[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 16.5.2006

SEK(2006) 596

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS TJÄNSTEAVDELNINGAR

RUMÄNIEN Uppföljningsrapport maj 2006

{KOM(2006) 214 slutlig}

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS TJÄNSTEAVDELNINGAR

RUMÄNIEN Uppföljningsrapport maj 2006

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. INLEDNING 4

2. POLITISKA KRITERIER 5

2.1. Allmän bedömning 13

3. EKONOMISKA KRITERIER 14

3.1. Allmän bedömning 18

4. ÅTAGANDEN OCH KRAV FRÅN ANSLUTNINGSFÖRHANDLINGARNA 18

4.1. Kapitel i gemenskapens regelverk 18

4.1.1. Kapitel 1: Fri rörlighet för varor 18

4.1.2. Kapitel 2: Fri rörlighet för personer 20

4.1.3. Kapitel 3: Fri rörlighet för tjänster 20

4.1.4. Kapitel 4: Fri rörlighet för kapital 21

4.1.5. Kapitel 5: Bolagsrätt 22

4.1.6. Kapitel 6: Konkurrenspolitik 23

4.1.7. Kapitel 7: Jordbruk 24

4.1.8. Kapitel 8: Fiske 28

4.1.9. Kapitel 10: Beskattning 28

4.1.10. Kapitel 13: Socialpolitik och sysselsättning 29

4.1.11. Kapitel 15: Industripolitik 31

4.1.12. Kapitel 18: Utbildning och yrkesutbildning 32

4.1.13. Kapitel 20: Kultur och politik på det audiovisuella området 32

4.1.14. Kapitel 21: Regionalpolitik och samordning av strukturinstrumenten 33

4.1.15. Kapitel 22: Miljö 34

4.1.16. Kapitel 24: Samarbete på området rättsliga och inrikes frågor 36

4.1.17. Kapitel 25: Tullunion 39

4.1.18. Kapitel 28: Finansiell kontroll 40

4.2. Översättning av gemenskapens regelverk till rumänska 42

4.3. Allmän bedömning 42

1. INLEDNING

Anslutningsförhandlingarna med Rumänien avslutades med framgång i december 2004. Anslutningsfördraget undertecknades i april 2005. Rumänien och 14 medlemsstater har redan ratificerat det. Anslutningen skall enligt anslutningsfördraget ske den 1 januari 2007 såvida rådet inte, på rekommendation av kommissionen, beslutar att senarelägga den till den 1 januari 2008.

När förhandlingarna hade avslutats beslöt Europeiska unionen att man skulle fortsätta att nära följa Rumäniens förberedelser och framsteg och att kommissionen därför skulle fortsätta att lägga fram årliga rapporter om framstegen på vägen mot anslutning, tillsammans med eventuella rekommendationer.

Den första rapporten lades fram i oktober 2005. Den visade att Rumänien redan hade kommit långt i anslutningsförberedelserna. Den lyfte också fram en rad områden där man måste arbeta vidare för att slutföra förberedelserna. Kommissionen beslöt att intensifiera sin uppföljning och att lägga fram en ny rapport under våren 2006.

I denna rapport granskas Rumäniens förberedelser för medlemskap. Tyngdpunkten ligger på de områden där framsteg behöver göras mot bakgrund av anslutningskriterierna från Köpenhamn. Med hänsyn till dessa kriterier är rapporten indelad i tre huvudavsnitt:

- I den första delen behandlas de politiska frågor där kommissionen konstaterat att framsteg måste göras.

- I den andra delen behandlas de ekonomiska frågor där kommissionen konstaterat att framsteg måste göras.

- I den tredje delen redovisas resultaten när det gäller att uppfylla kraven och åtagandena från anslutningsförhandlingarna.

Framstegen sedan oktober 2005 redovisas, liksom de områden inom politik, lagstiftning och lagstiftningens genomförande där man ännu inte är klar med förberedelserna och måste vidta åtgärder. Utifrån detta redovisar kommissionen i ett separat meddelande, som läggs fram samtidigt med denna rapport, sina överväganden i frågan om det finns anledning att rekommendera att anslutningstidpunkten senareläggs.

Rapporten avspeglar läget per april månads utgång 2006. Den är baserad på flera olika källor. Rumänien har uppmanats att själv lämna uppgifter om sin beredskap för anslutning. Rapporten bygger också på uppgifter som lämnats inom ramen för associeringsavtalet och på resultatgranskningar[1] som gjorts för att bedöma den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk (nedan kallat ”administrativa kapacitet”) på specifika områden. Rådets överläggningar och Europaparlamentets betänkanden[2] och resolutioner har beaktats. Kommissionen har också stött sig på bedömningar från olika internationella organisationer, internationella finansiella institut och icke-statliga organisationer.

2. POLITISKA KRITERIER

Inledning

Kommissionen anser att Rumänien uppfyller de politiska kriterierna för medlemskap i EU och att landet gjort så hela tiden sedan 1997.

Syftet med rapporten är att göra en bedömning av vissa områden där det enligt kommissionens uppföljningsrapport från oktober krävdes ytterligare förbättringar. Nio sådana områden lyftes fram. De gällde reform av den offentliga förvaltningen, effektivt genomförande av reformen av rättsväsendet, bekämpning av människohandel, misshandel i häkten och förhållandena i fängelser, skydd av barn, vård av funktionshindrade samt psykisk hälso- och sjukvård, effektivt återlämnande av egendom samt skydd och integration av minoriteter.

För vart och ett av dessa utestående områden redovisas i avsnitten i det följande en bedömning av framstegen sedan rapporten från oktober 2005 och Rumäniens beredskap för medlemskap.

Offentlig förvaltning

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Regeringen har fortsatt att anta åtgärder för att förbättra politikskapande och politiksamordning. Praktiska anvisningar för förslagsberedning inom offentlig politik har getts ut med regler bland annat om hur konsekvensbedömningar ska göras. Åtgärder har vidtagits för att förbättra samordningen mellan statsförvaltningens olika delar.

Decentraliseringsprocessen fortsätter. Parlamentet antog i maj 2006 två lagar som underlättar decentralisering av vissa befogenheter, budgetmedel och utgifter. I slutet av 2005 antog regeringen genom s.k. extraordinär förordning en reform av prefektämbetet. Posten som prefekt är numera reserverad för högre offentliganställda tjänstemän och tillsätts inte längre på politiska grunder. En prefekt får inte göra partipolitisk karriär vid sidan av sitt ämbete.

