KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT Förberedelser för frihandelsområdet mellan Europeiska unionen och Medelhavsområdet: inslag i regionalt industriellt samarbete 2002-2006

1. Dokumentets syfte

Syftet med detta dokument är ej endast att ge en sammanfattning av utvecklingen sedan 1996 utan också att sätta in den kommande industriministerkonferensen i Malaga i sitt sammanhang och ge en kortfattad översikt över det nuvarande industriella samarbetet samt att föreslå några åtgärder som skall genomföras under kommande år för att hjälpa partnerländerna i Medelhavsområdet att anpassa och modernisera sina industrisektorer så att de kan dra största möjliga nytta av de fördelar som upprättandet av frihandelsområdet kommer att ge.

Kommissionen överlämnar dessa förslag för behandling till den fjärde konferens mellan industriministrarna från EU och Medelhavsländerna som äger rum i Malaga den 10 april 2002.

2. Utveckling 1996-2001

2.1 Ministerkonferenser

Barcelonaprocessen som inleddes i november 1995, syftar till att inrätta ett nära partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i Medelhavsområdet inom följande tre huvudområden: politisk och säkerhetsmässig dialog, utveckling av ekonomiskt och finansiellt samarbete samt kulturella, sociala och mänskliga förbindelser och utbyten. I avsnittet om ekonomiskt och finansiellt partnerskap betonas det industriella samarbetets nyckelroll när det gäller att skapa ett område med delat välstånd, som grundar sig på avreglering av handeln, genomföra ekonomiska förändringar och stimulera investeringar.

Mot bakgrund av det rådande politiska läget i Mellanöstern behövs Barcelonaprocessen mer än någonsin för att säkerställa att regionen som helhet får lämpligt stöd så att den ekonomiska integrationen till fullo tillåts spela en roll för att skapa politisk stabilitet och fred.

Partnerskapet mellan Europeiska unionen och länderna i Medelhavsområdet kan på ett avgörande sätt bidra till att hjälpa partnerländerna att möta uppkommande utmaningar. Samtidigt måste dessa länder göra stora ansträngningar till anpassning om de och deras företag skall kunna dra full nytta av de möjligheter som det frihandelsområde mellan EU och Medelhavsländerna, som avses bli inrättat 2010, kommer att skapa såväl när det gäller förbättrat marknadstillträde som utökat samarbete syd-syd.

Hittills har tre industriministerkonferenser med de 27 parterna ägt rum:

- Den första konferensen ägde rum i Bryssel i maj 1996. Ministrarna lade där grunden till ett regionalt industriellt samarbete genom att enas om allmänna mål och särskilt om att inrätta en stabil rättslig och administrativ ram, utveckla industriområden, upprätta och införa stöd till specialiserade servicecentra, främja små och medelstora företag samt bygga ut regionala nät av marknadsaktörer. Brysseldeklarationen ledde till att två arbetsgrupper inrättades 1997.

- Den andra konferensen hölls i Klagenfurt (Österrike) i oktober 1998. Där gavs möjligheter att granska hur genomförandet av de åtgärder som överenskommits inom ramen för arbetsgrupperna framskred. Vid konferensen underströks också den betydelse som goda infrastrukturer och investeringsfrämjande åtgärder har för att stimulera investeringar i Medelhavsregionen.

- Den tredje konferensen ägde rum i Limassol (Cypern) i juni 2000. Den gav sitt stöd till ett detaljerat arbetsprogram med inriktning på de fyra huvudområden: investering, innovation, teknik och kvalitet, instrument på Europa-Medelhavsmarknaden samt utveckling av små och medelstora företag. När det gäller arbetets organisation beslutades det vid konferensen att de två befintliga arbetsgrupperna skall slås samman till en enda arbetsgrupp med namnet "Arbetsgruppen för industriellt samarbete mellan EU och länderna i Medelhavsområdet".

2.2 Politiskt stöd från den privata sektorn

Ända sedan 1996 har den privata sektorn givit Barcelonaprocessen sitt politiska stöd. Detta har kommit till uttryck i de toppmöten med industriföreträdare från EU och Medelhavsländerna som nationella industriföreningar har anordnat.

- De toppmöten som hölls i Marrakech 1996 respektive i Aten 1997 bidrog till att bereda marken för industriministrarnas konferens i Klagenfurt.

- Vid industritoppmötet i Tunis i maj 2000 lanserades nätverket Unimed som består av industriföreningar i EU och Medelhavsländerna. Slutsatserna från toppmötet beaktades vid ministerkonferensen i Limassol.

