarsministerråd skall inrät-tas ochatt dessa ministrar vid beh ov skall delta då rådet (allmänna frågor) sammanträder,
46. upprepar sin oro i fråga om huruvida de organ är effektiva, vilka tillfälligt inrättades den 1 mars
2000, samt i fråga om huruvida de civila och militära åtgärder som Europeiska unionen kan fatta beslutom i nuvarande situation är koherenta,
47. understryker i själva verket att inrättandet av dessa nya organ inte har åtföljts av vare sig en för-
stärkning av den höge representantens för GUSP befogenheter avseende samordning och initiativtagande,eller av en klar fördelning av de uppgifter som åligger representanten respektive den kommissionsledamot
som ansvarar för yttre förbindelser eller av en fullständig samordning med alla andra aktörer för att skapa
en tydlig orderkedja mellan den nivå där politiska initiativ tas ochden nivå där dessa verkställs på fältet,
48. upprepar följaktligen den begäran som framfördes i parlamentets resolution av den 13 april 2000
innehållande förslagen till regeringskonferensen(
1), nämligen att befattningen som hög representant för
GUSP ochkommissionsledamot med ansvar för yttre förbindelser skall slås samman ochinneh as av enför detta ändamål särskilt utsedd vice ordförande i kommissionen,
49. hävdar dessutom att det finns ett nära samband mellan den gemensamma europeiska säkerhets- och
försvarspolitikens effektivitet ochen förbättring av h ur GUSP fungerar ochatt det i detta syfte även ärnödvändigt att unionen inte bara har kapacitet att insamla information, utan även att analysera denna;konstaterar att satellitstationen i Torrejon och, institutet för säkerhetsfrågor som ett led i verkställandetav de beslut som fattats av VEU:s råd den 13 november 2000 skall överföras år 2001 till Europeiska
unionen i form av byråer ochanser att det i denna situation är nödvändigt att noggrant precisera dessa
organs framtida roll för att de framför allt skall verka till stöd för enheten för politisk planering och tidigförvarning; denna enhet bör få ökade personella resurser för att helt och fullt kunna utföra sina planerings-ochanalyseringsuppgifter,
50. önskar att Europeiska rådet i Nice upprättar definitiva organ för den gemensamma europeiska
säkerhets- och försvarspolitiken (kommittén för politik och säkerhetspolitik, den militära kommittén ochden militära staben), tydligt definierar deras respektive ansvarsområden ochderas befogenh eter att fattabeslut, samt ger nödvändig kraft för att GUSP i allmänhet och den gemensamma europeiska säkerhets-och försvarspolitiken i synnerhet skall fungera bättre i fråga om snabbhet och tydlighet i beslutsprocessen,
51. vill att Europeiska rådet i Nice, som komplement till detta inrättande av de definitiva organen för
den gemensamma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitiken ochpå grundval av WEAG (Västeuropeiska
försvarsmaterielgruppen), WEAO (Västeuropeiska krigsmaterielorganisationen) eller OCCAR (gemen-
skapens organ för samarbete på försvarsmaterielområdet) skall fastställa principen för en europeisk vapen-agentur knuten till den militära kommittén, med uppdrag att fastställa ochförvalta gemensamma forsk-ningsprogram ochplanera kostnaderna för gemensamma investeringar ochinköp,
(1) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 7.C 228/180 SV 13.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
52. anser att rådet bör ägna sig åt de budgetfrågor som avser den gemensamma europeiska säkerhets-
ochförsvarspolitiken, bland annat genom att planera kostnaderna för överföring av de VEU-funktionersom behövs för verkställande av Petersbergsuppdragen; anser dessutom att de kostnader som hänför sigtill Petersberguppdragen bör fördelas mellan medlemsstaterna med beaktande av deras bruttonationalpro-dukt, ochbegär att det vid denna fördelning skall tas h änsyn till varje medlemsstats bidrag med civila ochmilitära medel till dessa uppdrag,
53. begär under alla omständigheter att en stat som inte önskar delta i ett uppdrag skall åläggas att,
med hänsyn till den ömsesidiga solidaritet som binder medlemsstaterna, erlägga ett finansiellt bidrag somskall fördelas mellan de deltagande staterna,
