EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 31.10.1995 
KOM(95) 519 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
KONSUMENTPOLITISKA PRIORITERINGAR 
1996 - 1998 

Inledning 
Med de två första treåriga handlingsplanerna säkerställdes en välbehövlig inriktning av 
insatserna för att ta itu med frågor som var viktiga för att konsumenter skulle kunna delta 
i och dra fördel av utvecklingen på den inre marknaden. Även om det fortfarande är 
nödvändigt att avsluta det arbete som gjorts genom att slutligt anta och genomföra alla 
de åtgärder som föreslagits, är det på det här stadiet viktigt att ta sig an frågor och 
problem som konsumenterna stöter på, genom att utgå ifrån det som redan har uppnåtts, 
men som inte enbart är kopplat till den inre marknaden. 
Genom att artikel 129a har införts i fördraget uppmanas Europeiska gemenskapen att ta 
itu med många olika typer av konsumentfrågor, inte enbart de som är kopplade till den 
inre marknaden. Denna skyldighet innebär att subsidiariteten noga bör beaktas på alla 
stadier så att lösningar som passar medlemsstaterna kan uppnås. 
Utifrån det arbete som har gjorts och kommissionens möjlighet att på ett tydligare sätt 
identifiera de faktorer som ständigt orsakar svårigheter för konsumenterna, är det möjligt 
att nu rikta uppmärksamheten på flera olika frågor som måste tacklas om Europeiska 
unionen skall kunna fullgöra sin uppgift. 
Dessa konsumentpolitiska prioriteringar syftar inte till att noggrant redogöra för varje 
enskild åtgärd som kan komma att genomföras, något som snarare är den funktion som 
kommissionens arbetsprogram har. Dess syfte är emellertid att lägga fram selektiva 
prioriteringar för arbetet under de kommande tre åren, så att det tydligt framgår vilken 
inriktning politiken kommer att ha och hur de begränsade resurser som står till buds 
kommer att användas. En del av de prioriterade områdena är så nya och komplexa att det 
skulle vara orealistiskt att ange exakt vilka följderna blir eller vilka åtgärder som behövs. 
Dess syfte är att anpassa prioriteringarna på dessa områden så att det tydligare framgår 
vilka valmöjligheter som finns. 
Strategi 
Konsumenternas intressen är många till antalet och av mångahanda slag. Praktiskt taget 
all politik i Europeiska unionen har betydelse för konsumenterna. Inför denna situation 
och med de resurser som står till buds, måste kommissionen välja prioriteringar bland ett 
antal valmöjligheter. I de två föregående handlingsplanerna, framgår tydligt att valet var 
att prioritera den inre marknaden och det grundläggande arbete som behövdes för att göra 
det möjligt för konsumenterna att delta i denna inre marknad. Det arbete som påbörjats 
måste slutföras och åtgärder för att förbättra den måste tas i beaktande när problem 
uppstår. 
De valmöjligheter som nu finns grundas på följande tre överväganden,: 
1. Konsumenterna står inför överhängande problem som måste åtgärdas. 
Allmännyttiga tjänster, finansiella tjänster och livsmedelssäkerheten ger uppenbart 
anledning till oro bland konsumenterna, och de frågor som uppstår sträcker sig, 
efter införandet av artikel 129a, långt utöver den inre marknadens gränser. 
Behovet av information och konsumentupplysning har sedan en tid tillbaka varit 
uppenbart, men de åtgärder som har vidtagits för att fylla dessa behov har varit 
mycket begränsade. Eftersom konsumenternas möjlighet att "skydda sig själva" i 
grund och botten är kopplad till kunskap, är det av yttersta vikt att försöka 
åstadkomma väsentliga förbättringar på detta område. 
2. Den stora teknologiska förändring som leder till informationssamhället innebär en 
möjlighet att förändra levnadsvillkoren för de flesta människor. Insatser på bl.a. 
utbildningsområdet kommer att intensifieras för att hjälpa konsumenterna att 
anpassa sig till denna nya verklighet så att de till fullo kan dra nytta av den. 
