RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET Interimsrapport enligt artikel 6.3 a i direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

I. Inledning

II. Kvantifierade mål som fastställts i medlemsstaterna för materialutnyttjande och återvinning

III. Mål som uppnåtts av medlemsstaterna när det gäller återvinning, materialutnyttjande och återanvändning

IV. Bedömning av siffrorna

I. INLEDNING

Rättslig bakgrund

I artikel 6.3 a i rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall [1] föreskrivs följande: Europaparlamentet och rådet skall på grundval av en interimsrapport från kommissionen och på grundval av en slutlig rapport fyra år från den dag som avses i punkt 1 a studera de praktiska erfarenheter som har förvärvats i medlemsstaterna vid realiserandet av de mål som fastställs i punkterna 1 a, 1 b och 2 och resultaten i fråga om forskning och utvärderingsmetoder, t. ex. ekobalanser.

[1] EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

I artikel 6.1 a fastställs ett återvinningsmål på 50-65 % som skall vara uppnått senast den 30 juni 2001. Återvinning omfattar både materialutnyttjande (bland annat kompostering) och förbränning med energiutvinning. I artikel 6.1 b fastställs ett mål på 25-45 % för materialutnyttjande och minst 15 % av varje slag av förpackningsmaterial skall vara föremål för materialutnyttjande. Detta mål skall ha uppnåtts samma datum.

I artikel 6.2 föreskrivs att medlemsstaterna skall främja att material från förpackningsavfall som varit föremål för materialutnyttjande används till produktion av förpackningar och andra produkter.

I artikel 6.5 i direktiv 94/62/EG fastställs följande: Grekland, Irland och Portugal får på grund av de särskilda förhållandena i respektive land, dvs. ett stort antal små öar, förekomsten av landsbygds- och bergsområden respektive liten förbrukning av förpackningar, besluta att

- senast den 30 juni 2001 uppnå lägre mål än de procentandelar som fastställs i artikel 6.1, dock skall återvinningen uppgå till minst 25 %,

- förlänga tidsfristen för när målen i artikel 6.1 skall ha uppnåtts med högst fyra år (dvs. till den 31 december 2005).

Undantagen för Grekland, Irland och Portugal gäller endast de mål som fastställs i artikel 6.1 a och b.

Europaparlamentet och rådets granskning, vilken avses i artikel 6.3 a, skall göras på grundval av

- en interimsrapport som utarbetats av kommissionen,

- en slutrapport som skall läggas fram senast den 30 juni 2005.

Det har inte angivits något datum för när kommissionen skall ha färdigställt sin interimsrapport.

De medlemsstater som har infört eller kommer att införa program som är mer långtgående än de mål som anges i artikel 6.1 a och b och som har tillräcklig kapacitet för återvinning och materialutnyttjande tillåts sträva efter att uppnå dessa mål i miljöskyddssyfte. Dessa åtgärder får dock inte ge upphov till störningar på den inre marknaden och inte hindra de övriga medlemsstaterna från att uppfylla kraven i direktivet enligt artikel 6.6. Österrike, Belgien och Nederländerna har tillämpat denna bestämmelse och kommissionen har hittills bekräftat de åtgärder som anmälts av Österrike [2] och Belgien [3].

[2] EGT L 14, 19.1.1999, s. 24.

[3] EGT L 257, 2.10.1999, s. 20.

Enligt artikel 12 i direktiv 94/62/EG skall det upprättas databaser om förpackningar och förpackningsavfall enligt det format som fastställs i kommissionens beslut 97/138/EG [4] av den 3 februari 1997 om fastställande av tabellformat för databassystemet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall, för att övervaka uppnåendet av de mål som fastställs i direktivet. De första uppgifterna, som skall avse kalenderåret 1997, skulle lämnats in till kommissionen senast den 30 juni 1999. Dessa uppgifter måste innehålla data om hur stor kvantitet förpackningsmaterial som släppts ut på marknaden, och som återanvänts (frivilligt att lämna uppgifter), varit föremål för materialutnyttjande, återvunnits och omhändertagits (också på frivillig basis). Uppgifterna skall också enligt artikel 7 i kommissionens beslut 97/138/EEG användas i informationssyfte och ligga till grund för framtida beslutsfattande.

[4] EGT L 52, 22.2.1997, s. 22.