- Den kommande konferensen i Malaga kommer att föregås av ett industritoppmöte i Istanbul 1-2 mars 2002.

Därutöver görs för närvarande ansträngningar att skapa en regional industriförening för Medelhavsområdet, som struktureras på samma sätt som UNICE.

2.3 Överblick över nuvarande åtgärder

Efter industriministrarnas konferens i Limassol har det industriella samarbetet inriktats på att utforma program inom de fyra prioriterade områden som nämnts ovan. Programutvecklingen har nu slutförts för tre av dessa områden.

- Programmet för investeringsfrämjande syftar till att inrätta ett nätverk av organ som arbetar med att främja investeringar och besläktade åtgärder. Programmet har en budget på 3,95 miljoner euro.

- Programmet för innovation, teknik och kvalitet (Euro-Med ITQ) har skapats för att hjälpa innovations- och teknikcentra (ITC) att förbättra arbetsmetoder, effektivitet och teknisk kapacitet, inrätta ett nätverk av sådana centra i EU-Medelhavsregionen samt behandla en rad olika kvalitetsrelaterade frågor. Programmet har en budget på 15 miljoner euro.

- Programmet för mekanismer på EU-Medelhavsmarknaden (Euro-Med Market) har utformats för att främja erfarenhetsutbyte, identifiera bästa lösningar och kartlägga det regelverk som med utgångspunkt i erfarenheterna av EU:s inre marknad erfordras för att frihandelsområdet mellan EU och Medelhavsområdet skall fungera väl. Budgeten uppgår till 9,9 miljoner euro.

Dessa tre program kommer att börja genomföras 2002. Under kommande år - fram till 2005 - bör tillräcklig uppmärksamhet ägnas åt att säkerställa att dessa program genomförs smidigt och ändamålsenligt. När programmen närmar sig sitt slutdatum bör det övervägas att fortsätta eller utvidga åtgärderna på grundval av en utvärdering av uppnådda resultat.

Ett tidigare program för industriområden närmar sig nu sitt slut. Programmet har fått ett mycket positivt mottagande. Som svar på en anhållan om fortsatta åtgärder kommer en utvärdering att företas i syfte att bedöma resultaten och besluta om eventuell uppföljning.

När det gäller utveckling av små och medelstora företag pågår förberedelser för åtgärder för att uppmuntra offentliga förvaltningar att utforma en politik som syftar till att förbättra de ramar inom vilka små och medelstora företag i Medelhavsområdet agerar, samtidigt som vissa inslag i form av finansiellt direktstöd till förmedlande organ bibehålls och där så befinns lämpligt byggs vidare på erfarenheter av tidigare framgångar.

Flera andra åtgärder, som formellt ej ligger inom ramen för arbetsgruppen för industriellt samarbete mellan EU och Medelhavsområdet, kan slutligen också bidra positivt till de ytterligare mål som programmen för regionalt industrisamarbete eftersträvar. Kommissionen har t. ex. inlett genomförbarhetsstudier om Internetbaserade handledningar för investerare (Investor's Guides), liksom om främjande av skiljedomsförfarande och andra alternativa metoder för att lösa tvister mellan företag.

2.4 Resultat fram till 2001

Under de senaste fem, sex åren har EU-finansierat industriellt samarbete och dithörande åtgärder markant bidragit till att förbättra förmågan i partnerländerna i Medelhavsområdet liksom i företagen i dessa länder att klara de utmaningar som frihandelsområdet medför. Även om mycket ännu återstår att göra, vilket är orsaken till att det behövs ytterligare åtgärder inom denna sektor, kan flera resultat redan noteras.

För det första och när det gäller regionala program, förefaller det ovannämnda programmet för industriområden, utan att det påverkar resultatet av den fullständiga utvärdering som kommer att genomföras, påtagligt ha bidragit till partnerländernas förmåga att skapa och locka till sig företag, liksom att tillgodose företagens behov. Den handledning med goda metoder som har utgivits som en del av detta program vittnar om denna insats. Därutöver har studien "Utländska direktinvesteringar i Medelhavsländerna", som sammanställts på uppdrag av arbetsgruppen för industriellt samarbete mellan EU och Medelhavsländerna, bidragit till att ge en mer detaljerad bild av svaga punkter när det gäller utländska direktinvesteringar inom regionen. De analyser som återfinns i denna studie kan också bli till hjälp för att finna lösningar på detta problem.

