KOMMISSIONENS MEDDELANDE TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET Organisation och förvaltning av Internet Internationella och europeiska politiska frågor 1998-2000

SAMMANFATTNING

Inledning

Att organisera och förvalta Internet-infrastrukturen inbegriper flera begränsade men ändå mycket viktiga tekniska samordningsfunktioner. I detta meddelande tar vi upp

- den senaste tidens utveckling inom detta område, det vill säga under perioden 1998-2000,

- överflyttningen av den amerikanska regeringens ansvar till ICANN [1],

[1] Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN).

- de viktigare politiska frågeställningarna både inom Europeiska unionen och internationellt, och

- praktiska slutsatser för Europeiska unionens vidkommande.

I meddelandet uppmärksammas också att Internets nuvarande expansion i Europa och dess växande betydelse som en ekonomisk och social nyckelinfrastruktur. Detta kommer sannolikt att sätta det befintliga systemets kapacitet på prov. Kommissionen har redan vidtagit vissa åtgärder i syfte att effektivisera kommunikationsinfrastrukturen för Internet-användning och göra den mer ekonomisk. Kommissionen kommer att fortsätta att följa lägesutvecklingen.

Internationella aspekter

Privata aktörer inom Europeiska unionen har spelat en avgörande roll när det gäller att skapa en position för EU på alla nivåer i den globala samordningen av Internets infrastrukturfunktioner: ICANN:s styrelse och stödorganisationer, DNS rotserversystem, Internetregister och Internet-registratorer, IETF och WWW Consortium. Utan det engagemanget skulle EU:s och medlemsstaternas roll som offentlig-politiska aktörer vara mindre verkningsfull, för att inte säga omöjlig. Att upprätthålla och fördjupa den europeiska privata sektorns medlemskap och deltagande i organisationen ICANN är en avgörande förutsättning för att EU skall kunna delta med framgång, både ur Internet-användarnas synvinkel och ur offentlig-politisk synvinkel.

När det gäller EU:s internationella roll begär kommissionen att rådet och Europaparlamentet skall bekräfta unionens befintliga roll som deltagare, samordnare och, när så krävs, medlare inom detta område. Detta inbegriper de internationella organisationerna, och då framför allt WIPO och ITU, bilaterala förbindelser med flera regeringar, inbegripet USA, samt Europeiska unionens och dess medlemsstaters roll i ICANN:s mellanstatliga statliga rådgivande kommitté (GAC). Dessa internationella ansvarsområden innebär mer än att bara närvara och överblicka ICANN-processen. De inbegriper också följande specifika aspekter på EU:s politik:

- ICANN:s neutrala och globala roll.

- Räckvidden för den amerikanska regeringens återstående befogenheter över Internets infrastruktur.

- Internationella immaterialrättsliga aspekter, konkurrenspolitik, politik inom området dataskydd.

- ICANN:s befogenheter gentemot register och registratorer.

Det har visat sig att det till och med är svårare att skapa och upprätthålla en miljö för en neutral internationell jurisdiktion än vad man ursprungligen anade då denna process inleddes 1998.

Europeiska unionen har konsekvent förespråkat ett balanserat globalt deltagande i förvaltningsstrukturen för Internet och internationell representation i behöriga ICANN-organ, med hänsyn till principen om geografisk mångfald. Många utvecklingsländer är dock fortfarande underrepresenterade i denna process. Mot bakgrund av Europeiska unionens roll och ansvar för utvecklingen, kommer kommissionen att försöka att finna sätt att förbättra deras deltagande i organisationen och förvaltningen av Internet.

I meddelandet tas var och en av dessa frågor upp mer i detalj, och det dras slutsatser och ges rekommendationer om vad kommissionen har kommit framtill i varje enskild fråga.

Överväganden inom EU

I meddelandet redovisas också ett antal politiska frågor på EU-nivå som måste uppmärksammas ytterligare under kommande månader. Dessa kräver också ett fortsatt stöd och samarbete från rådets och medlemsstaternas sida om kommissionens mål skall kunna uppnås. Bland dessa frågor ingår följande:

- Internets domännamnssystem: En lämplig uppföljning av kommissionens nyligen offentliggjorda offentliga samråd om inrättande av en toppdomän på Internet - .eu. Ytterligare ett meddelande i denna fråga planeras före juli 2000.

- Immaterialrätt: Utarbetande av en uppförandekod eller ett annat lämpligt hjälpmedel för att motverka oegentlig registrering av domännamn ("cybersquatting").

- Nationella landsdomäner:

- Genomförande av de riktlinjer som rekommenderas av ICANN:s mellanstatliga rådgivande kommitté.

- Utarbetande och genomförande av riktlinjer för dataskydd och skydd av privatlivet.

- Nationella register skall utveckla bästa metod för sin registreringspolicy.

- Alternativ tvistlösning: Att utveckla och införa en alternativ tvistlösningspolicy mot bakgrund av WIPO:s rekommendationer, som är lämplig för de toppdomänregister som verkar inom EU.

- Konkurrenspolitik: Kommissionen kommer att ta reda på om avtal och rutiner för registrering av företag när det gäller organisation och förvaltning av Internet sorterar under EU:s konkurrensregler (artiklarna 81 och 82) och vid behov vidta lämpliga åtgärder på grundval av sina direkta befogenheter enligt EG-fördraget.

Dessa politiska åtgärder kommer även fortsättningsvis att samordnas med medlemsstaterna på ett lämpligt sätt genom den befintliga informella arbetsgrupp för Internet som sammankallas av kommissionen.

Internets infrastruktur

Topografin och kapaciteten hos Internets stomnät i Europa ger anledning till viss oro. Nuvarande prisstruktur och tillgänglig bandbredd leder till att en betydande del av den europeiska Internet-trafiken dirigeras över Atlanten och tillbaka. De resulterande kostnaderna och bristerna i effektivitet är betungande och kommer inte att kunna tolereras när en växande del av kommunikation och handel övergår till att bli Internet-baserad inom en överskådlig framtid. Säkerheten och konkurrenskraften hos Internet-kommunikationen i Europa är följaktligen avhängig säkerheten hos och kostnaderna för Internet-knutpunkterna i USA. Kommissionen avser att snarast komplettera sin information i detta avseende och att fortsätta sin politik för att uppmuntra en snabb utveckling av ett Internet-stomnät med mycket stor bandbredd i hela Europa.

Slutsats

Mot bakgrund av ordförandeskapets slutsatser vid Europeiska rådets möte i Lissabon, kan dessa frågors betydelse bara understrykas ännu en gång. I själva verket är informationssamhällets och den elektroniska handelns utbredning både i Europa och globalt beroende av att Internets extremt snabba tillväxt kännetecknas av stabilitet och tillförlitlighet.

Europaparlamentet och rådet uppmanas att stödja den politik och de åtgärder som kommissionen förespråkar i detta meddelande samt att tillsammans med medlemsstaterna stödja deras genomförande. Politiken och de föreslagna åtgärderna sammanfattas i kapitel 10 i detta meddelande.

Organisation och förvaltning av Internet Politiska frågor på det internationella och europeiska planet

1 Inledning

Internet är ett globalt kommunikationsnät som så småningom kan bli tillgängligt för alla. Det ursprungliga huvudtemat för organisationen IANA (Internet Assigned Numbers Authority) var "att i allmänhetens intresse målmedvetet arbeta för att bevara de centrala samordningsfunktionerna för det globala Internet". USA:s regering har dessutom tillkännagivit att de alltmer globaliserade Internet-användarna bör ha något att säga till om när det gäller beslut som påverkar den tekniska förvaltningen av Internet [2]. Det främsta internationella intresset i organisationen och förvaltningen av Internet idag är således att se till att det globala allmänna intresset för Internet genomförs effektivt i praktiken. Alla de initiativ som anges i kommissionens aktuella initiativ eEurope är i själva verket i sista hand avhängiga Internet-infrastrukturens effektivitet och ekonomi i Europa och i resten av världen.

[2] I den amerikanska regeringens vitbok från juli 1998 står det bland annat att

I sitt meddelande till Europaparlamentet och rådet [3] från juli 1998 rapporterade kommissionen om framstegen i USA och internationellt när det gäller att flytta över ett antal funktioner för organisation och förvaltning av Internet till den privata sektorn. Denna process har inbegripit överflyttning av funktioner som tidigare utövades av IANA (Internet Assigned Numbers Authority) inom ramen för kontrakt med USA:s regering, till en ny privat organisation, ICANN (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers) och sammanslagningen av IANA:s funktioner inom ICANN. Kommissionen har sedan dess upprätthållit nära kontakter med USA:s myndigheter och europeiska och andra berörda internationella aktörer vid utarbetandet av uppbyggnad och verksamhetsvillkor för den nya organisationen. Detta har gjorts i samarbete med medlemsstaterna.

[3] KOM(1998) 476 slutlig.

Förutom en behandling av dessa noggrant definierade samordningsfunktioner, som utövas av ICANN, innehåller detta meddelande också information till rådet och Europaparlamentet om den aktuella utvecklingen när det gäller ett antal andra nyckelfrågor, samt förslag till ytterligare åtgärder för att säkerställa och uppmuntra till ett fullständigt europeiskt deltagande i denna utveckling. I synnerhet bör följande frågor uppmärksammas:

* Förvaltningsstruktur och medlemskap i fråga om det nya systemet måste representera en rättvis balans av intressen globalt sett.

* Det nya registersystemet måste genomföras på ett riktigt sätt och vid rätt tillfälle, inbegripet godtagbara regler för dataskydd och konkurrens, identifiering och spårning av affärstransaktioner [4] samt erforderligt skydd av befintliga immateriella rättigheter.

[4] Det måste hållas i åtanke att, även om ICANN ansvarar för att säkerställa en hög grad av öppenhet i det globala domännamnssystemet, så är det inte ett politisk organ. Dessutom har ICANN inte accepterat att ta på sig någon roll som kan leda till att immateriella rättigheter såsom varumärkesrättigheter och upphovsrätter får skydd på en högre nivå (t.ex. territoriellt) än befintliga rättigheter.

* Det är också nödvändigt att ta fram passande system i Europa för både numeriska adresser och domännamn, som kan hantera en massiv ökning av användningen av Internet och dess tillämpningar.

Berörda europeiska aktörer uppmuntras därför till att delta i befintliga och nya forum i syfte att åstadkomma de framsteg som krävs på dessa och närliggande områden.

2 Den nya strukturen

2.1 ICANN (Internet Corporation for Assigned Numbers and Names)

ICANN bildades i oktober 1998 på grundval av USA:s vitbok från juni 1998, och registrerades som ett allmännyttigt bolag utan vinstsyfte i Los Angeles-distriktet i Kalifornien. I dess stadgar står det att

"ICANN skall verka för att främja Internet-samfundet som helhet, och bedriva sin verksamhet i överensstämmelse med relevanta principer i internationell lagstiftning och tillämpliga internationella avtal och lokal lagstiftning och, ... genom öppna och överskådliga förfaranden som möjliggör konkurrens och öppet tillträde på Internet-relaterade marknader."

I den gemensamma avsiktsförklaring som undertecknades den 25 november 1998 föreskrivs det att USA:s handelsministerium och ICANN skall

"... gemensamt utforma, utveckla och prova de system, metoder och förfaranden som skall användas, samt de åtgärder som krävs för att flytta över förvaltningsansvaret för funktionerna i domännamnssystemet, vilket nu utövas av USA:s regering eller på dess vägnar, till en instans utan vinstsyfte i den privata sektorn."

Senast i oktober 2000 bör ICANN ha tagit över ansvaret för samordningen av förvaltningen av domännamnssystemet, fördelningen av adressutrymmen i Internet-protokollet, samordningen av nya parametrar för Internet-protokollet och förvaltningen av Internets rotserversystem. Även om tidsfristen oktober 2000 föreföll avlägsen när USA:s vitbok offentliggjordes, innebär den nu på grund av förseningar som uppstått en utmaning för alla berörda. Betydande framsteg hade redan gjorts vid utgången av 1999, trots att USA:s handelsministerium inom ramen för sina avtal med ICANN och NSI har behållit en betydande del av de direkta befogenheterna när det gäller ICANN. Exakt hur och när USA:s regering kommer att avstå från dessa befogenheter återstår att se. När detta väl sker kommer frågan att kvarstå i vilken omfattning och på vilket sätt den nödvändiga allmänpolitiska insynen i ICANN:s väsentliga funktioner kommer att utövas. Kommissionen har uppmärksammat det amerikanska handelsministeriet på vikten av att lösa dessa frågor i tid.

