Bryssel den 6.4.2005

KOM(2005) 121 slutlig

2005/0050 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om upprättande av ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (2007-2013)

(framlagt av kommissionen){SEK (2005)433 }

MOTIVERING

1. INLEDNING

Vid sitt möte i Lissabon i mars 2000 satte Europeiska rådet som mål att göra Europa till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi. Rådet betonade betydelsen av att skapa ett klimat som främjar de små och medelstora företagen och menade att det är viktigt att sprida goda erfarenheter och säkerställa större konvergens mellan medlemsstaterna. Vid Europeiska rådets möte i Göteborg i juni 2001 fastställdes EU:s strategi för hållbar utveckling för att säkerställa att ekonomisk tillväxt, social integration och miljöskydd går hand i hand. Företagens produktionsmönster spelar en viktig roll för den hållbara utvecklingen.

I sitt meddelande från februari 2005 om en nystart för Lissabonstrategin föreslår kommissionen att ansträngningarna koncentreras på ”att åstadkomma en starkare och hållbar tillväxt och att skapa fler och bättre arbetstillfällen”[1]. Detta kräver åtgärder som genererar tillväxt och konkurrenskraft och som gör Europa mer attraktivt att investera och arbeta i. I meddelandet understryks behovet av att stimulera entreprenörsinitiativ, dra till sig tillräckligt med riskkapital för att företag skall kunna etableras och bevara en stark industriell bas i Europa samtidigt som man underlättar innovation, särskilt miljöinnovation, fler och bättre investeringar i utbildning, användning av IKT och en hållbar resursanvändning.

I Lissabonstrategin prioriteras konkurrenskraften. Under senare år har det blivit allt mer angeläget att skapa större enhetlighet och fler synergieffekter i de gemenskapsprogram som är relevanta för Lissabonmålen. Vid Europeiska rådets vårmöte 2003 efterlystes[2] ”en integrerad strategi för konkurrenskraft med regelbunden översyn av såväl övergripande som sektoriella frågor”. I sitt svar[3], presenterade kommissionen en preliminär analys av de relevanta verksamhetsfälten och uttryckte sin avsikt att lägga fram förslag inom ramen för förberedelserna för nästa budgetperiod där de politiska planerna för den utvidgade unionen under 2007-2013 fastställs. Kommissionen föreslog[4] därför i juli 2004 inom ramen för förslagen för nästa budgetperiod att det utarbetas ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation.

2. RAMPROGRAMMET FÖR KONKURRENSKRAFT OCH INNOVATION

Ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP) skall bilda en gemensam ram för särskilda stödprogram och relevanta delar av andra gemenskapsprogram inom områden som är viktiga för ökad produktivitet, innovationskapacitet och hållbar tillväxt inom EU och som samtidigt beaktar dithörande miljöfrågor. Följande nu gällande rättsakter berörs: rådets beslut 96/413/EG[5] om genomförande av ett åtgärdsprogram för gemenskapen för att främja den europeiska industrins konkurrenskraft; rådets beslut 2000/819/EG[6] om ett flerårigt program för företag och företagaranda, särskilt för små och medelstora företag (SMF) (2001-2005); Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000[7] om det finansiella instrumentet för miljön (Life); Europaparlamentets och rådets beslut 2256/2003/EG om antagande av ett flerårigt program (2003-2005) för övervakning av handlingsplanen eEurope 2005, spridning av goda rutiner och förbättrad nät- och informationssäkerhet; rådets beslut 2001/48/EG om antagande av ett flerårigt gemenskapsprogram för stimulans av utvecklingen och utnyttjandet av europeiskt digitalt innehåll på det globala nätet samt för främjande av den språkliga mångfalden i informationssamhället; rådets förordning (EG) nr 2236/95 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät; Europaparlamentets och rådets beslut 1336/97/EG[8] om en serie riktlinjer för transeuropeiska telenät och Europaparlamentets och rådets beslut 1230/2003/EG[9] om ett flerårigt program för åtgärder på energiområdet: "Intelligent energi - Europa" (2003-2006) för att stödja energieffektivitet och nya och förnybara energikällor inom alla sektorer, däribland transporter.

CIP kommer att utgöra en viktig och enhetlig rättslig grund för de gemenskapsåtgärder vars övergripande mål är större konkurrenskraft och innovation och som kompletterar de forskningsinriktade åtgärder som främjas av Gemenskapens ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration. Som sådant kommer det att bli synligare och begripligare för allmänheten. CIP har emellertid olika mål och målgrupper och dess struktur måste därför tillåta att dess individuella delar är urskiljbara. CIP kommer att innehålla särskilda delprogram: programmet för entreprenörskap och innovation, IKT-stödprogrammet och programmet Intelligent energi – Europa.

Medlemsländerna i EES, kandidatländerna och länderna på Västra Balkan kan delta i CIP. Andra tredjeländer, särskilt grannländer eller länder som vill samarbeta med gemenskapen i fråga om innovationsverksamhet, kan delta i ramprogrammet om detta fastställs i bilaterala avtal.

Programmet för entreprenörskap och innovation

Vid sitt möte på våren 2004 underströk Europeiska rådet[10] att ”konkurrenskraft, innovation och främjande av entreprenörsskapskultur är förutsättningar för tillväxt – väsentlig för hela ekonomin och för små och medelstora företag”. Det betonade också[11] att ”För att kunna vara hållbar måste tillväxten vara miljömässigt sund. Genom en bättre integrering av politiken och mer hållbara konsumtions- och produktionsmönster måste sambandet mellan tillväxt och negativ miljöpåverkan brytas. Ren teknik är avgörande för att till fullo utnyttja synergieffekterna mellan företag och miljö.”

Gemenskapen och medlemsstaterna kan med stöd av fördraget[12] säkerställa de villkor som behövs för konkurrenskraften mellan medlemsstaternas företag. Sådana åtgärder innebär också att anpassningen till strukturella förändringar underlättas, att en miljö som dels är gynnsam för entreprenörskap och små och medelstora företag, dels främjar samarbete mellan företagen stimuleras samt att ett bättre utnyttjande av företagens innovativa potential främjas.

Gemenskapen stöder för närvarande utformningen av en politik för företag och entreprenörskap, stödtjänster till företag och gemenskapens finansiella instrument för små och medelstora företag genom det fleråriga programmet. Dessutom genomför kommissionen analyser och vidtar åtgärder för att fastställa och främja konkurrenskraftsstrategier för Europas näringsliv och tjänstesektorer, inklusive sektorsspecifika faktorer för konkurrenskraften inom näringslivet. Det sjätte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration stöder en rad åtgärder som krävs för att stärka Europas tekniska kapacitet och förbättra dess innovationsförmåga.[13] Life-programmet stöder innovativ teknik och innovativa metoder på miljöområdet. En större del av detta stöd ges till de små och medelstora företagen, för demonstration av olika slags ren teknik på viktiga områden som vattenkvalitet och avfallsåtervinning.

Programmet för entreprenörskap och innovation kommer att innehålla åtgärder som berör entreprenörskap, små och medelstora företag, industriell konkurrenskraft och innovation. Det vänder sig särskilt till små och medelstora företag[14], från de högteknologiska till de traditionella mikroföretagen och familjeföretagen, vilka utgör en majoritet i Europa. Det kommer att täcka industri- och tjänstesektorerna. Det kommer också att uppmuntra entreprenörskap och potentiella entreprenörer både rent allmänt och i synnerhet vissa målgrupper, med speciell uppmärksamhet på jämställdhetsfrågorna. Det kommer att bidra till att uppmuntra unga människor att utveckla företagaranda och främja att unga människor väljer att starta företag i överensstämmelse med den europeiska pakten för ungdomsfrågor[15]. Det kommer att bli ett viktigt instrument, dock inte det enda för att genomföra de viktigaste frågorna på de strategiska områdena i ”En europeisk dagordning för entreprenörskap”[16] och för att på gemenskapsnivå stödja medlemsstaternas åtgärder enligt Europeiska stadgan för småföretag[17].. Även om programmet för entreprenörskap och innovation särskilt riktar sig till de små och medelstora företagen, beaktas de i hela ramprogrammet.

Programmet för entreprenörskap och innovation kommer också att bli ett av instrumenten för stöd till genomförandet av handlingsplanen för miljöteknik[18], som syftar till att undanröja hindren för att kunna utnyttja miljöteknikens fulla potential och på det sättet skydda miljön och bidra till konkurrenskraft och ekonomisk tillväxt och säkerställa att Europeiska unionen under de kommande åren får en ledande roll då det gäller att utveckla och tillämpa miljöteknik och mobilisera alla intressenter för dessa mål. Vid Europeiska rådets möte våren 2004 välkomnades handlingsplanen och Europeiska rådet uttalade sig för dess genomförande. Det uppmanade särskilt kommissionen och Europeiska investeringsbanken att undersöka vilka ekonomiska instrument som står till buds för att främja sådan teknik. I kommissionens meddelande[19] till Europeiska rådet våren 2005 betonas ytterligare vikten av att främja miljöinnovation och det slås fast att kommissionen med ökad kraft kommer att främja miljötekniken.

Innovation är en affärsprocess där man undersöker marknadens möjligheter att tillhandahålla nya produkter, tjänster och industriprocesser. Kraftig konkurrens är det som behövs för att förmå företagen att fortlöpande intressera sig för innovation och FoTU. Detta är nära förenat med viljan att ta risker och pröva nya idéer på marknaden, och tillgången på riskkapital är helt avgörande för detta. Otillräcklig innovation är en av de främsta orsakerna till Europas nedslående tillväxttakt. CIP kommer därför att stödja övergripande åtgärder för att förbättra, uppmuntra och främja innovation (inkl. miljöinnovation) hos företagen. Det innebär bl.a. att man kommer att främja sektorsspecifik innovation, projektsammanslutningar, offentlig-privata partnerskap för innovation och tillämpning av innovationshantering. CIP kommer också att bidra till att tillhandahålla innovationsstödtjänster på regional nivå, främst för transnationell kunskaps- och tekniköverföring samt och hantering av immateriell och industriell egendom.

Då rådet (konkurrenskraft) sammanträdde den 13 maj 2003 uppmanade det medlemsstaterna att definiera innovationsmål som återspeglar särdragen i deras respektive innovationssystem. Programmet för entreprenörskap och innovation kommer att stödja utvecklingen av innovationshantering och innovationskultur genom analys och övervakning av innovationsresultaten liksom utveckling och samordning av innovationspolitiken. Programmet kommer att stödja ömsesidigt lärande t.ex. då innovationspolitiken utformas på nationell och regional nivå. Det kommer också att uppmuntra samarbete mellan offentliga och privata aktörer på området, främja innovationsmedvetenhet och sprida goda exempel på innovation.

Svårigheter att få tillgång till lämplig finansiering anges ofta som det största hindret för entreprenörskap och företagsinnovation[20]. Detta problem kan förvärras genom nya redovisningsnormer som kommer att göra bankerna mera riskkänsliga och leda till en ratingkultur. CIP kommer att motverka kvardröjande välkända marknadsbrister, som försvårar tillgången till eget kapital, riskkapital och lån till små och medelstora företag. Detta kommer att ske med hjälp av gemenskapens finansieringsinstrument som på kommissionens uppdrag hanteras av Europeiska investeringsfonden, gemenskapens särskilda organ för riskkapital och garantiinstrument till de små och medelstora företagen. I samband med det fleråriga programmet konstaterades i opartiska bedömningar att marknadsbaserade metoder och genomförande av dessa instrument via EIF var den bästa strategin[21] för att hantera dessa instrument. De kommer därför att finnas kvar och anpassas i det nya programmet.