Flera andra regionala Meda-program berörs också, t. ex. den mekanism för riskkapital som förvaltas av EIB för kommissionens räkning eller de olika program som syftar till att stärka företagens intresseorganisationer i mottagarländerna.

Hänsyn måste också tas till stödets bilaterala dimension, då det ej alltid är möjligt att lösa landsspecifika problem inom ramen för ett regionalt program. De flesta partnerländer i Medelhavsområdet har mottagit betydande bilaterala stöd enligt Meda-programmet inom områden som direkt berörs av det som behandlas i detta arbetsdokument. Exempel på sådana områden är utvecklande av den privata sektorn, utvecklingsstöd till små och medelstora företag, stöd till privatisering eller industriell utveckling samt politik som rör frågor som är direkt berörda vid förbättringen av enskilda länders förmåga att konkurrera på en större marknad, t. ex. kvalitet och tekniska standarder.

För att kunna göra en grundligare bedömning av den verkan som Meda-finansierade stödprogram, såväl regionala som bilaterala, fått på dessa områden avser kommissionen att lägga fram ett dokument som sammanfattar resultaten av sådant stöd.

Slutligen bör det också erinras om Europeiska investeringsbankens, EIB, bidrag. EIB har under senare år gradvis blivit alltmer aktiv i Medelhavsregionen, och dess verksamhet kommer i framtiden att förstärkas ytterligare. Under den period som avslutas 2007 kommer banken att kunna bevilja upp till 6 425 miljoner euro i EU-garanterade lån till partnerländer i Medelhavsområdet, och därtill har rådet bemyndigat banken att låna ut ytterligare 1 000 miljoner euro till aktörer i dessa länder utan sådan garanti. Dessa åtgärder kommer att få betydande positiv effekter på företagssektorn i partnerländerna antingen direkt (genom lån till företagsförbättringar) eller indirekt (genom att bidra till att förbättra den övergripande infrastrukturen).

3. Malagakonferensen innebär en möjlighet

Industriministrarnas kommande konferens i Malaga erbjuder en mycket viktig möjlighet att ge nya impulser till det industriella samarbete som bedrivs enligt Barcelonaprocessen. Slutdatum 2010 närmar sig snabbt och kommande år bör därför utnyttjas i sin helhet för att genomföra huvuddelen av de stora anpassningar som krävs.

Det är därför viktigt att konferensen stödjer ett ambitiöst och realistiskt arbetsprogram som inriktas på politiska aspekter och samtidigt inbegriper särskilt målinriktat tekniskt stöd för att fylla partnerländernas behov när förhållandena kräver ett kvalitativt steg framåt.

4. Nya riktlinjer 2002-2006

4.1 Regionala åtgärder

Ett uppdaterat förhållningssätt till industriellt samarbete bör till fullo utnyttja fördelarna med ett regionalt tillvägagångssätt.

Det regionala samarbetet inom partnerskapet mellan EU och Medelhavsområdet syftar till följande:

- Att uppnå effektivitet genom ett regionalt tillvägagångssätt som kan fungera som katalysator för och förstärka effekterna av det bilaterala samarbetet.

- Att behandla frågor som har en transnationell dimension.

- Att intensifiera samarbetet syd-syd (dvs. samarbete mellan partnerländerna själva där detta i tillämpliga fall utgår från den underregionala nivån).

Av detta följer att de direkta stödmottagarna inom området för industriellt samarbete bör vara de offentliga förvaltningarna samt de organisationer inom den privata sektorn som kan fungera som förmedlare och ge multiplikatoreffekt, även om företagen utgör de slutliga stödmottagarna då det kommer att bli dessa som slutligen drar nytta av de förbättrade ramvillkor som detta samarbete kommer att leda till. Målet att hjälpa företagen i Medelhavsländerna att dra full nytta av frihandelsområdets fördelar kan bäst uppnås genom en inriktning på åtgärder som samtidigt som de säkerställer kontinuitet och kompletterar de redan befintliga, strävar efter att nå längre än tidigare och direkt påverka partnerländernas politik och rättsliga ramar. I detta sammanhang kan EU:s erfarenheter av förbättring av ramvillkor ge nyttiga lärdomar. Överlappningar med befintliga regionala eller bilaterala program eller åtgärder måste undvikas.

Då situationen i de olika partnerländerna i Medelhavsområdet varierar kan det bli lämpligt att genomföra relevanta strategiska åtgärder på bilateral nivå.