Betydande åtgärder har redan inletts, eftersom det är tydligt att konsumenternas 
medverkan spelar en avgörande roll för att denna förändring skall kunna 
genomföras med framgångsrikt resultat. 
3. På samma sätt som konsumentpolitiken under de sex senaste åren har varit inriktad 
på att bidra till att uppnå Europeiska gemenskapens stora målsättning, vilken har 
varit förverkligandet av den inre marknaden, bör även den politik som förs nu 
anpassas till de viktiga målsättningar som är i blickpunkten. Strävan att 
åstadkomma Europeiska monetära unionen, att fortsätta utvecklingen av hållbara 
utvecklings- och konsumtionsmönster samt den framtida utvidgningen av 
Europeiska unionen till att omfatta de central- och östeuropeiska länderna är 
viktiga angelägenheter för Europeiska gemenskapen. Fortsatta ansträngningar 
behövs för att ta reda på hur konsumentpolitiken kan bidra till att dessa mål 
uppnås. 
Prioriterade åtgärder 
1. Göra en kraftinsats för att förbättra konsumentupplysning och -information. 
2. Komplettera, se över och kontinuerligt uppdatera den ram som behövs för att 
säkerställa att konsumenternas intressen till fullo beaktas på den inre 
marknaden. 
3. Konsumentaspekter av finansiella tjänster. 
4. Skydda konsumenternas intressen vid tillhandahållande av grundläggande 
allmännyttiga tjänster. 
5. Vidta åtgärder som tillåter konsumenterna att utnyttja de möjligheter som 
erbjuds genom informationssamhället. 
6. Vidta åtgärder för att förbättra konsumenternas tillit vad gäller livsmedel 
7. Främja ett praktiskt tillvägagångssätt i samband med en hållbar konsumtion. 
8. Stärka och öka konsumentrepresentationen. 
9. Hjälpa de central- och östeuropeiska länderna att utveckla konsumentpolitiska 
åtgärder. 
10. Konsumentpolitiska överväganden i utvecklingsländerna., 
/. Göra en kraftinsats för att förbättra konsumentupplysning och -information. 
Bristfällig information är källan till många konsumentproblem och många av dessa 
problem skulle kunna undanröjas om det bara fanns tillgång till lämplig information. 
Egentligen skulle man kunna förvänta sig att det explosionsartade utbudet av 
informationstjänster idag skulle underlätta för konsumenterna. I verkligheten trasslar detta 
bara till det för konsumenterna, som får allt större svårigheter med att välja lämpligt och 
relevant material för att kunna välja de varor och tjänster de behöver. 
Olika sätt att främja självständig forskning vid universitet, högskolor och andra 
forskningsinstitut måste beaktas så att fackkunskaper utvecklas inom en rad olika 
konsumentområden. 
Marknadsläget i alla medlemsstater har förändrats till följd av det betydelsefulla arbete 
som har gjorts för att förverkliga den inre marknaden. Om konsumenterna inte är 
tillräckligt medvetna om dessa förändringar, kommer de att missgynnas. De offentliga 
myndigheternas uppgift att kontrollera och övervaka försvåras om konsumenterna inte är 
beredda att snabbt påpeka missförhållanden på marknaden. Medlemsstaterna har en viktig 
roll att spela när det gäller konsumentupplysning, och kommissionen avser att 
komplettera och stödja detta arbete. 
Grunden till detta arbete har lagts och ansenliga fackkunskaper och "know-how" har 
utvecklats. Den stora utmaningen är nu att lyckas sprida viktig information till så många 
som möjligt, så att dessa ändringar kan få största möjliga verkan. För detta behövs 
omfattande användning av elektroniska och audiovisuella medier. De fördelar som detta 
medför kommer inte bara att påverka marknaden, utan kommer även positivt att påverka 
allmänhetens inställning till Europeiska unionen generellt sett, genom att man inser att 
detta arbete har en betydelse för medborgarnas välbefinnande. 