Gemenskapens garantiinstrument för små och medelstora företag kommer att göra det lättare att skaffa såddkapital och kapital för det inledande skedet för innovativa nystartade företag och unga företag. Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt (GIF) kommer att dela risker och vinster med privata investerare, vilket ger en betydande hävstångsverkan för tillgången till kapital för innovativa företag. GIF-instrumenten kommer att öka tillgången på utvecklingskapital för innovativa små och medelstora företag i ett tidigt skede och i expansionsfasen och generera nytt kapital för att hjälpa dem att få ut sina varor och tjänster på marknaden och att fortsätta sin forskning och utveckling.

SMF-garantin kommer även i fortsättningen att tillhandahålla med- eller motgarantier till garantiprogram i stödberättigade länder och direkta garantier till finansiella intermediärer. Den kommer att koncentreras på att avhjälpa marknadsbrister genom att (i) ge små och medelstora företag med tillväxtpotential tillgång till lån (eller lånesubstitut såsom leasing), (ii) tillhandahålla mikrokrediter och (iii) ge tillgång till eget kapital eller sekundärt eget kapital. Ett (iv) nytt system för värdepapperisering kommer att generera extra finansiering genom lån till de små och medelstora företagen med skälig riskdelning med utvalda organ.

Ett system för kapacitetsuppbyggnad kommer att stödja de ekonomiska intermediärernas kapacitet för att fokusera andra aspekter av investeringar och teknik. Åtgärder kommer också att vidtas för att underlätta finansiering för de små och medelstora företagen i de länder där förmedlingen av banktjänster är av mindre omfattning än genomsnittligt inom EU.

De europeiska stödtjänsterna för näringsliv och innovation spelar en viktig roll för både de små och medelstora företagens tillgång till information om hur den inre marknaden för varor och tjänster fungerar och vilka möjligheter den erbjuder och för den transnationella överföringen av innovation, kunskap och teknik. Dessa tjänster kan spela en viktig roll, främst då det gäller att främja och sprida information om och resultaten av gemenskapsprogrammen och då det gäller att skapa samverkan mellan kommissionen och de små och medelstora företagen.

Programmet för entreprenörskap och innovation kommer också att stödja en positiv utveckling genom benchmarking, undersökningar och utbyte av goda erfarenheter mellan nationella och regionala myndigheter och andra experter på näringsliv, entreprenörskap, innovation och konkurrenskraft. Det kommer att hjälpa medlemsstaterna och andra deltagande länder att förbättra de regler och de administrativa rutiner som näringslivet omfattas av. Åtgärder för att föra samman myndigheter på nationell och regional nivå kan påbörjas som ett sätt att följa upp rekommendationerna till en sådan utvecklingsverksamhet.

IKT-stödprogrammet

Åtgärder för att främja användningen av informations- och kommunikationsteknik (IKT) inom företag, administration och tjänster inom den offentliga sektorn har till största delen vidtagits inom ramen för eEurope-initiativet för att främja samordning av medlemsstaternas åtgärder[22]. Dessa omfattar EU-finansiering till eTEN-projektet (TEN Telecom)[23], som stöder validering och spridning av transeuropeiska IKT-baserade tjänster. Det omfattar också eContent-programmet[24], som syftar till att främja utvecklingen av innovativt europeiskt digitalt innehåll och Modinis, som ger direkt stöd till benchmarking, undersökningar, forum och upplysningskampanjer som bidrar till användningen av eEurope.

Att både den privata och den offentliga sektorn utnyttjar IKT-baserade tjänster är viktigt för att förbättra innovationsresultaten och konkurrenskraften. Dessa tjänster är ryggraden i kunskapsekonomin. De utgör också en katalysator för organisatoriska förändringar och innovation. De IKT-baserade tjänsterna är inte bara en sektor med hög tillväxt utan de utgör också en betydande och allt större del av mervärdet hos alla varor och tjänster. Av exempelvis den årliga produktivitetstillväxten på ca 1,4 % i EU under perioden 1995-2000 beräknades ca 0,7 % komma från de IKT-baserade tjänsterna.

De IKT-baserade tjänsterna bidrar till att uppfylla de allt starkare kraven på bättre hälsovård (eHealth), effektiv utbildning och livslångt lärande (eLearning), bättre livskvalitet på äldre dagar, större säkerhet och integration liksom större medverkan. Genom de IKT-baserade tjänsterna kan offentliga tjänster och nytt digitalt innehåll spridas effektivare på ett mer riktat, mottagaranpassat och lättillgängligt sätt. Investeringarna i dessa tjänster och användningen av nättjänster går emellertid långsammare i Europa än hos våra konkurrenter, främst inom tjänstesektorerna. Under perioden 1995-2001 var investeringarna i IT-kapitalvaror 1,6 % av BNP lägre än i USA[25]. Även om investeringsprogrammen främst vilar på näringslivet och de nationella administrationerna, spelar gemenskapen en roll i sammanhanget. Rådet (telekommunikationer) efterlyste därför i december 2004 en övergripande IKT-politik. Detta bekräftades av Europeiska rådet i mars 2005, som anmodade kommissionen att utarbeta ett nytt initiativ om informationssamhället.

Stödprogrammet för IKT-politik kommer att bli ett av sätten att stödja de åtgärder såsom föreslås i det nya initiativet med namnet ”i2010: Europeiska informationssamhället” som framgår av kommissionens meddelande om en nystart för Lissabonstrategin från februari 2005[26]. Det skall stimulera medborgare, företag och myndigheter att i större utsträckning använda IKT och syftar till att öka de offentliga investeringarna i IKT. Programmet kommer att bygga på lärdomarna från programmen eTen, eContent och Modinis, men med större inbördes synergieffekter och med större verkan. Programmet kommer att stödja åtgärder som skall utveckla det gemensamma europeiska informationsområdet och stärka den inre marknaden för informationsprodukter och tjänster. Avsikten är att det skall stimulera innovation genom ökad användning av och större investeringar i IKT-baserade tjänster och att utforma ett informationssamhälle där alla känner sig delaktiga, att utforma effektivare tjänster på områden av allmänt intresse och att förbättra livskvaliteten. Det kommer också att gripa sig an fragmenteringen av den europeiska marknaden för digitalt innehåll, stödja produktion och distribution av europeiskt nätinnehåll och främja Europas kulturella och språkliga mångfald samt kommer från och med 2008 att fortsätta programmet eContent+ som nyligen antogs av Europaparlamentet och rådet..

Även om den största delen av det ekonomiska stödet till utveckling och användning av IKT kommer från den privata sektorn och medlemsstaterna, gör gemenskapens stöd det framför allt möjligt att utforma gemensamma strategier och vidta samordnade åtgärder, att dela med sig av goda erfarenheter och att sprida interoperativa lösningar inom unionen. Stödet är också viktigt för att främja flerspråkiga miljöer med respekt för den kulturella mångfalden. Gemenskapens åtgärder är också viktiga för att garantera samstämmighet med EU:s politik på andra områden, bl.a. lagstiftningen för elektronisk kommunikation och Television utan gränser, den inre marknaden, sysselsättningen, utbildning och ungdomsfrågor, hållbar utveckling, säkerhetspolitik och handelspolitik.

Programmet intelligent energi – Europa

Programmet Intelligent energi – Europa (2003-2006)[27] kommer att fortsätta och utökas genom CIP. Med stöd av artikel 175.1 i fördraget är syftet med programmet Intelligent energi – Europa att stödja hållbar utveckling, eftersom den har att göra med energin, och att bidra till att uppnå de allmänna målen för miljöskydd, säker tillgång och konkurrenskraft.

Nästan 94 % av utsläppen av växthusgaser kan hänföras till energiförbrukningen, och transporterna svarar för 90 % av de ökade koldioxidutsläppen. Energieffektivitet och förnybara energikällor är väsentliga för att kunna uppfylla kraven i Kyotoavtalet och för att minska Europas växande beroende av import av energi, som skulle kunna uppgå till nästan 70 % år 2030. Unionen arbetar mot det ambitiösa målet att 12 % av den totala inhemska energiförbrukningen skall utgöras av förnybar energi år 2010[28] och har ambitionen att ytterligare minska den slutliga energiförbrukningen, men dessa mål kommer inte att kunna uppnås, om inte större ansträngningar görs i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. Unionen har satt upp egna tydliga kvantitativa mål för användningen av intelligent energi som skall uppnås senast 2010. Det innebär bl.a. att andelen förnybara energikällor i EU:s energiförbrukning fördubblas till 12 %, andelen elektricitet som alstras genom förnybara källor ökas till 21 % och andelen biobränslen ökas till 5,75 % i all bensin och diesel som används för transporter. Ett antal mera kvalitativa mål skall också uppnås, t.ex. ökad försäljning av energieffektiva produkter och ökad användning av högeffektiv kraftvärme. Två viktiga förslag har utarbetats: det ena innebär att medlemsstaterna ytterligare skall minska mängden energi för slutanvändning med 1 % per år; det andra handlar om minskad energianvändning i energiförbrukande produkter och om en antal produkter som skall utformas enligt vissa miljökrav.

Parallellt med denna lagstiftning har kommissionen genomfört program som skall bidra till tillämpningen av gemenskapens lagstiftning. Programmet Intelligent energi – Europa är gemenskapens icke-tekniska program på energiområdet med inriktning på undanröjande av icke-tekniska hinder, skapande av marknadstillfällen och större kunskap.

En utvärdering som gjordes med tanke på efterföljaren till “Intelligent energi – Europa” visade att det nuvarande programmet är kostnadseffektivt och att det nya programmet skulle innebära kontinuitet.

Programmet Intelligent Energi – Europa, som ingår i CIP, har därför som syfte att påskynda de åtgärder som har att göra med gemenskapens antagna strategi och mål på området hållbar energi och i synnerhet att underlätta utarbetande och tillämpning av energilagstiftningen, att öka investeringarna i ny och högpresterande teknik och att öka användning och efterfrågan på energieffektivitet, förnybara energikällor och diversifierad energiförsörjning, bl.a. inom transportväsendet, genom upplysning och information bland viktiga aktörer inom EU. Programmet skall bidra till att överbrygga klyftan mellan lyckad demonstration av innovativ teknik och dess verkliga introduktion på marknaden för att den skall få spridning i stor skala. Det skall stärka kapaciteten hos förvaltningarna att dels utveckla strategier och politiska åtgärder, dels tillämpa gällande förordningar, framför allt då det gäller de nya medlemsstaterna. Programmet är också inriktat på en hållbar ekonomisk tillväxt med mer sysselsättning, större social sammanhållning och högre livskvalitet samtidigt som slöseri med naturresurserna förhindras.

Programmet innehåller tre specialområden: i) energieffektivitet och rationell energianvändning, främst inom byggnads- och industrisektorerna (’Save’), ii) nya och förnybara energiresurser för centraliserad och decentraliserad produktion av elektricitet och värme och deras integration i den lokala miljön och energisystemen (’Altener’) och iii) energiaspekter på transporter, diversifiering av energislagen, t.ex. genom nya och förnybara energikällor och förnybara energislag och energieffektivitet inom transporterna (’Steer’). Dessutom kommer programmet att ge stöd till övergripande initiativ som integrerar energieffektivitet och förnybara energikällor inom flera sektorer av ekonomin eller som kombinerar olika instrument eller för samman olika instrument och aktörer inom samma åtgärd eller projekt.

Den internationella dimensionen av programmet Intelligent energi (’Coopener’) kommer att fortsätta inom ramen för de nya externa hjälpinstrument som föreslogs av kommissionen i september 2004[29].

Stöd kommer att ges åt två huvudtyper av projekt: å ena sidan projekt med en främjande och kunskapsspridande inriktning som antas främja gynnsamma allmänna villkor för hållbar energiteknik, bl.a. administrativa strukturer, allmänt medvetande, horisontellt och vertikalt samarbete samt nätverksamhet liksom bättre tillämpning av lagstiftningen; å andra sidan efterliknandeprojekt som systematiskt främjar spridning av ny och hållbar energiteknik.