Lagen om offentliganställda tjänstemän väntas bli antagen av parlamentet i maj. Den förtydligar tjänstemännens ställning, rättigheter och skyldigheter och decentraliserar rekryteringsförfaranden till lokala myndigheter och enskilda ministerier. Den bidrar också till att avpolitisera tjänstemannakåren genom att ge en uttagningskommitté ansvaret för att tillsätta poster på högre nivå. Vid ministeriet för offentliga finanser har det inrättats en särskild enhet som ska se till att utbildningsaktiviteter som gäller förvaltning av EU:s strukturmedel blir bättre samordnade.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

När det gäller politikskapandet överlämnas lagstiftningsförslag fortfarande till parlamentet utan att det gjorts någon bedömning av samtliga konsekvenser eller av den förvaltningskapacitet som krävs för att genomföra lagstiftningen. Regeringen har fortsatt att använda sig av s.k. extraordinära förordningar för att införa lagstiftning. Under perioden 30 september – 15 mars antogs nittio sådana texter. Detta ökar regeringens makt på bekostnad av parlamentets och minskar öppenheten i lagstiftningsprocessen. Den översyn av löneskalor och karriärstrukturer inom den offentliga sektorn som för närvarande pågår är särskilt viktig när det gäller yrkesetiken Samordningen av grundläggande utbildning för offentliganställda är otillräcklig.

Sammanfattningsvis har vissa framsteg gjorts när det gäller reform av den offentliga förvaltningen, men reformtakten behöver ökas.

Rättsväsendet

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Man har fortsatt att genomföra strategin och handlingsplanen för reform av rättsväsendet. I oktober 2005 antogs nya bestämmelser om hur specialiserade domstolsavdelningar och paneler skall organiseras och arbeta. I december 2005 antogs lagstiftning som skall göra det lättare för låginkomsttagare att anlita exekutionsbiträde för att verkställa domar. En omfattande reform av rättshjälpssystemet pågår. Ärendebalansen vid Högsta domstolens civila avdelning sjönk från 8 569 mål i september 2005 till 6 126 i slutet av februari 2006.

Praxis att fördela målen slumpmässigt på domare fortsatte att tillämpas i hela landet. Detta har främjat korruptionsbekämpning och ökad opartiskhet hos domare och domar.

För att få till stånd en mera enhetlig tolkning av lagen och ökad rättssäkerhet får appellationsdomstolarna nu hänskjuta överklaganden i civilmål till Högsta domstolen. Alla appellationsdomstolar, tribunaler och åklagarkontor och nästan alla domstolar i första instans har nu elektronisk tillgång till lagstiftning. Sedan mars 2006 har de flesta domstolar tillgång till den elektroniska versionen av Europeiska unionens officiella tidning . I januari 2006 avskaffades generaldirektoratet för skydd och korruptionsbekämpning, justitieministeriets paramilitära säkerhetstjänst.

Domarkårens höga råd ansvarar för att domstolarna är oberoende och fungerar effektivt. Rådet har nu totalt 234 tjänster, varav 183 för närvarande är besatta. Dess driftsbudget har fördubblats och uppgår 2006 till 7,9 miljoner euro. Efter utnämningen av ny ordförande och ny vice ordförande i rådet i januari 2006 har samarbetet mellan domstolarna och justitieministeriet blivit bättre. Vid det höga rådets tillsynsavdelning finns nu 50 tjänster, varav 18 är besatta. Kriterier för rekryteringen av inspektörer har överenskommits. Det höga rådet har utformat ett system där varje mål får ett speciellt registreringsnummer så att det skall bli möjligt att samla in korrekt statistik och fördela resurserna på ett effektivt sätt. Systemet tillämpas på försöksbasis hos vissa domstolar i Bukarest och planeras vara i full drift i hela landet senast i slutet av 2006.

Anslagen till rättsväsendet har fortsatt att öka. I november 2005 höjdes den ursprungliga budgeten för det året med 18 % till 362 miljoner euro. Budgeten för 2006 har höjts ytterligare, till 403 miljoner euro. Alla eftersläpningar i löneutbetalningar för domare, åklagare och andra domstolstjänstemän reglerades i november 2005. På utbildningssidan kan noteras att budgeten 2006 för det nationella institutet för domarkåren (INM) och för den nationella skolan för utbildning av domstolstjänstemän båda ökade med omkring 35 %. Det har anordnats uttagningsprov för sökande med omfattande juridisk erfarenhet, och det tvååriga INM-programmet är tänkt att kvarstå som huvudsaklig inkörsport till en karriär som domare eller åklagare. Detta förhindrar vänskapskorruption vid utnämningar. Ytterligare vakanser inom domstolsväsendet har fyllts. Antalet obesatta domartjänster har därmed minskat till 380 jämfört med 439 i oktober 2005 och antalet obesatta tjänstemannabefattningar vid domstolarna till omkring 220 jämfört med 326. I januari 2006 godkände regeringen medel för ytterligare 200 administrativa tjänster vid domstolarna och ytterligare 500 tjänster vid åklagarkontoren. Samliga ekonomichefsbefattningar vid appellationsdomstolarna förefaller nu vara tillsatta.

Arbetsförhållandena i stort vid domstolarna har förbättrats. Det finns ett nationellt program för att renovera nio domstolar och i januari 2006 undertecknades ett kontrakt om renovering av ytterligare 25 domstolar fram till och med 2010. I januari 2006 undertecknades ett kontrakt om leverans av mer än 15 000 datorer med tillhörande IT-utrustning till domstolarna. Nästan alla installerades i mars 2006 och skall enligt planerna vara sammankopplade via ett säkert nät senast i juli 2006.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Åtta av de fjorton valda medlemmarna av domarkårens höga råd arbetar fortfarande bara deltid, trots att de ska företräda alla domare och åklagare i Rumänien. Sex av dem riskerar att hamna i intressekonflikter i disciplinära frågor eftersom de har ledande befattningar vid domstols- eller åklagarkontor. Domarkårens höga råd måste få en förstärkt roll när det gäller att modernisera förvaltningen vid domstolar och åklagarkontor, tillämpa disciplinära förfaranden, granska domslutens kvalitet och kontrollera att objektiva kriterier för rekryteringen av domare och av personal till högar rådet självt iakttas. Reformen av rättshjälpssystemet måste genomföras. De processrättsliga reglerna måste rationaliseras. Alternativa tvistlösningsmekanismer behöver utnyttjas i större utsträckning. Personaladministration och ekonomiförvaltning vid domstolar och åklagarkontor bör förbättras. 600 åklagartjänster är för närvarande obesatta mot 588 i oktober 2005. Det finns ett fortsatt stort utbildningsbehov när det gäller redan anställda domare, åklagare och övriga anställda. Ännu har man inte fått till stånd en enhetlig tolkning av lagen i hela landet vid domstolarna på samtliga nivåer.