Enligt artikel 17 i direktiv 94/62/EG skall åtgärder för genomförande av direktivet rapporteras. I enlighet med rådets direktiv 91/692/EEG [5] om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön antogs den 27 maj 1997 ett formulär som skall användas vid denna rapportering (kommissionens direktiv 97/622/EG [6] om frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av vissa direktiv om avfall (genomförande av rådets direktiv 91/692/EEG).

[5] EGT L 377, 31.12.1991, s. 48.

[6] EGT L 256, 19.9.1997, s. 13.

På grundval av detta frågeformulär skall medlemsstaterna informera kommissionen om tillämpningen av artiklarna 4 (förebyggande), 6 (återvinning och materialutnyttjande), 7 (retur-, insamlings- och återvinningssystem), 9 (väsentliga krav), 11 (tungmetaller), 12 (informationssystem), 13 (information till användare av förpackningar ), 14 (hanteringsplaner), 15 (ekonomiska styrmedel) och 16 (anmälan).

Även om den rättsliga skyldigheten att rapportera gäller perioden 1998-2000 har kommissionen uppmanat medlemsstaterna att när så är möjligt lämna information om genomförandet av direktivet i ett tidigare skede. Från Danmark och den flamländska regionen i Belgien lämnades rapporter som också användes för att utarbeta denna interimsrapport.

Interimsrapportens omfattning, datakällor och uppbyggnad

Denna interimsrapport svarar mot kravet att lämna information till rådet och Europaparlamentet för att dessa skall kunna granska den praktiska erfarenheten i medlemsstaterna och resultaten av vetenskaplig forskning och utvärderingsteknik, t.ex. ekobalanser. Eftersom det för närvarande inte finns någon relevant information att tillgå på dessa områden, koncentreras denna interimsrapport främst på "den praktiska erfarenhet som förvärvats vid realiserandet av dessa mål".

Detta är en omfattande fråga eftersom den kan inbegripa både de kvantitativa mål som medlemsstaterna satt upp och den organisatoriska, lagstiftningsmässiga och administrativa infrastruktur som upprättats för att dessa mål skall kunna uppnås.

Det finns dock ännu inte fullständiga detaljerade uppgifter för alla medlemsstater om den praktiska erfarenhet som vunnits, framför allt när det gäller infrastruktur som upprättats för att uppnå dessa mål. Man bör tänka på att det generellt sett uppstått förseningar när det gäller att införliva direktivet med nationell lagstiftning och det är därför inte alltid möjligt att dra slutsatser om erfarenheterna. Förseningen när det gäller att införliva direktivet beror oftast på att de frågor som regleras är komplicerade och framför allt på de berördas motstridiga intressen, som ofta inneburit att det blivit svårt för nationella lagstiftare att anta åtgärderna för införlivande inom den tid som fastställs i direktivet.

Det finns uppgifter om de mål som fastställts i medlemsstaterna samt uppgifter om i vilken utsträckning materialutnyttjande och återvinning hittills genomförts. Interimsrapporten koncentreras därför främst på den information som finns tillgänglig och som avser artiklarna 6.1 a och 6.1 b i direktiv 94/62/EG. Det ges dock även ytterligare information till exempel vad gäller återanvändning av förpackningar och tillämpning av artikel 6.6 om möjligheten att överskrida de mål som fastställs i artikel 6.1 a och 6.1 b

Vid sammanställningen av uppgifter har kommissionen förlitat sig både på uppgifter som officiellt lämnats av vissa medlemsstater och uppgifter från andra källor, t.ex. data som publicerats av ekonomiska aktörer, undersökningar som genomförts av eller för branschsammanslutningar och uppgifter som presenterats på konferenser om direktiv 94/62/EG. Kommissionen har framför allt använt de uppgifter som återfinns i undersökningen "Eco-balances for policy-making in the domain of packaging and packaging waste" (RDC och Coopers och Lybrand, maj 1997) och "Management systems for packaging waste" (Pricewaterhouse Coopers, 1998, genomförd för ERRA).

De siffror som presenteras i denna rapport är de mest aktuella som kommissionen kunnat få fram. När det gäller vissa siffror om materialutnyttjande kan det för vissa länder ha gjorts beräkningar på grundval av återanvändning och materialutnyttjande som enda begrepp. Det övergripande resultatet av de tillgängliga uppgifterna anses dock ge en rättvis bild av verkligheten. Siffrorna ger en tydlig anvisning framför allt om hur realistiska de mål är som fastställts för den första femårsperioden (1996-2001). Informationen anses också vara värdefull mot bakgrund av den skyldighet som fastställs i artikel 6.1 c att avsevärt utöka dessa mål.