Beträffande tillämpning och förvaltning av programmet avser kommissionen att förlänga mandatperioden för den nyligen inrättade styrelsen för genomförandeorganet för intelligent energi och till detta delegera de uppgifter som inte innebär politiska ställningstaganden.

3. FÖRVALTNING AV DEN NYA PROGRAMMET FÖR KONKURRENSKRAFT OCH INNOVATION

Även om de program som ingår i CIP kommer att ha sina egna förvaltningskommittéer och utarbeta egna handlingsprogram, kommer CIP att svara för att de övergripande målen tillämpas lika. Genomförandeinstrument kommer ofta att betjäna mer än ett program, vilket gör dem mera lättillgängliga för användarna. CIP kommer därför att bli enklare än de nuvarande arrangemangen där det finns flera parallella finansieringssystem och instrument.

Till exempel:

- Gemenskapens finansieringsinstrument kommer att stödja små och medelstora företag i de traditionella sektorerna, och de som investerar i IKT-tjänster, innovation och miljöteknik.

- Stödtjänster för företag och innovation kommer att spela en viktig roll för de små och medelstora företagens tillgång till information om hur den inre marknaden fungerar och vilka möjligheter den erbjuder och ge feedback från de små och medelstora företagen för utformning av politiska åtgärder och konsekvensbedömningar och hjälpa företagen att samarbeta över gränserna. De kommer också att sprida information om innovationsrelaterade politiska åtgärder, lagstiftning och stödprogram, främja användningen av resultat från forskningsprogram och förmedla tjänster för teknik- och kunskapsöverföring och för partnerskap mellan innovationsaktörerna[30].

- Nätverk mellan intressenter kommer att bli en central del av programmet. Det underlättar flödet av kunskap och idéer, vilket i sig självt är en viktig förutsättning för innovation.

Vissa uppgifter som rör de särskilda programmen ämnar kommissionen att indirekt sköta med hjälp av antingen nya eller modifierade, befintliga genomförandeorgan. Det gäller särskilt projekt på energiområdet som kommer att förvaltas och drivas av genomförandeorganet för intelligent energi. Gemenskapens ekonomiska instrument för små och medelstora företag kommer till största delen att förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF). Samarbete med internationella finansinstitut kommer att omfatta internationella utvecklingsbanker såsom Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD).

4. ÖVERENSSTÄMMELSE MED ANDRA POLITISKA ÅTGÄRDER

CIP, strukturfonderna och landsbygdens utveckling

Den regionala dimensionen är viktig för en bättre konkurrenskraft och innovation i Europa. Kommissionens föreslagna nya sammanhållningspolitik vill komma tillrätta med kvarvarande regionala skillnader på dessa områden genom att göra konkurrenskraft och innovation till en uttryckligt angiven och central bas för strukturfondsinsatser under målen ”Konvergens” och ”Regional konkurrenskraft och sysselsättning”. Dessutom kommer kommissionen att lägga fram förslag till strategiska riktlinjer för sammanhållning, i vilka det fastslås hur prioriteringarna på EU-nivå, inkl. konkurrenskraft och innovation, bör beaktas av de nationella och regionala myndigheter som är ansvariga för förvaltningen av strukturfonderna. Riktlinjerna innebär en möjlighet att kraftigt uppmuntra förvaltningsmyndigheterna att göra investeringar som komplement till EU:s politik för konkurrenskraft och innovation. Om dessa mål verkligen skall kunna uppnås, måste insatserna bygga på förståelse för de små och medelstora företagens behov, effektiva politiska åtgärder för att höja företagsamhet och entreprenörskap, innovation och användning av IKT, investeringar i miljöteknik, energianvändning, god hantering av skuld- och kapitalinstrument samt tekniköverföring.

Detsamma gäller många insatser inom ramen för den nya politiken för landsbygdens utveckling. I enlighet med sina huvudmål, dvs. bättre konkurrenskraft för livsmedelskedjan, hållbar markförvaltning, ekonomisk diversifiering och lokal utveckling, skall denna politik bidra till hållbar utveckling, tillväxt och sysselsättning i landbygdsområden inom hela EU. Särskilt betonas innovationen. De flesta företag i landsbygdsområdena är små och medelstora, med en stor andel mikroföretag och småföretag, för vilka det är ytterst viktigt att få tillgång till innovation och IKT.

De regioner som är berättigade till stöd på grundval av strukturfondernas konvergensmål skall uppmuntras att delta i de utbyten som anordnas inom ramen för CIP, så att deras särskilda situation beaktas vid inventeringen av goda erfarenheter som är anpassade efter deras behov.

I de fall då CIP genererar och främjar goda rutiner och bra resultat på dessa områden, bör sammanhållningsfonderna och den nya landsbygdsutvecklingsfonden med fördel kunna användas av de nationella och regionala myndigheterna som det viktigaste instrumentet för att få dem som halkar efter att nå lika goda resultat, vilket skulle öka den regionala konkurrenskraften och innovationen och samtidigt minska skillnaderna. Förslag till regional finansiering kommer att utarbetas av de regionala organen för att den skall motsvara deras behov och krav (i enlighet med de stärkta subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna). Därför måste man vara försiktig så att sammanhållningsprincipen inte äventyras eller kommer i konflikt med strukturfondernas ”bottom up”-princip. Medlemsstaterna och regionerna bör dock aktivt uppmuntras genom CIP att säkerställa att de åtgärder som stöds av Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling stämmer överens med de goda exemplen på området såsom de utvecklats och beskrivits inom ramen för CIP-åtgärderna, främst genom nätverksamhet.

CIP och det sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling

Konkurrenskraft och innovation i Europa kommer att få stöd inte bara via det sjunde ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration utan också via CIP. Dessa program kommer att komplettera varandra och ömsesidigt öka stödet till Lissabonmålen.

CIP kommer att vara inriktat på både tekniska och icke-tekniska aspekter på innovation. När det gäller den tekniska innovationen kommer programmet att fokusera på den senare delen av forsknings- och innovationsprocessen. Det innebär att det kommer att främja dels innovationsstödtjänster till tekniköverföring och teknikanvändning, projekt för att befintlig ny teknik skall tillämpas och introduceras på marknaden på områden såsom IKT, energi- och miljöskydd[31], dels utveckling och samordning av innovationsprogram och politiska åtgärder på regional och nationell nivå. Det kommer också att underlätta för innovativa små och medelstora företag att få tillgång till externa finansieringskällor, däribland också FoU och innovationsverksamhet och främja de små och medelstora företagens deltagande i det sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

Detta program kommer även i fortsättningen och i större omfattning att stödja inte bara det transnationella samarbetet inom forskning, teknisk utveckling och demonstration, särskilt mellan företag och offentliga forskningsorgan, utan även särskilda FoTU-projekt som vänder sig till små och medelstora företag och forskares rörlighet mellan näringslivet och den akademiska världen. På det sättet kommer det att mer fokusera på industrins behov av teknisk innovation och införa nya åtgärder i form av gemensamma tekniska projekt på viktiga områden inom näringslivet. Det kommer också att ytterligare främja spridning och användning av forskningsresultat inom projekt och särskilda ämnesområden liksom samordning av nationella forskningsprogram och politiska åtgärder. Stöd till transnationellt samarbete mellan regionala projektsammanslutningar för forskning kommer att komplettera liknande verksamhet inom ramen för CIP med inriktning på regionala innovationsåtgärder och innovationspolitik.

CIP och livslångt lärande

Det behövs utbildning för att Europas humankapital hela tiden skall ha de färdigheter och kunskaper som innovationen kräver. Välutbildad personal har lättare att klara näringslivets växlande krav och gå över till nya arbeten. Utbildning bidrar också till att kunskaper sprids och till att företag lär av sina erfarenheter och förbättrar sina processer, produkter och tjänster. Europa behöver fler och bättre investeringar i utbildning och antagandet av det föreslagna integrerade handlingsprogrammet inom livslångt lärande[32] kommer att bidra till att främja entreprenörskap, stödja fortbildning och hjälpa företagen att bli utbildningsanstalter.

Europeiska socialfonden (ESF) kommer också att prioritera stöd till system för livslångt lärande inom ramen för sin prioritering av ökad flexibilitet bland arbetstagare och företag, i synnerhet genom att främja ökade investeringar i humanresurser från företagens sida, särskilt de små och medelstora företagen och arbetstagarna.

CIP, ESF och programmet för livslångt lärande, främst åtgärderna inom Leonardo da Vinci, kommer på detta sätt att komplettera varandra.

Åtgärder för att stödja digital kompetens kommer att beakta det arbete med baskunskaper som utförs inom ramen för Utbildning 2010 och stödet till digital kompetens inom ramen för programmet för livslångt lärande.

CIP och transeuropeiska nätverk

Det är av avgörande betydelse för konkurrenskraften och den sociala och ekonomiska sammanhållningen i Europeiska unionen att de transeuropeiska nätverken för transport, energi och telekommunikationer färdigställs och tas i bruk. Tillgång till nätverken är av största betydelse för att de små och medelstora företagen skall lyckas på den inre marknaden sägs i artikel 154 i fördraget. CIP och politiken för transeuropeiska nätverk kompletterar varandra genom att de bidrar till att främja konkurrenskraften inom näringslivet: programmet Intelligent energi – Europa kommer exempelvis att stödja rationellare, effektivare och hållbarare mönster inom energianvändningen genom att kartlägga och avlägsna dels administrativa och andra icke-tekniska hinder, dels hinder på kommunikationsområdet. CIP kommer således att underlätta sammankopplingen av och tillträdet till det transeuropeiska energinätverket.

5. SAMRÅD OCH KONSEKVENSBEDÖMNING

En konsekvensbedömning har gjorts av kommissionens förslag till CIP och ett offentligt samråd har genomförts. Intressenternas synpunkter på CIP samlades in under perioden december 2004 ─ februari 2005 med hjälp av en enkät. Den fokuserade dels vinsterna med och mervärdet i att föra samman olika element till ett enda program, dels sambandet mellan programmet och andra gemenskapsåtgärder om konkurrenskraft och innovation. Samråd om vissa särskilda delar i CIP har genomförts separat.

Tanken att skapa en ram för åtgärder för att höja konkurrenskraften och öka innovationen mottogs i allmänhet positivt, även om vissa fruktade att de enskilda programmens identitet, synlighet och politiska fokus skulle försvagas. Programmets främsta mål fick också ett överväldigande stöd, särskilt dess insatser för innovationen. De svarande var överens om att det finns ett stort behov av EU-insatser på de här områdena, trots att det är medlemsstaterna som har det främsta ansvaret. De flesta intressenterna såg det föreslagna ramprogrammet som en möjlighet att göra de program som ingår i CIP mer användarvänliga och lättillgängliga för de små och medelstora företagen.

Samrådet gav upphov till många värdefulla kommentarer och förslag, som emellertid snarare berör planerings- och tillämpningsstadiet än själva rättsakten och som kommer att beaktas vid lämpligt tillfälle.

6. SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET

I enlighet med programmets rättsliga grund kommer det att möta utmaningarna på ett proportionerligt sätt och i enlighet med subsidiaritetsprincipen[33]. Ansvaret för alla områden i CIP delas mellan medlemsstaterna och gemenskapen[34]. CIP kommer bara att tillämpas då det finns ett påvisbart europeiskt mervärde i att arbeta genom gemenskapsinstrumenten för att förbättra resultaten på nationell och regional nivå eller för att uppnå gemenskapens mål. De förvaltningskommittéer som inrättas för delprogrammen kommer att säkerställa att de verksamheter som stöds av CIP inte avviker från medlemsstaternas prioriteringar. Proportionaliteten kommer främst att garanteras genom riktade insatser mot marknadsmisslyckanden.

