RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om tillämpningen av avtalen mellan Europeiska gemenskaperna och Förenta staternas regering samt Kanadas regering om tillämpning av deras konkurrensbestämmelser 1 januari 2000-31 december 2000

1. FÖRENTA STATERNA

1.1. Inledning

Den 23 september 1991 ingick kommissionen ett avtal med Förenta staternas regering om tillämpning av deras konkurrensbestämmelser [1] (1991 års avtal), vars syfte är att främja samarbetet mellan konkurrensmyndigheterna. Avtalet godkändes och förklarades tillämpligt genom rådets och kommissionens gemensamma beslut den 10 april 1995 [2].

[1] Avtal mellan Förenta staternas regering och Europeiska gemenskapernas kommission om tillämpningen av deras konkurrensbestämmelser (EGT L 95, 27.4.95, s. 47 och 50).

[2] Se EGT L 95, 27.4.1995, s. 45 och 46.

Ett annat avtal, som förstärker bestämmelserna om aktiv hövlighet i 1991 års avtal, trädde i kraft den 4 juni 1998 [3] (1998 års avtal) efter att ha godkänts genom rådets och kommissionens gemensamma beslut av den 29 maj 1998.

[3] Ett annat avtal, som förstärker bestämmelserna om aktiv hövlighet i 1991 års avtal, trädde i kraft den 4 juni 1998 (1998 års avtal) efter att ha godkänts genom rådets och kommissionens gemensamma beslut av den 29 maj 1998.

Den 8 oktober 1996 antog kommissionen den första rapporten om tillämpningen av 1991 års avtal under perioden 10 april 1995-30 juni 1996 [4]. Den andra rapporten omfattar resten av kalenderåret 1996, dvs. perioden 1 juli 1996-31 december 1996 [5]. Den tredje rapporten omfattar hela kalenderåret 1997 [6], den fjärde 1998 [7] och den femte 1999 [8]. Den nu föreliggande rapporten gäller kalenderåret 2000, dvs. perioden 1 januari 2000-31 december 2000. Denna rapport bör läsas i förening med den första rapporten, som innehåller en noggrann redovisning av fördelarna men också begränsningarna med denna form av samarbete.

[4] KOM(96) 479 slutlig, se XXVI:e rapporten om konkurrenspolitiken, s. 299-311.

[5] KOM(97) 346 slutlig, se XXVI:e rapporten konkurrenspolitiken, s. 312-318.

[6] KOM(98) 510 slutlig, se XXVII:e rapporten om konkurrenspolitiken, s. 317-327.

[7] KOM(99) 439 slutlig, se XXVIII:e rapporten om konkurrenspolitiken, s. 313-328.

[8] KOM(00) 618 slutlig, se XXIX:e rapporten om konkurrenspolitiken, s. 319-332.

Sammanfattningsvis innehåller 1991 års avtal föreskrifter om följande:

- Den ena partens anmälan av ärenden som undersöks av konkurrensmyndigheterna, om dessa ärenden berör den andra partens viktiga intressen (artikel II), och informationsutbyte om allmänna frågor som gäller genomförande av konkurrensreglerna (artikel III).

- Samarbete mellan parternas konkurrensmyndigheter och samordning av deras verksamhet (artikel IV).

- Principen om "passiv hövlighet", enligt vilken vardera parten åtar sig att ta till vara den andra partens viktiga intressen när den vidtar åtgärder för att tillämpa sina konkurrensregler (artikel VI).

- Principen om "aktiv hövlighet", enligt vilken någondera parten med stöd av den andra partens lagstiftning kan uppmana den att vidta lämpliga åtgärder mot konkurrenshämmande metoder som tillämpas på dess territorium och som påverkar den uppmanande partens viktiga intressen (artikel V).

Dessutom görs det klart i 1991 års avtal att ingen av bestämmelserna i avtalet får tolkas på ett sätt som är oförenligt med den gällande lagstiftningen i EU och Förenta staterna (artikel IX). Konkurrensmyndigheterna är framför allt bundna av sina interna sekretessregler till skydd för information de samlar in i samband med sina undersökningar (artikel VIII).