Sammanfattningsvis har det gjorts betydande framsteg i arbetet med att reformera rättsväsendet och särskilt när det gäller att stärka den administrativa kapaciteten. Rumänien måste fortsätta att i oförminskad takt genomföra reformerna av rättsväsendet så att man når fler konkreta resultat ( Se också kapitel 24 – Rättsliga och inrikes frågor. )

Åtgärder för att bekämpa korruption

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Straffrättslig immunitet för exekutionsbiträden avskaffades i december 2005. I december antogs vidare lagen om icke återbetalningspliktig kontraktsfinansiering med offentliga medel. Regeringen lade vidare fram ett förslag till ändringar av strafflagen med bestämmelser bland annat om straffrättsligt ansvar för juridiska personer. I mars 2006 antog parlamentet en lag som innebär att det främsta organet för korruptionsbekämpning (den nationella åklagaren för korruptionsfrågor) omvandlas till ett nationellt korruptionsbekämpningsdirektorat och att detta direktorat får rätt att undersöka alla fall av korruption på hög nivå (storskalig korruption), även fall där misstankarna riktar sig mot parlamentsledamöter. I april lade regeringen fram ett lagförslag om att ändra de nuvarande reglerna om finansiering av politiska partier. Innebörden är att alla finansieringskällor måste offentliggöras i landets officiella tidning. Sedan oktober 2005 befattar sig korruptionsbekämpningsdirektoratet inte längre med småskalig korruption utan koncentrerar sig i stället på korruption i stor eller medelstor skala. Efter sitt tillträde har den nya chefen för direktoratet granskat hur åklagare och rättspolistjänstemän vid direktoratet sköter sitt arbete, vilket lett till att 30 personer fått lämna institutionen. Femton nya åklagare har rekryterats i deras ställe. För närvarande är 32 av de 345 tilldelade tjänsterna obesatta. Anslagen till korruptionsbekämpningsdirektoratet har höjts med 14 % för 2006.

De oberoende undersökningarna av anklagelser om storskalig korruption har ökat avsevärt jämfört med föregående period. Sedan oktober 2005 har korruptionsbekämpningsdirektoratet gjort undersökningar som gällt fjorton politiker från oppositionspartierna och de regerande koalitionspartierna som är eller har varit regeringsmedlemmar eller som är ledamöter i parlamentet. Undersökningarna har hittills lett till fyra straffrättsliga åtal. Några av undersökningarna inleddes på grundval av den förmögenhetsdeklaration som omkring 100 000 offentliganställda tjänstemän måste avge varje år och som är offentligt tillgänglig.

Korruptionsbekämpningsdirektoratet har sedan oktober 2005 också väckt åtal mot ytterligare 89 enskilda. Bland dem finns domare, advokater, polistjänstemän, flera tjänstemän i överordnad ställning inom offentlig förvaltning på nationell eller regional nivå samt direktörer i enskilda företag. Domstolarna avkunnade under samma period preliminära fällande domar mot 77 personer på grundval av undersökningar som det nationella åklagarämbetet för korruptionsfrågor tidigare gjort och dessutom 102 slutliga fällande domar. En tydlig kvalitativ förbättring i direktoratets undersökningsverksamhet kan dessutom konstateras, särskilt genom att man återupptagit undersökningar som, på oklara grunder, lagts ned av den tidigare ledningen. Korruptionsbekämpningsdirektoratet har tillräckligt med personal, medel och utbildningsresurser för att effektivt utreda storskalig korruption. Det har ingått samarbetsprotokoll med flera andra organ som arbetar med korruptionsbekämpning.

I oktober 2005 inleddes verksamheten vid förvaltnings- och inrikesministeriets generaldirektorat för korruptionsbekämpning, som numera är ensamt behörigt att planera och genomföra integritetsprövningar av ministeriets anställda. Generaldirektoratet har hittills genomfört 754 undersökningar avseende 1 859 personer vid ministeriet, varav 74 hänskjutits till korruptionsbekämpningsdirektoratet för vidare utredning, 185 % fler än förra året. Generaldirektoratet för korruptionsbekämpning håller på att upprätta regionala kontor, som vid behov arbetar nära tillsammans med de lokala kontor som korruptionsbekämpningsdirektoratet har upprättat.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

På lagstiftningssidan kan konstateras att genomförandet av 3 av de 47 åtgärder som finns med i den nuvarande strategin och handlingsplanen har försenats på grund av att parlamentet ännu inte antagit vissa viktiga rättsakter. Någon lagstiftning om upprättande av ett oberoende organ med uppgift att granska förmögenhetsdeklarationer har ännu inte antagits. Parlamentet har ännu inte antagit de ändringar av straffprocessordningen genom vilka det införs bestämmelser om juridiska personers ansvar.

Parlamentet har vidare avvisat en framställning från korruptionsbekämpningsdirektoratet om husrannsakan hos en ledamot av parlamentet. I februari 2006 försökte senaten hindra korruptionsbekämpningsdirektoratet från att genomföra undersökningar som rörde vissa parlamentsledamöter. Det har gjorts försök i senaten att ändra förfarandena för att utnämna och avsätta åklagare på hög nivå. Ändringarna skulle ha undergrävt ansvarigheten i systemet och minskat korruptionsbekämpningsdirektoratets operativa kapacitet.

Ännu återstår att se till att alla domare har tillräckliga specialkunskaper för att kunna pröva och avgöra komplicerade ekonomiska och kommersiella mål på grundval av de undersökningar som korruptionsbekämpningsdirektoratet nyligen gjort av bedrägeri i samband med privatisering och offentlig upphandling. Fortfarande efterlyses mer konkreta resultat i form av åtal, fällande domar och avskräckande påföljder. Småskalig korruption förekommer fortfarande, bland annat inom hälso- och sjukvård och utbildning, och inger oro. ( Se kapitel 24 – Rättsliga och inrikes frågor. )

Sammanfattningsvis kan konstateras att Rumänien har gjort framsteg i arbetet med att bekämpa korruptionen. De reformer som letts av justitieministeriet och korruptionsbekämpningsdirektoratet måste emellertid nu följas upp med ihärdiga ansträngningar av alla andra verkställande organ, de lagstiftande församlingarna och rättsväsendet som helhet så att det inte blir något bakslag i framstegen. Vidare måste ansträngningarna att befästa och bygga vidare på framstegen i bekämpningen av korruptionen fortsätta.

Människohandel

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Tio nätverk som ägnat sig åt människohandel har slagits sönder och 567 överträdelser har registrerats. Det ledde till 94 anhållanden. Sammanlagt upptäcktes 310 personer som blivit offer för människohandel.

I januari 2006 inrättades den nationella myndigheten mot människohandel och för tillsyn av stöd till offer för människohandel. Dess uppgift är att samordna och utvärdera förebyggande åtgärder och att utöva tillsyn över stödet till de drabbade. Byrån ersätter det tidigare nationella kontoret på området. En nationell strategi och handlingsplan för att bekämpa och förhindra människohandel har antagits.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Rumänien fortsätter att vara transitland och, i mindre utsträckning, ursprungsland och destinationsland för människohandel. Den nationella byrån måste stärkas väsentligt både personellt och finansiellt och behöver ett IT-system där man kan registrera offer för människohandel som återvänder till Rumänien så att de kan få hjälp omedelbart. Det brister fortfarande i samordningen mellan organen. Om den nationella statistiken vore mera tillförlitlig och sammanhängande skulle den strategiska planeringen bli bättre hos de brottsbekämpande myndigheter som försöker stoppa människohandeln. Handel med mänskliga äggceller måste bekämpas, och principen om att donationer av vävnader och celler skall ske på frivillig väg och utan ersättning måste upprätthållas. Undersökningarna om konstaterade fall av handel med äggceller från människan måste slutföras.