Programinstrumenten stämmer också överens med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna:

- Gemenskapens finansiella instrument till förmån för de små och medelstora företagen kommer att ge de nationella instrumenten extra effekt med hjälp av EIF:s AAA-gradering. Proportionaliteten i dessa instrument garanteras genom stöd via marknadsbaserade intermediärer. Dessa instrument kommer att användas för att komma tillrätta med problem som fortfarande dyker upp trots integreringen av marknaden för finansiella tjänster och som förorsakas av konstaterade och kvardröjande marknadsmisslyckanden. De kommer att komplettera andra EIF-insatser (baserade på egna resurser) och andra internationella finansinstituts verksamhet. Den europeiska dimensionen kommer att garantera spridning av goda erfarenheter vid användningen av sådana instrument och även stimulera samordnade åtgärder. I många medlemsstater finns det brister på det här området och tillgång till lämplig finansiering är fortfarande ett hinder för entreprenörskap, innovation, utveckling av informationssamhället liksom utveckling och tillämpning av miljöteknik.

- Gemenskapsstöd till europeiska företags- och innovationsstödtjänster kommer att hjälpa de partnerorganisationer som är verksamma i medlemsstaterna att förse de små och medelstora företagen med ytterligare företags- och innovationsstödtjänster och att främja samarbete mellan företagen inom EU. Med en gemensam stödstruktur kommer individuella centrum att kunna erbjuda decentraliserad information och rådgivning. Proportionaliteten kommer att garanteras genom samarbete med partnerorganisationer som är väl integrerade i det ekonomiska livet i regionen.

- Åtgärder för politisk utveckling såsom erfarenhetsutbyte, benchmarking och samordning av nationella politiska åtgärder kommer att hjälpa myndigheterna att bättre hantera villkoren för entreprenörskap, de små och medelstora företagens utveckling, innovation, miljöinnovation samt IKT-tjänster. Sådana utbyten ingår i den öppna samordningsmetoden och används som ett verktyg för att hjälpa de nationella myndigheterna att förbättra sina egna metoder. De kan följas upp med sammanlänkningsåtgärder, vars mervärde för gemenskapen ligger i deras gränsöverskridande natur.

- Det största stödet till företagsinnovationsprojekten i Europa kommer från de nationella och regionala programmen och projekten. Programmen är emellertid fortfarande uppsplittrade efter nationella och regionala skiljelinjer och kan ofta därför inte dra nytta av den kreativa potentialen i andra EU-länder. För att lösa detta problem stöder man en sammanslagning av nationella och regionala företagsinnovationsprogram, i synnerhet genom utbyte och främjande av goda erfarenheter.

- Kostnadsdelningsprojekt såsom genomförande-, pilot- och marknadsintroduktionsprojekt kommer att ha som syfte att uppmuntra innovation, nätverk bland intressenterna samt överföring och användning av ny teknik, ofta på gränsöverskridande basis. Ekonomisk hjälp till sådana projekt kommer att anslås på grundval av åtgärdens mervärde för gemenskapen och i enlighet med det relevanta programmets mål och arbetsprogram.

7. BUDGETKONSEKVENSER

I den finansieringsöversikt som bifogas detta beslut redovisas de ungefärliga budgetkonsekvenserna. Den är förenlig med den ekonomiska planeringen för perioden 2007-2013 enligt kommissionens förslag[35].

2005/0050 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om upprättande av ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (2007-2013)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 156, 157.3 och 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[36],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[37],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[38],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[39], och

av följande skäl:

(1) Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 sattes som mål att göra Europa till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi. Rådet betonade vikten av att skapa ett klimat som främjar små och medelstora företag och framhöll vikten av att sprida goda erfarenheter och säkerställa större konvergens mellan medlemsstaterna. Vid Europeiska rådets möte i Göteborg i juni 2001 utformades gemenskapens strategi för hållbar utveckling för att säkerställa att ekonomisk tillväxt, social integration och miljöskydd går hand i hand. Företagens produktionsmönster spelar en viktig roll för den hållbara utvecklingen.

(2) För att bidra till ökad konkurrenskraft och innovationskapacitet i gemenskapen, kunskapssamhällets utveckling och en hållbar utveckling baserad på balanserad ekonomisk tillväxt bör ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (nedan kallat ramprogrammet) inrättas.

(3) Detta stämmer överens med kommissionens meddelande till Europeiska rådets vårmöte ”Att arbeta tillsammans för tillväxt och sysselsättning – Nystart för Lissabonstrategin”[40], i vilket det å ena sidan efterlyses åtgärder som genererar tillväxt och konkurrenskraft och som gör Europa till en mer attraktiv plats för investeringar och arbete och å andra sidan erinras om att entreprenörinitiativ måste stimuleras, tillräckligt med riskkapital attraheras för att företag skall kunna etableras och en stark industriell bas bevaras samtidigt som man bör främja innovation, främst miljöinnovation (innovation som avser eller använder miljöteknik), användning av informations- och kommunikationsteknik (IKT) och en hållbar resursanvändning. Medan konkurrenskraften i stor utsträckning drivs av ett dynamiskt näringsliv som verkar på öppna och konkurrenskraftiga marknader och stöds av de rätta ramvillkoren, främst ett regelverk som befrämjar innovation, måste gemenskapens finansiering ha en hävstångseffekt och ge kompletterande stöd i de situationer då marknaden misslyckas.

(4) I ramprogrammet bör ingå de särskilda gemenskapsåtgärder inom entreprenörskap, små och medelstora företag, industriell konkurrenskraft, innovation, informations- och kommunikationsteknik (IKT), miljöteknik och intelligent energi som hittills har reglerats genom rådets beslut 96/413/EG av den 25 juni 1996 om genomförande av ett åtgärdsprogram för gemenskapen för att främja den europeiska industrins konkurrenskraft[41], rådets beslut 2000/819/EG av den 20 december 2000 om ett flerårigt program för företag och företagaranda, särskilt för små och medelstora företag (SMF) (2001-2005)[42], Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life)[43], Europaparlamentets och rådets beslut 2256/2003/EG av den 17 november 2003 om antagande av ett flerårigt program (2003-2005) för övervakning av handlingsplanen eEurope 2005, spridning av goda rutiner och förbättrad nät- och informationssäkerhet[44], rådets beslut 2001/48/EG av den 22 december 2000 om antagande av ett flerårigt gemenskapsprogram för stimulans av utvecklingen och utnyttjandet av europeiskt digitalt innehåll på det globala nätet samt för främjande av den språkliga mångfalden i informationssamhället[45], Europaparlamentets och rådets beslut 1336/97/EG av den 17 juni 1997 om en serie riktlinjer för transeuropeiska telenät[46] och Europaparlamentets och rådets beslut 1230/2003/EG av den 26 juni 2003 om ett flerårigt program för åtgärder på energiområdet: "Intelligent energi - Europa" (2003-2006)[47] för att stödja hållbar utveckling på energiområdet.

(5) I ramprogrammet fastställs en rad gemensamma mål, de totala budgetanslagen för att uppnå dessa mål, olika slags genomförandeåtgärder och rutinerna för övervakning och utvärdering samt för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen.

(6) Ramprogrammet bör inte omfatta sådan forskning och teknisk utveckling som sker i enlighet med artikel 166 i fördraget och det bör vara ett komplement till gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling som inrättats genom Europaparlamentets och rådets beslut […][48].

(7) Ramprogrammets gemensamma mål bör uppnås genom särskilda program, nämligen ”Programmet för entreprenörskap och innovation”, ”IKT-stödprogrammet” och ”Programmet Intelligent energi – Europa”.

(8) I beslutet fastställs en ekonomisk ram för programmets totala löptid, vilket blir budgetmyndighetens viktigaste referenspunkt enligt punkt 33 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet[49].

(9) En särskild vägledande budget bör reserveras för varje särskilt program.

(10) För att finansieringen skall begränsas till de tillfällen då marknaden misslyckats och en snedvridning av marknaden skall undvikas, bör den finansiering som sker via ramprogrammet följa gemenskapens regler om statligt stöd och dithörande instrument liksom gemenskapens nuvarande definition av små och medelstora företag.

(11) I EES-avtalet och protokollen till associeringsavtalen regleras respektive lands deltagande i gemenskapsprogrammen. Andra länder bör kunna delta när avtal och förfaranden tillåter det.

(12) Ramprogrammet och de särskilda programmen bör övervakas och utvärderas regelbundet så att justeringar kan göras.

(13) Lämpliga åtgärder bör också vidtas för att förhindra oegentligheter och bedrägerier liksom nödvändiga anordningar för att skaffa tillbaka medel som gått förlorade, utbetalats felaktigt eller använts på fel sätt i enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (Euratom, EG)[50], rådets förordning nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter[51] och Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)[52].

(14) Företagens tillväxt och konkurrenskraft inom industri- och tjänstesektorerna beror på deras förmåga att anpassa sig snabbt till förändringar och utnyttja sin innovativa potential. Detta är en utmaning för företagen oberoende av storlek men den berör främst de mindre företagen. Därför bör det inrättas ett särskilt program, Programmet för entreprenörskap och innovation.

(15) Gemenskapen kan fungera som katalysator och samordnare av medlemsstaternas ansträngningar. Den kan bidra till och komplettera deras uppnådda resultat, främst genom att främja utbyte av nationella och regionala erfarenheter och arbetssätt men också genom att definiera och sprida bästa praxis och genom att bidra till tillgång på Europatäckande tjänster för stöd till företag och innovation, främst små och medelstora företag.

(16) I kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Främjande av teknik för hållbar utveckling: Europeiska unionens handlingsplan för miljöteknik”[53] efterlyses gemenskapsprogram som stöd för utveckling och användning av miljöteknik och dessutom finansiella instrument för riskdelning vid investeringar i miljöteknik.

(17) Gemenskapens marknadsbaserade finansinstrument, som vänder sig till de små och medelstora företagen, kompletterar och ger en hävstångseffekt åt de nationella instrumenten. De kan främja privata investeringar för skapande av nya innovativa företag och stödja företag med hög tillväxtpotential i expansionsfasen för att minska den konstaterade bristen på eget kapital. De kan förbättra de nuvarande små och medelstora företagens möjligheter att få lån till verksamhet som stöder deras konkurrenskraft och tillväxtpotential.

(18) Europeiska investeringsfonden (EIF) är gemenskapens specialverktyg för riskkapital och garantiinstrument till de små och medelstora företagen. Den bidrar till att uppnå gemenskapens mål, bl.a.. ett kunskapsbaserat samhälle, innovation, tillväxt, sysselsättning och främjande av företagaranda. EIF är garant för den nödvändiga kontinuiteten i förvaltningen av gemenskapens program och har omfattande erfarenheter på området. EIF:s sätt att på kommissionens vägnar förvalta gemenskapens finansiella instrument som riktar sig till de små och medelstora företagen har därför lovordats i opartiska bedömningar. EIF har också expertis för att ge stöd till ny verksamhet som dels baseras på offentlig-privata partnerskap som startas av medlemsstaterna, dels syftar till att locka till sig högriskinvesteringar från kapitalmarknaderna för att främja innovativa småföretag.

(19) Förestående förändringar inom finansvärlden och nya redovisningsnormer gör finansinstituten känsligare för risker, skapar en ratingkultur och gör det svårare för de små och medelstora företagen att få krediter, åtminstone under en övergångsfas. Programmet för entreprenörskap och innovation bör därför vara lyhört för de små och medelstora företagens ändrade finansiella behov, däribland behovet av företagsnära finansiering och deras anpassning till den nya finansmiljön samtidigt som en snedvridning av marknaden undviks.

(20) Tjänster för att stödja företag och innovation spelar en viktig roll dels för de små och medelstora företagens tillgång till information om hur den inre marknaden för varor och tjänster fungerar och vilka möjligheter den erbjuder, dels för transnationell överföring av innovationer, kunskaper och teknik. De spelar också en viktig roll för att underlätta de små och medelstora företagens möjligheter att få tillgång till information om den gemenskapslagstiftning som gäller dem och om framtida lagstiftning som de kan förbereda sig inför på ett kostnadseffektivt sätt. I externa bedömningar betonas att det övergripande inslaget bör stärkas vid tillhandahållandet av europeiska företagsstödtjänster. Detta gäller spridningen av information om gemenskapsprogram och främjandet av de små och medelstora företagens medverkan i dessa program, främst de små och medelstora företagens medverkan i gemenskapens ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration. I bedömningarna betonas också vikten av att underlätta samverkan mellan kommissionen och de små och medelstora företagen.