Det blir därtill nödvändigt att antingen under programutvecklingsfasen eller under genomförandefasen ta ställning till om samtliga partnerländer i Medelhavsområdet bör delta i alla initiativ. Den väletablerade metoden att målinrikta underregionala åtgärder på genomförandenivå genom ett tillvägagångssätt som grundar sig på en "knippa" projekt kommer i detta hänseende att medföra erforderlig flexibilitet.

Mot bakgrund av detta och i syfte att bidra till programplaneringen av framtida åtgärder inom ramen för regionalt samarbete mellan EU och Medelhavsområdet, föreslår kommissionen flera nya som fördelas på fyra olika områden. I samtliga fall kommer införandet av dessa åtgärder att bero på att de införs korrekt i dokumenten för de regionala programmen, att de får tillgång till ekonomiska resurser samt att förberedelserna för kartläggning, genomförbarhet och förhandsbedömning av programmet slutförts.

4.2 Särskilda förslag

4.2.1 Rättslig ram och standarder

Programmen Euro-Med Market och Euro-Med ITQ ger redan en ganska heltäckande grundval för att genomföra flera åtgärder på detta område.

Ett antal kompletterande åtgärder inom ramen för dessa program eller inom andra initiativ kan emellertid vidtas för att underlätta upprättandet av frihandelsområdet mellan EU och Medelhavsområdet och minska nuvarande skillnader i regelsystemen, både mellan EU och partnerländerna i Medelhavsområdet och mellan dessa länder själva.

Ett heltäckande åtgärdspaket på detta område kan inriktas på följande:

- Effektivare anpassning till internationella och/eller europeiska standarder.

- Klargörande av den roll som standarder spelar i regelsystemet t. ex. i enlighet med EU:s "nya metod".

- Närmande till relevanta standardiseringsorgan i syfte att slutligen uppnå någon form av frivilligt medlemskap i de europeiska standardiseringsorganen. Detta öppnar möjligheter för partnerländernas relevanta organ att medverka vid utformandet av europeiska standarder.

Det finns mycket som talar för att partnerländerna bör inrikta sig på harmonisering med EU:s lagstiftningsmetoder och europeiska standarder även om detta strängt taget ej krävs enligt associeringsavtalen. En harmonisering skulle ge deras exportörer ett bättre tillträde till EU som deras främsta exportmarknad och faktiskt leda ännu längre då europeiska standarder i stort sett överensstämmer med internationella standarder. Om partnerländerna samordnar sin verksamhet i syfte att minska skillnaderna mellan regelverken hjälper detta dessutom dem att utöka handeln syd-syd, samtidigt som regionen i kraft av den utvidgade marknaden blir attraktivare för utländska investerare.

Åtgärderna kan lämpligtvis först inriktas på sektorer där partnerländerna har stora exportintressen eller där särskilda svårigheter har konstaterats. En dialog mellan EU och partnerländerna kan bidra till att kartlägga prioriterade sektorer antingen på regional nivå eller kanske mer ändamålsenligt på ländernivå, varvid hänsyn samtidigt bör tas till tidigare och nuvarande stöd från EU och andra bidragsgivare till denna sektor.

För att utarbeta ett operativt program på detta område krävs samordnade insatser som omfattar nivån för politiskt beslutsfattande, tillsynsmyndigheter och/eller lagstiftande åtgärder, standardiseringsorgan och berörda parter inom den privata sektorn.

4.2.2 Åtgärder för att skapa en gynnsammare miljö för innovation och bruk av ny teknik

När det gäller företagsutveckling har vikten av innovation och bruket av ny teknik redan helt och hållet erkänts och lett till programmet Euro-Med ITQ, som bör ge ett viktigt bidrag till förbättrade teknik- och innovationscentra i Medelhavsregionen.

Då genomförandet av programmet just har inletts och kommer att pågå i ca tre år är det ännu alltför tidigt att diskutera vilka resultat det kommer att ge och hur det kan byggas vidare på dessa resultat. Åtgärder som gäller andra aspekter som berör fullbordandet av de vidare målen kan dock vidtas utan att ett slutförande av programmet inväntas.

Uppmärksamhet bör i synnerhet ägnas åt att skapa ett mer gynnsamt rättsligt och ekonomiskt klimat för innovation och användande av ny teknik. Stärkande av ett antal rättsliga och institutionella inslag (inklusive organisation av systemen för utbildning och yrkesutbildning, skatte- och redovisningsregler, ramverket för förbindelserna mellan näringsliv och universitet och förekomst av instrument som kan bidra till att utbud av och efterfrågan på innovation eller teknik stämmer överens, organisation och utveckling av finansiella institutioner, lagstiftning om borgen, grad av skydd av immateriell äganderätt osv.) kan leda till betydande förbättringar av företagens insikt om hur betydelsefulla dessa faktorer är, liksom deras benägenhet och förmåga att införliva dem med produkter och processer.