I 1998 års avtal klargörs hur och under vilka omständigheter principen om aktiv hövlighet kan utnyttjas i egenskap av redskap för samarbete. I avtalet beskrivs särskilt under vilka omständigheter den anmodande parten normalt skall upphöra med sin egen tillämpning i samband med ett hänskjutande.

1.2. Samarbete mellan EG och USA i individuella ärenden under 2000

Samarbetet mellan, å ena sidan, kommissionen och, å andra sidan, det amerikanska justitiedepartementets kartellavdelning (Antitrust Division of the United States Department of Justice, DoJ) och den federala handelskommissionen (US Federal Trade Commission, FTC), intensifierades ytterligare under 2000. Faktum är att kontakterna märkbart ökat mellan kommissionens tjänstemän och deras motparter i de två amerikanska organen. Dessa kontakter sträcker sig från detaljerade ärenderelaterade diskussioner till mer allmänna, ibland teoretiska, konkurrensrelaterade frågor. Med jämna mellanrum håller man möten och tar kontakter på hög nivå. Samarbetet fortsätter att ömsesidigt gynna båda sidor när det gäller att förbättra respektive tillämpningar av konkurrensreglerna, undvika onödiga konflikter eller bristande överensstämmelse mellan dessa tillämpningar samt öka förståelsen för varandras konkurrensregler.

1.2.1. Koncentrationer

Under 2000 granskades ett hittills oöverträffat antal förslag om transaktioner på båda sidor av Atlanten. När det gäller undersökningarna av dessa föreslag om sammanslagningar av företag tas så gott som varje dag kontakter på tjänstemannanivå mellan, å ena sidan, GD Konkurrens enhet för koncentrationskontroll och, å andra sidan, det amerikanska justitiedepartementet och den federala handelskommissionen. Samarbetet är givetvis som mest effektivt när de berörda parterna tillåter att EU:s och Förenta staternas myndigheter utbyter de uppgifter de lämnar genom att avstå från sin rätt till sekretess, och som nu sker med jämna mellanrum.

Det transatlantiska samarbetet var under 2000 särskilt intensivt avseende den omfattande "nya ekonomin" och koncentrationsärenden inom multimedia, särskilt i koncentrationsärendena AOL/Time Warner, Time Warner/EMI och MCI WorldCom/Sprint. Efter att ha fått de samgående parternas tillstånd att utbyta sekretessbelagda uppgifter, bedömde organen stora delar av ärendenas innehåll i nära samarbete med varandra. Företrädare från det amerikanska justitiedepartementet (MCI WorldCom/Sprint) och den federala handelskommissionen (AOL/Time Warner, Time Warner/EMI) var närvarande vid de muntliga hearingar som hölls med de samgående parterna och det förekom regelbundna telefonsamtal, e-postmeddelanden, utbyten av dokument samt andra former av kontakter mellan de arbetsgrupper som behandlade ärendena.

I ärendena AOL/Time Warner och Time Warner/EMI inriktades diskussionerna mellan de båda sidornas tjänstemän närmast på bedömningen av de effekter som de föreslagna transaktionerna sannolikt skulle komma att få på konkurrensen på musikmarknaden (dvs. inspelad musik, musikförlag och direktdistribution av musik över Internet). Slutligen, och mot bakgrund av kommissionens invändningar mot sammanslagningen, avslutades transaktionen Time Warner/EMI och parterna drog tillbaka sin anmälan. Kommissionen gav sammanslagningen mellan AOL/Time Warner ett villkorligt godkännande, under förutsättning att den tyska mediagruppen Bertelsmann inte genomförde någon sammanslagning med AOL.

I ärendet MCI WorldCom/Sprint drog kommissionen snabbt slutsatsen att sammanslagningen mellan de två amerikanska teleföretagen skulle komma att få globala effekter. Internet är en global företeelse. Internetleverantörer, leverantörer av innehåll via Internet och slutkonsumenter, begär alla universella möjligheter till uppkoppling till webben. Redan under 1998 upptäckte kommissionen, när den undersökte sammanslagningen mellan WorldCom och MCI, att det fanns en global marknad för universella Internetanslutningar (top-level connectivity) och att effekterna från sammanslagningen mellan dessa två amerikanska företag inte bara skulle påverka amerikanska konsumenter, utan också konsumenter i EU. I ärendet MCI WorldCom/Sprint fann kommissionen åter igen att en av de relevanta marknaderna var den som gav universella möjligheter till Internetuppkoppling. Den första och hittills enda sammanslagning som kommissionen förhindrat är den mellan MCI WorldCom och Sprint.