(21) Gemenskapen måste skaffa sig ett tillförlitligt analytiskt underlag som stöd för utformningen av lagstiftningen då det gäller små och medelstora företag, entreprenörskap, innovation och konkurrenskraft inom industrisektorerna. Ett sådant underlag bör ge den information ett mervärde som finns på nationell nivå på dessa områden. Gemenskapen bör utforma bestämmelser för den gemensamma utvecklingen av konkurrenskraftsstrategier för industri- och tjänstesektorerna och för främjande av goda erfarenheter vad gäller företagsmiljö och företagskultur, däribland företagens sociala ansvar och jämställdhet mellan könen samt för att främja etablering av unga entreprenörer.

(22) Då Europeiska rådet sammanträdde den 20-21 mars 2003 prioriterade det innovation och entreprenörskap och betonade att Europa måste göra mer för att omsätta idéer i verkligt mervärde. Det efterlyste ytterligare åtgärder för att skapa förutsättningar för företagen att utvecklas innovativt. Den lineära innovationsmodellen, enligt vilken forskningen leder direkt till innovation, har visat att den inte räcker till för att förklara innovationsresultaten och för att utforma lämpliga innovationsbefrämjande åtgärder. Insikt om att företagen intar en central plats i innovationsprocessen, finansiering för att stimulera företagens innovationsverksamhet, förberedelser för att införa innovation på marknaden liksom innovationsstyrning och innovationskultur bör därför ingå i Programmet för entreprenörskap och innovation. Detta bör bidra till att säkerställa att innovationen främjar konkurrenskraften och att den börjar tillämpas i praktiken på företagsnivå. Vid Europeiska rådet den 25-26 mars 2004 påpekades att ren teknik är av största vikt för att man helt skall kunna tillgodogöra sig synergieffekterna mellan näringslivet och miljön. Att främja miljöinnovation, som innefattar innovativ ren teknik, kan hjälpa till att utnyttja deras potential.

(23) Den marknad där kunskaper överförs och utnyttjas är ofta otydlig och brist på information och oförmåga att knyta kontakter skapar marknadshinder. Företagen tycker ofta också att det är svårt att både ta till sig teknik som inte hör hemma på deras traditionella verksamhetsområde och att tillägna sig ny kompetens. Innovationen kan innebära stora ekonomiska risker, lönsamheten kan låta vänta på sig på grund av utvecklingssvårigheter och skattesystemet är kanske inte neutralt till framgång och misslyckande. Det finns kanske inte tillräckligt med kompetens för att utnyttja möjligheterna. De institutionella hindren kan liksom lagstiftningen försena eller underminera etableringen av nya marknader liksom tillträdet till dem. Dessutom kan ekonomiska omständigheter vara avgörande för om innovation sker eller inte.

(24) Dessa hinder för innovationsteknikens möjligheter att få tillträde till marknaden gäller särskilt miljötekniken. Marknadspriserna återspeglar ofta inte helt miljökostnaderna för produkter och tjänster. Den del av kostnaderna som inte återspeglas i marknadspriserna får bäras av samhället som helhet snarare än av dem som gett upphov till nedsmutsningen. Detta marknadsmisslyckande tillsammans med gemenskapens intresse av att bevara resurserna, förhindra nedsmutsning och skydda miljön motiverar större stöd till miljöinnovationen.

(25) Med sina innovationsåtgärder vill gemenskapen stödja utvecklingen av medlemsstaternas och regionernas innovationspolitik och göra det lättare att utnyttja synergieffekterna mellan nationell, regional och europeisk innovationspolitik och stödåtgärderna. Gemenskapen kan underlätta transnationellt utbyte, ömsesidigt lärande och nätverksamhet och driva på samarbetet kring innovationspolitiken. Nätverksamhet mellan intressenterna är nyckeln till att underlätta flödet av de kunskaper och idéer som innovationen kräver.

(26) Den rådsresolution som antogs av rådet (telekommunikation) den 9 december 2004 utgör grunden till förslaget till nytt initiativ om informationssamhället för att stärka informationssamhällets bidrag till Europas prestanda. I sitt meddelande om en nystart för Lissabonstrategin föreslår kommissionen att fokus riktas på ansträngningarna att ”åstadkomma en starkare och hållbar tillväxt och att skapa fler och bättre arbetstillfällen”. Det framhävs att IKT-användningen inom både den privata och den offentliga sektorn är viktig för att förbättra innovationsförmågan och konkurrenskraften. Ett särskilt program, ”IKT-stödprogrammet”, bör därför inrättas.

(27) IKT är ryggraden i kunskapsekonomin. Den svarar för ungefär hälften av produktivitetstillväxten i dagens ekonomi och tillhandahåller unika lösningar på viktiga samhälleliga utmaningar. En förbättrad offentlig sektor och bättre tjänster av allmänt intresse måste skapas i nära anslutning till den relevanta gemenskapspolitiken, t.ex. på områdena folkhälsa, utbildning, miljö, transporter, den inre marknadens utveckling och konkurrens.

(28) Spridning och god användning av innovativa IKT-baserade lösningar bör stimuleras, i synnerhet vad gäller tjänster inom områden av allmänt intresse. Gemenskapens stöd bör också underlätta samordningen och tillämpningen av åtgärder för att utveckla informationssamhället i medlemsstaterna.

(29) I utvärderingen av eTEN-programmet (Trans European Network for Telecom) efter halva tiden rekommenderas att gemenskapsinsatser skall styras av efterfrågan då det gäller projekt som ger stöd till transeuropeiska tjänster inom områden av allmänt intresse.

(30) I kommissionens meddelanden om E-förvaltning[54] och E-hälsovård[55] och därtill hörande slutsatser från rådet efterlyses ökade insatser för innovation, utbyte av goda erfarenheter och driftkompabilitet och fastställs behovet av fler synergieffekter mellan de närstående EU-programmen.

(31) Det har utarbetats lagstiftning som skall behandla utmaningarna med digitalt innehåll i informationssamhället. Denna omfattar Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn[56], Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället[57] och Europaparlamentets och rådets direktiv 9669/9/EG av den 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser[58].

(32) Olika rutiner i medlemsstaterna skapar fortfarande tekniska hinder för tillträde till och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn i gemenskapen.

(33) Gemenskapens verksamhet på området digitalt innehåll bör beakta gemenskapens flerspråkiga och mångkulturella särart.

(34) I artikel 174 i fördraget föreskrivs ett varsamt och rationellt utnyttjande av naturresurserna, vilka förutom förnybara energikällor omfattar olja, naturgas och fasta bränslen, som är väsentliga energikällor men som också är det största upphovet till koldioxidutsläpp.

(35) I grönboken "Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning"[59] sägs det att Europeiska unionen blir alltmer beroende av externa energikällor och att dess beroende skulle kunna stiga till 70 % inom 20-30 år. Därför betonas vikten av att skapa en balans mellan tillgångspolitiken och tydliga åtgärder för att klara efterfrågan och där efterlyses en bättre styrd och mer miljövändlig konsumtion, främst inom transport- och byggnadssektorerna. Där krävs också att utvecklingen av nya och förnybara energikällor prioriteras då det gäller energitillgången med hänsyn till faran med den globala uppvärmningen och för att nå det mål som redan ställts upp genom de tidigare handlingsplanerna och resolutionerna om att 12 % av energin skall härröra från förnybara källor i den interna bruttokonsumtionen fram till 2010.

(36) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el[60] uppmanas medlemsstaterna att sätta upp vägledande mål i överensstämmelse med gemenskapens övergripande vägledande mål att 12 % av den nationella bruttokonsumtionen fram till 2010 och i synnerhet den vägledande andelen 21 % av elektriciteten skall komma från förnybara energikällor i gemenskapens totala elkonsumtion fram till 2010. I kommissionens meddelande ”Andelen förnybar energi i EU”[61] varnas det för att målet på en 12-procentig andel förnybar energi i gemenskapens totala energikonsumtion år 2010 inte kommer att kunna nås utan ansenliga extra insatser.

(37) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG av den 16 december 2002 om byggnaders energiprestanda[62] uppmanas medlemsstaterna att tillämpa minimikrav avseende energiprestanda på nya och befintliga byggnader för att säkerställa energicertifiering av byggnaderna och att kräva regelbundna inspektioner av varmvattenberedare och luftkonditioneringssystem i byggnader.

(38) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/30/EG av den 8 maj 2003 om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel[63] uppmanas medlemsstaterna säkerställa att en minsta andel biobränslen och andra förnybara bränslen placeras på deras marknad.

(39) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG[64] uppmanas medlemsstaterna att analysera potentialen för högaktiv kraftvärme och att upprätta stödplaner i enlighet med de konstaterade nationella resurserna.

(40) För att underlätta genomförandet av dessa gemenskapsåtgärder, för att få större marknadsgenomslag för förnybara energikällor och för att förbättra energieffektiviteten behövs det särskilda stimulansprogram på EU-nivå, så att det skapas förutsättningar för en övergång till hållbara energisystem, främst för att stödja standardisering av den utrustning som producerar eller konsumerar förnybara energikällor, för att öka spridningen av tekniken och för att sprida bästa praxis för hanteringen av efterfrågan. Samma gäller gemenskapens åtgärder för märkning av energieffektiviteten på dels elektrisk och elektronisk utrustning, dels kontors- och kommunikationsutrustning och för standardisering av belysnings-, värme- och luftkonditioneringsutrustning. Ett särskilt program ”Intelligent energi - Europa” bör därför inrättas.

(41) För att den etablerade strategin om hållbar energi skall kunna utveckla sin fulla kraft krävs det inte bara kontinuitet i gemenskapens stöd till politiska åtgärder och undanröjande av förekommande icke-tekniska hinder genom fler stimulanskampanjer, utan framför allt stöd till ökade investeringar och stimulans till ökad användning av innovativ teknik i hela gemenskapen.

(42) Förutom att de ger miljömässiga fördelar tillhör de förnybara energikällorna och energieffektiviteten de snabbast växande branscherna inom gemenskapen och de skapar nya och innovativa arbeten. Den europeiska industrin för förnybar energi är världsledande vad gäller utveckling av teknik för produktion av elektricitet ur förnybar energi. De främjar den ekonomiska och sociala sammanhållningen och motverkar slöseri med resurser.

(43) Europaparlamentets och rådets beslut 1230/2003/EC av den 26 juni 2003 om ett flerårigt program för åtgärder på energiområdet: ”Intelligent energi – Europa” (2003-2006)[65] löper ut den 31 december 2006.

(44) Tre av de fyra specialområdena i det program som inrättades genom beslut 1230/2003/EG bör få en fortsättning i detta program. Det gäller i) främjande av energieffektivitet och rationell användning av energiresurser (’Save’), ii) främjande av nya och förnybara energikällor (’Altener’) och iii) främjande av energieffektivitet och användning av nya och förnybara energikällor inom transportväsendet (’Steer’).

(45) Programmets internationella dimension (’Coopener’), som inrättades genom beslut 1230/2003/EG, bör fortsätta inom ramen för de nya gemenskapsinstrumenten för externt bistånd[66].

(46) I enlighet med principerna om goda styrelseformer och bättre lagstiftning gav kommissionen oberoende experter i uppdrag att göra en förhandsbedömning av ett utökat flerårigt gemenskapsprogram på energiområdet som efterföljare till det nuvarande ”Intelligent energi – Europa” efter den 31 december 2006. I sin rapport menar experterna att det är nödvändigt att säkerställa en fortsättning av programmet ”Intelligent energi – Europa” efter 2006 och att bygga ut det till ett mera omfattande och ambitiöst instrument.