Sammanfattningsvis har vissa framsteg gjorts i arbetet med att bekämpa människohandel. Den administrativa kapaciteten och den operativa kapaciteten är emellertid fortfarande otillräcklig.

Misshandel i häkten och förhållandena i fängelser

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Under rapportperioden stängde man sex lokaler för tillfällig arrest och vidtog åtgärder för att skilja häktade från dömda. I januari 2006 beslöt förvaltnings- och inrikesministeriet att häktade skulle överföras från polisstationernas källarvåningar till lämpligare lokaler. Det vidtas nu åtgärder för att se till fångar utsätts så lite som möjligt för smittsamma sjukdomar och för att anställa fler kvalificerade personer.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Planerade reformer av fångvårdssystemet kan inte genomföras på grund av fortsatta förseningar i arbetet med att anta en ny strafflag och en ny straffprocesslag. Fortfarande förekommer det att häktade misshandlas av polisen, som ibland använder övervåld. Någon rättslig prövning av anklagelser om detta förekommer sällan, och bara få förfaranden leder till någon form av påföljd.

Kriminalvårdens struktur är oförändrad. Några av fängelserna är fortfarande kraftigt överbelagda och levnadsvillkoren och de sanitära förhållandena förblir otillfredsställande. Det nätverk av skyddstillsynscentrum som skall övervaka fångarnas sociala återintegrering har ännu inte fått resurser nog för att kunna sköta sin uppgift.

Sammanfattningsvis kan få framsteg noteras på området misshandel i häkten och förhållanden i fängelser.

Skydd av barn

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Man håller på att genomföra en handlingsplan för införande av den nya lagstiftningen. Den nödvändiga utbildningen har satts in. Arbetet med att genomföra lagstiftningspaketet om skydd av barn har gått vidare och löper väl. Antalet barn som är placerade i institutioner har fortsatt att stadigt minska. Önskemålen i landet om att få adoptera barn är nu högre än antalet tillgängliga barn.

Oavgjorda adoptionsansökningar från utlandet som lämnats in innan den nya lagen trädde i kraft har granskats av en grupp experter på skydd av barn. Gruppen slutförde sitt arbete i slutet av mars 2006. Granskningen ägde rum på grundval av den nya lagstiftningen och i enlighet med praxis i EU. Ansökningar som godkänts genom regeringsmemorandum före februari 2004 överlämnades till domstolarna. Dessa godkände 1003 internationella adoptioner genomförda före januari 2005. Ytterligare 1 399 ansökningar, som inte godkänts genom regeringsmemorandum före februari 2004, granskades individuellt och konstaterades inte kunna godkännas, på grunder som redovisades i protokollet. Alla sökande fick i bägge fallen individuellt besked om vilket beslut som fattats om deras ansökan. Antalet barn i institutionsvård[3] har minskat. Samtidigt har antalet barn som är placerade i ersättningsfamiljer[4] eller i fosterhem[5] ökat kraftigt, likaså antalet mödravårdsassistenter[6].

En fråga återstår emellertid att ta itu med.

Gravida kvinnor med problem har fortfarande inte tillräckliga möjligheter att få hjälp från de sociala myndigheterna eller tillgång till BB.

Sammanfattningsvis har Rumänien gjort stora framsteg när det gäller skydd av barn. Sammantaget har situationen avsevärt förbättrats.

Vård av funktionshindrade samt psykisk hälso- och sjukvård

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Regeringen antog i oktober 2005 en nationell strategi 2006–2013 för socialt skydd och integrering i samhället av funktionshindrade. Vidare har man utarbetat en handlingsplan för genomförande av reformstrategin inom den psykiska hälso- och sjukvården. Tillämpningsföreskrifter för lagen om psykisk hälso- och sjukvård antogs i april 2006. Ett nationellt centrum för psykisk hälsa har inrättats som en särskild planerings- och utredningsenhet inom hälso- och sjukvårdsministeriet. En sektorsövergripande kommitté för samordning inom den psykiska hälso- och sjukvården med företrädare för både myndigheter och det civila samhället inrättades i januari 2006.

Mellan september 2005 och februari 2006 inspekterades 35 institutioner för funktionshindrade. Det resulterade i förslag om chefsbyte för flera av institutionerna eller om effektivitetshöjande åtgärder.

36 vårdinrättningar för funktionshindrade håller på att byggas om till 84 nya kommuncentrum för alternativa vårdformer. Stor vikt läggs vid att bygga upp kommunbaserade tjänster inom den psykiska hälso- och sjukvården. Anslagen till vård av funktionshindrade och till psykisk hälso- och sjukvård har höjts. Vid åtskilliga psykiatriska inrättningar har man höjt matanslagen och byggt om och reparerat värmesystemen. Nya kursplaner i utbildningen av psykiatriker har införts och antalet psykiatriker har ökat.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Vid några psykiatriska inrättningar är förhållandena fortfarande undermåliga. Patienterna delar säng, behandlingen och aktiviteterna är otillräckliga och de sanitära anläggningarna är minimala. Det finns få formella krav i fråga om patientjournaler, behandling och diagnos eller när det gäller intagning och utskrivning av patienter. Våld och misshandel är inte sällsynta. Servicen för funktionshindrade är fortfarande otillräcklig och vårdinstitutionernas kvalitet behöver förbättras.

Ännu har man inte tillräckligt med ekonomiska och personella resurser för att kunna genomföra den nya nationella strategin för funktionshindrade med framgång. De anställda måste utbildas så att man på varje institution eller inrättning kan sätta i gång ett verkligt återhämtnings- och rehabiliteringsprogram för funktionshindrade. Inom den psykiska hälso- och sjukvården känner man ofta inte till vad begreppen rehabilitering, psykoterapi och arbetsterapi innebär.

Sammanfattningsvis har Rumänien gjort vissa framsteg när det gäller funktionshindrade. Reformen på detta område är nu på rätt väg. Åtgärderna för att reformera den psykiska hälso- och sjukvården bör intensifieras. Större vikt bör läggas vid att genomföra fattade beslut. Omedelbara åtgärder måste vidtas för att förbättra de sanitära faciliteterna, minska institutionsvården, inrätta omsorg på det kommunala planet och förbättra tillgången till läkemedel. I det korta perspektivet bör levnadsvillkoren och vårdförhållandena vid de befintliga institutionerna förbättras. Särskilt bör överbeläggningen vid institutionerna upphöra.

Återlämnande av egendom

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Tidsfristen för att ansöka om att få egendom återlämnad eller att få kompensation löpte ut i januari 2006. 600 000 ansökningar lämnades in. Av dessa avsåg bara 3 000 krav på ekonomisk kompensation. 300 000 ansökningar konstaterades vara ogrundade och avvisades och 60 000 ansökningar har behandlats. Den centrala kommissionen för fastställande av kompensationernas storlek är nu i gång med sin verksamhet.