Nära samarbete förekom också mellan kommissionen och den federala handelskommissionen i samband med sammanslagningen mellan Boeing/Hughes. I slutändan godkände kommissionen sammanslagningen, efter en grundlig undersökning och efter parternas eftergifter som avlägsnade dess tidigare farhågor om att transaktionen skulle kunna ge upphov till eller förstärka en dominerande ställning på marknaderna för geostationära satelliter (GEO-satelliter) och uppskjutningstjänster.

Kommissionen samarbetade i nära anslutning till den federala handelskommissionen vid behandlingen av koncentrationsärendet AstraZeneca/Novartis, framför allt för att hitta en gemensam lösning på de problem som identifierats på marknaderna för fungicider för skydd av spannmål och herbicider för skydd av majs. Samarbetet visade sig vara synnerligen användbart för de båda myndigheterna, eftersom de hade erbjudits samma åtagande för att lösa konkurrensfarhågorna på olika regionala marknader. I detta speciella ärende, med global avyttring av både Novartis strobilurinverksamhet och AstraZenacas acetoklorprodukter, var det nödvändigt att myndigheterna samarbetade för att säkerställa att de slutligt godkända åtagandena inte var motstridiga och att köparen kunde godkännas av båda myndigheterna. Faktum är att parterna, med hänsyn till den federala handelskommissionens begäran om att få uppgifter om köparen av dessa verksamheter innan den godkände transaktionen, redan hade börjat se sig om efter en köpare innan åtagandet slutligen kunde godkännas av kommissionen.

I koncentrationsärendet Alcoa/Reynolds arbetade de grupper som behandlade ärendet på båda sidor om Atlanten (kommissionen och det amerikanska justitiedepartementet) i nära anslutning till varandra. Samarbete förekom också mellan kommissionen och de kanadensiska och de australiensiska konkurrensmyndigheterna. Företrädare för de amerikanska och kanadensiska myndigheterna deltog i de samgående parternas muntliga hearing. Efter betydande avyttringar godkände kommissionen slutligen sammanslagningen.

1.2.2. Övriga ärenden

Generellt har kontakterna mellan kommissionen och de amerikanska organen mot kartellbildning intensifierats avseende övriga ärenden. Beträffande den så kallade marknadsplats B2B "Covisint" (ett leverantörsutbyte som inrättats av sex stora tillverkare av reservdelar för bilar) har till exempel kommissionen utbytt ett antal informella åsikter med den arbetsgrupp i den federala handelskommissionen som granskar samma företag.

När det gäller undersökningar av karteller, tar organen färre kontakter med varandra. Det förklaras av det faktum att vi, under nuvarande samarbetsformer, inte kan utbyta konfidentiella uppgifter om ingen av organens informationskällor uttryckligen avstår från sin rätt till sekretess. Trots detta har samarbetet när det gäller kartellärenden mellan EU och USA märkbart förbättrats under sista året. Kontakterna mellan kommissionens relevanta enheter och det amerikanska justitiedepartementet har i själva verket blivit en vardaglig företeelse.

1.3. Administrativa arrangemang om närvaro vid hearingar i enskilda ärenden (AAA)

Den 31 mars 1999 antog kommissionen en text om administrativa arrangemang mellan konkurrensmyndigheterna i Europeiska gemenskaperna och i Förenta staterna om deras ömsesidiga deltagande i vissa etapper av förfarandena i enskilda ärenden, där deras respektive konkurrensregler tillämpas [9]. Arrangemangen ingicks inom ramen för avtalen mellan Europeiska gemenskaperna och Förenta staternas regering om tillämpning av deras konkurrensbestämmelser, särskilt bestämmelserna om samordning av tillämpningen.

[9] Europeiska unionens bulletin, 3-1999, Konkurrens (18/43); 1999 års rapport KOM(2000) 618 slutlig, s. 5.