(47) Eftersom målen för de åtgärder som måste vidtas för att öka gemenskapens konkurrenskraft och innovation inte kan nås i tillräcklig omfattning av medlemsstaterna på grund av behovet av multilaterala partnerskap, transnationell rörlighet och informationsutbyte över hela gemenskapen och de därför med hänsyn till verksamhetens natur och de nödvändiga åtgärderna bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel sträcker sig detta beslut inte längre än vad som är nödvändigt för att uppnå målen.

(48) De åtgärder som krävs för genomförandet av detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[67].

(49) Med tanke på de frågor som behandlas i de särskilda programmen bör kommissionen bistås av olika kommittéer för genomförandet av varje enskilt program.

(50) Genom Europaparlamentets och rådets beslut xxx/2005/EG inrättas ett flerårigt program, eContentplus, som skall göra digitalt innehåll i Europa lättare tillgängligt och mer användbart. Det beslutet löper ut vid utgången av år 2008. Därefter bör de åtgärder som avses göra digitalt innehåll i Europa lättare tillgängligt och mera användbart fortsätta genom IKT-stödprogrammet som inrättas genom det här beslutet.[68]

(51) Åtgärderna i beslut 96/413/EG bör integreras i Programmet för entreprenörskap och innovation. Beslut 96/413/EG bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I GEMENSAMMA BESTÄMMELSER

Kapitel I Ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation

Artikel 1 Inrättande av programmet

1. Härmed inrättas ett ramprogram för gemenskapens insatser på områdena konkurrenskraft och innovation, omfattande perioden från den 1 januari 2007 till den 31 december 2013, i det följande benämnt ”ramprogrammet”.

2. Ramprogrammet skall bidra till den konkurrenskraft och innovationskapacitet som gemenskapen har i sin egenskap av avancerat kunskapssamhälle, där en hållbar utveckling baseras på såväl en balanserad ekonomisk tillväxt och en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft och med en hög skyddsnivå och förbättringar av kvaliteten av miljöskyddet.

3. Ramprogrammet skall inte omfatta sådana åtgärder inom forskning och teknisk utveckling som genomförs i enlighet med artikel 166 i fördraget.

Artikel 2 Mål

1. Ramprogrammet skall ha följande mål:

a) Att utveckla företagens konkurrenskraft, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag.

b) Att främja innovation, däribland miljöinnovation.

c) Att påskynda utvecklingen av ett konkurrenskraftigt och innovativt informationssamhälle för alla.

d) Att främja dels energieffektivitet, dels nya och förnybara energikällor i alla sektorer, däribland transportsektorn.

2. Ramprogrammets mål skall uppfyllas genom följande särskilda program som inrättas enligt avdelning II, i det följande benämnda ”de särskilda programmen”:

a) Programmet för entreprenörskap och innovation.

b) IKT-stödprogrammet.

c) Programmet Intelligent energi – Europa.

Artikel 3 Budget

1. Det finansiella referensbeloppet för genomförande av ramprogrammet skall uppgå till 4 212,6 miljoner euro.

2. Bilaga I innehåller en preliminär budgetfördelning för de särskilda programmen.

3. De årliga anslagen skall beviljas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

Artikel 4 Medverkan av tredjeländer

Ramprogrammet skall vara öppet för följande länders deltagande:

a) EFTA-länder som är medlemmar i EES, enligt villkoren i EES-avtalet.

b) Kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi, enligt de allmänna principer och villkor för dessa länders deltagande i gemenskapsprogram som fastställs i respektive ramavtal och beslut av associeringsrådet.

c) Länder på Västra Balkan, enligt de villkor som skall avtalas med de länderna efter ingåendet av ramavtal om deras deltagande i gemenskapsprogram.

d) Andra tredjeländer, när avtalen ger utrymme för detta.

Kapitel IIRamprogrammets genomförande

Artikel 5 Arbetsprogram

1. Kommissionen skall anta årliga arbetsprogram för de särskilda programmen i enlighet med förfarandet i artikel 46.2.

Kommissionen skall säkerställa att de genomförs.

2. Ändringar av de årliga arbetsprogram som avses i punkt 1 och som rör budgetmedel överstigande 1 miljon euro skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 46.2.

Artikel 6 Genomförandeåtgärder

1. Arbetsprogrammen skall främst genomföras med hjälp av följande:

a) Gemenskapens finansiella instrument för små och medelstora företag.

b) Nätverk som samlar många olika berörda parter.

c) Pilotprojekt, marknadsintroduktionsprojekt och andra åtgärder som främjar praktisk användning av innovationer.

d) Analys och utveckling av politiken samt samordning av denna med deltagande länder.

e) Informationsutbyte, kunskapsspridning och medvetandehöjande åtgärder.

f) Stöd till medlemsstaters eller regioners gemensamma insatser.

g) Upphandling baserad på teniska specifikationer som utarbetats i samarbete med medlemsstaterna.

h) Partnerskap mellan myndigheter på nationell och regional nivå.

2. Dessa och ytterligare genomförandeåtgärder, enligt avsnitt 2 i kapitlen I, II och III i avdelning II, kan tillämpas på alla de särskilda programmen, om detta föreskrivs i det relevanta arbetsprogrammet.

3. Den finansiering som beviljas skall fullt ut överensstämma med gemenskapens regler för statligt stöd och därtill knutna instrument.

Artikel 7 Tekniskt bistånd

Den budgetram som fastställs i detta beslut kan också täcka utgifter i samband med förberedande insatser, övervakning, tillsyn, revision och utvärdering som är direkt nödvändiga för genomförandet av detta beslut och uppfyllandet av dess mål.

Bland insatserna kan främst ingå undersökningar, möten, informationsverksamhet, publikationer, utgifter för IT-verktyg, system och nät för utbyte och behandling av uppgifter, samt alla andra utgifter för teknisk, vetenskaplig och administrativ hjälp och expertis som kommissionen kan komma att behöva vid genomförandet av detta beslut.

Artikel 8 Övervakning och utvärdering

1. Kommissionen skall löpande övervaka genomförandet av ramprogrammet och dess särskilda program.

Kommissionen skall om varje särskilt program utarbeta en årlig genomföranderapport där den beskriver programmets finansiella genomförande, resultat och konsekvenser.

2. Ramprogrammet och dess särskilda program skall bli föremål för halvtids- och slututvärderingar, där man bl.a. undersöker deras relevans, enhetlighet och synergieffekter, genomslagskraft, effektivitet, hållbarhet och nytta.

I halvtidsutvärderingarna kan också ingå delar av efterhandsutvärderingar som rör tidigare program.

3. Halvtids- och slututvärderingarna av de särskilda delprogrammen och de nödvändiga budgetanslagen skall ingå i de respektive arbetsprogrammen.

Halvtids- och slututvärderingarna av ramprogrammet och de nödvändiga budgetanslagen skall ingå i arbetsprogrammet för det särskilda program för entreprenörskap och innovation som inrättas enligt kapitel I i avdelning II.

4. Halvtidsutvärderingen av ramprogrammet skall vara avslutad den 31 december 2009, och slututvärderingen den 31 december 2011.

Halvtids- och slututvärderingarna av de särskilda programmen skall göras på ett sådant sätt att resultaten kan användas i halvtids- och slututvärderingarna av ramprogrammet.

5. Kommissionen skall meddela Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén de viktigaste resultaten av halvtids- och slututvärderingarna av ramprogrammet och dess särskilda program.

Artikel 9 Skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen

1. Kommissionen skall se till att gemenskapens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt detta beslut, genom såväl förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet som effektiva kontroller och krav på återbetalning av felaktigt utbetalade medel och, i sådana fall då oegentligheter upptäcks, genom påföljder som är effektiva, proportionella och avskräckande, i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 och förordning (EG, Euratom) nr 2185/96, samt med förordning (EG) nr 1073/1999.

2. När det gäller gemenskapsåtgärder som finansieras enligt detta beslut skall förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 och förordning (EG, Euratom) nr 2185/96 tillämpas på alla överträdelser av en bestämmelse i gemenskapsrätten, även överträdelser av avtalsförpliktelser som grundar sig på programmet, som är följden av en ekonomisk aktörs handlingar eller underlåtenhet och som har lett eller skulle ha kunnat leda till negativa ekonomiska effekter för Europeiska gemenskapernas allmänna budget eller sådana budgetar som de förvaltar, till följd av en oberättigad utgift.

3. Alla genomförandeåtgärder som följer av detta beslut skall särskilt innehålla bestämmelser om att kommissionen eller en företrädare som den utsett skall utöva övervakning och finansiell tillsyn samt om att Europeiska revisionsrätten skall utföra revision, om så är nödvändigt på platsen.

AVDELNING IIDE SÄRSKILDA PROGRAMMEN

Kapitel I Programmet för entreprenörskap och innovation

Avsnitt 1Mål och insatsområden

ARTIKEL 10 Inrättande och mål

1. Härmed inrättas ett program till stöd för företagsamhet, små och medelstora företag, entreprenörskap, innovation och industriell konkurrenskraft (i det följande benämnt ”programmet för entreprenörskap och innovation”).

2. Syftet med programmet för entreprenörskap och innovation är att stödja, förbättra, uppmuntra och främja följande:

a) Tillgången till finansiering för små och medelstora företag i nyetablerings- och tillväxtfasen och investeringar i innovationsverksamhet, däribland miljöinnovation.

b) Skapande av gynnsamma villkor för samarbete mellan små och medelstora företag.

c) Innovation i företagen, däribland miljöinnovation.

d) Entreprenörskap och innovationskultur.

e) Företags- och innovationsrelaterade ekonomiska och administrativa reformer.

Artikel 11 Tillgången till finansiering för små och medelstora företag i nyetablerings- och tillväxtfasen

Insatser som rör finansiering för små och medelstora företag i nyetablerings- och tillväxtfasen och för investeringar i innovationsverksamhet, däribland miljöinnovation, kan bestå i följande:

a) Ökning av investeringar som härrör från riskkapitalfonder och investeringsinstrument som förvaltas av företagsänglar.

b) Förstärkning av skuldfinansieringsinstrument för små och medelstora företag.

c) Förbättring av de finansiella villkoren för små och medelstora företag.

Artikel 12 Samarbete mellan små och medelstora företag

Insatser som rör samarbete mellan små och medelstora företag kan bestå i följande:

a) Utveckling av tjänster till stöd för små och medelstora företag.

b) Bidrag till åtgärder för att hjälpa små och medelstora företag att samarbeta med andra företag över gränserna; häri ingår även små och medelstora företags deltagande i standardiseringsarbete på EU-nivå.

c) Främjande och underlättande av internationellt samarbete mellan företag.

Artikel 13 Innovation, däribland miljöinnovation i företag

Insatser som rör innovation, däribland miljöinnovation, kan bestå i följande:

a) Utveckling av sektorsspecifik innovation, projektsammanslutningar, innovationsnätverk, offentlig-privata innovationspartnerskap och samarbete med relevanta internationella organisationer, samt användning av innovationsförvaltning.

b) Stöd till nationella och regionala program för innovation inom företagen.

c) Stöd till användning av innovativ teknik.

d) Stödtjänster för transnationell kunskaps- och tekniköverföring och för förvaltning av immateriell och industriell äganderätt.

e) Utforskning av nya typer av innovationstjänster.

f) Utveckling av teknik och kunskap genom arkivering och överföring av uppgifter.

Artikel 14 Entreprenörskaps- och innovationskultur

Insatser som rör entreprenörskaps- och innovationskultur kan bestå i följande:

a) Uppmuntran av entreprenörskapstänkande, entreprenörskapskompetens och entreprenörskapskultur samt skapande av bättre balans mellan risker och belöning inom företagande, särskilt för unga företagare.

b) Uppmuntran till skapande av en företagsmiljö där innovation, företagsutveckling och tillväxt gynnas.

c) Stöd till politikutveckling och samarbete mellan olika aktörer, inbegripet nationella och regionala programförvaltare.