Enbart tillgång till information kommer inte att räcka för att uppfylla konsumenternas 
behov. Om inte kraftansträngningar görs genom målinriktad upplysning redan från tidiga 
skolåldern för att öka kunskaperna i ett antal olika frågor - alltifrån näringslära och hälsa 
till hur marknader fungerar - kommer många konsumenter inte att med självförtroendet 
i behåll lyckas lotsa sig igenom dagens marknader. Den roll är av största vikt som 
upplysning kan spela när det gäller att sträva mot en hållbar konsumtion eller att bereda 
vägen för informationssamhället. Om inte ett lämpligt tillvägagångssätt utvecklas, får man 
förvänta sig att konsumenternas misstro kommer att förhindra deras deltagande i sådana 
projekt. Om utbudet skall kunna vara högt utvecklat, måste även efterfrågan vara lika högt 
utvecklad. 
Ansvaret för konsumentupplysningen ligger helt på medlemsstaterna. Det är 
kommissionens uppgift att fästa uppmärksamheten på behovet av konsumentupplysning 
och att komplettera och hjälpa till på lämpligt sätt. 
2. Komplettera, se över och kontinuerligt uppdatera den ram som behövs för att 
säkerställa att konsumenternas intressen tillfullo beaktas på den inre marknaden. 
Kommissionen kommer att säkerställa att den lagstiftning som antagits för den inre 
marknaden genomförs helt och fullt. Mot bakgrund av erfarenhet som vunnits vid 
tillämpningen och i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen, kommer 
kommissionen att bedöma om sådan lagstiftning behöver anpassas. Kommissionen 
kommer att överväga lämpliga åtgärder när det gäller grönboken om tillgång till rättslig 
prövning och garantier, som ett viktigt bidrag till förverkligandet av den inre marknaden 
ur konsumentens synvinkel. 
3. Konsumentaspekter av finansiella tjänster. 
Den inre marknaden för finansiella tjänster skapar konkurrens på lika villkor för 
finansinstituten genom att möjliggöra erbjudande av tjänster över gränserna och genom 
ökad liberalisering när det gäller kraven för etablering i andra medlemsstater. Detta 
innebär ökad konkurrens, ökat urval och förnyelse, vilket är till gagn för konsumenterna. 
Genom annan lagstiftning tillhandahålls även viktigt konsumentskydd. 
Konsumentsammanslutningarna rapporterar dock växande missnöje när det gäller köp av 
finansiella tjänster. Konsumenterna ställs inför tjänster som blir alltmer olika och 
komplexa och de saknar ofta tillräcklig information för att kunna välja det som är bäst 
för dem. Många stöter också på svårigheter när det gäller att få objektiva råd. Att 
Europeiska unionens råd uteslöt finansiella tjänster från räckvidden i direktivet om 
distansförsäljning vållar oro och detta måste rättas till. Framför allt avsaknaden av en 
ångerperiod för att överväga lämpligheten av kontrakt för sakförsäkringar har lett till 
åtskilliga klagomål från konsumenterna. 
I kommissionens rapport om konsumentkrediter (direktiv 87/102/EEG) 
uppmärksammades en del problem och nya förändringar av hur 
konsumentkreditmarknaden fungerar i medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen och 
en diskussion inleddes med berörda parter. Kommissionen avser att fortsatt undersöka 
hur konsumentkreditmarknaden fungerar och då framför allt kreditförmedlarnas roll. I 
detta sammanhang kommer särskild vikt att läggas vid problemet med skuldfällor. 
Konsumentrelaterade aspekter av hypotekslån kommer även att behandlas. 
En stor angelägenhet för konsumenterna är användning av betalningsmedel. När det 
gäller betalkort har konsumentforskning och -undersökningar visat att i de flesta 
medlemsstater har rekommendationen om betalningssystem (88/590/EEG) inte 
genomförts helt och fullt. Andra aspekter av betalkort (användningsvillkor och priser) 
behöver beaktas. 