De nya administrativa arrangemangen åberopades första gången i december 1999, när företrädare för den federala handelskommissionen deltog i kommissionens muntliga hearing i koncentrationsärendet BOC/Air Liquide. Under 2000 deltog företrädare både från det amerikanska justitiedepartementet och den federala handelskommissionen i flera hearingar (TimeWarner/EMI, AOL/TimeWarner, WorldCom MCI/Sprint, Alcoa/Reynolds), medan en kommissionstjänsteman för första gången deltog i ett "pitch meeting" mellan det amerikanska justitiedepartementet och de samgående parterna under året (WorldCom MCI/Sprint).

1.4. EU:s och USA:s gemensamma arbetsgrupp för företagskoncentrationer

Efter det årliga bilaterala mötet som hölls i Bryssel den 5 oktober 1999 mellan kommissionen (GD Konkurrens), den federala handelskommissionen och det amerikanska justitiedepartementet, enades man om att inrätta en ny gemensam arbetsgrupp för ett ökat transatlantiskt samarbete i konkurrensfrågor.

Det ansågs att det, medan samarbetet mellan EU och USA är mycket framgångsrikt vad gäller koncentrationsärenden, fortfarande fanns utrymme för förbättringar, särskilt med tanke på nuvarande fusionsvåg och den exponentiella ökningen av storskaliga gränsöverskridande transaktioner. På längre sikt kan arbetsgruppen också komma att undersöka andra konkurrensfrågor av gemensamt intresse.

Hittills har arbetsgruppen inriktat sig på den första frågan (åtgärder). Förra året (2000) fördes omfattande trepartsdiskussioner (kommissionen/det amerikanska justitiedepartementet/den federala handelskommissionen) som inbegrep ett möte och ett antal tele-/videokonferenser. Överläggningarna har ömsesidigt gynnat samtliga tre myndigheter och var särskilt användbara som en förberedelse inför kommissionens tillkännagivande om kontroll av företagskoncentrationer [10] som nyligen antogs.

[10] Kommissionens tillkännagivande om de åtgärder som kan godtas enligt rådets förordning (EEG) nr 064/89 och kommissionens förordning (EG) nr 447/98, EGT C 68, 2.3.2001, s. 3-11.

1.5. Aktiv hövlighet

Principen om aktiv hövlighet, som infördes genom artikel 5 i 1991 års avtal [11], åberopades för första (och den hittills enda) gången av det amerikanska justitiedepartementet under 1997. Justitiedepartementet begärde att kommissionen i enlighet med gemenskapens konkurrensregler skulle undersöka fyra europeiska flygbolags eventuella konkurrensbegränsande metoder (Air France, SAS, Lufthansa och Iberia) som äger eller är anslutna till det datoriserade bokningssystemet Amadeus (CRS) i Europa. Sabre, ett datoriserat bokningssystem som då ägdes av American Airlines, hade anfört klagomål till det amerikanska justitiedepartementet och lämnat påståenden om ägarbolagens, tillsammans med de flygbolag som var anslutna till Amadeus, utestängande metoder. Efter det amerikanska justitiedepartementets begäran inledde kommissionen en undersökning och utfärdade under 1999 ett meddelande om invändningar mot Air France, på grundval av en liten del av de urprungliga påståendena. Granskningen avslutades med framgång i juli 2000 [12], efter att Air France samtyckt till att anta etiska regler som ger Sabre samma villkor som det delägda CRS Amadeus, tillika med andra liknande bolag. Sabre hade redan tidigare nått liknande överenskommelser med SAS och Lufthansa.

[11] Begäran gjordes innan 1998 års avtal om aktiv hövlighet mellan EU och USA ingicks.

[12] Se kommissionens pressmeddelande IP/00/835, 25.7.2000.

Innovativt samarbete av detta slag ger möjlighet till en vettig arbetsfördelning mellan organ som är lokaliserade i olika delar av världen. Framför allt gör aktiv hövlighet det möjligt för det organ som är bäst placerat att behandla ett eventuellt konkurrensproblem, i synnerhet när det gäller att hitta faktauppgifter eller att införa eventuella sanktioner.