Det är viktigt att notera att vissa siffror i denna rapport delvis grundas på arbetsdokument som diskuterats med medlemsstaterna, via den kommitté som upprättats genom artikel 21 i direktiv 94/62/EG. Medlemsstaterna gavs möjlighet att kommentera dessa dokument för att misstag skulle kunna korrigeras och eventuella luckor fyllas i. Eftersom de berörda medlemsstaterna inte har reagerat anser kommissionen att de siffror som presenteras i rapporten är trovärdiga och lämpliga som underlag för denna interimsrapport.

När det gäller den slutrapport som avses i artikel 6.3 a i direktiv 94/62/EG och som skall vara färdigställd 2005 är det viktigt att notera att endast officiella uppgifter som överensstämmer med de godkända rapporteringskraven då kommer att beaktas.

II. KVANTIFIERADE MÅL SOM FASTSTÄLLTS I MEDLEMSSTATERNA FÖR MATERIALUTNYTTJANDE OCH ÅTERVINNING AV FÖRPACKNINGSAVFALL

Medlemsstaterna har rätt att fastställa egna mer detaljerade mål, åtgärder och tidsgränser, under förutsättning att dessa överensstämmer med direktivet. Detta är förklaringen till att de mål som anges nedan kan variera kraftigt mellan länderna.

I Österrike måste de ekonomiska aktörer (tillverknings-, import-, packnings- och distributionsföretag) som deltar i något system för insamling och materialutnyttjande som godkänts av de offentliga myndigheterna utnyttja 25 % av materialet och då minst 15 % av varje slag av förpackningsmaterial. Detta måste från och med 1997 uppnås varje kalenderår. Ekonomiska aktörer som inte deltar i ett godkänt system måste varje kalenderår uppnå följande mål vad gäller materialutnyttjande:

Papper, kartong, papp, wellpapp // 90 %

Glas // 93 %

Keramik // 95 %

Metaller // 95 %

Plast // 40 %

Dryckesförpackningar av kompositmaterial // 40 %

Andra förpackningar av kompositmaterial // 15 %

Varje ekonomisk aktör måste samla in eller ta tillbaka 90 % av allt förpackningsmaterial han har fört ut på marknaden. Om han samlar in eller tar tillbaka mindre än 90 % men mer än 50 % av det förpackningsmaterial han fört ut på marknaden, måste han delta i ett godkänt system för insamling och materialutnyttjande för skillnaden upp till 90 %. Motsvarande mål måste då uppnås. Om han samlar in eller tar tillbaka mindre än 50 % av det förpackningsmaterial han har fört ut på marknaden, måste han delta i ett godkänt system för insamling och materialutnyttjande för skillnaden upp till 100 %. Härvid gäller motsvarande mål för materialutnyttjande.

Följande procentandelar av alla dryckesförpackningar för den volym som säljs på den inhemska marknaden skall vara returkärl eller vara föremål för miljövänligt materialutnyttjande eller energiåtervinning:

>Plats för tabell>

Dessutom får endast följande kvantiteter restmängder av annat förpackningsavfall (avfall av andra slag än från dryckesförpackningar) behandlas i andra anläggningar för hantering av avfall än anläggningar för materialutnyttjande eller värmeåtervinning (deponering, förbränning utan energiåtervinning).

>Plats för tabell>

Alla dessa mål tillsammans innebar att Österrike överskred den gräns för materialutnyttjande som fastställs i direktiv 94/62/EG. Österrike har därför tillämpat artikel 6.6 i direktivet. Ett kommissionsbeslut (1999/42/EG) antogs den 22 december 1998 genom vilket de åtgärder som Österrike anmält i enlighet med denna artikel bekräftas.