Konsumentaspekten kommer att bli allt viktigare vid förberedelserna inför övergången 
till den gemensamma valutan. Som kommissionen har framfört i sin grönbok måste 
konsumenternas tilltro till denna process säkras på alla stadier. 
Konsumentsammanslutningarna spelar en avgörande roll för att uppnå detta, och samråd 
med dem, samt även deras deltagande i denna process, behövs på alla stadier. 
4. Skydda konsumenternas intressen vid tillhandahållande av grundläggande 
allmännyttiga tjänster. 
Grundläggande allmännyttiga tjänster måste tillgodose medborgarnas behov. 
Kommissionen har gjort avsevärda ansträngningar för att påskynda liberaliseringen av 
dessa grundläggande allmännyttiga tjänster. Införandet av konkurrens inom dessa sektorer 
kommer att vara positivt för konsumenterna. Kommissionen är medveten om att man från 
konsumenthåll är ytterst angelägen om att tillräcklig service tillhandahålls på alla 
områden och kommer därför att även i fortsättning säkerställa att lämpliga åtgärder vidtas 
för att uppnå detta. 
Kommissionen avser att fortsatt kämpa för liberalisering i syfte att öka effektiviteten och 
sänka priserna till gagn för konsumenterna, men det är också viktigt att förbättra 
tjänsternas kvalitet, framför allt för de utsatta konsumentgrupper som är ytterst beroende 
av sådana tjänster. 
Kommissionen avser att ge ut en grönbok om transporter med titeln "Medborgarnas 
nätverk" som kommer att behandla viktiga konsumentfrågor. 
5. Vidta åtgärder som tillåter konsumenterna att utnyttja de möjligheter som erbjuds 
genom informationssamhället. 
De möjliga fördelar för konsumenterna som erbjuds genom utvecklingen av 
informationssamhället är betydande. De många olika tillämpningarna innebär att 
konsumenterna kan ta del av en mängd olika nya tjänster. En riktig världsmarknad håller 
på att bli verklighet. 
Kommissionen har redan reagerat inför denna utveckling i sin handlingsplan "Europa på 
väg mot informationssamhället" och genom inrättandet av ett forum -
"Informationssamhället", samt en expertgrupp om de sociala och samhälleliga aspekterna 
av informationssamhället. Inom detta område har också förslag till viktig lagstiftning 
lagts fram, såsom utkasten till direktiven om rösttelefoni inom ONP (öppen tillgång till 
telenät och -tjänster), dataskydd och distansförsäljning. 
Många konsumenter kommer att vilja utnyttja denna möjlighet och kommissionen avser 
att se till att deras önskan går i uppfyllelse. Detta är emellertid ett invecklat område 
eftersom all utveckling som omfattas av begreppet "informationssamhälle" inbegriper 
många olika typer av konsumentverksamhet. Löpande expertbevakning av utvecklingen 
på detta område ur konsumentperspektiv kommer att behövas för att säkra största möjliga 
nytta för konsumenterna. 
Särskild uppmärksamhet bör ägnas följande huvudpunkter: 
Åtkomst till systemet: Det finns ett behov att säkerställa att alla som så önskar 
kan dra nytta av denna utveckling. 
Konsumenterna kommer att behöva nya färdigheter: Här krävs det särskilda 
utbildningsinsatser. 
Riktlinjer för elektronisk handel. Denna möjlighet borde vara mycket tilltalande 
för konsumenterna, förutsatt att säkra betalningssystem kan utvecklas. 
Utbudet av varor och tjänster på en världsomspännande och allomfattande marknad 
kräver en motsvarande anpassning av regelverket. Denna anpassning kommer att vara 
av yttersta vikt för konsumenternas beredvillighet att delta i systemet, och måste snabbt 
genomföras. Kommissionen bör fortsatt undersöka de verkliga och möjliga 
konsekvenserna av informationssamhället för den inre marknaden och främja alla 
lämpliga åtgärder med beaktande av konsumenternas behov och konsekvenserna för 
världsmarknaden. 