1.6. Kontakter på hög nivå

Under 2000 togs ett stort antal bilaterala kontakter mellan kommissionen och de relevanta amerikanska myndigheterna. I juni gjorde kommissionsledamot Mario Monti ett första omfattande officiellt besök till Washington som kommissionsledamot för konkurrensfrågor. Han utnyttjade tillfället till att bland annat träffa viktiga personer i den amerikanska administrationen och kongressen. Det årliga bilaterala mötet mellan kommissionen/det amerikanska justitiedepartementet/den federala handelskommissionen hölls i Washington i juli. Under året hölls också möten mellan kommissionen och det amerikanska transportministeriet (US Department of Transportation) samt tillsynsmyndigheterna US Federal Communications Commission och US Federal Maritime Commission (som liksom alla amerikanska myndigheter har ett visst ansvar för konkurrensfrågor inom sina respektive sektorer).

1.7. Statistiska uppgifter

a) Antal ärenden som anmälts av kommissionen och de amerikanska myndigheterna

Under perioden 1 januari 2000-31 december 2000 anmälde kommissionen sammanlagt 104 ärenden. Dessa ärenden har delats upp i koncentrationsärenden och övriga ärenden och förtecknas i bilaga 1.

Kommissionen mottog sammanlagt 58 anmälningar från de amerikanska myndigheterna under samma period. 32 av dessa kom från det amerikanska justitiedepartementet och 26 från den federala handelskommissionen. Också dessa ärenden har delats upp i koncentrationsärenden och övriga ärenden och förtecknas i bilaga 2.

De flesta anmälningarna både från EU och USA gällde koncentrationsärenden. Kommissionen anmälde 85 sådana ärenden och de amerikanska myndigheterna anmälde 49.

Siffrorna anger antalet ärenden där minst en anmälan gjordes och inte det sammanlagda antalet enskilda anmälningar. Enligt artikel II i avtalet kan anmälningarna göras i olika skeden av förfarandet och därför kan samma ärende komma att anmälas flera gånger.

I tabell 1 anges antalet ärenden som har anmälts enligt 1991 års avtal mellan EG och USA under perioden 1 januari 2000-31 december 2000. I tabell 2 anges antalet ärenden som har anmälts sedan den 23 september 1991.

Tabell 1

ANMÄLDA ÄRENDEN

>Plats för tabell>

Tabell 2

ANMÄLDA ÄRENDEN

>Plats för tabell>

b) Anmälningar från kommissionen till medlemsstaterna

I den skrivelse om tolkningen av avtalet som Europeiska gemenskaperna skickade till USA liksom i det yttrande om öppenhet som kommissionen avgav inför rådet den 10 april 1995 anges att kommissionen, sedan den har underrättat de amerikanska myndigheterna, kommer att informera den medlemsstat eller de medlemsstater vars intressen påverkas om de anmälningar som de amerikanska konkurrensmyndigheterna skickar till kommissionen. När kommissionen får anmälningar från de amerikanska myndigheterna vidarebefordras dessa därför omedelbart till de berörda enheterna på GD Konkurrens och samtidigt skickas kopior till de medlemsstater vars intressen eventuellt påverkas. När GD Konkurrens skickar anmälningar till de amerikanska myndigheterna, skickas på samma sätt kopior till de medlemsstater vars intressen påverkas.

I de flesta fall underrättas medlemsstaterna dessutom direkt av de amerikanska myndigheterna enligt OECD:s rekommendation [13].Under den aktuella perioden anmäldes 45 ärenden till Förenade kungariket, 30 till Tyskland, 19 till Frankrike, tolv till Nederländerna respektive Sverige, sex till Spanien, fyra vardera till Belgien, Finland och Italien, tre till Irland och två ärenden vardera till Österrike, Danmark och Luxemburg.

[13] Omarbetad rekommendation från OECD-rådet om samarbete mellan medlemsländer avseende konkurrensbegränsande affärsmetoder som påverkar den internationella handeln, antagen den 27/28 juli 1995.

1.8. Slutsats

Samarbetet i konkurrensfrågor mellan EU och USA intensifierades ytterligare under 2000. Detta samarbete har varit mycket givande och intensivt i synnerhet i samband med behandlingen av gränsöverskridande koncentrationer. Det har bidragit till att föra EU och USA närmare varandra i fråga om deras sätt att bedöma sannolikheten för att sådana transaktioner skall ge upphov till konkurrenshämmande effekter. Myndigheterna på båda sidor av Atlanten börjar alltmer förhålla sig på samma sätt också när det gäller att identifiera och genomföra korrigerande åtgärder och i fråga om övervakningen av att de korrigerande åtgärderna verkligen genomförs.