Programutveckling på detta område inleds bäst genom att en förteckning upprättas över de mest relevanta faktorerna. Därefter bör en analys göras av det rådande läget under hänsynstagande till samtliga faktorer i varje partnerland. Som ett tredje steg kan en jämförelse mellan de olika partnerländerna i Medelhavsområdet och EU:s medlemsstater eller länder från andra delar av världen bli nyttig. Kort sagt avsikten med denna process blir att identifiera goda rutiner samt eventuellt formulera rekommendationer till förändringar. Detta arbete kan grundas på de erfarenheter som uppförandet av "resultattavlan för innovation" har givit inom EU. Med hänsyn till informations- och telekommunikationsteknikens betydelse för företag i alla branscher kan en särskild åtgärd ägnas tillgången till sådan teknik.

Nationella förvaltningar som ansvarar för innovationspolitik och teknisk utveckling blir de huvudsakliga aktörerna i detta sammanhang. Målgruppen bör dock breddas till att omfatta branschorgan via deras relevanta nätverk samt relevanta nätverk för innovations- och teknikcentra.

Tillhandahållande av målinriktat tekniskt stöd till offentliga förvaltningar och/eller till berörda organ inom den privata sektorn kan också övervägas. I detta sammanhang bör i synnerhet den väsentliga frågan om tillträdet för små och medelstora företag inom Medelhavsområdet till innovation och teknik beaktas. I detta syfte kan stödet målinriktas på såväl organ inom den privata sektorn som offentliga förvaltningar för att öka deras förmåga att förse företagen i regionen med värdefullare tjänster, som bygger på erfarenheter av tidigare framgångar. Att tillhandahålla ekonomiskt stöd till industriell innovation kan bli en sådan åtgärds inriktning under förutsättning av rådande efterfrågan i detta hänseende från partnerländerna inom Meda.

Möjligheten att företa pilot- eller demonstrationsåtgärder (inbegripet tekniskt stöd) när det gäller ovannämnda områden på regional nivå, eventuellt genom en anbudsinfordran, bör därför också beaktas.

Nya initiativ kommer i detta sammanhang att utformas i nära samverkan med de åtgärder, som kan vidtas för att som ovan framhållits främja utvecklingen av små och medelstora företag.

När ett nytt initiativ utformas på detta område bör emellertid särskild omsorg ägnas åt att säkerställa att alla dubbleringar av pågående åtgärder undviks.

4.2.3 Inrättande av ett ständigt forum för dialog med den privata sektorn i syfte att ge råd till politiska beslutsfattare

Den privata sektorns medverkan i processen för att utforma politiken är nödvändig och är en positiv erfarenhet i EU:s förbindelser med andra delar av världen. Även om fora som den transatlantiska företagsdialogen eller rundabordssamtalen mellan EU och Ryssland ej spelar någon officiell roll har de ändå visat sig värdefulla när det gällt att ge Europeiska unionen och utvalda tredje länder upplysningar om hur de kan lösa vissa specifika problem i sina bilaterala ekonomiska förbindelser.

När det gäller Medelhavsregionen har industritoppmötena mellan EU och Medelhavsområdet hjälpt företag i EU och partnerländerna att komma till tals och initiativ som inrättandet av en samarbetsorganisation av industriföreningar i Medelhavsområdet är ytterligare ett välkommet steg i denna riktning.

Det finns emellertid skäl som talar för att denna medverkan bör permanentas mer och systematiseras i enlighet med ovannämnda exempel. Detta innebär att det inrättas ett permanent forum där höga regeringstjänstemän och framstående företagsledare från EU och Medelhavsområdets partnerländer kan diskutera strategiska frågor. Utgående från gemensamma rekommendationer från företagsvärlden kan olika ämnen behandlas t. ex. ramvillkor för företag och investeringar, utveckling av infrastruktur, politik och finansiella instrument för att stödja upprättandet av frihandelsområdet osv. Detta forum kan bli en naturlig kontaktpunkt för Unice och dess motpart i Medelhavsområdet.

