Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets direktiv om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, CEEP och EFS"

(98/C 180/13)

BAKGRUND

- Kommissionens beslut om att, enligt protokollen om social- och arbetsmarknadspolitiken (artikel 3), tillfråga arbetsmarknadens parter om huruvida de vill förhandla i frågan om deltidsarbete/atypiska anställningsvillkor.

- UNICE:s, CEEP:s och EFS:s ramavtal av den 6 juni 1997 om deltid.

- Kommissionens förslag av den 23 juli 1997 () att göra UNICE:s, CEEP:s och EFS:s avtal till europeiskt gemenskapsdirektiv.

- Ordförandeskapets slutsatser i Amsterdam den 16-17 juni 1997.

- ReK:s beslut av den 26 november 1997 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget avge ett yttrande i denna fråga och att ge utskott 8 "Ekonomisk och social sammanhållning, sociala och arbetsmarknadspolitiska frågor" i uppdrag att utarbeta yttrandet.

- Det utkast till yttrande (CdR 389/97) som utskott 8 antog den 27 november 1997 (föredragande: Ulla Olander och Søren Andersen).

Vid sin 22:a plenarsession den 12-13 mars 1998 (sammanträdet den 12 mars 1998) antog Regionkommittén följande yttrande.

1. Inledning

Avtalen om deltid utgår från kommissionens förslag av den 16 augusti 1990, som bl.a. också omfattade kommissionens handlingsprogram för uppföljning av gemenskapens stadga om arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter.

Det ursprungliga förslaget innehöll tre förslag till direktiv, ett om arbetsvillkor i samband med vissa anställningsförhållanden, ett förslag, som antogs, om förbättringar för tillfälligt anställdas säkerhet och hälsa samt ett förslag om snedvridning av konkurrensen i samband med vissa anställningsförhållanden.

Förslaget omformulerades sedan av det belgiska ordförandeskapet och lades fram för rådet som förslag till direktiv om särskilda anställningsformer. Detta förslag antogs inte. Det tyska ordförandeskapet som tog vid arbetade vidare på det belgiska förslaget och förde fram nya kompromissförslag, som inte heller antogs.

Först då kommissionen tillfrågade arbetsmarknadens parter på europeisk nivå, CEEP, UNICE och EFS, enligt protokollen om social- och arbetsmarknadspolitiken (artikel 3), skedde några verkliga framsteg på området.

Arbetsmarknadens parter tog på sig uppgiften att inleda förhandlingar med den tidsfrist på nio månader som fördraget fastslår i protokollen (artikel 3.4).

2. Förhandlingarnas genomförande

Eftersom det är avsevärda ekonomiska intressen förbundna med förhandlingarna om villkoren för deltidsarbete, är det inte överraskande att parterna inte blev färdiga före tidsfristens utgång.

Parterna begärde därför utsträckt tid, vilket beviljades av kommissionen.

I mitten av april 1997 lyckades parterna enas och avtalen skrevs under den 6 juni 1997, efter att ha godkänts av behöriga organ i de tre organisationerna.

3. Ramavtalens syfte

Avtalens syfte är att motarbeta diskriminering på grund av deltidsarbete och förbättra kvalitén på deltidsarbete. Dessutom syftar avtalen till att underlätta utvecklingen av deltidsarbete på frivillig basis och främja en flexibel anpassning av arbetstiderna som tar hänsyn till både arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov.

4. Ramavtalens omfattning

Avtalen gäller deltidsanställda enligt nationell praxis.

5. Ramavtalens innehåll

Huvudinnehållet är principen om icke-diskriminering och principen om konkreta möjligheter till deltidsanställning.

Ramavtalen utgör alltså ett väsentligt bidrag till förbättring av kvinnornas ställning på arbetsmarknaden och bidrar därmed positivt till jämlikheten på arbetsmarknaden. För oerhört många kvinnor utgör deltidsarbete en möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden.

Eftersom avtalen är ramavtal är det viktigt att det på lokal nivå görs en anpassning till de faktiska förhållandena på arbetsmarknaden lokalt och regionalt.

6. Sammanfattning och slutsats

Med detta andra europeiska avtal mellan arbetsmarknadens parter på europanivå har man gjort en fin insats för att främja effektiviseringen av den europeiska arbetsmarknaden. Avtalen ger uttryck för en god jämvikt mellan arbetsgivar- och löntagarintressen. Denna jämvikt måste man se till att inte förstöra.

Även om man kan ha förståelse för vissa krav på förbättringar för deltidsanställda, t.ex. på pensionsområdet, så bör avtalet i dess nuvarande form respekteras, om vi skall fortsätta att avtalsvägen utveckla arbetsmarknaden.

Den europeiska arbetsmarknaden skiljer sig väsentligt från den amerikanska och japanska. Men kraven på effektivitet och prestationer är desamma som på arbetsmarknaderna överallt i vår globaliserade värld.

Den europeiska arbetsmarknaden kan utvecklas positivt och effektivt genom att man sluter avtal. Det är därför viktigt att man välkomnar detta ramavtal som ett konstruktivt bidrag till lokal och regional utveckling.

Landsting, kommuner och regioner är alla betydelsefulla, stora arbetsgivare på den europeiska arbetsmarknaden. En mycket stor andel av de deltidsanställda är anställda i landsting, kommuner och regioner. Därför är det avgörande, men samtidigt även mycket positivt, att avtalet är ett ramavtal.

Regioner, landsting och kommuner får i och med detta avtal möjlighet att effektivisera och anpassa sina arbetsmarknader i syfte att främja ökad sysselsättning.

Medarbetarna kan bara garanteras trygghet genom en effektiv ekonomi som kan bevara och öka antalet arbetstillfällen. Och en effektiv ekonomi kräver en anpassning till lokala och regionala förhållanden, samt att eventuella ekonomiska belastningar skall behandlas på sedvanligt vis i de olika medlemsländerna.

Det nya ramavtalet om deltid bidrar betydligt till detta. Regionkommittén välkomnar därför det nya ramavtalet om deltidsanställning.

Bryssel den 12 mars 1998.

Regionkommitténs ordförande

Manfred DAMMEYER

() KOM(97) 392 slutlig.