En första ICANN-styrelse bestående av tio ledamöter utnämndes hösten 1998, och den nya organisationen inledde sitt arbete [5]. Ytterligare nio styrelseledamöter valdes i slutet av 1999 [6]. ICANN:s personal är för närvarande helt amerikansk och baserad i USA [7]. Det skulle nu vara lämpligt om ICANN började diversifiera sammansättningen av sin beslutsfattande personal. Detta bör prioriteras av den ordinarie verkställande direktören, som kommer att utnämnas inom en snar framtid.

[5] . Se: http://www.icann.org and http://www.iana.org

[6] ICANN:s nuvarande organisation redovisas i bilaga 1.

[7] . Bestående av den före detta personalen vid IANA i Los Angeles, Kalifornien, och en del av personalen vid Berkman Center vid Harvard Law School, Cambridge, Massachusetts.

2.1.1 Finansiering av ICANN

Efter sitt möte i Santiago i augusti 1999 sammankallade ICANN en arbetsgrupp bestående av tio representanter för adressregister för Internet-protokoll och domännamnsregister och -registratorer, som skulle överväga att inrätta permanenta finansieringssystem för ICANN. ICANN:s styrelse antog i Los Angeles aktionsgruppens rekommendationer, och deras genomförande med början den 1 juli 1999.

Deras rekommendationer inbegriper principen om kostnadsåtervinning för en icke vinstdrivande organisation, förbättringar av ICANN:s budgetprocess samt fördelning av budgeten mellan olika kategorier av bidragsgivare. Till de senare hör

i. domännamnsregister,

ii. domännamnsregistratorer, och

iii. IP-adressregister.

Proportionerna för den nuvarande övergångsbudgeten är 55 % till register och registratorer för generiska toppdomäner, 35 % till landsdomänregister, och 10 % till IP-adressregister Inom varje finansieringsgrupp bör rimliga och proportionerliga beräkningsmodeller att utarbetas.

När det gäller landdomänsregister har ICANN-GAC rekommenderat att dessa finansieringssystem bör inbegripa avtal mellan ICANN och berörda registerorganisationer. Balansen mellan finansiering genom domännamnsregister och IP-register kan dock förbättras. Det mest rättvisa och smärtfria sättet att generera erforderliga medel på längre sikt skulle vara att ta ut en blygsam avgift av alla (nuvarande och framtida) fördelade block av IP-adresser. Detta skulle också kunna innebära ett blygsamt incitament för en effektivare fördelning av IP-adressblock i framtiden. ICANN:s finansiering får inte förbehållas ett fåtal stora domännamnsregister. Detta inte minst som ett antal små domännamnsregister framför allt i utvecklingsländer har mycket små resurser. Det kan i själva verket bli svårt för ICANN att samla in dessa bidrag från alla landsdomänregister i hela världen. EU:s GAC-ledamöter har fått en försäkran från sina nationella register att detta inte kommer att bli något problem i unionen.

ICANN:s styrelse anser att deras stödorganisationer och "At Large" medlemskap bör vara självfinansierande. Vissa verksamheter, exempelvis handläggningen av ansökningar om registratorsackreditering, bör omfattas av särskild finansiering så att oavsiktliga subventioner inte finner sin väg in i ICANN:s finansiella struktur.

2.1.2 ICANN:s medlemskap

Den aktuella tanken är att nio "At Large" direktörer skall väljas av ICANN:s "At Large" medlemskap" i två steg under perioden 2000-2002. Det har nyligen blivit möjligt för enskilda personer att bli medlemmar i ICANN. Metoden för att välja styrelseledamöter genom online-val är för närvarande under utveckling. Man måste här beakta målet om ett brett representerat medlemskap med tillbörlig hänsyn till de kulturella och ekonomiska skillnaderna mellan användarna globalt sett och behovet av att se till att organisationen inte enbart styrs av minoritetsintressen.

Andra alternativ som övervägs inbegriper indirekta val av "At Large" styrelseledamöter genom ett valt medlemskapsråd och att reservera fem styrelseplaster som skulle väljas av medlemmarna i de geografiska regionerna av ICANN-strukturen.

Det finns fortfarande ett ouppnått mål för kommissionen och medlemsstaterna att stimulera till europeiskt deltagande i dessa "valkretsar" till stödorganisationen för domännamn. Offentliga Internet-användare, såsom universitet, museer, bibliotek, och lokala och regionala myndigheter är fortfarande underrepresenterade i den icke-kommersiella valkretsen. Näringslivets användare i allmänhet och små och medelstora företag i synnerhet är underrepresenterade i näringslivsanvändarnas valkrets.

2.1.3 Slutsats om medlemskap i ICANN

Kommissionen uppmanar medlemsstaterna och Europaparlamentet att bidra till att uppmuntra spridningen av information om ICANN-processen, inbegripet medlemskap, till alla kategorier av Internet-användare, och då i synnerhet till enskilda personer och till offentliga serviceorgan, för att se till att berörda aktörer blir delaktiga och representerade i erforderlig omfattning.

2.2 Den mellanstatliga rådgivande kommittén (GAC)

Delvis som svar på intressena hos offentliga myndigheter över hela världen, inbegripet EU, innehåller ICANN:s stadgar föreskrifter om en mellanstatlig rådgivande kommitté - GAC (Governmental Advisory Committee), med uppgift att

"bevaka och ge råd med avseende på bolagets verksamhet, i den mån den berör regeringsangelägenheter, i synnerhet i frågor där bolagets regler och olika lagar och internationella avtal kan påverka varandra."

Kommissionen och medlemsstaterna deltar i GAC:s arbete. GAC har antagit verksamhetsprinciper som överensstämmer med de mål som EU ursprungligen ställde upp för detta organ [8]. GAC har redan gett ICANN:s styrelse råd i frågor som rört tvistlösning, geografisk mångfald och bestämmelser för landsdomänregister. EU:s deltagande i dessa förhandlingar har samordnats i förväg genom den informella arbetsgrupp för Internet som sammankallas regelbundet av kommissionen, och genom rådets telekommunikationsgrupp. ICANN-GAC:s räckvidd och funktioner föranleder flera kommentarer:

[8] Se: http://www.noie.gov.au/docs/GAC_Operating_Principles.htm

(1) ICANN/GAC är öppen för alla regeringar [9] och har för närvarande cirka 35 medlemmar. Kommissionen har för avsikt att fortsätta att främja globalt deltagande i ICANN/GAC genom EU:s bilaterala förbindelser över hela världen. GAC:s medlemmar inbegriper för närvarande ett begränsat antal organisationer med ett direkt intresse av ICANN:s policy, inklusive ITU, WIPO och OECD.

[9] Medlemskap i GAC skall stå öppet för alla nationella regeringar. Medlemskap skall också stå öppet för avgränsade ekonomier som erkänns som internationella forum samt multilaterala mellanstatliga organisationer och fördragsmässiga organisationer på inbjudan antingen av GAC genom dess ordförande eller ICANN:s styrelse. (ICANN:s stadgar, avdelning 3a).

(2) GAC har bara en rådgivande funktion. I allmänhet tycks regeringarna inte önska att få utöva en mer direkt roll i beslutsfattandet när det gäller organisationen och förvaltningen av Internet-infrastrukturen. De stöder därför i allmänhet den amerikanska regeringens ståndpunkt i denna fråga. I praktiken har ICANN:s styrelse dessutom varit lyhörd för GAC:s råd. Det har hittills inte uppstått några meningsskiljaktigheter som prövat regeringarnas beredvillighet att godta en formellt sett underordnad roll i detta sammanhang.

Om ICANN:s däremot i tysthet eller de facto skulle öka sitt inflytande till andra politiska områden där regeringar ansåg att deras allmänhets intresse skulle påverkas, eller om stor oenighet skulle uppstå mellan styrelsen och GAC, så är det troligt att denna fråga skulle behöva omprövas.

(3) GAC:s verksamhetsprinciper innehåller följande beskrivning av dess politiska mål.

Att Internet fungerar på ett säkert och tillförlitligt sätt till en rimlig kostnad, inbegripet oavbruten service och universella möjligheter till uppkoppling.

En solid utveckling av Internet, i allmänhetens intresse, i regerings- och utbildningssyfte och i privat och kommersiellt syfte, världen över.

Öppenhet och icke-diskriminerande förfaranden när det gäller ICANN:s roll vid fördelningen av Internet-namn och Internet-adresser.

Effektiv konkurrens på alla lämpliga verksamhetsnivåer och villkor för rättvis konkurrens, som för alla användare innebär fördelar i form av större urval, lägre priser och bättre tjänster. Rimliga informationsmetoder, inbegripet respekt för privatlivet och konsumenternas intressen. Frihet att uttrycka åsikter.

Dessa ambitiösa principer kommer inte att uppfyllas automatiskt eller spontant i Europa, och än mindre över hela världen. De antagna allmänpolitiska målen kommer att kräva gemensamma ansträngningar av alla i Internet-samfundet. I Europa kommer detta att vara särskilt avgörande under de kommande två eller tre åren, på grund av den våg av nya behov och möjligheter som för närvarande håller på att ta form på Internet. Det är viktigt att inse att ICANN:s effektiva samordning av Internet-infrastrukturens funktioner är en förutsättning för många andra mål och önskemål i ett bredare Internet-politiskt sammanhang, i synnerhet när det gäller informationssamhället, elektronisk handel och kommunikationer.

Slutledningsvis fattar ICANN och GAC inom sina snävt definierade befogenheter redan beslut av ett slag som regeringar i andra sammanhang skulle förvänta sig att själva få fatta inom ramen för internationella organisationer.

I nuläget tycks det råda samförstånd om att Internet till sin karaktär och snabba utveckling utesluter ett sådant tillvägagångssätt, och att den nuvarande självreglerande strukturen understödd av en aktiv politisk överinsyn är den bästa lösningen som står till buds.

3 Adresseringssystemet för Internet

Medan Internet-namn för att vara användarvänliga ofta representeras av domännamn i text, såsom europa.cec.eu.int, är de underliggande adresser som används för att dirigera data från en värddator till en annan numeriska [10]. Detta numeriska system är för närvarande baserat på nummer med en längd på 32 bitar (IPv4). Alla Internet-tillämpningar, både nuvarande och framtida, är beroende av dessa adresser. IPv4-adressutrymmet har utsatts för allt större påfrestningar på grund av den ökande användningen av Internet av ett ökande antal människor, organisationer och tillämpningar - inbegripet en lång rad mobila elektroniska apparater - samt en övergång till fasta uppkopplingar i stället för tillfälliga anslutningar. Följaktligen kommer nästan alla apparat- och kommunikationsfunktioner som inbegriper alla aspekter av livet och samhället att inbegripa Internet-adresser. Det finns nu tecken på att kraven på IP-adresser för mobila kommunikationer står inför en kraftig ökning. Detta kräver både en effektivare användning av befintliga Ipv4-block och ett snabbt införande av nästa generations IPv6-adresser baserade på nummer om 128 bitar.

[10] Dessa adresser skrivs vanligtvis med punkterad decimalnotering. Varje byte skrivs som ett decimaltal från 0 till 255 och varje värde separeras med en punkt (exempelvis 130.50.15.6).

IP-adressblock omfattas inte av några äganderättigheter. De anses vara en allmänt tillgänglig resurs. Det återstår att bestämma ekonomiska och övriga villkor för fördelning av IP-adressblock, både direkt och indirekt, med tanke på att detta kan påverka de regionala IP-registrens förmåga att i framtiden bidra till finansieringen av ICANN på ett lämpligt sätt.