54. anser slutligen att Petersberguppdragen på sikt skall finansieras genom Europeiska unionens all-
männa budget, vilket kommer att innebära en revision av artikel 28 i EU-fördraget ochav budgetplanerna,
55. ber rådet ochmedlemsstaterna att de på grund av de ofrånkomliga kostnaderna för att inrätta den
europeiska gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken inte på förhand skall utesluta ökade budgetan-slag, med tanke på att en sådan åtgärd behövs för att stärka unionens trovärdighet; utan att den för denskull innebär ett ifrågasättande av unionens ochmedlemsstaternas social ochekonomiska prioriteringar,
56. önskar att dessa strävanden efter samgång mellan medlemsstaterna beträffande militära medel och
militär kapacitet inom ramen för den gemensamma försvars- ochsäkerh etspolitiken skulle ge utslag i formav besparingar i budgetarna,
57. betonar att vidare utveckling av de militära uppgifterna absolut inte får leda till att medlemsstaterna
minskar värdefulla gemenskapsutgifter på icke-militära områden, i synnerhet på områden som gäller civilkrishantering, mänskliga rättigheter och demokrati, utvecklingsbistånd samt humanitärt bistånd,
58. konstaterar att samarbetet mellan Europeiska unionen ochNato fungerar väl, vilket visades vid det
första gemensamma mötet mellan kommittén för politik ochsäkerh etspolitik ochNordatlantiska rådet somägde rum den 19 september 2000,
59. stöder huvudprinciperna och villkoren för hur kandidatländerna och de europeiska stater som är
Nato-medlemmar men inte EU-medlemmar skall associeras till de krishanteringsuppdrag som Europeiskaunionen utför, i enlighet med vad som bestämdes av Europeiska rådet i Feira,
60. påminner i detta sammanhang om att
a) då Europeiska unionens råd beslutar om en insats där Natos medel ochresurser beh över tas i anspråk,
kommer de europeiska länder som är medlemmar i Nato men inte i EU att kunna delta om de såönskar, och i så fall kommer de att ha samma rättigheter och samma skyldigheter som EU-medlems-
staterna, från planeringsstadiet till det successiva genomförandet av insatsen,
b) då Europeiska unionens råd beslutar om en insats där Natos medel ochresurser inte beh över tas i
anspråk, kommer de europeiska länder som är medlemmar i Nato men inte i EU att kunna inbjudasatt delta i insatsen, med samma rättigheter och samma skyldigheter som EU-medlemsstaterna i enlig-het med vad som anges ovan; noterar att samma sak gäller för alla kandidatländer och alla andraländer, såsom Ryssland ochUkraina, som rådet inbjuder att delta,
61. gläds åt de ytterligare åtaganden i fråga om kapacitet som vissa europeiska Nato-stater som inte är
medlemmar i Europeiska unionen vid konferensen om kapacitetsinsatser lovat att ställa till unionens för-fogande inom ramen för Petersberguppdragen,
62. påminner om att den förklaring som antogs i Washington den 23 april 1999 vid Natos toppmöte
fastställde principen att Europeiska unionen skulle ha enkel tillgång till Natos kollektiva medel och resurserför de operationer där Nato som allians inte engagerat sig militärt, ochatt detta bland annat skulle inne-bära garanterad tillgång till Natos planeringsresurser ochmöjligh et att förfoga över Natos medel ochresur-ser som på förhand skulle klassificeras för Europeiska unionens användning,13.8.2001 SV C 228/181 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
63. noterar att varje förklaring som skulle kunna föranleda tvivel vad gäller Europeiska unionens möjlig-
heter att om det är nödvändigt använda sig av Natos medel och resurser, leder endast till ett EU gör kopiorav vissa av dem, vilket inte ligger i någon av parternas intresse,
64. konstaterar att VEU:s ministerrådsmöte i Porto, liksom det i Marseille, öppnade vägen för att till
Europeiska unionen överföra de av VEU:s befogenheter som är nödvändiga för att genomföra Peters-berguppdragen ochatt detta kommer att få konsekvenser för denna organisations struktur ochframtid,samt att denna situation leder till att man måste fråga sig om det fördrag genom vilken organisationenupprättas skall bibehållas; noterar den plan för överföringen som antogs av VEU:s militära kommitté den17 oktober 2000 ochsom syftar till att garantera krish anteringskapaciteten under den tid då Europeiskaunionens permanenta strukturer byggs upp; noterar att VEU:s militära personal med planeringsenhet och