Särskilt stöd kanske kommer att behövas för att uppmuntra konsumentorganisationerna 
att förändras för att dra fördel av den möjlighet som erbjuds genom detta nya samhälle. 
Nya former av samarbete på världsnivå mellan sådana organisationer bör främjas så att 
stödet för konsumenterna garanterat finns med från början. 
6. Vidta åtgärder för att förbättra konsumenternas tillit vad gäller livsmedel. 
Genom konsumentundersökningar uppstår frågor om kontrollsystemets effektivitet när 
det gäller livsmedlens säkerhet eller renhet. De offentliga myndigheterna i hela 
Europeiska gemenskapens har ett kontrollsystem avsett att säkerställa att livsmedel på 
marknaden är hälsosamma. När detta system, som har till uppgift att övervaka hela 
produktionskedjan, uppvisar brister som inte snabbt åtgärdas, kan det få konsumenternas 
tilltro att minska i betydande omfattning. 
Kommissionen kommer att undersöka vilka åtgärder, inbegripet forskning, som kan 
vidtas för att bemöta denna oro, och avser att överväga om produktansvar kan utvidgas 
till att gälla även producenter i första ledet. 
All information på livsmedelsförpackningarna är inte till självklar hjälp för 
konsumenterna. En del av denna information är oanvändbar för konsumenterna eftersom 
den är för invecklad, och annat tyder på att behoven av annan viktig information inte alls 
uppfylls. För ett litet antal konsumenter som av hälsoskäl måste vara noga med valet av 
livsmedel, kan denna invecklade information vara en hjälp, eftersom åtminstone deras 
läkare eller dietist kan förstå den. Med tanke på att harmoniseringen av 
livsmedelsmärkning till stor del genomfördes för att öppna upp den inre marknaden, och 
endast för detta ändamål, är tiden kanske inne för att, där detta behövs, se över och 
förenkla denna lagstiftning. 
Kommissionen avser att utarbeta en grönbok om livsmedelslagstiftningens framtid i 
Europeiska gemenskapen som kommer att möjliggöra omfattande samråd i de viktigaste 
livsmedelsfrågorna. 
7. Främja ett praktiskt tillvägagångssätt i samband med en hållbar konsumtion. 
På politisk nivå erkänner man världen över att samhället står inför en stor utmaning 
eftersom människors vanor och beteenden måste anpassas så att de blir hållbara. 
Europeiska gemenskapen har som en stor ekonomisk makt en viktig roll att spela när det 
gäller denna utveckling. Från att i början främst ha varit inriktad på anpassningen på 
utbudssidan, måste nu konsumentpolitiken även inriktas på dessa områden så att en del 
av problemen kan lösas. 
Bestämda konsumentgrupper uppvisar en vilja att ta itu med en del av dessa problem när 
det gäller hållbarhet. Genom att upprätta kontakter och nätverk inom dessa grupper bör 
det vara möjligt att säkerställa att dessa grupper kan agera på lämpligt sätt när man har 
identifierat de problem som behöver prioriteras och enats om hur de skall lösas. 
Undersökningar tyder på en miljömedvetenhet, som redan nu är stor och som blir allt 
större, hos allmänheten och konsumenterna. 
Konsumenterna kan i stor utsträckning utöva påtryckningar, genom sina val, på design, 
produktion och marknadsföring av produkter som har mindre påverkan på miljön under 
produkternas hela livscykel. 
Vidare känner konsumenterna eget ansvar för miljön, särskilt genom att använda och 
bortskaffa produkter på det lämpligaste sättet och genom att delta i återanvändnings- och 
återvinningssystem. 
Konsumenterna kan dock göra helt välinformerade och rationella val endast om 
produktinformation tillhandahålls som täcker relevanta aspekter avseende miljö och 
prestanda, och om den information som ges är objektiv och tillförlitlig. 