I Belgien har nedanstående mål fastställs i ett interregionalt samarbetsavtal. I landet har de federala myndigheterna endast behörighet att införliva direktiv 94/62/EG när det gäller produktrelaterade frågor (till exempel artikel 9 och bilaga II). Det är regionerna som ensamma har behörighet att fastställa målen för återvinning och materialutnyttjande av förpackningsmaterial i förpackningsavfall, enligt artikel 6 i direktiv 94/62/EG. För att se till att direktivet, framförallt artikel 6, införlivas och genomförs på ett konsekvent sätt, ansåg de tre regionerna i Belgien att det var nödvändigt att sluta ett samarbetsavtal om förebyggande och hantering av förpackningsavfall. Detta avtal är rättsligt bindande och utgör en åtgärd för genomförande av artikel 6 i direktiv 94/62/EG.

>Plats för tabell>

Senast den 1 januari 1998 skulle 15 % av varje slag av material ha varit föremål för materialutnyttjande. De åtgärder som innebär att målen överskrider dem som fastställs i direktiv 94/62/EG anmäldes från Belgiens sida den 13 juli 1996 enligt artikel 6.6 i direktivet.

I Danmark återfinns i ett samrådsdokument om avfallsstrategi följande mål för återanvändning och materialutnyttjande, vilka skall ha uppnåtts 2001.

Papper och kartong // 55 %

Glas // 65 %

Plast // 15 %

I den nationella avfallsplanen "Affald" 21 (1998-2004) anges att 45 % av förpackningsavfallet väntas ha varit föremål för materialutnyttjande 2001 och sammanlagt väntas mer än 80 % av avfallet återvinnas.

I Finland har det satts ett kombinerat mål på 82 % för återanvändning eller återvinning. Målet skall ha uppnåtts senast den 30 juni 2001. Följande mål för återvinning och materialutnyttjande har också fastställts och skall ha uppnåtts senast den 30 juni 2001:

>Plats för tabell>

I Frankrike skall de mål som anges i direktivet ha uppnåtts den 30 juni 2001. Dessutom har organisationen Eco-emballages [7] satt återvinningsmålet för förpackningsavfall från hushåll till 75 %, vilket skall ha uppnåtts 2003 och då skall minst 60 % av varje slag av material återvinnas.

[7] Eco-Emballages - Fransk organisation som ansvarar för systemet för insamling, materialutnyttjande och finansiering av förpackningsavfall.

Följande mål för materialutnyttjande och återvinning, som skall ha uppnåtts den 30 juni 2001, har fastställts i Tyskland: återvinning 65 % och materialutnyttjande 45 %.

Målen för materialutnyttjande när det gäller särskilda material, som skall ha uppnåtts den 1 januari 1999, är följande:

Glas // 75 %

Bleckplåt // 70 %

Aluminium // 60 %

Papper/ kartong // 70 %

Komposit-material // 60 %

Plast // 36 % (mekaniskt materialutnyttjande)

När det gäller plast har det också fastställts ett återvinningsmål på 60 % som skall vara uppnått samma datum.

I Grekland strävar man efter att uppnå de mål som anges i direktivet (utnyttjar sin rätt enligt artikel 6.5 i direktivet).

Från Irlands sida, där man utnyttjar rätten enligt artikel 6.5 i direktivet, har man ställt upp följande mål för återvinning, vilka skall vara uppnådda senast den 30 juni 2001:

Papper // 31 %

Glas // 45 %

Plast // 10 %

Aluminium // 25 %

Stål // 5 %

Metaller // 10 %

TOTALT // 27 %

I den italienska lagstiftningen om förpackningsavfall återfinns de intervaller för målen som anges i direktivet (materialutnyttjande: 25-45 % - minst 15 % av varje slag material - återvinning: 50-65 %) som skall ha uppnåtts i mars 2002. I det allmänna programmet om förebyggande av avfall och hantering av förpackningsavfall, som utarbetats mot bakgrund av denna lagstiftning, har det för 2001 satts ett återvinningsmål på 49 % och ett mål för materialutnyttjande på 42 %. Det verkar dock inte vara obligatoriskt att uppfylla dessa mål.

Följande procentsatser för återvinning och materialunyttjande väntas uppnås när det gäller olika typer av avfall:

>Plats för tabell>

I Luxemburg har det fastställts ett mål på 45 % när det gäller materialutnyttjande och minst 15 % av varje slag av material skall ha varit föremål för materialutnyttjande. Återvinningsmålet är 55 %. Båda dessa mål skall ha uppnåtts den 30 juni 2001.