incidentrapporteringscentrum kommer att försvinna när motsvarande definitiva organ upprättas inom
ramen för Europeiska unionen,
65. konstaterar att två av VEU:s kvarvarande funktioner, nämligen ömsesidigt bistånd (artikel V) och
samarbete i fråga om krigsmateriel via WEAG (Västeuropeiska försvarsmaterielgruppen), kan bli föremålför förstärkt samarbete om detta efter regeringskonferensen även kommer att omfatta säkerhets- och för-svarsområdet,
66. påpekar att VEU:s sista kvarvarande funktion, nämligen att vara ett utsträckt forum för säkerhets-
frågor, börjar att utövas av unionen, eftersom denna har beslutat att ha regelbundna kontakter medkandidatländerna ochmed de europeiska Nato-medlemmar som inte är EU-medlemmar,
67. föreslår följaktligen att Brysselfördraget i dess ändrade lydelse, som skulle gälla i 50 år, skall upp-
hävas på de villkor som föreskrivs i artikel XII, eftersom VEU:s kvarvarande funktioner kommer att utövas
av Europeiska unionen, vilket bör leda till att VEU som organisation försvinner 2004,
68. uppmanar EU-institutionerna att inför utvecklingen av den gemensamma europeiska säkerhets- och
försvarspolitiken i dess civila, politisk-militära ochparlamentariska aspekter, ochinför minskningen avVEU:s verksamhet rekrytera denna organisations personal 3dash både generalsekretariatets och parlamentets3dash så att EU-institutionerna kan dra nytta av personalens yrkeskunskap,
IV. Den gemensma europeiska säkerhets- och försvarspolitikens parlamentariska dimension
69. påminner om sin redan nämnda resolution av den 15 juni 2000 om den gemensamma europeiska
säkerhets- och försvarspolitikens parlamentariska dimension och beklagar starkt att denna dimension intefinns med vid rådets överläggningar,
70. påminner i synnerhet om sitt förslag att inom ramen för den gemensamma europeiska säkerhets-
ochförsvarspolitiken ochpå grundval av erfarenh eterna från COSAC inrätta ett gemensamt europeisktparlamentariskt organ för säkerhet och försvar som uppfyller de krav som den europeiska säkerhetspoliti-kens utvidgade ansvarsområden medför,
71. konstaterar att denna parlamentariska dimension under alla omständigheter måste utvecklas inom
ramen för Europeiska unionen ochatt parlamentet med sina aktuella befogenh eter är i stånd att ta på sigden kontrollfunktion som VEU-församlingen har,
72. föreslår att artikel 21 i EU-fördraget, vilken ålägger Europaparlamentet att årligen organisera en
debatt om genomförandet av GUSP, ändras för att uttryckligen inbegripa den gemensamma europeiskasäkerh ets- ochförsvarspolitiken, ochatt rådet i detta h änseende lägger fram en rapport för parlamentetom de framsteg som har gjorts på detta område, inbegripet medlemsstaternas ansträngningar för att bidratill att de mål som satts upp för 2003 kan uppnås,
73. konstaterar övergripande att det skulle vara lämpligt att regeringskonferensen antog bestämmelser i
enlighet med fördraget för att befästa den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitikensexistens vid sidan av GUSP, vilket skulle göra det möjligt att bättre framhäva både unionens och institutio-
nernas ansvarsområden,
74. beklagar rådets ensidiga beslut av den 14 augusti 2000 om att införa regler som begränsar till-
gången till handlingar och framhåller att ett avtal på detta område måste ingås av parlamentet och rådetför att den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken skall fungera ordentligt, och att Euro-paparlamentets möjlighet att utöva de rättigheter som fördraget ger samtidigt måste garanteras,
75. välkomnar det samarbete som inletts med Natos parlamentariska församling vilket ger en såväl
europeisk som transatlantisk ram åt debatten i säkerhets- och försvarsfrågor,C 228/182 SV 13.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000
76. bedömer att det i denna fas skulle vara lämpligt att anpassa de egna strukturerna för att på så sätt ta
fasta på den gemensamma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitikens existens ochfå bättre kontroll överdess utveckling,