En fråga återstår emellertid att ta itu med.

Kriterierna för när återlämnande av egendom skall anses omöjligt och när endast kompensation skall kunna utgå är fortfarande otydliga. Vidare är egendomsfonden ännu inte i stånd att behandla framställningar om ekonomisk kompensation inom rimlig tid.

Sammanfattningsvis har det gjorts goda framsteg i arbetet med att stärka den administrativa kapaciteten och att införa de rättsliga förutsättningarna för återlämnande av egendom, men det tar fortfarande för lång tid att behandla ärendena.

Skydd och integration av minoriteter

På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Inom ramen för programmet årtiondet för romernas integrering har det inrättats en särskild förvaltningsfond för denna befolkningsgrupp. Förbindelserna mellan den nationella myndigheten för romer och romska icke-statliga organisationer har blivit bättre. Diskrimineringen av romerna och myndighetsövergreppen mot dem minskar.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Organisationen finns på plats, men konkret har det ännu inte åstadkommits så mycket. Samordningsförmågan hos den nationella myndigheten för romerna är fortfarande otillräcklig. Det har inte gjorts tillräckligt för att se till att strategin för att förbättra romernas villkor blir genomförd. Liksom tidigare anklagas polisen för att genomföra räder mot romer. Några gånger har det hänt att romer jagats i väg och att deras hus förstörts utan att de fått någon annanstans att bo. Man kontrollerar inte att den lagstiftning som finns för att förhindra att sådant förekommer också tillämpas. Situationen när det gäller romernas möjligheter att få identitetshandlingar, hälso- och sjukvård, utbildning, tillträde till arbetsmarknaden och yrkesutbildning inger fortfarande oro. Det bör genomföras upplysningskampanjer för att fler romer skall skaffa sig identitetshandlingar.

Den föreslagna lagen om nationella minoriteter behandlas för närvarande i parlamentet. Den fortsatta utvecklingen bör följas nära.

Sammanfattningsvis har Rumänien gjort få framsteg när det gäller skydd och integration av den romska minoriteten. Samordningsförmågan och den administrativa kapaciteten hos de myndigheter som arbetar med romerfrågor måste förbättras, liksom romernas praktiska levnadsvillkor. Ansträngningarna att bekämpa rasism, diskriminering av minoriteter, främlingsfientlighet och andra former av intolerans måste fortsätta.

2.1. Allmän bedömning

Rumänien uppfyller de politiska kriterierna för att bli medlem av EU.

På flera områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005. Viktiga steg har tagits för att reformera rättsväsendet. Efter 2005 års reform av rättsväsendet har genomförandeåtgärder antagits när det gäller specialiserade domstolsavdelningar och domarpaneler. I hela landet fortsätter man att tillämpa praxis att fördela målen slumpmässigt på domarna. Opartiskheten i rättssystemet har därmed ökat. Generaldirektoratet för skydd och korruptionsbekämpning, justitieministeriets paramilitära säkerhetstjänst, har avskaffats. Domstolsväsendet, inbegripet domarkårens höga råd, har fått ökade resurser. Arbetsförhållandena vid domstolarna har förbättrats.

Rumänien har gjort framsteg i korruptionsbekämpningen: det finns nu en god organisationsstruktur på området och man har inlett undersökningar av ett stort antal fall av korruption på hög nivå (storskalig korruption). Undersökningarna har lett till åtal mot fyra personer i högre befattningar.

När det gäller reform av den offentliga förvaltningen har man reviderat tjänsteföreskrifterna för offentliganställda tjänstemän och antagit lagstiftning om decentralisering. Vissa framsteg har gjorts i arbetet med att bekämpa människohandel och att reformera vårdsystemen för funktionshindrade och psykiskt sjuka. Väsentliga framsteg har gjorts när det gäller skydd av barn, där situationen överlag avsevärt förbättrats. Framsteg har också gjorts i fråga om återlämnande av egendom.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med. De processrättsliga reglerna inom domstolsväsendet måste rationaliseras. Domarkårens höga råd bör intensifiera sina strävanden att främja en enhetlig tolkning av lagen och att kontrollera domslutens kvalitet. Domstolar och åklagarkontor måste utnyttja befintliga resurser bättre.

När det gäller att få bukt med storskalig korruption måste ansträngningarna fortsätta för att befästa och bygga vidare på de framsteg som gjorts inom korruptionsbekämpningen. Reformerna under ledning av justitieministeriet och det nationella korruptionsbekämpningsdirektoratet måste nu följas upp genom ihärdiga ansträngningar från alla andra statliga myndigheter så att det inte blir något bakslag i framstegen.

När det gäller offentlig förvaltning kan nämnas att regeringen fortsatt att i betydande utsträckning tillgripa s.k. extraordinära förordningar, vilket är till nackdel för parlamentet. Översynen av löneskalorna inom den offentliga sektorn är särskilt viktig från yrkesetisk synpunkt. Rumänien är fortfarande transitland och, men i mindre utsträckning, ursprungsland och destinationsland för människohandel. Fall av misshandel i fängelser följs sällan upp. Några av fängelserna är kraftigt överbelagda, och levnadsvillkoren och de sanitära förhållandena är otillfredsställande. Levnadsförhållandena vid psykiatriska institutioner måste förbättras. Den nationella strategin för funktionshindrade och andra viktiga initiativ på området måste genomföras. Det krävs alltjämt avsevärda ansträngningar för att den romska minoriteten skall bli socialt integrerad. Ansträngningar att bekämpa rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och alla former av intolerans måste fortsätta.

3. EKONOMISKA KRITERIER

Inledning

I sin rapport från oktober 2005 konstaterade kommissionen att Rumänien fortsatte att uppfylla kravet om att vara en fungerande marknadsekonomi och att landet borde kunna hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen förutsatt att det med kraft genomförde sitt strukturreformprogram. Makroekonomisk stabilitet hade i stort sett upprätthållits, även om politiksammansättningen blivit mindre försiktig och gett anledning till oro beträffande den stabilisering som nyligen uppnåtts. Rumänien hade fortsatt att genomföra sitt strukturreformprogram, men inte med kraft på alla områden.

Bruttonationalprodukten (BNP) ökade med 4,1 % 2005 jämfört med 8,4 % 2004. Den långsammare tillväxten berodde på minskad jordbruksproduktion med nästan 14 % till följd av översvämningarna och lägre tillväxt i industriproduktionen på grund av försämrad konkurrenskraft. Den inhemska efterfrågan låg kvar på hög nivå, och nettoexportens negativa bidrag på 5 % till BNP-tillväxten ledde till en fortsatt betydande extern obalans. Under andra hälften av 2005 tog exporttillväxten och investeringarna fart igen. Underskottet i handelsbalansen och bytesbalansen ökade ytterligare, till 9,9 % respektive 8,7 % av BNP 2005. Nettoinflödet av utländska direktinvesteringar låg kvar på en hög nivå, 6,6 % av BNP. Arbetsmarknadsläget förbättrades knappast och ungdomsarbetslösheten och långtidsarbetslösheten steg.