Vid tilldelningen av IP-adresser måste man ta hänsyn till sammanställningsprinciper som underlättar effektiv routning av IP-trafiken. Det är av avgörande betydelse att IP-adresserna förvaltas autonomt och neutralt i syfte att uppnå en öppen och konkurrensinriktad marknad för nuvarande och framtida Internet-baserade tjänster. En lång rad nya och potentiella användare av IP-adressystemet har nyligen uttryckt ett särskilt intresse för adresstödsorganisationens bestämmelser och de regionala registrens funktion. ICANN:s styrelse har upprättat en särskild arbetsgrupp som består av alla de parter som förklarats berörda, och som kommer att granska bestämmelserna för IP-adressering inom ramen för adresstödsorganisationen och rapportera till styrelsen senast i mitten av år 2000.

3.1 Slutsatser om IP-adressering

IP-adresseringssystemet, som förvaltas genom ICANN och de regionala registren, utgör en grundval för adresseringskraven för alla Internet-baserade tjänster. Kommissionen avser därför att vidta följande åtgärder:

* Övervaka utvecklingen av ICANN och dess organ, och av den politik som utarbetas, eftersom fördelningen av dessa adresser kommer att få direkt inflytande på möjligheter och ekonomi när det gäller routning, och därmed på Internet-miljöns effektivitet.

* Uppmuntra nytillkommande grupper, inbegripet den offentliga sektorn, att fastställa och utveckla sina behov.

* Uppmuntra en tidsavpassad övergång till IPv6, i synnerhet inom de europeiska institutionerna och de offentliga administrationerna i medlemsstaterna.

* Underlätta Internets globala utveckling, i synnerhet i utvecklingsländerna, genom övergång från adresseringssystemet IPv4 till IPv6.

* Inom ramen för lämpliga EU-forskningsprojekt främja utveckling och användning av IPv6 och nästa generations Internet-teknik mer allmänt.

* Uppmuntra utveckling och genomförande av förbättrade framtida system för namngivning och adressering, inbegripet sök- och katalogtjänster och routningsteknik för Internet.

Medlemsstaterna uppmuntras att stödja genomförandet av nästa generations Internet-adressering i sina offentliga administrationer.

Ytterligare information om IP-adressering och adresstödsorganisationen återfinns i bilagan till detta meddelande.

4 Internet-protokoll

Internet-protokoll gör det möjligt för olika organisationer på Internet att arbeta tillsammans och transportera data mellan olika maskiner och presentera data i tillämpningar som användaren kan se [11]. Utarbetandet av nya protokoll, och givetvis av lämplig programvara för dem, är väsentligt för utvecklingen av nya tjänster på Internet och blir viktigare allt eftersom omfattningen av de tillämpningar som är kopplade till Internet ökar. Internet-protokoll utarbetas främst genom Internet Engineering Task Force (IETF), även om andra organ, i synnerhet World Wide Web Consortium, i allt större utsträckning bidrar till detta arbete [12].

[11] Exempel på Internet-protokoll är TCP (Transmission Control Protocol - protokoll för överföringskontroll), http (Hypertext Transfer Protocol - protokoll för hypertextöverföring), och ftp (file transfer protocol - protokoll för filöverföring).

[12] IAB (Internet Architecture Board) har förvärvat upphovsrättigheterna till IANA:s och IETF:s RFC i Internet-samfundet. Dessa specifikationer finns tillgängliga att användas utan upphovsrättsavgifter.

ICANN:s protokollstödsorganisation (PSO) handhar ovan nämnda tekniska standarder och har det främsta ansvaret för att utarbeta och rekommendera grundläggande bestämmelser för tilldelningen av protokollparametrar, och bevakar det ovärderliga arv av Internets öppna specifikationer och standarder som är oberoende av operativsystem och plattformar som används av den slutliga Internet-användaren. Det är av avgörande betydelse att man på alla tjänste- och infrastrukturnivåer bevarar och utvecklar detta arv från IETF och IANA. PSO och i slutändan ICANN:s styrelse har ett stort internationellt ansvar i detta avseende.

Den alltmer kommersiella användningen av Internet och konkurrensen mellan operatörer och tjänsteleverantörer får inte på något sätt bli en förvändning för patentskyddade eller slutna gränssnitt som riskerar att hota den Internets nuvarande universella driftskompatibilitet.

4.1 Slutsatser om Internet-protokoll

Europeiska unionen har sedan länge ett intresse av standardiseringsaspekter på informationstekniken vad gäller driftskompatibilitet och en rättvis konkurrens. Eftersom denna teknik utvecklas globalt, i synnerhet när det gäller Internet, avser kommissionen att

* fortsätta att uppmuntra till europeiskt industriellt och tekniskt stöd och deltagande i protokollstödsorganisationen och dess organ,

* stödja internationellt samarbete mellan de standardiseringsorgan som utgör PSO,

* inom Europa uppmuntra till ökad medvetenhet och användning av de protokoll som håller på att utvecklas,

* uppmuntra till ökat deltagande i arbetet med att utarbeta protokoll av de organisationer som deltar i relaterade EU-forskningsprojekt.

* se till att den nuvarande neutraliteten i fråga om Internet-specifikationer mellan alternativa operativsystem och andra plattformar bevaras och förstärks, i synnerhet med tanke på användarnas växande intresse av öppen programvara.

Ytterligare information om Internet-protokoll och PSO återfinns i bilagan till detta meddelande.

5 Domännamn

Domännamn är namn genom vilka Internet-värdar lätt kan identifieras, exempelvis europa.eu.int, till skillnad från det numeriska IP-adresseringssystemet som används för nätverkskommunikation. Ett begränsat antal generiska toppdomäner (gTLD) används för närvarande globalt, och dessa utgörs av .com, .net och .org [13]. Runt 240 andra register på nationell och territoriell nivå har liknande namnsystem under en landskod, (landsdomänregistren - ccTLD registries) exempelvis .es eller .de samt .us.

[13] Andra toppdomäner inbegriper .gov, .mil (exklusiva för den amerikanska regeringen), .int, .edu (exklusiva för amerikanska universitet).

Tidigare har IANA (Internet Assigned Numbers Authority) och numera ICANN haft det övergripande ansvaret för administrationen av dessa namn. Dessa funktioner inbegriper delegering när det gäller anvisning av generiska toppdomäner och landsdomäner som utarbetats genom RFC (Request for Comments) 920 (1984) och RFC 1591 (1994). Dessa RFC innehåller information om namnstrukturerna i DNS och om administrationen av domäner.

ICANN stöds i sitt arbete inom detta område av stödorganisationen för domännamn (DNSO - Domain Names Supporting Organisation), som består av ett namnråd och en generalförsamling. Den bör inbegripa sju valkretsar, inbegripet registratorer, register för generiska toppdomäner, landsdomänregister, användare i näringslivet, icke-kommersiella användare, tjänsteleverantörer och intressen med avseende på immaterialrätt.

5.1 Konkurrens på marknaden för toppdomänsregistrering

En av de främsta funktionerna hos det nya bolaget, som beskrivs i den amerikanska regeringens vitbok från 1998, numera ICANN, var att införa konkurrens på registreringsmarknaden för generiska toppdomännamn, med avseende på både registratorer och register för generiska toppdomäner.

När det gäller konkurrens mellan registratorer har ICANN gjort de framsteg som redovisas nedan. När det gäller alternativ till befintliga generiska toppdomäner har ICANN ännu inte gjort några nämnvärda framsteg, och stora svårigheter återstår att lösas innan man kan vänta sig ett samförstånd kring upprättandet av nya generiska toppdomäner. Denna fråga håller på att övervägas inom DNSO och av ICANN:s styrelse. I detta sammanhang har det också föreslagits att ICANN skulle kunna skapa en exklusiv icke-kommersiell toppdomän, där registreringar av enskilda personer skulle kunna åtnjuta en viss anonymitet som inte lämpar sig för kommersiella domännamn.

Samtidigt måste det noteras att NSI-registret nyligen har bekräftat att det inte längre gör någon distinktion vad gäller registreringspolicy och urvalskriterier för registren .com, .net respektive .org. Enligt kommissionen innebär detta att man förlorat en möjlighet att förvalta tillgängligt utrymme för domännamn på ett ansvarsfullt och effektivt sätt.

5.2 Nya generiska toppdomäner (gTLD)

Även om upprättandet av ytterligare register för generiska toppdomäner har varit på Internet-samfundets dagordning sedan åtminstone 1996, och åtskilliga alternativa metoder har diskuterats sedan dess, har ingen samstämmighet uppnåtts. I början av 1997 föreslog den internationella ad hoc-kommittén (IAHC - International Ad Hoc Committee) att man skulle upprätta sju nya generiska toppdomäner: Dessa skulle förvaltas genom det föreslagna CORE-registret. Förslaget fick betydande stöd, men stötte trots allt på tillräckligt motstånd i USA för att utlösa den inledande undersökning som gjordes av USA:s handelsministerium i juni 1997, som så småningom resulterade i de nämnda vit- och grönböckerna. Ett motförslag i den amerikanska regeringens vitbok från februari 1998 som syftade till att den amerikanska regeringen själv skulle utse ett antal nya generiska toppdomännamn kritiserades av EU eftersom detta skulle bekräfta USA:s befogenheter och jurisdiktion i sådana frågor. I den amerikanska regeringens vitbok föreslogs att ICANN:s första styrelse både skulle ta upp det eventuella behovet av nya toppdomäner och upprätta ett system för kvalificering till DNS-register och DNS-registratorer i befintliga och nya toppdomäner. Under tiden gör uppenbarligen den långa raden av namn som redan har registrerats under .com etc. att möjligheterna att registrera meningsfulla adresser redan är begränsade, åtminstone på engelska [14].

[14] Enligt The Wired News Survey som offentliggjordes den 14 April 1999 är bara 1 760 av 25 500 ordboksord på standardengelska lediga i .com-domänen. Vid den tidpunkten hade bara cirka 7,5 miljoner domännamn registrerats. Mer än 3 miljoner namn registrerades under de fem följande månaderna. Interim Report of Working Group C of the ICANN/DNSO, s. 10. Se: http://www.dnso.org/dnso/notes/19991023.NCwgc-report.html

Frågan huruvida, hur och när nya generiska toppnamn skall införas har tagits upp av DNSO:s arbetsgrupper, och en preliminär rapport har offentliggjorts, i vilken de möjligheter som står till buds kartläggs. Det lämnas dock inte några rekommendationer [15]. Vid sitt sammanträde i mars begärde ICANN:s styrelse att dess personal skulle utarbeta en rapport före mitten av juli, som den kan ta ställning till vid nästa styrelsesammanträde i Yokohama, med beaktande av råd från namnrådet.

[15] http://www.dnso.org/dnso/notes/19991023.NCwgc-report.html

ICANN-GAC har gett sitt stöd till detta förhållningssätt och uttalat sig så här:

Med tanke på möjligheten att öka utrymmet för domännamn bör införandet av nya generiska toppdomännamn göras med eftertanke och genom en process grundad på samförstånd. Nya generiska toppdomännamn för specifika användningsområden [16] såväl som för en mer generisk eller "öppen" registrering bör övervägas på ett uttömmande sätt.

[16] Hänvisningen till nya toppdomännamn gäller begreppet "chartrade" toppdomännamn som skulle fungera på grundval av en tydligt definierad och eventuellt restriktiv registreringspolicy, och vara mindre öppna än befintliga generiska toppdomännamn.

Med tanke på ICANN:s ansvar att uppnå samförstånd när det gäller inrättandet av eventuella nya generiska toppdomännamn, bör ICANN då det skapar nya generiska toppdomännamn undvika ISO 3166 alpha-2-koder; välkända och berömda beskrivningar av länder, områden, regionala språk eller personer; eller ISO 699-koder för att representera språk, såvida detta inte sker i samförstånd med berörda regeringar eller myndigheter.

5.3 ICANN:s ackreditering av konkurrerande registratorer

ICANN har antagit riktlinjer för ackreditering av de första registratorerna och en policy som skall granskas under det första halvåret 2000. Fram till det första införandet av konkurrerande registreringstjänster i juni, har registreringstjänster i domänerna .com, .net och .org tillhandahållits enkom av Network Solutions Inc. (NSI), inom ramen för ett samarbetsavtal från 1992 med USA:s regering. I februari 2000 hade 110 företag ackrediterats som registratorer av ICANN, av vilka 22 var baserade i Europa [17]. Registratorerna fördelar domännamn enligt principen först till kvarn där man använder en gemensam databas för att se till att det begärda namnet är ledigt.