Artikel 15 Företags- och innovationsrelaterade ekonomiska och administrativa reformer

Verksamhet som rör företags- och innovationsrelaterade ekonomiska och administrativa reformer kan bestå i följande:

a) Insamling av uppgifter, resultatanalys och resultatövervakning, samt utveckling och samordning av politikområden.

b) Bidrag till fastställande och främjande av konkurrensstrategier för industri- och tjänstesektorerna.

c) Stöd till erfarenhetsutbyte i nationella och regionala förvaltningar för höjd kompetens och kvalitet.

Avsnitt 2Införande

ARTIKEL 16 Gemenskapens finansiella instrument för små och medelstora företag

1. Gemenskapens finansiella instrument skall användas med målet att underlätta för små och medelstora företag att få tillgång till finansiering i vissa faser av sin livscykel: såddfas, företagsetablering, expansion och företagsöverlåtelse. Instrumenten skall omfatta små och medelstora företags investeringar inom verksamhet såsom teknisk utveckling, innovation och tekniköverföring.

2. De instrument som avses i punkt 1 är följande:

a) Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt (GIF).

b) Garantiinstrumentet för små och medelstora företag (SMEG).

c) Systemet för kapacitetsuppbyggnad (CBS).

3. Genomförandeåtgärderna för de olika instrumenten fastställs i bilaga II.

Artikel 17 Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt (GIF)

1. Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt skall förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF) på kommissionens vägnar.

Det skall ha till uppgift att

a) bidra till etablering och finansiering av små och medelstora företag och begränsning av obalansen på marknaden för egenkapital och riskkapital, som hindrar små och medelstora företag från att utnyttja sin tillväxtpotential,

b) stödja innovativa små och medelstora företag med hög tillväxtpotential, särskilt sådana som sysslar med forskning, utveckling och annan innovationsverksamhet.

2. Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt skall utgöras av följande två delar:

Den första, kallad GIF1, skall omfatta investeringar på ett tidigt stadium (såddfas och företagsetablering). Den skall vara inriktad på investeringar i specialiserade riskkapitalfonder, såsom fonder för investeringar på ett tidigt stadium, fonder som arbetar regionalt, fonder som är inriktade på särskilda sektorer, särskild teknik eller FoTU och fonder som är knutna till företagskuvöser, som i sin tur skall förse små och medelstora företag med kapital. Den kan också saminvestera i fonder och investeringsinstrument som förvaltas av företagsänglar.

Den andra delen, kallad GIF2, skall täcka investeringar i expansionsfasen och investera i specialiserade riskkapitalfonder, som i sin tur skall tillhandahålla sekundärt egenkapital eller egenkapital för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxtpotential i expansionsfasen. Vid GIF2-investeringar skall kapital till företagsförvärv eller ersättningskapital undvikas.

Instrumentet för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt får investera i finansiella intermediärer genom att när så är lämpligt arbeta med nationella system som skall främja företag som investerar i småföretag.

Artikel 18 Garantiinstrumentet för små och medelstora företag (SMEG)

1. Garantiinstrumentet för små och medelstora företag skall förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF) på kommissionens vägnar.

Den skall ha till uppgift att

a) utställa motgarantier eller i förekommande fall garantier som kompletterar de garantisystem som används i de bidragsberättigade länderna,

b) utställa direkta garantier för alla andra lämpliga finansiella intermediärer.

2. Garantiinstrumentet för små och medelstora företag skall utgöras av följande fyra delar:

Den första delen, a) skuldfinansiering via lån eller leasing, skall minska små och medelstora företags särskilda problem med att få tillgång till finansiering, vilka beror på en förmodad högre risk i samband med investeringar i kunskapsrelaterad verksamhet såsom teknisk utveckling, innovation och tekniköverföring och på bristande säkerheter.

Den andra delen, b) mikrokreditfinansiering, skall uppmuntra finansinstitut att spela en större roll för lånetillgången när det gäller mindre belopp som normalt sett skulle innebära proportionellt sett högre hanteringskostnader per enhet för låntagare med otillräckliga säkerheter. Förutom garantier eller motgarantier får finansiella intermediärer ta emot stöd för att delvis kompensera de höga administrativa kostnaderna vid mikrokreditfinansiering.

Den tredje delen, c) garantier för fonder som investerar egenkapital eller sekundärt egenkapital i små och medelstora företag, skall omfatta investeringar som görs av lokala eller regionala fonder som tillhandahåller såddkapital och/eller kapital i etableringsfasen och av fonder för överbryggningsfinansiering; syftet skall vara att minska de särskilda svårigheter som hänger ihop med små och medelstora företags svaga finansiella struktur, liksom sådana svårigheter som uppstår vid företagsöverlåtelser.

Den fjärde delen, d) värdepapperisering av små och medelstora företags fordringar, skall mobilisera kompletterande skuldfinansiering för små och medelstora företag, i enlighet med lämpliga riskdelningsavtal med de berörda instituten. Stöd till dessa transaktioner ges på villkor att finansinstituten åtar sig att ställa en betydande del av den uppnådda likviditeten av det mobiliserade kapitalet till förfogande för ny utlåning till små och medelstora företag inom en rimlig tidsperiod.

Artikel 19 Systemet för kapacitetsuppbyggnad (CBS)

1. Systemet för kapacitetsuppbyggnad skall förvaltas tillsammans med internationella finansinstitut, inklusive Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska investeringsfonden (EIF) och Europarådets utvecklingsbank (CEB).

Det skall ha till uppgift att

a) höja investerings- och teknikexpertisen hos fonder som investerar i innovativa små och medelstora företag eller små och medelstora företag med tillväxtpotential,

b) stimulera kredittillgången för små och medelstora företag genom att förbättra kreditbedömningsförfarandena i samband med utlåning till små och medelstora företag.

2. Systemet för kapacitetsuppbyggnad skall bestå av såddkapitalinsatsen och partnerskapsinsatsen.

Såddkapitalsinsatsen skall tillhandahålla bidrag för att stimulera tillgången på riskkapital för innovativa små och medelstora företag och andra sådana företag med tillväxtpotential, inbegripet de inom den traditionella ekonomisektorn, genom stöd till fonder som investerar i företag i sådd- och nyetableringsfasen eller liknande organisationer. Bidrag skall tillhandahållas för långsiktig rekrytering av ytterligare personal med specifik kunskap om investeringar eller teknik.

Partnerskapsinsatsen skall tillhandahålla bidrag till finansiella intermediärer för att täcka kostnaderna för tekniskt bistånd för att förbättra deras kreditbedömningsförfaranden för skuldfinansiering för små och medelstora företag, med målet att stimulera tillgången på finansiering för sådana företag i länder där banksektorn ännu inte är så utvecklad.

När det gäller Partnerskapsinsatsen skall med ”länder där banksektorn ännu inte är så utvecklad” förstås som länder där de inhemska krediterna i procent av landets bruttonationalprodukt är betydligt lägre än gemenskapens genomsnitt enligt relevanta uppgifter som fastställts av Europeiska centralbanken eller Internationella valutafonden.

Partnerskapsinsatsen skall stödja de kreditposter eller den riskdelning som internationella finansinstitut ställer till förfogande för partnerbanker eller finansinstitut i de bidragsberättigade länderna. En betydande del av insatsen avser förbättring av bankernas kapacitet att bedöma den kommersiella livsdugligheten hos projekt där miljöinnovation är en väsentlig beståndsdel.

Artikel 20 Tjänster till stöd för företag och innovation

1. Tjänster till stöd för företag och innovation, särskilt små och medelstora företag, skall uppmuntras.

2. I överensstämmelse med punkt 1 kan nätverkspartner beviljas finansiellt stöd främst för följande tjänster:

a) Tjänster som rör information, feedback och företagssamarbete.

b) Tjänster som rör innovation, teknik och kunskapsöverföring.

c) Tjänster som uppmuntrar små och medelstora företags deltagande i gemenskapens ramprogram för FoTU.

Närmare uppgifter om dessa tjänster finns i bilaga III.

3. Kommissionen skall välja ut nätverkspartner genom inbjudningar att lämna förslag när det gäller de olika tjänster som avses i punkt 2 a, 2 b och 2 c. Därefter kan kommissionen upprätta ett rampartnerskapsavtal med utvalda nätverkspartner och där ange vilken typ av verksamhet som skall erbjudas, vilket förfarande som skall användas vid beviljandet av bidrag till dem samt alla parters allmänna rättigheter och skyldigheter. Rampartnerskapen kan omfatta hela programmets löptid.

4. Utöver de tjänster som avses i punkt 2 a, 2 b och 2 c, får kommissionen tillhandahålla finansiellt stöd till genomförandet av annan verksamhet som ramprogrammet omfattar efter inbjudningar att lämna förslag som endast riktar sig till nätverkets partner.

5. Kommissionen skall stödja nätverkets partner genom att tillgängliggöra lämplig samordning och operationellt stöd. Även organisationer som är etablerade i länder som inte deltar i programmet kan då få möjlighet att utnyttja detta.

6. Kommissionen skall försäkra sig om att nätverkets partner samarbetar med varandra och att nätverkspartner som inte själva kan ta hand om ärenden som ställs till dem, sänder dem vidare till en nätverkspartner som har kompetens för detta.

Artikel 21 Stödsystemet för företagsinnovation

1. Stödsystemet för företagsinnovation skall utveckla det transnationella samarbetet mellan program som stöder företagsinnovation.

2. En grupp av samarbetande program kan vara berättigade till gemenskapsstöd om de

a) förvaltas individuellt av offentliga myndigheter på nationell eller lägre nivå,

b) tillsammans omfattar minst tre deltagande länder och

c) samordnas eller förvaltas gemensamt.

3. På grundval av inbjudningar från gemenskapen att lämna förslag kan bidragsberättigade grupper av samarbetande program väljas ut för stöd.

4. Stöd kan beviljas till utvalda grupper av samarbetande program med syftet att skapa mervärde för en hel grupp eller för en eller flera särskilda insatser som görs inom en grupp, att skapa synergieffekter mellan samarbetande program eller att försäkra sig om en kritisk massa.

5. Stödet kan utgå i form av ytterligare gemenskapsfinansiering för utvalda grupper av samarbetande program genom bidrag

a) till en gemensam fond för stöd till insatser som görs inom en grupp av samarbetande program eller

b) till finansieringen av särskilda gemensamma insatser som görs inom en grupp av samarbetande program.

6. Insatser som får stöd från en sådan gemensam fond, eller särskilda gemensamma insatser som har utnyttjat gemenskapsfinansiering, skall vara öppna för alla dem som skulle ha varit berättigade att delta i motsvarande insats inom något av de samarbetande programmen i gruppen.

Artikel 22 Politikanalys, utveckling och samordning med deltagande länder

Politikanalyser, utveckling och samordning med deltagande länder kan stödjas genom

a) undersökningar, uppgiftsinsamling, enkäter och publikationer, så vitt det är möjligt på grundval av officiell statistik,

b) möten mellan experter, bl.a. från offentliga institutioner och berörda parter, samt konferenser och andra evenemang,

c) medvetandehöjande åtgärder, nätverksarbete och annan relevant verksamhet,

d) jämförande analyser av åstadkomna resultat på nationell och regional nivå samt arbete med bästa praxis, inbegripet dess spridning och genomförande.

Artikel 23 Partnerskap mellan myndigheter på nationell och regional nivå

1. För att möjliggöra målinriktat administrativt samarbete kan partnerskap inrättas på grundval av inbjudningar till nationella kontaktpunkter att lämna förslag. Dessa kan därefter ange en ledande expert eller en expertgrupp i samförstånd med relevanta nationella eller regionala myndigheter.