Myndigheterna i EU och USA har dessutom ytterligare intensifierat sina kontakter under året, i syfte att undersöka andra konkurrensfrågor och framför allt för att bekämpa globala karteller. Kommissionen, det amerikanska justitiedepartementet och den federala handelskammaren fortsätter också att upprätthålla en dialog om allmän konkurrenspolitik och tillämpningsfrågor av allmänt intresse.

2. KANADA

2.1. Inledning

Samarbetsavtalet mellan EU och Kanada i konkurrensfrågor är utformat för att underlätta ett ökat samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och Kanada när det gäller tillämpningen av deras respektive konkurrensregler. Avtalet undertecknades under toppmötet mellan EU och Kanada i Bonn den 17 juni 1999 och trädde omedelbart i kraft.

I huvudsak reglerar avtalet: (i) ömsesidig underrättelse om ärenden som utreds av endera myndigheten och som kan påverka viktiga intressen för den andra parten, (ii) möjligheten till samordning av de två myndigheternas rättstillämpning och ömsesidiga bistånd, (iii) möjligheten för en part att begära att den andra parten vidtar åtgärder (aktiv hövlighet) och att en part beaktar den andra partens viktiga intressen under sin lagtillämpning (passiv hövlighet) samt (iv) informationsutbyte mellan parterna, dock utan att påverka någon av parternas skyldigheter att hålla sådan information konfidentiell. I sak är avtalet mycket likt det som ingicks mellan EU och Förenta staterna 1991.

2.2. Anmälningar

a) Antal ärenden som anmälts av kommissionen och av de kanadensiska myndigheterna

Kommissionen anmälde fyra ärenden under perioden 17 juni 1999-december 1999 och nio ärenden under 2000. Kommissionen mottog anmälningar från det kanadensiska konkurrensverket (Canadian Competition Bureau, CCB) i tre ärenden under 1999 och tio under 2000.

Tendensen är att kommissionens anmälningar i koncentrationsärenden ökar snabbare än anmälningarna av andra kartellärenden. Detta återspeglar förfarandet i koncentrationsförordningen där kommissionen vid mottagandet av en anmälan offentliggör anmälan i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Man samarbetade framför allt inom följande sektorer: flygbolag, aluminium, integrerad elektronik, telenät, kabeltelevisionsbolag och transporter.

Många av de ärenden som anmäldes under den aktuella perioden håller fortfarande på att undersökas, särskilt de ärenden som omfattas av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, och det är därför inte möjligt att diskutera dem i detalj eller att nämna dem med namn, utom i de fall de redan varit föremål för ett yttrande eller ett tillkännagivande från kommissionen.

Samtidigt har många av de koncentrationsärenden som anmälts och som var föremål för samarbete med stöd av avtalet nu avslutats på grund av de korta tidsfrister som tillämpas i koncentrationsförordningen [14] och därför kan dessa ärenden diskuteras i denna rapport.

[14] Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer, EGT L 395, 30.12.1989, s. 1, enligt rättelsen i EGT L 257, 21.9.1990, 13 och ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997.

Dessutom har den sekretess som omger de kanadensiska förfarandena och den sekretesskyldighet som åligger Europeiska gemenskaperna enligt artikel X i avtalet inneburit att även om kommissionen har slutfört sin undersökning och avslutat ärenden, har det varit nödvändigt att begränsa hänvisningarna till de specifika ärenden som fortfarande undersöks av de kanadensiska myndigheterna eller som i övrigt omfattas av sekretess.

b) Kommissionens anmälningar till medlemsstaterna och tredje land

En kopia av samtliga anmälningar som tas emot av det kanadensiska konkurrensverket skickas till den medlemsstat eller de medlemsstater vars intressen kan påverkas, och samtidigt översänds de till de behöriga enheterna vid GD Konkurrens. På samma sätt skickas kopior till den medlemsstat eller de medlemsstater vars intressen påverkas, när GD Konkurrens gör anmälningar till det kanadensiska konkurrensverket. Under den aktuella perioden anmäldes sex ärenden till Tyskland, fem till Frankrike, två vardera till Förenade kungariket och Danmark och ett ärende vardera till Nederländerna och Belgien.