I Nederländerna har de maximala nivåer för materialutnyttjande (45 % med minst 15 % för varje slag av material) och återvinning (65 %) som anges i direktiv 94/62/EG förts in i en förordning och nivåerna skall ha uppnåtts senast i augusti 1998. I ett förpackningsavtal anges ett övergripande mål för materialutnyttjande på 65 % som skall ha uppnåtts senast den 30 juni 2001, vid sidan av mål för olika typer av material. Följande mål skall uppnås:

Glas // 90 %

Papper/ kartong // 85 %

Metaller // 80 %

Plast // 27 %

Trä // 15 %

Det har också fastställts ett mål på 9 % när det gäller kemiskt materialutnyttjande av plast. Slutligen skall produktionen av förpackningsavfall minskas med 10 % i förhållande till 1986 års nivå.

I Portugal strävar man efter att uppnå de mål som anges i direktivet (man utnyttjar rätten enligt artikel 6.5 i direktivet).

I Spanien har man satt samma mål som anges i direktivet. Dessutom skall man senast i april år 2000 ha uppnått en nivå av materialutnyttjande på 15 %. Minst 10 % av varje slag av förpackningsmaterial skall då vara föremål för materialutnyttjande. Det har också fastställts att produktionen av förpackningsavfall skall minskas med 10 %.

I Sverige har man satt följande mål för återanvändning och materialutnyttjande, vilka skulle ha uppnåtts senast den 1 januari 1997:

Återanvändning och materialutnyttjande (med undantag av biologisk hantering)

Aluminium (dryckesförpackning) // 90 %

Aluminium (annat än dryckesförpackningar) // 50 %

Stål // 50 %

PET (dryckesförpackningar) // 90 %

Plast (annat än dryckesförpackningar av PET) // 30 %

Papper/annan papp än wellpapp // 30 %

Wellpapp // 65 %

Återlämnade glasflaskor för vin och sprit som tappats i Sverige // 90 % (åter-användning)

Återlämnade glasflaskor för öl och läsk som tappats i Sverige // 95 % (åter-användning)

Glas // 70 %

Senast den 30 juni 2001 skall följande mål ha uppnåtts i Sverige:

>Plats för tabell>

Följande mål har fastställts i Förenade kungariket:

>Plats för tabell>

Tabell II.1: Sammanfattande tabell över mål som fastställts av medlemsstaterna för 2001 [%]

>Plats för tabell>

(1) Återvinning omfattar materialutnyttjande men inte återanvändning (utom i Finland där det satts ett gemensamt mål för återvinning och återanvändning).

(2) I Grekland, Irland och Portugal kan det fastställas lägre mål men minst 25 % skall återvinnas och de andra nivåerna skall uppnås före den 1 januari 2006.

(3) Operatörer som deltar i ett godkänt system.

(4) Andra operatörer.

III. MÅL SOM UPPNÅTTS AV MEDLEMSSTATERNA NÄR DET GÄLLER ÅTERVINNING, MATERIALUTNYTTJANDE OCH ÅTERANVÄNDNING

De uppgifter som återfinns i tabell III.1 har samlats in genom rapporter om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG för 1997. Uppgifterna om befolkningen kommer från Eurostat.

>Plats för tabell>

Tabell III.1: Sammanfattande tabell över den kvantitet förpackningar av olika material som förts ut på marknaden i medlemsstaterna.

De uppgifter som återfinns i tabell III.2 samlades in under olika år och därför kan det endast göras en allmän jämförelse på grundval av tabellen. Ungefär hälften av medlemsstaterna har skickat sina rapporter om förpackningar och förpackningsavfall enligt artikel 12 i direktiv 94/62/EG och kommissionsbeslut 97/138/EG, som bygger på detta direktiv.

Mer detaljerad information om de mål för materialutnyttjande och återvinning som uppnåtts (bland annat uppgifter och källor) återfinns i tabellerna III.3, 4 och 5 när det gäller kommunalt och icke-kommunalt avfall.

>Plats för tabell>

(1) I Grekland, Irland och Portugal kan det fastställas lägre mål, men minst 25 % skall återvinnas och de övriga nivåerna skall uppnås före den 1 januari 2006.

Tabell III.2: Sammanfattande tabell över de mål som medlemsstaterna uppnått [%].

Tabell III.3: Materialutnyttjande [%]

>Plats för tabell>

Källa: "Management systems for packaging waste", Pricewaterhouse Coopers 1998 för ERRA;

utom:

Italien: Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio- CONAI - 1999.

och följande markerade med ( )*:

A, D, DK, FIN, FR, NL, SW, UK: Rapporter om förpackningar och förpackningsavfall enligt kommissionens beslut 97/138/E6, för 1997.