[17] För en fullständig förteckningen över ackrediterade registratorer, se http://www.icann.org/registrars/accredited-list.ht

Enligt ett avtal mellan NSI och USA:s handelsministerium löper NSI:s registeravtal i fyra år. Om NSI:s registerverksamhet och registratorsverksamhet åtskiljs helt och hållet inom 18 månader, och registerfunktionerna utövas av en instans som inte är ansluten till en registrator och som förbinder sig att aldrig ansluta sig till en registrator, förlängs perioden med ytterligare fyra år. Handelsministeriets godkännande krävs för överflyttning av NSI:s registerverksamhet och för ICANN:s utnämnande av ett efterträdande register.

Dessa avtal gäller oaktat det avtal som NSI nyligen slöt med VeriSign att de skulle slå samman sina verksamheter. Överenskommelsen innebär att NSI får ett börsvärde på 21 miljarder US-dollar. Det amerikanska handelsministeriet fick uppenbarligen ingen möjlighet att godkänna eller underkänna överflyttningen av NSI:s registerverksamhet på detta sätt. De nya ägarna har ännu inte bekräftat att de har för avsikt att fullfölja den fullständiga separeringen av register- och registratorsverksamheterna enligt den aktuella planen.

VeriSigns huvudverksamhet är digital certifiering, där företaget har en dominerande marknadsposition. Följaktligen aktualiseras frågan huruvida det är lämpligt att slå samman domännamnstjänster och certifieringstjänster på detta sätt. Även om EU erkänner vikten av digital certifiering som en del av infrastrukturen för elektroniska signaturer och elektronisk handel, har EU inte - oavsett om det rör sig om offentlig eller privat sektor - godtagit att VeriSigns verksamhet skall få en gynnad ställning på denna nya marknad.

Den enorma värderingen av avtalet mellan NSI och VeriSign tycks emellertid antyda att det sammanslagna företaget kan uppnå ett avsevärt mervärde genom att utnyttja NSI:s mycket stora registreringsdatabas för att tillhandahålla Internet-relaterade tjänster, förmodligen inbegripet digital certifiering. Frågan hur VeriSign skall säkerställa att EU:s lagstiftning och politik inom området dataskydd iakttas inom detta område är också relevant och obesvarad.

Före den aktuella sammanslagningen mellan NSI och VeriSign hade kommissionen bedömt effekterna av avtalen från november 1999 mot bakgrund av gemenskapens konkurrenspolitik, och har funnit att de i stort sett återspeglar de huvudsakliga konkurrensfrågor som kommissionen har ringat in. Den har därför avslutat sina undersökningar på detta område. Kommissionen kommer dock även i fortsättningen att bevaka utvecklingen med anledning av den globala omfattningen av de marknader som påverkas av dessa avtal, och har informerat det amerikanska handelsministeriet om detta [18]. Denna nya utveckling förstärker dock bara vikten av att konkurrensmyndigheterna både i EU och USA ständigt övervakar dessa frågor.

[18] Skrivelse av den 15 december 1999 till handelsminister William Daley från Mario Monti och Erkki Liikanen, och Daleys svar av den 3 mars 2000.

5.4 Utövande av ICANN:s befogenheter

Enligt avtalen med det amerikanska handelsministeriet och NSI måste ICANN också gentemot registret och alla ackrediterade registratorer uppfylla de särskilda procedurmässiga krav som gäller för utövandet av dess befogenheter, framför allt när det gäller att skapa samförstånd.

Det amerikanska handelsministeriet har hävdat sina rättigheter att övervaka ICANN:s policy, inbegripet varje ändring av ICANN:s avtal med NSI. ICANN får inte ingå någon överenskommelse med något efterträdande register till NSI för toppdomänerna .com, .net och .org utan handelsministeriets förhandsgodkännande. I händelse att handelsministeriet skulle dra tillbaka sitt godkännande av ICANN eller någon efterträdande enhet genom att upphäva den gemensamma avsiktsförklaringen, samtycker ICANN till att ge handelsministeriet varje rättighet som ICANN har i alla befintliga avtal med register och registratorer.

Trots den stora omfattningen av alla dessa befogenheter som hävdats av den amerikanska administrationen (så sent som i november 1999, har det amerikanska handelsministeriet vid upprepade tillfällen försäkrat kommissionen om att det fortfarande har för avsikt att avsäga sig kontrollen av dessa funktioner i Internets infrastruktur och fullborda överflyttningen till ICANN senast i oktober 2000.

Kommissionen har för de amerikanska myndigheterna bekräftat att USA:s handelsministerium fullständigt bör avstå från de återstående befogenheter som det har när det gäller ICANN, i enlighet med USA:s vitbok. Den regeringstillsyn av ICANN som krävs bör utövas på multilaterala grunder, i första hand genom den mellanstatliga rådgivande kommittén.

Kommissionen kommer att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att principerna om öppenhet, överskådlighet och respekt för internationella avtal till fullo respekteras under återstoden av överflyttningen och därefter. Detta anges i både den amerikanska regeringens vitbok och ICANN:s bolagsordning.

5.5 InterNIC

InterNIC är ett integrerat center för nätinformation och Whois-organ för de nuvarande generiska toppdomänerna .com, .net och .org. InterNIC:s domännamn och webbplats kommer att flyttas över från NSI till handelsministeriet. Det är tänkt att webbplatsen så småningom skall föras över till ICANN, men detta har ännu inte gjorts. I själva verket har ICANN:s personal inom både detta och andra områden angett att de på grund av brist på personal och andra resurser ännu inte kan ta över alla funktioner som normalt skulle föras över till ICANN enligt avtalen med det amerikanska handelsministeriet.

Tills överflyttningen har slutförts kommer NSI att bibehålla webbplatsen Internic.net som en webbplats för offentlig information med en katalog över ackrediterade registratorer för .com, .net och .org, och med länkar till dessa registratorer, samt upphöra att använda InterNIC för sin egen verksamhet.

Liknande InterNIC- och Whois-tjänster tillhandahålls av landsdomänregistren och regionala IP-register, exempelvis RIPE.

5.6 Förvaltning av rotserversystemet

De rotnamnsservrar som tillhandahåller kritiska Internet-adresser med toppdomäner för routning av meddelanden är underrepresenterade utanför USA. (Internets rotnamnsservrar sköts fortfarande av frivilliga under överinseende av IANA, men ICANN håller på att genomföra en undersökning för att fastställa framtida behov.) Tretton rotnamnsservrar utövar denna funktion globalt, och tio av dessa finns i USA, inbegripet den viktigaste "A-rotservern", som fortfarande finns i NSI:s lokaler. De övriga tre finns i Tokyo, London och Stockholm.

Ingenting i avtalen mellan USA:s handelsministerium, ICANN och NSI påverkar de nuvarande arrangemangen för förvaltning av den normgivande rotservern. NSI kommer även i fortsättningen att förvalta den normgivande rotservern i enlighet med handelsministeriets riktlinjer. Handelsministeriet inväntar ett tekniskt förslag från ICANN för förvaltning av den auktoritära rotservern, och detta förvaltningsansvar kan komma att föras över till ICANN någon gång i framtiden. Handelsministeriet har inga planer på att till någon instans överlåta sin föreskrivna befogenhet att styra den auktoritära rotservern.

5.7 Landsdomäner

ICANN har allmän behörighet att erkänna landsspecifika toppdomäner, eller landsdomäner, (ccTLD - Country Code Top Level Domains) på grundval av ISO 3166 alpha-2-koder och underindelningarna av vissa koder på grundval av RFC 920 och 1591 [19]. ICANN, och dessförinnan IANA, anser att de inte är behöriga att besluta vad som "är och vad som inte är ett land". De har därför använt förteckningar enligt ISO 3166-standarden, med landskoder som består av två bokstäver. Liksom är fallet med andra ISO-standarder, uppdateras den av en så kallad Maintenance Agency vars sekretariat i detta fall tillhandahålls av Deutsche Institut für Normung (DIN).

[19] Request for Comments (Begäran om kommentarer - RFC). Specifik term för ett föreslaget och slutligt policy- eller standardiseringsdokument som offentliggjorts av IANA.

GAC har redan gett ICANN vissa råd på detta område. Enligt GAC:s verksamhetsprinciper gäller följande:

"Landsspecifika toppdomäner sköts i förtroende av registret, i allmänhetens intresse, inbegripet Internet-världens intressen, på de relevanta offentliga myndigheternas vägnar, inbegripet regeringar, som slutligen bedriver den allmänna politiken när det gäller deras landsspecifika toppdomäner, i överensstämmelse med målet med universella möjligheter till uppkoppling mot Internet."

IANA har delegerat 243 landsdomäner till en lång rad registerorganisationer över hela världen [20]. Arvet av dessa beslut, som rör genomförandet av RFC 1591, har lett till flera tvister och osäkerhetsmoment mellan registren och antingen det lokala Internet-samfundet eller berörd regering eller myndighet. Dessa har nu tagits upp av ICANN och GAC. Styrelsen har offentliggjort en omarbetad policyförklaring för samråd [21] och GAC har nyligen godkänt ett detaljerat dokument som utgör riktlinjer för bästa metoder när det gäller förhållanden mellan landsdomänregistren, ICANN och deras relevanta offentliga myndigheter eller regeringar [22].

[20] Av dessa är 46 i själva verket territorier som står under suveräna staters administration - Fyra till Frankrike, 16 till Förenade kungariket, fem till USA. En av landsdomänerna omfattas inte av någon suveränitet (.aq för Antarktis).

[21] Se: http://www.icann.org/tld-deleg-prac.html

[22] Se: http://www.noie.gov.au/docs/gac1.htm och http://www.icann.org/gac/gac-cctldprinciples-23feb00.htm

Det förväntas att ICANN med stöd av GAC kommer att kunna underlätta lösningen av de få återstående problemen inom detta område utan att vara alltför hårdhänt med avseende på den verksamhetsautonomi som de flesta landsdomänregister rätteligen har. ICANN:s direkta befogenheter över landsdomänregistren bör begränsas till några kritiska tekniska parametrar. Bestämmelserna för registrering av landsdomäner är en fråga mellan registret och dess lokala Internet-användare och de relevanta offentliga myndigheterna. Detta berör bara ICANN om tredje parts intressen i andra delar av världen kan påverkats. Exempelvis aktualiseras frågan huruvida en landsdomän som godtar kommersiella registreringar från enheter utanför sitt territorium bör tillämpa motsvarigheten till WIPO-baserade bestämmelser för tvistlösning, i syfte att skydda tredje parts intressen i andra delar av världen.

Inom EU inser kommissionen att alla nationella landsdomänregister åtnjuter det lokala Internet-samfundets och medlemsstaternas myndigheters förtroende. Det skulle, som en fråga om bästa metoder och med avseende på EU:s inre marknad och konkurrensregler, ändå vara önskvärt att uppmuntra till en högre grad av harmonisering och överensstämmelse mellan registreringsbestämmelserna för landsdomänregistren i EU. Kommissionen har tagit upp denna fråga med organisationen CENTR [23], i vilken alla landsdomänregister i EU är medlemmar. Det förväntas att CENTR och dess medlemmar kommer att slutföra sin undersökning av bästa metoder för bestämmelserna för landsdomänregistrering i Europa före mitten av 2000, och utfärda rekommendationer till sina medlemmar i enlighet med detta.

[23] Council of European National TLD Registries (CENTR) (Rådet för europeiska nationella toppdomänsregister).

Efter att ha antagits av GAC som helhet, har dess yttrande i denna fråga offentliggjorts och sänts till ICANN:s styrelse och till landsdomänregistren [24].

[24] Se http://www.icann.org/gac/gac-cctldprinciples-23feb00.htm

Med tanke på det samförstånd som har nåtts mellan medlemsstaterna och internationellt uppmuntrar kommissionen medlemsstaterna att genomföra GAC:s rekommendationer på ett lämpligt sätt i den mån som de rör regeringarnas förbindelser med ICANN och med deras nationella landsdomänregister.

Det vore också lämpligt att de nationella landsdomänregistren i Europeiska unionen antar en policy och metoder för att uppnå en hög grad av öppenhet i sin verksamhet. I den mån som nationella register godtar registreringar från enheter och enskilda utanför sitt territorium bör de i sin tvistlösningspolicy fullt ut beakta tredje parts intressen i andra medlemsstater och på annat håll.