2.3. Samarbete

Erfarenheterna av samarbetet med vår kanadensiska motpart har varit mycket positiva. Samarbetets art är beroende av det individuella ärendet och kan till exempel gälla enkla förfrågningar om tidtabellen för förfaranden eller samordningen av föreslagna korrigerande åtgärder.

Det dagliga samarbetet mellan GD Konkurrens och det kanadensiska konkurrensverket fungerar ganska smidigt. Samarbetet liknar det som bedrivs enligt samarbetsavtalet mellan EG och USA, men i mindre skala. Regelbundna kontakter tas i samband med granskningar av koncentrationer och den kanadensiska sidan har deltagit i ett flertal muntliga hearingar. Det kommer att upprepas när det blir aktuellt för EG att följa förfaranden i Kanada. Det är värt att nämna att trilaterala telekonferenser/möten (EG/USA/Kanada) ägt rum i koncentrationsärendena Dow Chemical/Union Carbide och Alcoa/Reynolds.

2.4. Några ärenden

Den första anmälan som mottogs från Kanada under 2000 omfattade Dow Chemicals föreslagna förvärv av Union Carbide Corporation som redan höll på att undersökas i samarbete med de amerikanska myndigheterna. Alla övriga anmälningar som mottogs under 2000 rörde undersökningar av karteller.

Särskild uppmärksamhet bör ges vårt nära samarbete med de kanadensiska myndigheterna i ärendet Vivendi/Canal+/Seagram. Efter att ha genomfört en marknadsundersökning fann kommissionen att tre marknader skulle komma att påverkas av sammanslagningen, nämligen betal-tv, den alleuropeiska tillväxtmarknaden för portaler och tillväxtmarknaden för direktdistribution av musik. Sammanslagningen godkändes slutligen efter Vivendis åtagande att avyttra sitt aktieinnehav i den brittiska betal-tv-kanalen BSkyB och att ge rivaliserande betal-tv-operatörer tillgång till Universals filmer.

2.5. Slutsats

Avtalet har lett till mycket närmare förbindelser mellan kommissionen och det kanadensiska konkurrensverket samt till större förståelse för varandras konkurrenspolitik. Ett allt större antal ärenden undersöks av båda konkurrensmyndigheterna och följaktligen finns det både ett stigande erkännande av betydelsen av att undvika motstridiga beslut och av att samordna tillämpningen av konkurrensreglerna i den omfattning det ömsesidigt kan anses gynna båda parter.

BILAGA 1

EUROPEISKA KOMMISSIONENS ANMÄLNINGAR TILL DE AMERIKANSKA MYNDIGHETERNA 1.1.2000-31.12.2000

Koncentrationsärenden:

>Plats för tabell>

Andra ärenden [15]:

[15] På grund av sekretesskyldigheten eller för att skydda de pågående ärendenas konfidentialitet, namnges bara de undersökningar eller ärenden som offentliggjorts.

>Plats för tabell>

BILAGA 2

DE AMERIKANSKA MYNDIGHETERNAS ANMÄLNINGAR TILL EUROPEISKA KOMMISSIONEN 1.1.2000-31.12.2000

Koncentrationsärenden [16]:

[16] På grund av sekretesskyldigheten eller för att skydda de pågående ärendenas konfidentialitet, namnges bara de undersökningar eller ärenden som offentliggjorts.