För vart och ett av de utestående områdena redovisas i avsnitten nedan framstegen sedan rapporten från oktober 2005 och Rumäniens beredskap för medlemskap.

Makroekonomisk stabilitet och politiksammansättning

I rapporten från 2005 anfördes att Rumänien borde prioritera en återhållsam budgetpolitik och en försiktig lönepolitik inom den offentliga sektorn. På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Inflationen minskade igen 2006 och detta i snabbare takt än förut. Centralbanken intensifierade sina åtgärder för att dra in likviditet under 2006 och höjde styrräntan med 1 %. Detta bidrog till att strama upp de monetära förhållandena och var en tydlig signal om den betydelse som tillmäts en lägre inflation. Tack vare minskade räntebetalningar, ökade intäkter från indirekta skatter och återhållsamhet i investeringsutgifterna minskade underskottet i de offentliga finanserna till 0,8 % av BNP 2005. Man lyckades skapa finansiellt utrymme för omfattande återställnings- och upprustningsarbeten efter översvämningarna utan ökat underskott. På grund av att man sköt upp offentliga investeringsprojekt fick finanspolitiken som helhet inga konjunkturförstärkande effekter på ekonomin 2005. Budgeten för 2006 avspeglar en något mera försiktig finanspolitik och en mer restriktiv lönepolitik inom den offentliga sektorn. Den lagstadgade minimilönen höjdes med blygsamma 6,5 %.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Resultatet av lättnaderna i penningpolitiken i slutet av 2005 blev att man inte riktigt lyckades nå inflationsmålet för året (inflationstalet blev 8,6 %). Högre reglerade priser, översvämningarnas effekter på livsmedelspriserna och en stark inhemsk efterfrågan gör att centralbanken räknar med att inflationsmålet inte heller kommer att kunna nås 2006. Trots strängare reserveringskrav, striktare tillsyn och skärpta administrativa åtgärder tog kredittillväxten fart igen. Risken för att ett ökat kapitalinflöde skulle pressa upp växelkursen har gjort att centralbanken tvekat inför att till fullo utnyttja ränteinstrumentet, och realräntan på penningmarknaden har därför varit fortsatt negativ. Penningpolitiken bör därför vara fortsatt klart inriktad på att man skall nå de uttalade inflationsmålen.

Skattereformen 2005 hade en kraftigt konjunkturförstärkande effekt på ekonomin och ledde till ett intäktsbortfall för indirekta skatter motsvarande 1 % av BNP. Löneglidning inom den offentliga sektorn, subventioner och transfereringar hade en negativ budgetpåverkan motsvarande ca 1 % av BNP 2005. Reallönerna (netto) inom den offentliga sektorn ökade med omkring 20 % 2005. Ytterligare lönehöjningar är förutsedda men saknar fullständig budgettäckning för 2006. Utgifter motsvarande 1,9 % av BNP verkställdes i december 2005 och försvagade budgetkonsolideringen. Avsevärda risker är fortfarande förenade med budgeten med tanke på planerade utgiftsökningar för utbildning, investeringar i infrastruktur och ytterligare upprustning och återuppbyggnad efter översvämningarna. Budgetpolitiken och lönepolitiken inom den offentliga sektorn bör därför bedrivas på ett sätt som är förenligt med underskottsmålet, och åtgärder som stadigvarande kan förstärka budgetens inkomstsida bör prioriteras. Trots lägre produktivitetstillväxt och något försämrad konkurrenskraft 2005 enades man i det nationella kollektivavtalet om att höja minimilönerna i den privata sektorn med 12,1 % 2006. Detta understryker behovet av en trepartuppgörelse om lönepolitiken.

Efter den eftergiftspolitik som fortsatte att prägla senare delen av 2005 har politiken stramats åt 2006, och myndigheterna har visat en ökad medvetenhet om behovet av återhållsamhet för att komma till rätta med de makroekonomiska balanserna.

Utgiftsreform och skattedisciplin

Enligt rapporten från 2005 borde Rumänien prioritera en klar och tydlig utgiftsstrategi på medellång sikt för att stärka ekonomins tillväxtpotential och förbereda för anslutningen till EU. På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Budgeten för 2006 är klarare inriktad på att genom omstrukturering av utgifterna upprätthålla ekonomisk konvergens i reala termer och förbättra landets möjligheter att utnyttja EU-medel. Förberedelserna för en reform av pensionssystemet fortsatte. Framsteg gjordes i arbetet med att reformera hälso- och sjukvårdssystemet. Skatteutfallet 2005 blev ungefär som budgeterat. Uppbörden av mervärdesskatt, tullar och socialförsäkringsavgifter ökade tack vare kraftig tillväxt i konsumtion, import och löner. Beloppet för icke betalda skulder till det allmänna fortsatte att minska under 2005, och ett lägre belopp för obetalda, förfallna skatteskulder registrerades andra halvåret 2005 än samma period året innan. Införandet av rationellare förfaranden för tvångsindrivning av fordringar, centraliserad handläggning när det gäller större skattebetalare och avskaffandet i princip av nya skuldomläggningar bar frukt.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Kvalitativt sett påverkades de offentliga finanserna av att utgifterna för offentliga investeringar inte blev fullt så stora som budgeterats. Minskningen i förhållande till beloppet enligt budgeten motsvarade 1,7 % av BNP 2005 och berodde på att man delvis måste kompensera för löneökningar inom den offentliga sektorn, högre subventioner än budgeterat och utgifter för återställningsarbeten efter översvämningarna. Det har ännu inte fastställts någon tydlig utgiftsram med ett medellångt perspektiv till stöd för en omfördelning av de offentliga utgifterna till förmån för ökade satsningar på humankapital, infrastruktur och en förstärkning av kapaciteten inom den offentliga förvaltningen. En sådan utgiftsram är nödvändig för att ge finansiellt utrymme för anslutningsrelaterade utgifter. Totalbeloppet för obetalda, förfallna skatteskulder är fortfarande högt och motsvarar omkring 8 % av BNP. Förbättrad skatteuppbörd och skattedisciplin är nödvändig för hållbarhet i de offentliga finanserna. Pensionsreformen har ännu inte antagits till alla delar av parlamentet.

När det gäller att reformera utgifterna kan inga särskilda framsteg noteras. Regeringen överväger emellertid en omstrukturering av utgifterna i syfte att öka tillväxtpotentialen. Framstegen i strävandena att förbättra skattedisciplinen fortsatte.