Medlemsstaterna bör också aktivt delta i översynen av registreringspolicyn och metoderna för de nationella landsdomänerna med sina registerorganisationer och uppmana dessa att utveckla och genomföra en registreringspolicy som stämmer överens med principerna för den inre marknaden och konkurrenspolitiken. Kommissionen kommer under tiden att fortsätta att undersöka om registreringsbestämmelserna för de nationella landsdomänregistren överensstämmer till fullo med EU:s inre marknad och dess konkurrenslagar.

5.8 Den föreslagna nya toppdomänen .eu

Som det påpekas ovan har den utvidgning av domännamnsutrymmet för Internet som förutsågs 1996 inte ägt rum av flera anledningar, och frågan står fortfarande på ICANN-organisationens dagordning. Mot bakgrund av den nuvarande expansionsvågen för Internet i Europa, föreslår kommissionen att toppdomänsregistret .eu skall upprättas så snart som möjligt för att Internets domännamnssystem i Europa skall få ytterligare en dimension för identifiering och tillväxt [25].

[25] Inrättande av toppdomänen .eu på Internet, KOM(2000) 153, av den 2 februari 2000.

Kommissionens förslag har varit föremål för ett offentligt samråd online. De kommer att uppdateras mot bakgrund av de synpunkter som kommit in, och kommissionen kommer att besluta om vilka lämpliga åtgärder som bör vidtas. Dessutom kommer domännamnet .eu att ha godkänts av ICANN:s styrelse.

Inför inrättandet av toppdomänen .eu överväger kommissionen att utarbeta ett tydligt och specifikt regelverk för att bemöta problem i form av "cybersquatting" och skydd av industriella äganderätter inom denna nya toppdomän.

6 Immaterialrätt

6.1 Varumärken

De främsta immateriella rättigheter som rör domännamn är för närvarande varumärkesrelaterade. Merparten av det arbete som utförs i WIPO (och den största delen av rättspraxisen) görs för att lösa potentiella eller faktiska tvister kring varumärken eller domännamn. Detta är dock inte en uttömmande bild av situationen. Innehavare av upphovsrätter har redan visat sitt intresse av att använda registreringsdata beträffande domännamn för att lokalisera var upphovsrättsliga brott och pirattillverkning sker. Frågan om ägande av immateriella rättigheter till domännamn [26] och till själva registreringsdatabaserna [27] har också uppkommit.

[26] Se Umbro-målet: (Umbro International, Inc., Judgment Creditor v. 3263851 Canada, Inc. Judgment Debtor, and Network Solutions, Inc., Garnishee, At Law n° 174388) Nineteenth Judicial Circuit of Virginia - February 3, 1999.

[27] Se diskussionen om rättigheterna till databasen Whois - http://www.ntia.doc.gov/ntiahome/domainname/blileyrsp.htm

Kommissionens politik syftar till att försöka hindra tillägnelse av äganderätten till namn, och då i synnerhet generiska namn, samt att begränsa räckvidden för ägande av vissa databaser som rör DNS verksamhet för att på så sätt försvara konkurrens och dataskydd [28]. Någon rättslig grund för denna ståndpunkt vad gäller skydd av immateriell äganderätt har ännu inte inrättats, även om rådande rättspraxis är ganska samstämmig. Inrättandet av ett regelverk för den framtida toppdomänen .eu kan komma att göra det lättare att fastställa ett antal tydliga riktlinjer på europeisk nivå som skulle innebära en de facto-harmonisering av vissa nationella metoder.

[28] Observera att lagförslag om rör skydd av databaser i den amerikanska kongressen särskilt utesluter databaser i DNS rotserver och WhoIs från skydd.

6.2 Oegentlig registrering av domännamn

Domännamn har varit ett lätt mål för överträdelser av immateriella rättigheter, i synnerhet när det gäller varumärken. I princip är det möjligt att begränsa riskerna med varumärkesbrott i DNS genom att registreringarna omfattas av vissa regler. Detta är vanligtvis fallet för nationella landsdomäner.

De främsta öppna generiska toppdomänerna, .com, .org och .net tilldelas dock enligt principen "(endast den som är) först till kvarn". Under de senaste fem åren har det krävts dyrbara domstolsmål för att återupprätta de rättigheter som har överträtts, såsom spekulativa registreringar i ond tro av berömda och välkända varumärken. Å andra sidan måste man eftersträva en balans vad gäller små företag som i god tro och med goda skäl registrerar ett namn som sedan visar sig vara av intresse för en större och mäktigare organisation.

6.3 Världsorganisationen för immateriell äganderätt (WIPO)

Den 30 april 1999 utfärdade WIPO sin slutrapport om domännamnsprocessen för Internet [29], till vilken EU och dess medlemsstater bidragit aktivt. ICANN:s mellanstatliga rådgivande kommitté stödde också genomförandet av WIPO:s rekommendationer. ICANN har antagit principen om ett enhetligt förfarande för tvistlösning inom de generiska toppdomänerna och har initierat en process för att genomföra andra aspekter av WIPO:s rekommendationer. Detta förutsätter att de tillämpas av att alla registratorer för generiska toppdomäner, inbegripet NSI. Mer nyligen (juli 1999) antog ett beslutsmässigt antal av dessa registratorer, inbegripet NSI, ett standardavtal för alla DNS-registreringar av generiska toppdomäner, genom vilket ett enhetligt och fullständigt förfarande för tvistlösning skulle kunna upprättas, vilket förespråkas av EU och rekommenderas av WIPO. Denna utveckling välkomnas. Förfarandet är för närvarande begränsat till oegentlig registrering av varumärken. Bestämmelserna skulle kunna utvidgas till öppna landsdomänregister som godtar kommersiella registreringar som inte kommer från deras eget territorium.

[29] WIPO:s publikation nr 92-805-0779-6, även tillgänglig på

ICANN:s styrelse har hänskjutit andra WIPO-rekommendationer till stödorganisationen för domännamn (DNSO), bland annat skydd av berömda varumärken och upprättandet av nya generiska toppdomäner. Den resulterande förseningen i genomförandet av WIPO-rekommendationerna har kritiserats av företrädare för branschen [30].

[30] Se ICC:s skrivelse till ordföranden i ICANN:s interimistiska styrelse.

Den policy för immateriella rättigheter med avseende på Internet som EU främjade i mars 1998, och kommissionen och medlemsstaterna understödde under hela den mellanliggande perioden, har i stort sett burit frukt. WIPO:s roll har återupprättats fullständigt och en lång rad användare och varumärkesägare har godtagit att respekten av varumärkesrättigheter och enhetliga förfaranden för tvistlösning är en nödvändig del av utvidgningen av Internet-användningen till världsomspännande kommersiell kommunikation.

6.4 Andra namnrättigheter i DNS

Även om varumärkesrättigheterna blir allt säkrare när det gäller DNS, kan dock rättigheter med avseende på namn, inbegripet ortnamn, berömda personers namn och geografiska namn, också motivera ett visst skydd som för närvarande inte kan erbjudas. Mot bakgrund av detta, och efter att den amerikanska kongressen antog en lag mot cybersquatting i november 1999, har flera medlemmar i ICANN-GAC begärt att WIPO skall utarbeta riktlinjer för att bekämpa cybersquatting. Kommissionen, som deltog i dessa diskussioner, uppmuntrar och stödjer detta initiativ. ICANN:s styrelse begärde också att WIPO skulle utarbeta en enhetlig förteckning över kända namn inför utvecklingen av eventuella uteslutningslistor för DNS-register och DNS-registratorer. Det har framgått att WIPO är villigt att ta på sig detta ytterligare arbete. Det förväntas att denna utveckling blir ett viktigt framsteg när det gäller att underlätta inrättandet av nya generiska toppdomäner.

Det måste dock påpekas att de amerikanska domstolarnas jurisdiktion dominerar över förfaranden för tvistlösning, vilket redan understrukits i det tidigare svaret om Internet-förvaltning från Europeiska gemenskapen till den amerikanska regeringen. Alla tvister som faller under avtalet om ackreditering av registratorer, förutom dem som gäller domännamn och varumärken, hänskjuts genom avtalet till den amerikanska skiljedomssammanslutningens (American Arbitration Association) internationella skiljedomsregler, och bör lösas i Kalifornien.

6.5 Slutsatser

Kommissionen kommer även fortsättningsvis att underhålla en dialog framför allt med WIPO och de amerikanska myndigheterna när det gäller tvistlösning och genomförandet av verkligt internationella alternativa tvistlösningsmekanismer.

Nationell lagstiftning och jurisdiktion grundad på lokaliseringen av domännamnsregister kan få gränsöverskridande effekter. Kommissionen kommer att granska denna utvecklings konsekvenser för europeiska aktörer som är registrerade i befintliga generiska toppdomänsregister och föreslå de åtgärder som kan komma att krävas.

Med tanke på de specifika frågeställningar som kan uppstå kring tvister om domännamn tänker kommissionen utarbeta ett förslag om en uppförandekod eller ett annat lämpligt hjälpmedel som skulle begränsa den nuvarande omfattningen av oegentligheter inom detta område. Detta skulle inbegripa fastställande av vilka namnkategorier som skall skyddas och behandling av varumärken och andra erkända märken.

Kommissionen kommer att eftersträva medlemsstaternas samarbete vid genomförandet av en sådan uppförandekod, som i första hand skall tillämpas på alla toppdomänsregister som verkar inom Europeiska unionen. Kommissionen kommer också att vidta erforderliga åtgärder för att se till att liknande ordningar med likvärdiga effekter tillämpas av toppdomänsregister på andra håll, inklusive befintliga generiska toppdomänsregister.

7 Aspekter som rör dataskydd

7.1 Registrering och Whois-data

ICANN:s förklaring om bestämmelserna för registratorsackreditering ("Statement of Registrar Accreditation Policy"), inbegripet i synnerhet avtalet om registratorsackreditering, innehåller föreskrifter enligt vilka de som ansöker om domännamn skall uppge personuppgifter (eller andra uppgifter) till registratorn - som vidarebefordrar dessa uppgifter till registret och deras Whois-databaser (se bilagan till detta meddelande). Registratorer måste också upprätthålla och tillhandahålla en allmän tillgång till en databas som innehåller namn på och postadress till innehavaren (och ytterligare kontaktuppgifter för administrativa och tekniska kontakter) inom alla domäner på den andra nivån (t.ex. example.com) som har registrerats.

De uppgifter som anges ovan måste överflyttas bland annat till ett register (för närvarande är den enda registratorn Network Solutions Inc. [NSI]), och i viss mån till ICANN och andra tredje parter, såsom en depositionsagent. Eftersom denna verksamhet inbegriper att bearbeta personuppgifter som omfattas av direktiv 95/46/EG måste kraven i detta uppfyllas.

7.2 Flöden av data för registrering av domännamn

Uppgiftsflödena i samband med NSI:s registreringssystem för domännamn har analyserats av ICANN och kommissionen, och åtgärder håller på att vidtas för att förstärka överensstämmelse med EU:s regler om dataskydd. Kommissionen har begärt att alla som är registrerade skall ha möjlighet att hålla sig informerade om de specifika syften för vilka deras personuppgifter samlas in. De syften för vilka ICANN kan använda de uppgifter som den mottar i detta sammanhang bör vara strikt begränsade, och dessutom begränsade till funktioner som rör domännamnssystemet för Internet. Kommissionen har också rekommenderat att alla depositionsplatser beträffande databaser för registrering av domännamn i Europa skall omfattas av samma jurisdiktion som det berörda registret.

De största bristerna i det nuvarande avtalet om registratorsackreditering gäller definitionen av de syften för vilka uppgifter insamlas, lagras, överförs eller på andra sätt behandlas. De som behandlar personliga uppgifter bör se till att ett välinformerat medgivande erhålls från domännamnsinnehavaren, samt respektera avsaknaden av rättigheter med avseende på personliga uppgifter.