01 Carnival Corp/NCL Holding ASA

02 Chemdal Corp & Chemdal Asia/BASF

03 Transportacion Maritima Mexicana/Stolt-Nielsen Transportation Group (JV)

04 American Home Products Corp/Warner-Lambert Co

05 Deere/Metso & Timberjack & Marsta

06 Dairy Farmers/SODIAAL North America Corp

07 Valmet Corp & Groupe Laperriere and Verreault Inc/Beloit Corp

08 Time Warner Inc/EMI Group plc

09 Alcoa Inc/Reynolds Metals Co

10 Novartis AG/Astra Zeneca plc

11 Boeing Co/Hughes Electronics Corp

12 PE Corp/Third Wave Technologies Inc

13 Lafarge SA/Blue Circle Industries plc

14 Carson Inc/L'Oreal

15 Glaxo Wellcome/SmithKline Beecham

16 Warner Lambert/Pfizer Inc

17 Newbridge Networks Corp/Alcatel

18 Lernout & Hauspie Speech products nv/Dragon Systems Inc

19 Charter plc/Lincoln Electric Holdings Inc

20 National Tobacco Co/Swedich Match

21 Williams plc/Assa Abloy AB

22 AOL/America on Line Inc

23 Lockheed Martin Corp/BAE Systems plc

24 Schlumberger Ltd/Baker Hughes Inc

25 Covisint/General Motors/Ford Motor/Daimler Chrysler/Nissan Motor/Renault/ Oracle/Commerce One (JV)

26 Wesley Jessen VisionCare Inc/Novartis

27 CRH plc & Hanson plc/Pioneer Roofing Tile Inc (JV)

28 BASF/Shell Petroleum NV (JV)

29 Hannaford Bros Supermarkets Co/Food Lion Inc

30 Svedala Industri AB/Metso Oyj

31 Voicestream Wireless Corp/Deutsche Telekom

32 Renault/ Aktiebolaget Volvo

33 Delta Air Lines/Air France

34 Atecs Mannesmann AG/Siemens AG & Robert Bosch GmbH

35 Mallinckrodt Inc/Tyco International Ltd

36 BAE Systems plc/Lockheed Martin Corp

37 Svedala Industri AB/Metso Oyj

38 British Aviation Insurance Group Ltd (BAIG)/Associated Aviation Underwriters

39 Pillsbury Co/Diageo plc/General Mills Inc

40 Svedala Industri AB/Metso Oyj

41 Lesaffre/Red Star Yeast & Products Division of Universal Foods Corp

42 ASM Lithography NV/Silicon Valley Group Inc

43 Egide SA/Industrial Growth Partners/Electronic Protection Products

44 Quantum Corp/Maxtor Corp

45 Reed Elsevier Inc/Harcourt General Inc

46 Elektroniska valutamarknader (JV)

47 Krupp Werner & Pfleiderer/Georg Fisher & Westdeutsche Landesbank Girozentral

48 Pitt-des-Moines/Chicago Bridge & Iron Co

49 Harcourt/Thomson Corp

Andra ärenden [17]:

[17] På grund av sekretesskyldigheten eller för att skydda de pågående ärendenas konfidentialitet, namnges bara de undersökningar eller ärenden som offentliggjorts.

01 Dywidag-Systems International USA Inc

02 Smith International/Schlumberger Ltd

03 Charge Carbone of America Industries Corp

04 -

05 Internationella vitaminkarteller

06 -

07 Sotheby's Holdings Inc

08 -

09 -

BILAGA 3

EUROPEISKA KOMMISSIONENS ANMÄLNINGAR TILL DE KANADENSISKA MYNDIGHETERNA 1.1.2000-31.12.2000

01 Ärende nr COMP/M.1841 - CELESTICA/IBM

02 Ärende nr COMP/JV.46 - Callahan Invest/Kabel Nordrhein-Westfalen

03 Ärende nr COMP/M.1908 - Alcatel/Newbridge Networks

04 Ärende nr COMP/M.1968 - Solectron/Nortel

05 Ärende nr COMP/M.2050 - Vivendi/Canal+/Seagram

06 Ärende nr COMP/M.2050 - Vivendi/Canal+/Seagram (ny anmälan)

07 Ärende nr COMP/M.2139 - Bombardier/Adtranz

08 Ärende nr COMP/M.2217 - CELECTICA/NEC TECHNOLOGIES UK

09 Ärende nr COMP/JV.50 - Callahan Invest/Kabel Baden-Württemberg

BILAGA 4

DE KANADENSISKA MYNDIGHETERNAS ANMÄLNINGAR TILL EUROPEISKA KOMMISSIONEN - 1.1.2000-31.12.2000

Eftersom de tio anmälda ärendena ännu inte är avslutade och undersöks konfidentiellt i enlighet med den kanadensiska konkurrenslagen kan de inte uttryckligen omnämnas.