Privatisering och industriell omstrukturering

Enligt rapporten från 2005 måste Rumänien fortsätta att genomföra privatiseringsprogrammet och aktivt avveckla icke livskraftiga företag. På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Ett viktigt steg framåt togs genom undertecknandet, efter ett rättvist och öppet förfarande, av ett privatiseringsavtal för den största affärsbanken. Privatiseringen inom energisektorn fortsatte i långsam takt. Två eldistributionsföretag privatiserades. Arton företag med statligt majoritetsägande som ingått i privatiseringsmyndighetens (AVAS) portfölj har privatiserats eller trätt i likvidation sedan oktober 2005. Målen för personalneddragningar i statsägda företag och för utförsäljning av en rad mindre företag nåddes. Skattemyndigheterna fortsatte att bevaka företagens skatteskulder och se till att de betalades och avhöll sig i stort sett från nya skuldomläggningar.

Uppjusteringen av priserna inom energisektorn fortsatte allmänt. Konkurrensen på energimarknaden började ge resultat, och öppenheten i transaktionerna på energimarknaden förbättrades ytterligare i och med att det upprättades en kraftbörs för större energikunder. Strävandena att förbättra inkasseringen av avgifter på energiområdet fortsatte. Inom gruvsektorn fortsatte anpassningen av antalet anställda och ytterligare gruvor lades ned. Omstruktureringar och kontrollerad lönetillväxt i järnvägstransportsektorn resulterade i förbättrat ekonomiskt resultat för transport- och infrastrukturbolaget. Omstruktureringen av det nationella flygbolaget fortsatte 2005.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Den planerade privatiseringen av den sista kvarvarande stora statsägda banken före utgången av 2005 har inte ägt rum. Privatiseringsmålen inom eldistribution, kraftproduktion och gasutvinning har ännu inte helt nåtts. Få framsteg har gjorts i privatiseringen inom försvarsindustrin. Antalet företag med statligt delägande ökade från 1 180 i mitten av 2005 till 1 233 i början av 2006. Ökningen berodde på att det, liksom tidigare, förekom att företag återgick i statlig ägo på grund av tvister om privatiseringsavtalen. Målet att sälja ut fem stora företag före utgången av mars 2006 kunde inte nås. Strävandena att minska antalet minoritetsandelar i AVAS ägo hade föga framgång. Mer än hälften av de återstående företagen i AVAS portfölj anses för övrigt inte kunna privatiseras. Ett likvidations- och konkursförfarande förblir sista utväg för AVAS. Rumänien har därför beslutat att ändra fristen för privatiseringsprocessen från slutet av 2006 till slutet av 2007. Privatiserings- och likvidationsarbetet måste intensifieras avsevärt för att detta nya måldatum skall kunna nås.

Gapet mellan internationella och inhemska leverantörers gaspriser bör minskas till förmån för stärkt konkurrens på den inhemska marknaden. Värmeenergisektorns omstrukturering har bara gått långsamt framåt. Kostnadskrävande produktionsanläggningar, bristfälliga distributionsnät och konstanta betalningsförsummelser utgör liksom tidigare en tung belastning på sektorn. Omstruktureringen bör påskyndas så att åtagandet om fullständig anpassning av konsument- och produktionspriserna inom värmesektorn 2007 fullgörs. I samband med strukturanpassningsprocessen inom gruvsektorn bör den bristande lönsamheten och ackumuleringen av obetalda, förfallna skulder åtgärdas. Inom järnvägstransportsektorn måste ytterligare åtgärder vidtas för att förbättra persontrafikföretagets bekymmersamma ekonomiska situation. Gruv- och järnvägsföretagens skulder till staten avskrivs gång på gång. Detta bör upphöra.

Privatiseringsprocessen har sammanfattningsvis gått vidare i långsam takt. Regeringens mål har inte kunnat nås. Vissa framsteg har gjorts i omstruktureringen inom energi, gruvdrift och transport. Det krävs dock avsevärda fortsatta framsteg för att undanröja de ihållande förlusterna och det beroende av direkta och indirekta subventioner som präglar stora delar av dessa sektorer.

Företagsmiljö

Enligt rapporten från 2005 måste budgetdisciplinen förbättras och avsevärda framsteg göras när det gäller domstolarnas sätt att fungera. På följande områden har framsteg gjorts sedan rapporten från oktober 2005:

Ansträngningarna att begränsa ackumuleringen av obetalda, förfallna skatteskulder och socialförsäkringsavgifter fortsatte. Budgetdisciplinen förbättrades genom att man allmänt avhöll sig från nya skuldomläggningar och skuldavskrivningar. Detta bidrar till rättvisa konkurrensvillkor för företagen. Avsevärda framsteg har gjorts när det gäller hur domstolarna fungerar ( se även Kapitel 24 – Rättsliga och inrikes frågor ). Beaktansvärda framsteg har också gjorts när det gäller att tillgripa konkursförfarandet och andra likvidationsförfaranden för att främja marknadsutträde. Andelen konkursärenden som avslutades genom likvidation ökade ytterligare 2005. Andelen avgjorda ärenden ökade sammantaget något. Antalet slutförda likvidationer ökade avsevärt och andelen ärenden som avslutades sex månader till två år efter inledandet ökade något. I april 2006 ändrades konkursreglerna i syfte att förenkla förfarandena och förbättra skyddet för fordringsägare.

Vissa frågor återstår dock att ta itu med.

Budgetdisciplinen bör förbättras ytterligare. Den grupp av större statsägda företag som särskilt följs upp fortsätter att ackumulera obetalda, förfallna skulder. Vissa brister i konkursreglerna kvarstår och skyddet för fordringsägare är fortfarande otillräckligt, särskilt med tanke på den relativt långa tidsutdräkten och den låga återvinningsgraden i konkursärendena. Det understryker vikten av en framgångsrik tillämpning av den ändring i konkursreglerna som nyligen beslutades.

Sammanfattningsvis har det gjorts fortsatta framsteg i strävandena att förbättra budgetdisciplinen. Beaktansvärda framsteg kan noteras när det gäller konkursförfarandena, även om ackumuleringen av obetalda, förfallna skulder fortsätter och vissa brister i konkursreglerna kvarstår. Arbetsmarknadsläget förbättrades knappast: arbetslösheten var i stort sett oförändrad (7,7 % 2005), men såväl ungdomsarbetslösheten (23,8 % 2005) som långtidsarbetslösheten (4,4 % 2005) ökade.

3.1. Allmän bedömning

Rumänien är en fungerande marknadsekonomi. Om strukturreformprogrammet genomförs med kraft bör landet kunna uppfylla de ekonomiska kriterierna till fullo inom kort. Landet har i stort sett upprätthållit makroekonomisk stabilitet och gått vidare i strukturreformarbetet.

Framstegen har fortsatt sedan rapporten från oktober 2005. En mera ändamålsenlig finanspolitik, monetär politik och lönepolitik har antagits. Skattedisciplinen har förbättrats, företagens finansdisciplin har skärpts och konkursreglerna har förbättrats. Omstruktureringen har fortsatt inom energi, gruvdrift och transport.