Kommissionen har skickat detaljerade kommentarer i dessa frågor till ICANN, och diskussionerna fortsätter med ICANN och det amerikanska handelsministeriet i syfte att uppnå ett avtal om den nivå på dataskydd som krävs. Kommissionens anser att registratorer, register eller ICANN och dess besläktade organ inte kan göra anspråk på några rättigheter med avseende på personliga uppgifter om dem som uppgifterna gäller, och att alla rättigheter med avseende på uppgifter om enskilda människor tillfaller de berörda personerna. Det bör övervägas att tillämpa denna princip på själva ICANN och på domännamnsregister.

7.3 Öppenhet och tillgång till uppgifter

Tillgång till uppgifter som registratorer och registret, exempelvis Whois, har, är en viktig informationstjänst till det globala Internet-samfundet och till alla som har tekniskt ansvar för en värd som är uppkopplad till Internet. Utöver denna grundläggande roll, bidrar den till att minska varumärkestvister, eftersom parter som anser att deras rättigheter har överträtts kan använda sådana uppgifter för att identifiera de företag och andra organisationer som är skyldiga till överträdelser av varumärkesbestämmelserna, vare sig de är avsiktliga eller ej. Tillgång till sådana uppgifter är följaktligen en av nyckelrekommendationerna i WIPO:s slutliga rapport. De viktigaste egenskaperna hos data för registrering av domännamn och Whois-data diskuteras mer i detalj i bilagan till detta meddelande.

Vad gäller privatlivet, och i den mån som det gäller personuppgifter, måste ändå bara utvalda kontaktuppgifter vara tillgängliga för ett specifikt syfte. Praktiska åtgärder, såsom att se till att inte fler uppgifter än vad som är nödvändigt samlas in och behandlas på lämplig nivå och i relevant syfte, kan minska problemområdena när det gäller krav på privatliv i domännamnsförfarandet.

Tillgång till sådana uppgifter i andra syften, i synnerhet för att förebygga bedrägerier, kan komma ifråga, förutsatt att lämpliga skyddsanordningar finns på plats för att säkerställa överensstämmelse med kraven i direktiv 95/46/EG. En annan fråga som måste övervägas är skyldigheten att garantera säkerhet och sekretess vad gäller uppgifter, meddelanden och nätverk [31].

[31] Se artikel 17 i direktiv 95/46/EG samt artiklarna 4 och 5 i direktiv 97/66/EG,

7.4 Slutsatser

Kommissionen kommer att fortsätta diskussionerna med ICANN och den amerikanska regeringen när det gäller dataskydds- och privatlivsfrågor, och då på vilket sätt de återspeglas i kontrakten mellan ICANN och domännamnsregister och domännamnsregistratorer. Kommissionen kommer också att överväga på vilka sätt regler om dataskydd bör tillämpas av nationella landsdomänregister i medlemsstaterna.

Kommissionen kan också komma att rekommendera att ICANN och GAC antar bestämmelser som begränsar insamling, bearbetning och användning av personliga registreringsuppgifter om detta visar sig vara nödvändigt.

8 Konkurrenspolitik

8.1 När det gäller konkurrenspolitiken kommer kommissionen att noggrant följa utvecklingen med avseende på organisation och förvaltning av Internet, mot bakgrund av Internets globala egenskaper och den globala omfattningen på de marknader som påverkas av de avtal som har slutits på detta område, och deras eventuella inverkan på handeln mellan EU:s medlemsstater. Kommissionen kommer i synnerhet att ta reda på om avtal och rutiner för registrering av företag sorterar under EU:s konkurrensregler (artiklarna 81 och 82) och kommer vid behov att vidtaga lämpliga åtgärder på grundval av sina direkta befogenheter enligt EG-fördraget. EU:s och Förenta staternas konkurrensmyndigheter har redan kommit överens om ett ramverk för ömsesidigt samarbete, och det har redan visat sig vara användbart på detta område.

8.2 Nationella landkodsregister (ccTLD) i medlemsstaterna

De allmänna principerna i EU:s konkurrenspolitik är uppenbarligen också relevanta för driften av landsdomänregistren, och i synnerhet för ett eventuellt EU-register.

Kommissionen har fått in ett antal klagomål som rör överträdelser mot artikel 82 i EG-fördraget som de klagande anser ha begåtts av registreringsorgan för landsdomäner i vissa medlemsstater. I allmänhet utgörs klagandena av företag eller ett DNS-registreringsombud som agerar för deras räkning.

Kommissionen har påbörjat en undersökning för att utröna i vilken omfattning de kritiserade metoderna innebär en konkurrensbegränsning i den mening som avses i EU:s konkurrenslagstiftning. Formella uppmaningar att inkomma med upplysningar har riktats till berörda organ för registrering av landsdomäner. Ytterligare uppmaningar att lämna upplysningar kan inom kort komma att riktas till dessa organ. Kommissionens förfaranden i dessa ärenden pågår fortfarande.

8.3 Generiska toppdomänsregister

ICANN:s antagande av sina riktlinjer för ackreditering av domännamnsregistratorer för Internet och för urval av registratorer för det gemensamma registreringssystemets provbänk för domänerna .com, .org och .net utgjorde en startpunkt för införandet av fri konkurrens för generiska toppdomäner.

Registratorer som är beredda att registrera namn på sina kunders vägnar i domänerna .com, .net och .org måste inlämna sina registreringsansökningar till NSI, som är den/det enda nuvarande registratorn/registret för dessa domäner. Detta har visat sig vara ett bra tillfälle för detta privata företag att se till att konkurrerande registratorer omfattas av avtalsvillkor som konkurrensmyndigheterna både i USA och Europa nyligen har gjorts uppmärksamma på.

Komplexa och orimliga avtalsvillkor skulle allvarligt kunna undergräva policyn vad gäller ackreditering av registratorer och det avtal som ICANN föreslår för ackreditering av registratorer, och äventyra ansträngningarna att uppgradera den USA-baserade monopolinfrastrukturen i riktning mot mer balanserade internationella villkor.

Andra konkurrenspolitiska överväganden diskuteras i samband med ICANN:s policy för ackreditering av registratorer och ICANN:s avtal med det amerikanska handelsministeriet och NSI (punkt 5.3-5.5 ovan).

9 Internets infrastruktur och routning av europeisk Internet-trafik

Internets kapacitet i Europa att uppfylla de enorma förväntningar som för närvarande ställs på det förutsätter att de nuvarande skillnaderna i tillgång, användning, innehåll och kostnad kan minskas snabbt genom

- en billigare tillgång, - en tillräcklig bandbredd till en rimlig kostnad till hushållen, - en mer omfattande tillgång till relevant innehåll på europeiska webbplatser, - en mycket mer omfattande användning av alla europeiska språk, och - ett globalt stomnät som kan hantera alla trafikflöden effektivt, - högre säkerhetsnivåer för kommersiell användning är också nödvändiga.

Europeiska unionen och medlemsstaterna uppmuntrar för närvarande tendensen till att kommunikationsmedier konvergerar i riktning mot Internet, och användningen av Internet som den främsta, och kanske till och med enda, plattformen för elektronisk handel. Dessa mål utgör en väsentlig del av initiativet eEurope och politiken inom området informationssamhället, inbegripet forskning och utveckling. Internets internationella topografi är dock fortfarande oproportionerligt avhängig av kommunikation till och från USA. Internet-trafiken kommer för närvarande på ett oproportionerligt sätt från USA, där en stor majoritet av webbplatserna är belägna för närvarande. Det finns flera orsaker till denna asymmetri i Internet-trafiken [32], som diskuteras mer i detalj i bilagan till detta meddelande.

[32] Även om dessa frågor är av särskild betydelse idag i Europa på grund av den mycket snabba utvecklingen av Internet-användningen, är de eventuellt ännu mer kritiska i andra delar av världen, där det asymmetriska beroendet av Internet i USA är ännu mer påtagligt.

Kommissionen har redan påpekat att kapaciteten och prisstrukturen hos de gränsöverskridande förhyrda förbindelserna inom EU är en allvarlig fråga som gravt äventyrar konkurrenskraften hos alla klasser av Internet-användare i hela Europa.

Priset på tillgång för Internet-användare är också en aktuell fråga, och dessa priser måste sänkas ytterligare, både när det gäller teletaxor för adekvat bandbredd och avgifter för tillgång till Internet. En billigare tillgång till bredband för små och medelstora företag och hushållen skulle underlätta den elektroniska handeln väsentligt.

Kommissionen har antagit en rekommendation om bästa metoder för prissättning av internationella och gränsöverskridande förhyrda förbindelser, och den står i begrepp att utfärda en rekommendation om uppdelning av anslutningarna till accessnätet.

Kommissionen har för avsikt att samla in information från aktörer som tillhandahåller stomnätens infrastruktur för Internet och Internet-tjänster i Europa i syfte att identifiera eventuella ytterligare åtgärder som skulle rätta till den nuvarande situationen när det gäller Internet-infrastrukturens kapacitet och routningen av Internet-trafiken i Europa.

Sammanfattningsvis bekräftar kommissionen att en utvecklad Internet-infrastruktur är av avgörande betydelse för Europeiska unionens ekonomi. Kommissionen understryker sina slutsatser från Europeiska rådets möte i Lissabon och betonar att det är viktigt att medlemsstaterna agerar snarast möjligt för att genomföra kommissionens rekommendationer om prissättningen av förhyrda linjer och uppdelningen av anslutningarna till accessnätet. Detta borde påskynda användarnas tillgång till och användning av Internet till rimliga priser i hela Europas ekonomi och samhälle.

10 SLUTSATSER

I detta meddelande drar kommissionen ett antal slutsatser och utfärdar flera rekommendationer om sin egen politik och sina egna prioriteringar, och för medlemsstaterna. Dessa punkter sammanfattas nedan.

Förvaltning av Internet

Kommissionen kommer att fortsätta att delta i relevanta fora och att uppmuntra europeiska intressen att delta för att se till att strukturerna för Internet-förvaltning återspeglar en rättvis balans av intressen. Det nya registersystemet bör genomföras på ett korrekt och tidsanpassat sätt. Det bör inbegripa godtagbara regler för dataskydd och konkurrens, lämpligt skydd av immateriella rättigheter och göra det möjligt att vid behov identifiera och spåra kommersiell verksamhet.

Kommissionen kommer att undersöka olika sätt att utarbeta tillfredsställande system i Europa både för numeriska adresser och domännamn för att klara av den massiva ökningen av Internet-användningen och Internet-tillämpningar.

Medlemskap och deltagande i ICANN

Kommissionen uppmanar medlemsstaterna och Europaparlamentet att underlätta informationsflödet om ICANN-arbetet, inbegripet om medlemskap, till alla kategorier av Internet-användare, i synnerhet till offentliga institutioner och enskilda, så att berörda intressen kan delta och företrädas i tillräcklig utsträckning.

Det globala perspektivet

En effektiv samordning av Internet är av avgörande betydelse för många andra mål och strävanden i ett bredare Internet-politiskt sammanhang, i synnerhet för informationssamhället, elektronisk handel och kommunikationer.

Till och med inom sina snävt definierade befogenheter fattar ICANN och GAC redan beslut av en typ som regeringar i andra sammanhang skulle förvänta sig att fatta själva inom ramen för internationella organisationer.

För närvarande förefaller det råda enighet om att Internets egenskaper och hastigheten på utvecklingen hindrar detta förhållningssätt och att den nuvarande självreglererande strukturen under aktivt allmänpolitiskt överinseende är den bästa tillgängliga lösningen.

Rådet och Europaparlamentet uppmanas att bekräfta att de godtar det nuvarande förhållningssättet i dessa frågor.

Kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder för att se till att principerna om öppenhet, överskådlighet och respekt för internationella avtal iakttas till fullo under det som återstår av överflyttningen av befogenheter från Förenta staternas regering och därefter, varvid främst den mellanstatliga rådgivande kommittén skall stå för det nödvändiga statliga överinseendet.

Internet-adressering

Kommissionen avser att vidta flera åtgärder för att vid behov underlätta överföringen av informationsekonomin till systemet för IP-adressering, inbegripet ett tidsanpassat införande av nästa generations Internet-adresser (Ipv6).

Internet-protokoll

Kommissionen avser även att ta full hänsyn till utvecklingen av Internet-protokoll i sitt förhållningssätt till IT-standardisering, inbegripet EU:s forskningsprojekt.