Detta forum kan avge rekommendationer antingen på begäran av offentliga myndigheter (t. ex. arbetsgruppen för industriellt samarbete mellan Europa och Medelhavsområdet) eller på medlemmarnas eget initiativ.

Skillnaden mellan ett sådant forum och en förstärkt befintlig struktur för företagsrepresentation är följande:

- Företagsledarnas personliga engagemang.

- Direktkontakten med regeringstjänstemän på hög nivå.

- Stimulansen för företag från båda sidor att nå gemensamma ståndpunkter.

- Den politiska tyngd som sådana gemensamma ståndpunkter har.

Processen kräver aktivt stöd från företagens intresseorgan, i synnerhet när det gäller att välja de företagsledare som skall medverka. Dessa organs medverkan är nödvändig för att säkerställa att de företagsledare som väljs blir tillräckligt representativa ur både geografisk och sektoriell utgångspunkt samt med en rimlig representation av små och medelstora företag.

Vikten av att välja rätt företagsledare som skall ingå som medlemmar i detta forum kan ej underskattas, och detta gäller särskilt val av ordförande. Dessa måste både åtnjuta allmänt förtroende och vara beredda att gemensamt driva dialogen genom att aktivt engagera sig för att se till att den blir framgångsrik och säkerställa att arbetet fortskrider på teknisk nivå mellan de årliga sammankomsterna.

Ett sådant forum skall om det verkligen inrättas ej ses som ett isolerat initiativ utan endast som ett komplement till de övriga delar som föreslagits som en del av denna strategi. Det kan dra nytta av erfarenheter från industritoppmötena mellan EU och Medelhavsområdets länder och anlita medverkande från dessa toppmöten. Möten med detta forum bör när så är möjligt förläggas i samband med dessa toppmöten.

Om detta projekt presenteras vid det kommande industritoppmötet i Istanbul i mars 2002 innebär det att ministerkonferensen i Malaga i april kan lämna sitt officiella stöd.

4.2.4 Skapande av ett virtuellt nätverk av förvaltningar i EU och Medelhavsområdet för att hantera informationsflöden i frihandelsområdet

Det gradvisa upprättandet av ett frihandelsområde mellan EU och Medelhavsländerna kommer sannolikt att skapa behov av mer systematiska informationsutbyten inom flera politikområden. Beroende på hur frihandelsområdet utvecklas, kan dessa informationsutbyten komma att omfatta uppgifter om vilka säkerhetsmässiga eller tekniska krav som ställs på vissa produkter, tullinformation osv.

Inom EU är sådana informationsutbyten oumbärliga och i praktiken ofta obligatoriska för att gemenskapspolitiken på flera områden skall fungera korrekt. I syfte att erbjuda en fast och tillförlitlig infrastruktur för ett sådant säkert utbyte av känsliga uppgifter mellan medlemsstaternas förvaltningar och kommissionen har EU utvecklat Ida-programmet (Interchange of Data between Administrations).

Om sådana behov uppstår på medellång sikt inom ramen för samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet kan det övervägas att de får bygga på de erfarenheter som erhållits inom ramen för Ida-programmet och anpassa detta till de behov som föreligger. Alternativa sätt att genomföra dem kan också behöva studeras när projektet förbereds.

Som ett första steg bör det kanske övervägas att genomföra ett demonstrationsprojekt som syftar till att säkerställa driftskompatibilitet mellan IT-systemen i de olika förvaltningar som ansvarar för industripolitik och företagsutveckling i Medelhavsområdets partnerländer och i medlemsstaterna i syfte att underlätta informationsutbytet. En förutsättning är dock att det finns ett visat behov av sådant utbyte i tillräckligt stor skala för att motivera ett sådant projekt. Denna och andra aspekter måste klargöras i en genomförbarhetsstudie. Om ett sådant projekt ger positiva resultat skulle det eventuellt kunna utvidgas till andra politikområden.

För att undvika dubbelarbete måste noggrann hänsyn också tas till projekt som finansieras enligt andra program.

5. slutsats

De förslag som läggs fram i detta dokument syftar till att gradvis öka det industriella samarbetets bidrag till förberedelserna för det frihandelsområde mellan Europa och Medelhavsområdet, som planeras bli upprättat 2010. Tillsammans med de regionala program som redan inletts och det stöd som lämnas inom ramen för bilaterala program bör dessa åtgärder ge partnerländerna i Medelhavsområdet värdefull hjälp att skapa de förutsättningar som krävs för att deras företag skall kunna dra full nytta av frihandelsområdets fördelar.