Ökad medvetenhet, upplysning, allmän information och märkning av produkter är 
prioriterade aspekter på detta område. 
Utmaningen består av att identifiera de mest angelägna problemsituationerna i vilka 
konsumentbeteenden och -vanor är den huvudsakliga faktorn och därefter att utforma de 
lämpligaste strategierna, särskilt på grundval av det som nämnts ovan, för att uppnå de 
önskade målen. Det är till exempel tydligt att många konsumenter både kan och vill bidra 
på ett konstruktivt sätt till att finna en lösning av avfallsproblematiken. 
I de flesta fall är det fortfarande svårt att avgöra hur förtjänsterna hos en produkt exakt 
kan bedömas i förhållande till en annan produkt. Gemensamt fastställda system för 
sådana åtgärder, baserade på en livscykelanalys, bör utvecklas ytterligare. 
Att många olika miljöproblem identifieras och ofta ifrågasätts leder snarare till att 
konsumenterna förvirras än att de uppmuntras att bidra till en hållbar situation. 
Att det nu samtidigt finns flera privata eller nationella märken är ett av skälen till 
konsumenters förvirring och irrationella val. Vidare har miljöpåståenden från vissa 
privata företag inte alltid visat sig vara tillförlitliga. Att man är mycket angelägen om 
bättre konsumentvillkor har märkts, men tillförlitlig konsumentvägledning finns inte i 
tillräcklig utsträckning. 
Med metoden att bedöma livscykeln är det möjligt att få en tillförlitlig vetenskaplig 
jämförelse av olika produkters inverkan på miljön på produktions- och 
användningsstadierna och på kvittblivnings-/återvinningsstadiet. 
EG-miljömärket som införs inom ramen för förordning nr 880/92/EEG utgår från denna 
metod och syftar till att ge marknaden en objektiv bedömning av miljövänliga produkter. 
Andra märken, som gemenskapens energimärke, syftar till en harmonisering av den 
information som ges till gemenskapens konsumenter för att göra det lättare för dem att 
välja. Behovet av att utveckla denna typ av märke och system är uppenbart. 
8. Stärka och öka konsumentrepresentationen. 
Konsumenterna har i de flesta samhällen inte organiserat sig i 
konsumentsammanslutningar eller -grupper. I Europeiska gemenskapen beräknas cirka 
4 miljoner medborgare tillhöra konsumentsammanslutningar. Eiftersom de flesta 
organiserade grupperna tillhör den norra delen av Europeiska gemenskapen, har 
kommissionen strävat efter att stärka denna rörelse i de södra medlemsstaterna där 
tidigare mycket lite hade gjorts på området konsumentpolitik. 
Det finansiella stödet till konsumentorganisationerna och regionerna är fortfarande 
mycket litet i nästan hela Sydeuropa. Följaktligen är kommissionens behov av att fortsatt 
öka stödet mycket viktigt för att garantera utvecklingen på kort och medellång sikt av 
konsumentrörelsen i dessa länder. 
Det är välkänt att konsumentrepresentation behövs på många tjänsteområden som 
kommer att uppstå i informationssamhället. Kommissionen kommer att göra 
ansträngningar för att stödja och främja det nödvändiga deltagandet. 
Kommissionen har nyligen återigen förbättrat strukturerna för samråd med 
konsumenterna och har lyckats uppnå en situation i vilken den nya konsumentkommittén 
huvudsakligen består av nationella företrädare för organisationer som är verksamma på 
hemmaplan i varje medlemsstat. Denna förbättring är ett tillägg till fem intressegrupper 
på europeisk nivå vilka har organiserats på grundval av den inre marknaden (BEUC, 
COFACE, IEIC, EUROCOOP och ETUC1). Förhoppningsvis kommer man genom att 
1 BHUC - Europeiska byrån för konsumentorganisationer, 
9 
flitigt utnyttja samrådsförfaranden att snabbt kunna samla in synpunkter från 
konsumenterna. 