Principer för landsdomänregister

Medlemsstaterna uppmanas att genomföra GAC:s rekommendationer på ett lämpligt sätt i den mån de avser regeringars förhållande till ICANN och till sina nationella landsdomänregister. Landsdomänregistren i Europeiska unionen bör anpassa sina förfaranden för att uppnå en hög nivå av överskådlighet och tillförlitlighet i sin verksamhet. De bör i sina förfaranden för tvistlösning ta full hänsyn till tredje parts intressen i andra medlemsstater och annorstädes.

Medlemsstaterna uppmanas dels att aktivt delta i översynen av landsdomänregistrens och deras registerorganisationers registreringsförfaranden, dels att uppmuntra registren att utarbeta och genomföra registreringsförfaranden som är förenliga med principerna om den inre marknaden och EU:s konkurrenspolitik.

Kommissionen kommer även i fortsättningen att kontrollera om landsdomänregistrens registreringsförfaranden är helt förenliga med EU:s lagstiftning om den inre marknaden och om konkurrens.

Den föreslagna toppdomänen .eu

Kommissionens förslag om toppdomänen .eu har varit föremål för ett offentligt samråd on-line. De kommer att uppdateras mot bakgrund av de observationer som erhålls och kommissionen kommer att fatta beslut om lämpliga åtgärder.

Alternativ tvistlösning

Kommissionen kommer även i fortsättningen att föra en dialog särskilt med WIPO och de amerikanska myndigheterna om tvistlösning och om genomförande av helt internationella alternativa mekanismer för tvistlösning.

Nationell lagstiftning och jurisdiktion grundad på lokaliseringen av domännamnsregister kan få gränsöverskridande effekter. Kommissionen kommer att granska konsekvenserna av denna utveckling för europeiska aktörer som är registrerade i befintliga generiska toppdomänsregister och föreslå de åtgärder som kan komma att krävas.

Med tanke på de specifika frågeställningar som kan uppstå kring tvister om domännamn tänker kommissionen utarbeta ett förslag om en uppförandekod eller ett annat lämpligt instrument som skulle begränsa den nuvarande omfattningen av oegentligheter inom detta område. Detta skulle inbegripa identifiering av de namnkategorier som skall skyddas och behandlingen av varumärken och andra erkända märken.

Dataskydd och privatliv

Kommissionen kommer att fortsätta diskussionerna med ICANN och den amerikanska regeringen när det gäller dataskydds- och privatlivsfrågor, och på vilket sätt de återspeglas i kontrakten mellan ICANN och domännamnsregister och domännamnsregistratorer. Kommissionen kommer också att överväga på vilka sätt regler om dataskydd bör tillämpas av nationella landsdomänregister i medlemsstaterna.

Kommissionen kan också komma att rekommendera att ICANN och GAC antar bestämmelser som begränsar insamling, bearbetning och användning av personliga registreringsuppgifter om detta visar sig vara nödvändigt.

Kommissionen kommer också att övervaka genomförandet av ICANN:s ackrediteringsavtal och av registerbestämmelserna och registeravtalet och fastställa om lämpliga krav i direktiven 95/46/EG, 97/66/EG och i det förestående direktivet om elektronisk handel uppfylls.

Konkurrenspolitik

Kommissionen kommer att övervaka utvecklingen av systemen för namngivning och adressering på Internet med utgångspunkt i konkurrenspolitiken.

Internet-infrastruktur

Kommissionen avser att samla in den information som krävs för att identifiera eventuella ytterligare åtgärder för att korrigera den nuvarande obalansen i kapacitet och routning i Internet-infrastrukturen i Europa.

Medlemsstaterna uppmanas att agera så snabbt som möjligt för att genomföra kommissionens rekommendationer om prissättning av förhyrda förbindelser och uppdelning av anslutningarna för lokala nät i syfte att påskynda uppkopplingen till och användningen av Internet till en rimlig kostnad i hela det europeiska samhället och i hela Europas ekonomi.

Bilaga

Organisation och förvaltning av Internet Internationella och europeiska politiska frågor

Förklaringar och underlag

INNEHÅLL

1. ICANN:s organisation

2. IP-adressering och Adresstödsorganisationen (ASO)

3. Internet-protokoll och Protokollstödsorganisationen (PSO)

4. Data för registrering av domännamn och dataskydd (WhoIs)

5. Internet-infrastruktur: Internet-trafikens topografi och routning

6. Ordlista

ICANN:s organisation

TGRAPH

Rådgivande kommittéer Rådgivande medlemskapskommittén Rådgivande kommittén för oberoende översyn Mellanstatliga rådgivande kommittén Rådgivande kommittén för DNS rotserver

// Styrelsekommittéer

Revisionskommittén Intressekonfliktskommittén Omprövningskommittén Exekutivkommittén Exekutiva undersökningskommittén

___________________

ICANN:s uppdrag

Enligt bolagsordningen är ICANN ett allmännyttigt icke-vinstdrivande bolag som inte är organiserat i någons privata syfte, enligt Kaliforniens lag om allmännyttiga icke-vinstdrivande bolag för välgörande och allmänna ändamål. Bolaget är organiserat och kommer att drivas uteslutande för välgörande, utbildningsmässiga och vetenskapliga ändamål.

I artiklarna står det att "Som ett erkännande av att Internet är ett internationellt nät av nätverk som inte ägs av någon enskild nation, individ eller organisation, skall ICANN arbeta för det välgörande och allmänna ändamålet att minska regeringarnas belastning och främja det globala intresset av att Internet fungerar på ett stabilt sätt genom att

i) samordna tilldelningen av tekniska parametrar för Internet för att bevara universella möjligheter till uppkoppling till Internet,

ii) utöva och övervaka funktioner för samordning av adressutrymmet i Internetprotokollet (IP),

iii) utöva och övervaka funktioner för samordning av domännamnssystemet (DNS) för Internet, inbegripet utvecklingen av regler för de omständigheter under vilka nya toppdomäner kan läggas till i DNS-rotsystemet,

iv) övervaka driften av det auktoritära rotserversystemet för Internet".

Styrelsens befogenheter

ICANN:s befogenheter utövas av styrelsen eller under ledning av den.

När det gäller vissa frågor som specificeras i stadgarna får styrelsen, med avseende på sådana bestämmelser som väsentligen påverkar driften av Internet eller tredje part, inbegripet införande av alla typer av avgifter, endast agera med kvalificerad majoritet bland styrelseledamöterna. I alla andra frågor får styrelsen agera med kvalificerad majoritet bland dem som är närvarande vid alla officiella möten.

ICANN får inte agera som register eller registrator för domännamnssystem eller som register för adresser i Internetprotokollet i konkurrens med de instanser som påverkas av bolagets bestämmelser. Men ICANN har rätt att vidta de åtgärder som krävs för att skydda Internets driftsstabilitet i händelse av en registrators eller ett registers konkurs eller i annat nödfall.

Bolaget skall inte tillämpa sina normer, bestämmelser, förfaranden eller rutiner på ett orättvist sätt, eller särbehandla någon part, om inte detta har ett väsentligt och rimligt syfte, exempelvis för främjande av effektiv konkurrens.

Styrelsens struktur

Det auktoriserade antalet direktörer får inte vara lägre än nio (9) och inte högre än nitton (19). Styrelsen skall årligen utse en ordförande och en vice ordförande bland direktörerna, förutom den verkställande direktören. En direktör utses normalt på tre år.

ICANN:s styrelse består av nitton direktörer; nio "At Large" direktörer, nio som väljs av ICANN:s tre stödorganisationer, och den verkställande direktören (ex officio).

De nio "At Large" direktörerna i den första styrelsen tjänar en "första" period och kommer att efterföljas av nio "At Large" direktörer som väljs av ICANN:s "At Large" medlemmar. Alla styrelser efter den första styrelsen skall se ut på följande sätt:

i) Tre (3) direktörer som väljs av adresstödsorganisationen

ii) Tre (3) direktörer som väljs av stödorganisationen för domännamn

iii) Tre (3) direktörer som väljs av protokollstödsorganisationen

iv) Nio (9) "At Large" direktörer, som utgörs av de "At Large" ledamöterna i den första styrelsen eller deras efterföljare

v) Den person som tidvis skall vara bolagets VD

Internationell representation

För att den internationella representationen i styrelsen skall vara bred skall 1) åtminstone en medborgare i ett land som ligger i ett av de geografiska områden vara "bred" direktör i styrelsen (förutom den första styrelsen) vid alla tidpunkter, och 2) högst hälften (1/2) av det totala antalet "At Large" direktörer vid varje givet tillfälle skall vara medborgare i länder som ligger i ett och samma geografiska område.

De val av direktörer som varje stödorganisation och det "At Large" rådet gör skall vara förenliga med alla tillämpliga föreskrifter om geografisk mångfald.

Det finns fem geografiska ICANN-områden: Europa, Asien/Australien/Stilla havet, Latinamerika/Västindien, Afrika samt Nordamerika. De specifika länder som skall ingå i varje geografiskt område skall bestämmas av styrelsen, och styrelsen skall tidvis (åtminstone vart tredje år) övervaka detta för att avgöra om något bör ändras med hänsyn till Internets utveckling.

ICANN:styrelsens nuvarande sammansättning är följande:

Nordamerika:

Europa:

Asien/Stilla havet

Latinamerika

Afrika --

IP-adressering och protokollstödsorganisationen

En utökad och uppgraderad version av IP-adresseringssystemet, som bygger på nummer som är 128 bitar långa (IPv6), håller för närvarande på att införas. Detta innebär en massiv ökning av antalet tillgängliga adresser: (3x1036). Övergången från IPv4 till IPv6, och den förväntade kraftiga ökningen av adresser, kräver att man allvarligt överväger sådana aspekter som organisation, ackumulering och routningsmöjligheter i fråga om IP-adressystemet, både i Europa och i övriga världen. IANA och RIPE har nyligen offentliggjort en preliminär policy för fördelning av Ipv6-adressutrymme [33]. Det förväntas att detta kommer att ske på ett hierarkiskt sätt genom att operatörer på toppnivå och nästliggande nivå ansvarar för block av IP-adresser och som i praktiken kommer att ansvara för fördelningen av mindre adressblock till sina kunder eller användare.

[33] Se: http://www.ripe.net

ASO är avsedd att bidra till, granska och utveckla rekommendationer om Internet-politik och Internet-struktur i frågor som rör IP-adressystemet. Den består för närvarande av de tre regionala Internet-adressregistren AP-NIC (Asien och Stilla havet), ARIN (Nord- och Sydamerika) och RIPE-NCC [34] (Europa) Det förväntas att nya regionala register i sinom tid kommer att upprättas för Afrika och Latinamerika som också kommer att bli medlemmar i adresstödsorganisationen. Ryssland och andra OSS-länder kommer sannolikt att fortsätta att vara medlemmar av RIPE för en överskådlig tid framöver. I november 1999 valde adresstödsorganisationen tre ledamöter till ICANN:s styrelse.

[34] RIPE NCC är en sammanslutning med mer än 1300 medlemmar, som mestadels utgörs av leverantörer av Internet-tjänster, från 86 länder. RIPE NCC har verkat sedan 1992. RIPE, å andra sidan, är ett öppet forum för samordning och utarbetande av bestämmelser, som har verkat sedan 1989.

Internet-protokoll och protokollstödsorganisationen

Internet-protokoll utarbetas i princip genom ett förfarande med "begäran om kommentarer" (RFC - Requests for Comments) och är följaktligen frivilliga och baserade på samförstånd. Det övergripande kravet på global driftskompatibilitet innebär dock i praktiken att vissa RFC får status som bindande tekniska standarder.

Protokollstödsorganisationen (PSO)

Protokollstödsorganisationen (PSO - Protocol Supporting Organisation) handhar de ovan nämnda tekniska standarderna. Den är ett samförståndsbaserat rådgivande organ inom ramen för ICANN. En gemensam avsiktsförklaring har upprättats mellan ICANN och en grupp öppna internationella organisationer som utarbetar Internet-relaterade standarder - IETF, World Wide Web Consortium, ITU och ETSI. Var och en av dessa organisationer har utsett två ledamöter till protokollrådet. Protokollstödsorganisationen har valt tre ledamöter till ICANN:s styrelse.