2. Kommissionen skall göra en översyn av den arbetsplan som den ledande experten eller expertgrupperna utarbetat, och kan bevilja ett bidrag till offentliga förvaltningar.

3. Kommissionen kan erbjuda centrala stödtjänster till dessa partnerskapsinsatser.

Artikel 24 Stödåtgärder genom programmet

Kommissionen kan åta sig följande uppgifter:

a) Analys och övervakning av konkurrenskrafts- och sektorsfrågor, inbegripet sådan verksamhet som görs för kommissionens årliga rapport om den europeiska industrins konkurrenskraft.

b) Förberedelse av konsekvensanalyser av gemenskapsåtgärder som är av särskild relevans för företagens konkurrenskraft.

c) Utvärdering av särskilda aspekter eller särskilda genomförandeåtgärder i anknytning till detta program.

d) Spridning av information i anknytning till detta program.

Avsnitt 3Arbetsprogram

ARTIKEL 25 Arbetsprogram

Arbetsprogrammet skall innehålla en detaljerad beskrivning av mål och prioriteringar, operationella tidtabeller samt regler för deltagande och kriterier för urval och utvärdering av de åtgärder som avses i artiklarna 16- 23.

Kapitel IIIKT-stödprogrammet.

Avsnitt 1Mål och insatsområden

ARTIKEL 26 Inrättande och mål

1. Härmed inrättas ett program till stöd för politiken för informations- och kommunikationsteknik, i det följande benämnt ”IKT-stödprogrammet”.

2. IKT-stödprogrammet skall omfatta följande insatser:

a) Utveckling av ett gemensamt europeiskt informationsområde och stärkande av den inre marknaden för informationsprodukter och informationstjänster.

b) Stimulans av innovation genom mer omfattande användning av och investering i IKT.

c) Utveckling av ett informationssamhälle för alla samt mer ändamålsenliga och effektiva tjänster på områden av intresse för allmänheten, liksom förbättring av livskvaliteten.

3. De insatser som avses punkt 2 skall genomföras med särskild tonvikt på främjande av och information om de möjligheter och vinster som IKT innebär för medborgare och företag.

Artikel 27 Det gemensamma europeiska informationsområdet

Syftena med insatser inom det gemensamma europeiska informationsområdet skall vara

a) att säkerställa obehindrat tillträde till IKT-baserade tjänster och att inrätta lämpliga ramvillkor för snabbt och relevant införande av konvergerande digitala kommunikationer och tjänster, där även driftskompatibilitets- säkerhets- och förtroendeaspekter ingår,

b) att förbättra villkoren för utvecklingen av digitalt innehåll med särskild betoning på mångspråkighet och kulturell mångfald,

c) att övervaka det europeiska informationssamhället genom uppgiftsinsamling och analys av utvecklingen, utbudet och användningen av digitala kommunikationstjänster, inbegripet tillväxten av Internet och tillgången till bredband samt utvecklingstendenserna när det gäller innehåll och tjänster.

Artikel 28 Innovation genom mer omfattande användning av och investeringar i IKT

Syftena med insatser inom innovation genom bredare användning av och investeringar i IKT skall vara

a) att främja innovation i processer, tjänster och produkter som fungerar med hjälp av IKT, i synnerhet hos små och medelstora företag och hos myndigheter, med beaktande av nödvändiga kompetenskrav,

b) att underlätta interaktionen mellan den offentliga och den privata sektorn samt partnerskapsbyggande för att öka innovations- och investeringstakten när det gäller IKT,

c) att främja och informera om de möjligheter och vinster som IKT innebär för såväl medborgare som företag samt stimulera debatten på EU-nivå om nya tendenser inom IKT.

Artikel 29 Ett informationssamhälle för alla, mer ändamålsenliga och effektiva tjänster på områden av intresse för allmänheten, samt förbättring av livskvaliteten

Syftet med insatser som rör utvecklingen av ett informationssamhälle för alla samt ändamålsenligare och effektivare tjänster på områden av intresse för allmänheten, liksom förbättring av livskvaliteten skall vara

a) att bredda tillgången på IKT och det digitala kunnandet,

b) att stärka förtroendet och stödet för IKT-användning, varvid särskild uppmärksamhet skall ägnas frågor som rör skyddet av privatlivet,

c) att förbättra kvaliteten, effektiviteten och tillgängligheten när det gäller elektroniska tjänster på områden av allmänt intresse såväl som IKT-stött deltagande i samhällslivet, inbegripet driftskompatibla gemensamma tjänster på EU-nivå eller gränsöverskridande offentliga tjänster, samt utvecklingen av moduler av gemensamt intresse och utbyte av bästa praxis.

Avsnitt 2Genomförande

Underavsnitt 1Genomförande av projekt, bästa praxis-insatser och tematiska nätverk

Artikel 30 Allmänna anmärkningar

IKT-stödprogrammet kan genomföras via projekt, bästa praxis-insatser och tematiska nätverk, inklusive insatser för testning och demonstration i stor skala av innovativa offentliga tjänster med en gemensam europeisk dimension.

Projekt, bästa praxis-insatser och tematiska nätverk skall vara inriktade på att stimulera spridningen och bästa möjliga användning av innovativa IKT-baserade lösningar, särskilt för tjänster på områden av allmänt intresse. Gemenskapsstödet skall också underlätta samordningen och genomförandet av insatser för att utveckla informationssamhället generellt i medlemsstaterna.

Artikel 31 Projekt, bästa praxis-insatser och tematiska nätverk

1. Följande skall stödjas:

a) Projekt såsom genomförande-, pilot- och marknadsintroduktionsprojekt.

b) Bästa praxis-insatser för att sprida kunskap och utbyta erfarenheter i hela gemenskapen.

c) Tematiska nätverk där många olika berörda parter kan samarbeta mot ett visst mål, så att samordning och överföring av kunskap underlättas.

2. Projekten skall vara inriktade på främjande av innovation, tekniköverföring och spridning av ny teknik som är mogen att introduceras på marknaden.

Gemenskapen kan bevilja bidrag till budgeten för de projekt som avses i punkt 1.a med maximalt 50 % av de sammanlagda kostnaderna. Offentliga myndigheter kan få ersättning för 100 % av sina extrakostnader.

3. Bästa praxis-insatser skall genomföras i projektsammanslutningar som behandlar särskilda teman och länkas samman genom tematiska nätverk.

Gemenskapens bidrag till de åtgärder som anges i punkt 1 b skall vara begränsat till direkta kostnader som bedöms vara nödvändiga eller lämpliga för att det särskilda målet för insatsen skall kunna uppnås.

4. De tematiska nätverken kan vara knutna till bästa praxis-insatser.

Stöd till tematisk verksamhet skall beviljas för de extra bidragsberättigande kostnaderna för nätverkets samordning och genomförande. Gemenskapens bidrag får täcka de stödberättigande extrakostnaderna för åtgärderna.

Underavsnitt 2Övriga bestämmelser

Artikel 32 Ansökningar

En ekonomisk plan skall i förekommande fall bifogas ansökan om gemenskapsstöd. Den skall innehålla en förteckning över finansieringen av projekten, inklusive det ekonomiska stöd som söks från gemenskapen, och allt annat stöd som begärts eller beviljats på annat håll.

Artikel 33 Politikanalys, utveckling och samordning med deltagande länder

Politikanalys, utveckling och samordning med deltagande länder kan stödjas genom

a) undersökningar, uppgiftsinsamling, enkäter och publikationer, så vitt det är möjligt på grundval av officiell statistik,

b) möten mellan experter, bl.a. från offentliga institutioner och berörda parter, samt konferenser och andra evenemang,

c) medvetandehöjande åtgärder, nätverksarbete och annan relevant verksamhet,

d) jämförande analyser av åstadkomna resultat på nationell och regional nivå samt arbete med bästa praxis, inbegripet dess spridning och genomförande.

Artikel 34 PR, kommunikation, informationsutbyte och informationsspridning

1. Följande verksamhet kan bedrivas som stöd för genomförandet av programmet eller förberedelser av framtida verksamhet:

a) PR, kunskapsspridning, information och annan kommunikationsverksamhet.

b) Utbyte av information, kunskap och erfarenhet, konferenser, seminarier, workshops eller andra möten och ledning av projektsammanslutningsverksamhet.

2. Verksamhet inriktad på utsläppande på marknaden av produkter, processer eller tjänster samt marknadsföring och säljfrämjande åtgärder ger inte rätt till bidrag.

Artikel 35 Projekt av allmänt intresse: upphandling baserad på tekniska specifikationer som utarbetats tillsammans med medlemsstaterna

Kommissionen får sätta igång projekt som är av allmänt intresse och omfattar nödvändiga tekniska och organisatoriska uppgifter när detta är nödvändigt för att målen i IKT-stödprogrammet skall uppnås, och när medlemsstaterna har ett klart gemensamt intresse vad gäller spridning på EU-nivå av produkter, tjänster eller centrala beståndsdelar av tjänster.

Kommissionen skall tillsammans med medlemsstaterna fastställa tekniska specifikationer och genomförandeplaner för sådana projekt. På grundval av de fastställda gemensamma tekniska specifikationerna och genomförandeplanerna skall kommissionen publicera upphandlingsmeddelanden för genomförandet av de berörda projekten. Upphandlingen skall genomföras av kommissionen ensam på grundval av de regler som är tillämpliga på gemenskapens upphandling.

Avsnitt 3Arbetsprogram

ARTIKEL 36 Arbetsprogram

Arbetsprogrammet skall innehålla en detaljerad beskrivning av mål och prioriteringar, de insatser som krävs för dessas genomförande, operationella tidtabeller samt regler för deltagande och kriterier för urval och utvärdering av de åtgärder som överensstämmer med målen i artikel 26.

Kapitel IIIProgrammet Intelligent energi – Europa

Avsnitt 1Mål och insatsområden

ARTIKEL 37 Inrättande och mål

1. Härmed inrättas ett program för stöd till energieffektivitet, förnybara energikällor och energidiversifiering, i det följande benämnt ”programmet Intelligent energi – Europa”.

2. Programmet Intelligent energi – Europa skall i synnerhet omfatta åtgärder för

a) att utveckla energieffektivitet och främja rationell användning av energikällor,

b) att främja nya och förnybara energikällor och stödja energidiversifiering,

c) att främja energieffektivitet och användning av nya och förnybara energikällor vid transporter.

Artikel 38 Operativa mål

Verksamheten inom programmet Intelligent energi – Europa skall vara inriktad på följande:

a) Tillhandahållande av sådan hjälp som krävs för förbättrad hållbarhet, för utveckling av städers och regioners potential samt för förberedelse av de lagstiftande åtgärder som behövs för att de strategiska målen skall uppnås; utveckling av metoder och instrument för att följa upp, övervaka och utvärdera konsekvenserna av de åtgärder som gemenskapen och dess medlemsstater vidtar på de områden som programmet omfattar.

b) Förstärkning av investeringarna överallt i medlemsstaterna i den nya och mest högpresterande tekniken inom energieffektivitet, förnybara energikällor och energidiversifiering, även inom transport, genom att man överbryggar gapet mellan framgångsrik demonstration av innovativ teknik och det genomslag den verkligen får på marknaden i bred skala, för att ge hävstångseffekt åt investeringarna inom den offentliga och privata sektorn, främja teknik som är viktig ur strategisk synvinkel, sänka kostnaderna, öka marknadserfarenheten och bidra till minskningen av de finansiella riskerna och andra förmodade risker och hinder för denna typ av investeringar.

c) Avlägsnande av de icke-tekniska hindren för effektiva och intelligenta mönster när det gäller energiproduktion och energikonsumtion genom att man främjar institutionernas uppbyggnad av kapacitet, bl.a. på lokal och regional nivå, genom att man höjer medvetenheten, särskilt genom utbildningssystemet, genom att man uppmuntrar erfarenhets- och kunskapsutbyten bland de viktigaste berörda aktörerna och bland företag och medborgare i allmänhet samt