Tabell III.4: Återvinning [%]

>Plats för tabell>

Källa: "Management systems for packaging waste" Pricewaterhouse Coopers 1998 för ERRA;

utom:

Italien: Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio- CONAI - 1999

och följande markerade med ( )*:

A, D, DK, FIN, FR, NL, SW, UK: Rapporter om förpackningar och förpackningsavfall enligt kommissionens beslut 97/138/EG, för 1997.

Tabell III.5: Materialutnyttjande per slag [%]

>Plats för tabell>

Källor:

A - "Eco-balances for policy-making in the domain of packaging and packaging waste" (RDC and Coopers and Lybrand) maj 1997, Europeiska kommissionen (data från 1994/95).

B - Glass Gazette September 1998 (FEVE, data från 1997).

C - EEA (data from 1997).

D - ERRA, AIM, CIAA (Rapport från december 1998, data från Grekland: 1995/96).

E - APEAL News October 96 (data från 1995).

F - Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio - CONAI - 1999 (data från 1998).

G - Tysklands rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

H - Sveriges rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

I - Finlands rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

J - Förenade kungarikets rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

K - Nederländernas rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

L - Österrikes rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

M - Danmarks rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

N - Frankrikes rapport om förpackningar och förpackningsmaterial enligt kommissionens beslut 97/138/EG (data från 1997).

I tabell III.6 anges de mål som uppnåtts när det gäller återanvändning av olika dryckesförpackningar.

>Plats för tabell>

Källa: Återanvändning av primära förpackningar. Slutrapport 1999 (Abfallberatung Müllvermeidung & Recycling, Andreas Golding D-72074 Tübingen)

Förutom dessa data har Finland lämnat följande information till kommissionen om återanvänt förpackningsmaterial.

>Plats för tabell>

IV. BEDÖMNING AV SIFFRORNA

Återanvändning

Följande slutsatser kan dras av de tillgängliga siffrorna om procentsatserna återanvända förpackningar i medlemsstaterna.

I EU återanvänds i genomsnitt ungefär en tredjedel av förpackningarna för läsk, mineralvatten och vin. Återanvändningssystem finns dock i mycket större utsträckning i medlemsstaterna i norr än i medlemsstaterna i södra Europa. De förpackningsmaterial som främst återanvänds är glas (alla drycker) och PET [8] (mineralvatten och läsk).

[8] PET -Polyetylen tereftalat

De högsta procentsatserna återanvändning uppnås när det gäller förpackningsmaterial för mineralvatten i Österrike, Tyskland, Danmark, Finland och Sverige, där nästan eller mer än 90 % av de volymer som buteljerats (glas och PET) återanvänds. Å andra sidan är återanvändningen i de övriga medlemsstaterna mycket liten. I Österrike och Finland återanvänds mer än 70 % av vinförpackningarna [9], men även i Sverige och Portugal är återanvändningen omfattande inom denna sektor (mer än 50 %).

[9] Dessa siffror avser 1994 och man bör därför vara försiktig med att dra slutsatser.

När det gäller läsk återanvänds i Österrike, Tyskland, Sverige, Finland och Portugal mellan en tredjedel och två tredjedelar av glasförpackningarna. I Danmark är procentsatsen över 80 %, medan återanvändningen i de övriga medlemsstater för vilka det finns uppgifter inte är högre än 10-15 %. I Finland och Sverige återanvänds också en stor del av PET-förpackningarna för läsk.

När det gäller ölförpackningar är skillnaden mellan länderna i syd och nord mindre. Det är endast Italien, Förenade kungariket, Irland och Frankrike som inte når upp till en återanvändningsandel på 20 %. I alla de övriga länderna återanvänds mellan 30 och 50 % (Sverige, Spanien) eller till och med mer än 70 % av förpackningarna. I Danmark återanvänds 100 % av förpackningarna.

Återanvändningssystem inom mjölkförpackningssektorn finns fortfarande i Förenade kungariket, Österrike och Nederländerna samt, i mindre utsträckning, i Belgien och Tyskland.