77. föreslår följaktligen att man inom parlamentet inrättar en specialiserad administrativ enhet som skall
bistå utskottet för utrikes frågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik i uppgiftersom rör den gemensamma europeiska säkerh ets- ochförsvarspolitiken ochunderlätta arbetet i den delega-tion som ansvarar för förbindelserna med Natos parlamentariska församling, en delegation som bör fåstatus som ständig delegation,
V. De transatlantiska förbindelserna
78. understryker att Europeiska unionens ansträngningar för att inrätta den gemensamma europeiska
säkerhets- och försvarspolitiken ingår i utvecklingen av den europeiska säkerhets- och försvarsidentiteteninom Nato ochbidrar till att på alla områden 3dash politiskt, ekonomiskt ochmilitärt 3dash bilda ett fungerandepartnerskap med Förenta staterna ochKanada,
79. är medvetet om att inrättandet av ett jämlikt partnerskap mellan Europeiska unionen ochFörenta
staterna på säkerhets- och försvarsområdet (och därmed också på det utrikespolitiska området) förutsätteratt båda parter omvärderar sin ställning för att kunna ta sig an nya utmaningar som kommer att ändra deroller som var och en har haft sedan 1945,
80. måste tyvärr konstatera att den utveckling som inleddes i Köln ochHelsingfors fortfarande inte fått
rättmätigt mottagande i Förenta staterna ochatt informationsåtgärder beh över vidtas för att undvika miss-
förstånd; föreslår i detta hänseende att kommissionens delegation till Washington 3dash i nära samarbete med
unionens ordförandeskap ochden h öge representanten för GUSP 3dash skall utföra ett arbete med att infor-mera ansvariga amerikanska politiker; uppmanar även sin delegation för förbindelserna med Förentastaterna att regelbundet ta upp detta ämne med de amerikanska kongressledamöterna,
81. anser det vara nödvändigt att Europeiska unionen ochFörenta staterna, såsom partner med gemen-
samma värderingar ochintressen, för en fortlöpande dialog om de stora strategiska frågorna, t.ex. balansenefter nedrustningsfördragen, liksom om de övergripande ämnena för den internationella politiken ochsäkerhetspolitiken,
*
**
82. önskar att de specialiserade EU-instituten skall användas för att erbjuda de ledamöter ochEU-tjäns-
temän som arbetar med den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitiken den utbildning sombehövs för deras arbete,
83. uppmanar sedan kommissionen ochrådet att undersöka möjligh eten att inom unionen inrätta ett
europeiskt säkerhetskollegium i syfte att sprida enhetlig europeisk information till de civilt och militärtansvariga vid Europeiska unionens institutioner ochi medlemsstaterna, för att det på så sätt skall blimöjligt att skapa en gemensam kultur på området för säkerhet och försvar,
84. anser att det är absolut nödvändigt att Europeiska unionen börjar föra en politik för information till
den allmänna opinionen i medlemsstaterna ochtredje länder i deras periferi, syftande till att klargöra måletmed den gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitik som unionen vinnlägger sig om att införa;anser att detta bör vara en gemensam uppgift för såväl Europaparlamentet, rådets ordförandeskap, den
höge representanten för GUSP som kommissionen,
85. önskar att en stor demokratisk debatt kunde organiseras om säkerhets- och försvarsfrågorna, med
deltagande av Europaparlamentet ochde nationella parlamenten; uppmanar rådet ochkommissionen attinom deras respektive befogenhetsområde utarbeta en vitbok om den europeiska säkerheten för att få enuppfattning om vilka faror som på kort ochmedellång sikt h otar vår kontinent ochlägga fast politiskariktlinjer som gör det möjligt att styra Europeiska unionens civila ochmilitära ingripanden,
86. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
regeringar ochparlament, regeringarna ochparlamenten i kandidatländerna ochi de europeiska Nato-län-der som inte är EU-medlemmar, Förenta staternas ochKanadas regeringar ochparlament, VEU:s råd,parlamentariska församling ochgeneralsekreterare, Natos generalsekreterare ochparlamentariska försam-ling ochtill det euro-atlantiska partnerskapsrådet.13.8.2001 SV C 228/183 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 november 2000