Kommissionen använder sig i allt större utsträckning av marknadsundersökningsmetoder 
för att göra opinionsundersökningar samt studier avseende konsumenternas vanor och 
beteenden i hela Europeiska gemenskapen. Med detta tillvägagångssätt kommer 
konsumentföreträdarnas yttranden att kompletteras och mer jämvikt att uppnås vid 
beslutfattandet. 
Ett mer strukturerat tillvägagångssätt har nu valts när det gäller att få 
konsumentföreträdarna att delta i CEN/CENELEC:s standardiseringsarbete. Grundandet 
av ANEC, en sammanslutning av konsumentorganisationer, som har till uppgift att 
samordna och sköta insamlingen av synpunkter från konsumenterna till de särskilda 
europeiska standardiseringskommittéerna, ger en möjlighet till verklig medverkan, och 
arbetet kommer noga att löpande övervakas och stödjas. 
9. Hjälpa de central- och östeuropeiska länderna att utveckla konsumentpolitiska 
åtgärder. 
Grundläggande förbättringar för att främja konsumenternas intressen på marknader i 
förändring har redan gjorts eller dryftas fortfarande eller är under utarbetande i alla 
länderna i Central- och Östeuropa. Konsumentlagstiftningen är dock i allmänhet ett 
lappverk, utan samordning och följaktligen även enhetlighet, och är i många fall 
förfarande beroende av att åtgärder vidtas för att uppnå andra politiska målsättningar. 
Dessutom har befintlig konsumentlagstiftning i många fall inte genomförts effektivt. 
Rättsligt och tekniskt bistånd behövs därför för att övervinna de återstående 
svårigheterna. I vitboken som publicerades i maj 1995 behandas därför särskilt denna 
fråga. 
Man behöver bygga vidare på detta arbete, som påbörjades 1994 i samband med Phare-
programmet och som förlängdes 1995, för att utveckla de nödvändiga verktygen för att 
utarbeta och genomföra en effektiv konsumentpolitik. 
10. Konsumentpolitiska överväganden i utvecklingsländerna. 
Fram tills nu har konsumentpolitiken som sådan aldrig införlivats i utvecklingspolitiken. 
Trots att konsumentpolitik skulle kunna ha en stor betydelse i situationer med svår 
fattigdom där undernäring och utslagning är nyckelfrågor, har den uteslutande betraktats 
som en angelägenhet för marknaden i utvecklade länder. 
COFACE - Kommittén för familjeorganisationer i Huropeiska gemenskaperna, 
IEIC - Huropeiska regionala konsumentinstitutet, 
EUROCOOP - Europeiska gemenskapernas konsumentkooperativa organisationer, 
ETUC - Europeiska fackliga samorganisationen 
10 
Kunskap om grundläggande livsmedelshygien, bruk av läkemedel, hemkunskap, 
konservering av livsmedel och andra liknande frågor har länge varit hjärteangelägenheter 
i samband med det arbete som utförs av många konsumentorganisationer. Frågor som 
flyttning av olämplig eller farlig produktion är av stor vikt för utvecklingsländerna. 
Genom att försöka finna ett lämpligt sätt att gripa sig an problem som de ovannämnda, 
kommer kommissionen att förbättra kvaliteten på de insatser som görs för att stödja dessa 
sårbara länder. 
Europaparlamentet röstade för första gången 1995 om en ändring om att medel skall 
avsättas i budgeten för konsumentpolitiska åtgärder i utvecklingsländerna. Vid 
genomförandet av olika projekt och program, särskilt inom den sociala sektorn (hälsa, 
utbildning, miljö, kampen mot fattigdom och undernäring), kommer kommissionen att 
beakta lämpliga konsumentpolitiska aspekter. 
11 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 519 slutlig 
DOKUMENT 
SV 10 
Katalognummer : CB-CO-95-567-SV-C 
ISBN 92-77-95380-2 
Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg A fl