Även om det i direktiv 94/62/EG inte anges något kvantitativt mål för återanvändning av förpackningar är återanvändning enligt artikel 1.2 i direktivet en grundläggande princip för hanteringen av förpackningar. Genom artikel 5 i direktivet främjas, i enlighet med fördraget, system för återanvändning av förpackningar, som kan återanvändas på ett miljövänligt sätt. I artikel 3.5 fastställs att förpackningar som återanvänds inte anses vara avfall förrän de inte längre kan återanvändas.

Materialutnyttjande

Den slutsats som kan dras av de tillgängliga siffrorna (se tabellerna III.2 och III.3) är att det varit möjligt att uppnå de mål för materialutnyttjande som sattes 1994 i förpackningsdirektivet. Det övergripande målet på en procentsats materialutnyttjande på 25 % har redan uppnåtts i alla medlemsstater som skulle uppnå detta mål, vilket är fyra år tidigare än vad som krävs. Irland, Portugal och Grekland utnyttjar bestämmelserna i artikel 6.5 i direktivet som gör det möjligt för dessa länder att uppnå lägre mål eller samma mål vid en senare tidpunkt. Grekland och Irland har redan uppnått målen för materialutnyttjande på 25 respektive 18 %.

Det maximala målet på 45 % har överskridits i Österrike, Belgien och Nederländerna. Dessa länder har tillämpat artikel 6.6 även om statistiken tyder på att även Sverige och Tyskland, som hittills inte har tillämpat artikel 6.6, har överskridit de maximala målen för materialutnyttjande. I Danmark och Finland har man nästan uppnått de maximala målen för materialutnyttjande, medan Italien, Luxemburg och Förenade kungariket med knapp marginal har överskridit direktivets minimimål.

När det gäller miniminivån för materialutnyttjande på 15 % per slag av material visar statistiken att denna siffra med bred marginal överskridits i de flesta av medlemsstaterna (se tabellerna III.2 och III.5). Procentsatsen stål och aluminium som är föremål för materialutnyttjande är betydligt större än 50 % i medlemsstaterna i norra Europa. Länderna i Sydeuropa släpar efter, även om materialutnyttjandet ökar även i dessa länder.

De material för vilka siffrorna visar på den minsta geografiska skillnaden är glas och papper. När det gäller glas är mellan 70 och 90 % föremål för materialutnyttjande i Österrike, Tyskland, Belgien, Nederländerna och Sverige. I Frankrike, Italien, Finland, Portugal, Förenade kungariket, Spanien och Grekland uppgår materialutnyttjandet till mer än 25 % och i flera länder till nästan 50 %. Dessa siffror bekräftas också av statistik som offentliggjorts av European Federation for Glass Packaging. När det gäller papper är materialutnyttjandet omfattande inte bara i de länder där det finns en tradition av materialutnyttjande, utan även i länder som Luxemburg och Italien.

Plast är det enda material för vilket materialutnyttjandet i flera länder fortfarande är mindre än vad som fastställs i direktivet. Målet på 15 % för materialutnyttjande av plast överskreds i Tyskland (45 %, inbegripet den s.k. "feed stock recycling" (materialutnyttjande av råvaror)) och Österrike (20 %). I Nederländerna, Italien, Sverige och Finland har man dock - fyra år före slutdatumet den 30 juni 2001- nästan uppnått denna andel.

För de flesta av medlemsstaterna har kommissionen inte tillgång till siffror om materialutnyttjande av kompositmaterial, som mjölkkartonger och kartonger för andra drycker. Siffrorna om materialutnyttjande när det gäller papper och kartong inbegriper ofta materialutnyttjande av kartonger för drycker, även om kompositförpackningar för drycker naturligtvis inte bör anses vara pappersförpackningar.

Återvinning

Miniminivån 50 % har redan uppnåtts i de flesta av de medlemsstater som skulle ha uppnått detta mål senast i juni 2001.

Det maximala återvinningsmålet på 65 % överskreds i Österrike, Belgien, Danmark och Nederländerna. Statistiken tyder även på att Sverige, Tyskland och Danmark kanske också kan tvingas tillämpa artikel 6.6 i direktivet på grund av de återvinningsnivåer som uppnåtts. I Tyskland och Sverige har man nästan uppnått de maximala återvinningsmålen, medan man i Italien och Förenade kungariket inte uppnådde det lägsta återvinningsmålet på 50 %. Från dessa länder rapporteras dock ett omfattande materialutnyttjande.