Protokollstödsorganisationen har det främsta ansvaret för att utarbeta och rekommendera grundläggande bestämmelser för tilldelningen av protokollparametrar. Protokollstödsorganisationens arbete kommer att vara öppet, och alla intresserade personer är välkomna att delta.

Protokollstödsorganisationen (PSO) skulle, även om den håller en låg profil i detta skede, kunna bli en betydelsefull plattform för ett globalt industrisamarbete när det gäller Internet-standarder. Även om mycket av det tekniska arbetet kan utföras av själva organisationerna för standardutveckling, i synnerhet av IETF, bör det finnas adekvata medel för att lösa alla tekniska och politiska meningsskiljaktigheter som kan tänkas uppstå.

Data för registrering av domännamn och dataskydd (Whois)

Registrering av toppdomännamn innebär att man lämnar identifieringsuppgifter till den som äger domännamnet. Den del av dessa uppgifter som är allmänt tillgänglig kallas "Whois data" efter det protokoll som används. Dessa uppgifter är i grunden ett krav för tekniska syften framför allt vid problem att upplösa domännamn, men utgör också en mekanism för att validera online-information som den registrerade lämnar.

För en tillförlitlig identifiering av kommersiella aktörer har också föreslagits att registreringsuppgifter om företaget samt ett skatteregistreringsnummer eller liknande information skall lämnas, vilka skulle nås genom en tillgång till registreringsdata som bygger på förfrågningar [35].

[35] En sådan tillgång som bygger på förfrågningar bör dock vara begränsad till domännamn och nyckelord, och inte inbegripa enskilda personers namn.

För närvarande har dessa särskilda Whois-databaser följande tre typer av problem:

- Öppenhet: att eliminera felaktig eller inaktuell information.

- Konsekvens: efter införandet av NSI:s gemensamma registersystem, har Whois-data i de ursprungliga generiska toppdomännamnen kommit att spridas mellan ett antal registratorer. Man har nu vidtagit tekniska åtgärder för att rätta till denna anomali. Dessutom finns Whois-data med generiska toppdomännamn och Whois-data med landsdomännamn ännu inte tillgängliga på ett enhetligt sätt.

- Användningens syfte: Whois-data kan nås av allmänheten, men bör inte användas för icke godkända syften. Vad dessa syften bör bestå i återstår att klargöra, framför allt när det gäller lagstiftning om dataskydd. Arbete inom detta området pågår.

Alla registratorer som ICANN ackrediterat för .com, .net och .org har nu en kontraktsenlig skyldighet att tillhandahålla en förfrågningsbaserad tillgång till registreringsdata. Förutom det registrerade namnet och registerinformation inbegriper tillgängliga uppgifter namn, postadresser och kontaktuppgifter (e-post, telefon och faxnummer) i fråga om den som är registrerad samt tekniska och administrativa kontaktuppgifter för den andra domänen (second level domain). Ackrediterade registratorer är kontraktsmässigt bundna att informera sina kunder om syftena med att samla in sådana uppgifter och om begränsningarna i fråga om bearbetning och användning av personuppgifter. ICANN kommer att informera registratorer om syften med och villkoren för att använda personuppgifter som registratorerna får in [36]. Registratorer måste också förhindra att det gemensamma registreringssystemet används för oönskade meddelanden via e-post (spam) genom att hindra omfattande, automatiska och repetitiva förfrågningar i syfte att utvinna uppgifter som är tänkta att användas för att sammanställa eller röja kundidentiteter eller liknande information (profilering).

[36] I WIPO:s rapport föreslogs det att registreringskontraktet skulle inbegripa en bestämmelse att tillhandahållande av felaktig eller otillräcklig information skulle betraktas som ett kontraktsbrott och leda till att domännamnet i fråga dras in. Denna rekommendation har inbegripits i avtalet om registratorsackreditering.

Kommissionen kommer att övervaka genomförandet av ICANN:s ackrediteringsavtal såväl som av registreringsbestämmelser och registreringsavtal samt avgöra huruvida relevanta krav i direktiv 95/46/EG, 97/66/EG och det kommande direktivet om elektronisk handel uppfylls.

Internets infrastruktur: Internet-trafikens topografi och routning

Det finns flera orsaker till den asymmetriska Internet-trafiken i Europa som grundar sig på Internets ursprungliga struktur, skillnader i fråga om innehållskällor och ekonomiska faktorer, inbegripet den ännu otillräckliga tillgången till bandbredd för Internet-kommunikationer i Europa till konkurrenskraftiga priser.

Struktur

Den tidiga utvecklingen av Internet i de flesta delar av världen byggde på att kontakter upprättades mellan nationella nätverk och Internet i USA. Den praktiska följden av detta är att den kapacitet som installerats i Internets infrastrukturstomme mellan varje medlemsstat och USA har flera gånger större bandbredd(skapacitet) än vad förbindelserna mellan medlemsstaterna har. Den motsvarande situationen i andra delar av världen är till synes ännu mer obalanserad.

Följaktligen dirigeras en stor del den transeuropeiska Internet-trafiken via USA. Bortsett från de ekonomiska följderna av denna situation, innebär den att en stor del av den europeiska kommunikationen, inbegripet information av kommersiell betydelse, är avhängig från dag till dag av dessa transatlantiska förbindelsers säkerhet och tillförlitlighet.

Innehåll

De flesta webbplatser är idag på engelska och de har USA som värdland. Av de 100 mest besökta webbplatserna är 94 fysiskt belägna i USA. En ännu större andel av de säkra webbplatser som används för elektronisk handel finns för närvarande i USA. Om inte denna obalans uppmärksammas snabbt är det inte bara så att Internet kommer att fortsätta att domineras av USA-baserat innehåll med avseende på språk och kultur, en betydande del av den ekonomiska tillväxt som den elektroniska handeln i Europa kan komma att ge upphov till kommer också i praktiken helt enkelt att leda till att varor och tjänster importeras från USA. Dessutom har den ersättning av befintliga tjänster och den utveckling av nya ekonomiska produkter som Internet medför konsekvenser för EU:s momssystem, vilket inom kort kommer att bemötas genom ett lämpligt förslag från kommissionen.

Ekonomiska faktorer

Utöver dessa faktiska orsaker till asymmetrin hos dagens Internet, förvärrar ekonomiska faktorer i Europa situationen ytterligare, vilket skadar europeiska operatörers och användares ekonomiska intressen. Det faktum att en stor del av Europas inre Internet-trafik transiteras via USA innebär att de kommersiella förhållandena mellan europeiska och amerikanska leverantörer av Internet-tjänster är i obalans. Exempelvis är det få, om ens några, leverantörer av Internet-tjänster i USA som tar emot trafik från Europa på jämlika villkor, och i praktiken tas avgifter ut för trafik från Europa för privilegiet att transitera via knutpunkter som ligger i USA, medan stora leverantörer av Internet-tjänster som är baserade i USA utväxlar varandras trafik utan avgifter, i egenskap av "jämlikar". Endast ett fåtal leverantörer av grundläggande infrastruktur för Internet som är baserade i USA gör affärer med europeiska leverantörer av Internet-tjänster, medan dessa måste använda sig av amerikanska leverantörer av Internet-tjänster på grund av den nuvarande dominansen av USA-baserat innehåll på Internet. Vissa stora USA-ägda och USA-baserade leverantörer av Internet-tjänster verkar också på den europeiska marknaden. Det är för närvarande inte känt huruvida deras avgifter för Internet-transitering behandlas på samma grundval som dem för andra europeiskt ägda leverantörer av Internet-tjänster, eller huruvida deras europeiska affärsverksamheter gynnas av de mer fördelaktiga arrangemang för samtrafik och "jämlikhet" som de åtnjuter i USA. Kommissionen kommer att undersöka denna fråga. Den gränsöverskridande Internet-trafiken i EU måste uppbära kostnaderna för de beryktat orimliga taxor för internationella förhyrda förbindelser som fortfarande gäller i varierande utsträckning i EU, trots liberalisering och konkurrens när det gäller tillhandahållande av teleinfrastruktur.

Kapacitet

Liberaliseringen av teleinfrastrukturen börjar ge uppmuntrande resultat vad gäller tillgången till bandbredd och lägre tillträdeskostnader. Den kommande rekommendationen om uppdelning av anslutningarna till accessnätet förväntas få avsevärda effekter. Detta kommer dock att ta lite tid, och kommissionen kommer konstant att övervaka läget för att eventuellt vidta åtgärder.

Den bandbredd som är tillgänglig på marknaden för gränsöverskridande kommunikation är också fortfarande otillräcklig i många delar av EU, vilket förvärrar det redan hårda ekonomiska trycket på den europeiska Internet-trafiken att dirigeras via knutpunkter som är baserade i USA. Den europeiska Internet-trafiken och de USA-baserade leverantörerna av Internet-tjänster i synnerhet har följaktligen stått inför det olyckliga valet att antingen betala höga priser för otillräcklig gränsöverskridande bandbredd inom EU eller att betala för transatlantiska förbindelser (två gånger) samt betala USA-baserade leverantörer av Internet-tjänster för deras trafikutväxling i USA. Denna situation innebär en betydande snedvridning av den globala marknaden för Internet-tjänster. Den skadar dessutom den internationella konkurrenskraften hos de leverantörer av Internet-tjänster och andra operatörer som är baserade i Europa, och deras stora antal kunder som använder Internet i kommersiella syften, inbegripet den internationella elektroniska handeln. Det behöver knappast nämnas att motsvarande problem kan vara relevanta vad gäller både kandidatländerna och Medelhavsområdet. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka orsakerna till de höga priserna på gränsöverskridande förhyrda linjer, och kommer att överväga andra åtgärder om situationen inte förbättras.

Termer och förkortningar

CORE Council of Registrars (Registratorsrådet), ett icke vinstdrivande gemensamt register upprättat av IAHC-rapporten. Antal medlemmar (9/99): 55 företag.

ccTLD Landspecifika toppdomäner. (avser standardkoden ISO 3166 med två bokstäver för länder och territoriella enheter).

Cybersquatting Spekulativ (eller oegentlig) registrering av varumärken som ägs av tredje part.

Delegation Delegering av en toppdomän i Internet-roten som görs av ICANN/IANA.

Designation Behörig regerings eller myndighets utnämning av ombud (deleguee), som erkänns som bemyndigad att skapa registerorganisationen och registerdatabasen.

DNS Domännamnssystem.

GAC ICANN:s mellanstatliga rådgivande kommitté.

gTLD Generiska toppdomäner (såsom .com, .org, .int m. fl.).

IAHC International Ad Hoc Committee (Internationella ad hoc-kommittén).

IANA Internet Assigned Numbers Authority (föregångare till ICANN).

ICANN Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (efterföljare till IANA).

IETF Internet Engineering Task Force

InterNIC InterNIC är ett koncept om ett integrerat center för nätinformation som utvecklades av flera företag, bland annat Network Solutions, i samarbete med den amerikanska regeringen. Enligt ett avtal som slöts nyligen med den amerikanska regeringen håller Network Solutions på att sluta med användningen av ordet "InterNIC" i samband med sina produkter och tjänster. InterNIC är ett registrerat varumärke (service mark) hos det amerikanska handelsdepartementet.

ISO Internationella standardiseringsorganisationen i Genève.

ISOC Internet-samfundet (Internet Society)

NSI Network Solutions Incorporated, tidigare ett dotterföretag till Science Applications Investment Corporation (SAIC), som nyligen förvärvades av VeriSign Inc.

RFC Request for Comments (begäran om kommentarer): ursprungligen en beteckning på ett förslag till Internet-standard (IETF). I praktiken är det så att när en standard väl stabiliserats genom samförstånd, så ändras inte titeln RFC(nr).

Warehousing: Spekulativ registrering av ett stort antal ord eller namn inte nödvändigtvis för att använda dem i nuläget, utan för att senare överlåta dem i vinstsyfte.

Whois Protokoll som används för att framlägga frågor för vissa typer av databaser. InterNIC och RIPE och många andra tillhandahåller ett Whois-gränssnitt med den information som de gör tillgänglig. Anslutning till dessa databaser sker dock alltmer genom webb-anslutning och därför berör termen alltmer typ av anslutning och begärda uppgifter i stället för det tekniska protokoll som används över hela nätverket.