Reformen av offentliga utgifter måste emellertid gå vidare och skatteintäkterna bör stärkas. Fördjupade strukturreformer förutsätter framför allt en fortsatt omstrukturering inom energi, gruvdrift och transport samt framsteg i genomförandet av privatiseringsprogrammet. Ackumuleringen av obetalda, förfallna skulder fortsätter. Konkursreglerna har fortfarande brister.

4. ÅTAGANDEN OCH KRAV FRÅN ANSLUTNINGSFÖRHANDLINGARNA

Inledning

I rapporterna från oktober 2005 konstaterade kommissionen att Rumänien redan åstadkommit en avsevärd anpassning till gemenskapens regelverk.

För de flesta av regelverkets kapitel var Rumänien redo eller också pågick förberedelser som innebar att man skulle komma att ha löst de sista utestående frågorna senast vid anslutningen. Landet hade i stort sett redan fullgjort sina åtaganden inom kapitlen transport, energi, statistik, ekonomisk och monetär union, små och medelstora företag, vetenskap och forskning, utbildning, telekommunikation, konsumentskydd, yttre förbindelser, gemensam utrikes- och säkerhetspolitik och EU:s budget. I fråga om alla dessa kapitel ansågs Rumänien vara tillräckligt väl förberett för att kunna integreras smidigt i EU. Denna bedömning kvarstår. Framstegen har dessutom fortsatt, till exempel när det gäller yttre förbindelser och utveckling. Dessa kapitel behandlas därför inte i det följande utom kapitlet om utbildning, som är ett område där förberedelserna måste intensifieras.

I de återstående kapitlen fanns vissa områden där landet måste öka sina insatser och, i ett begränsat antal fall, agera omedelbart och beslutsamt för att vara redo senast vid anslutningen. Dessa områden granskas på nytt nedan, under rubriken för det berörda kapitlet.

I det följande avsnittet lämnas en översikt över alla återstående frågor som Rumänien måste ta itu med för att man skall kunna tillämpa gemenskapens regelverk från och med anslutningen.

4.1. Kapitel i gemenskapens regelverk

4.1.1. Kapitel 1: Fri rörlighet för varor

Övergripande och förfaranderelaterade bestämmelser : Det rumänska standardiseringsorganet ASRO har blivit fullvärdig medlem av det europeiska standardiseringsorganet CEN och är nära att bli fullvärdig medlem av den europeiska organisationen för standardisering inom elområdet Cenelec. I oktober 2005 återfick det rumänska ackrediteringsorganet RENAR sin ställning som signatär av det multilaterala avtalet om europeiskt samarbete om ackreditering av provningslaboratorier.

Ackrediteringsorganet har ännu inte återfått sin ställning när det gäller system för kvalitetsförvaltning eller organ för produktcertifiering. Dess administrativa kapacitet behöver fortfarande stärkas avsevärt så att ackrediteringen kan ske enligt EU:s standarder. Förberedelserna på detta område bör intensifieras.

Lagstiftning enligt den gamla metoden : Det har gjorts framsteg i arbetet med att genomföra gemenskapens regelverk om god laboratoriesed. Förberedelser pågår inför översynen före utgången av 2006 av tillstånd att saluföra läkemedel för mänskligt bruk.

Oro kvarstår beträffande lagstiftningen om livsmedelssäkerhet och beträffande odling av produkter som innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer (GMO). Livsmedelslagstiftningen är ännu inte helt anpassad till gemenskapens regelverk på flera viktiga områden såsom tillsatser, smakämnen, material som kommer i kontakt med livsmedel, kosttillskott, speciallivsmedel, officiella kontroller, joniserande strålning, mineralvatten och genmodifierade organismer.

Offentliga kontroller avseende genmodifierade organismer saknas för livsmedel som framställts från egna eller importerade GMO-grödor. Kraven i fråga om märkning och spårbarhet måste uppfyllas helt, urvalsförfaranden och analysmetoder måste förbättras och laboratorier måste ackrediteras. Någon tillsynsmyndighet på området god laboratoriesed har ännu inte utsetts. Anpassningen till gemenskapens regelverk om kosmetika och gödselmedel är ännu inte fullständig. En handlingsplan med specifika åtgärder måste antas och genomföras för att säkerställa att jordbrukare inte använder otillåtna genetiskt modifierade utsäden efter anslutningen. Bearbetade livsmedelsprodukter som innehåller genetiskt modifierade organismer måste vara spårbara, märkta och kontrollerade från och med anslutningen och förberedelserna för detta måste intensifieras avsevärt.

I samband med den övergripande reformen av systemet för offentlig upphandling antogs i april 2006 en samlad lag om offentlig upphandling som är förenlig med EU:s regler. Den avses träda i kraft i juni 2006. Sekundärlagstiftning håller på att utarbetas. När det gäller elektronisk upphandling har det gjorts flera framsteg. Den nya nationella myndigheten för offentlig upphandling fungerar väl och har väl utbildad personal. Systemet för överprövning har förbättrats, men ännu återstår att se hur överprövningsorganet kommer att fungera i praktiken.

Sekundärlagstiftningen måste genomföras. Man måste arbeta mera på att öka kännedomen om de nya reglerna. Ännu finns det inga uppgifter om hur systemet med förhandskontroller av offentlig upphandling fungerar. På det hela taget ligger dock förberedelserna på detta område långt framme.

Slutsats

Det har gjorts betydande framsteg på området offentlig upphandling . Rumänien uppfyller nu på det hela taget kraven och åtagandena från anslutningsförhandlingarna på detta område. För återstående frågor pågår förberedelser, och med nuvarande takt i arbetet kommer de sannolikt att vara lösta senast vid anslutningen.

Framsteg har gjorts när det gäller övergripande och förfaranderelaterade åtgärder samt lagstiftning enligt den gamla metoden . Rumänien måste dock öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på dessa områden så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen. I synnerhet måste den administrativa kapaciteten förbättras avsevärt, speciellt på ackrediteringsområdet. Omedelbara åtgärder krävs för att slutföra införlivandet av livsmedelslagstiftningen och förbättra den administrativa kapaciteten att kontrollera odling, produktion och saluföring av genetiskt modifierade organismer. Detta är ett område som inger oro. I synnerhet måste man nu genomföra en handlingsplan med specifika motåtgärder för att komma till rätta med bristerna så att Rumänien är redo på detta område senast vid anslutningen.

4.1.2. Kapitel 2: Fri rörlighet för personer

På området medborgerliga rättigheter kan inga särskilda förändringar noteras.

Rumänien har ännu inte fullständigt införlivat de nya gemenskapsbestämmelserna om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. Regelverket om rösträtt och valbarhet har inte heller införlivats än. Lagstiftningen måste ändras så att alla medborgare från andra EU-medlemsstater behandlas på samma villkor som rumänska medborgare när det gäller tillträde till utbildning och avgifter för utbildning. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Slutsats

På området medborgerliga rättigheter måste insatserna intensifieras och åtgärder snabbt vidtas så att anpassningen av lagstiftningen om rösträtt och valbarhet och om tillträde till utbildning blir fullständig.

4.1.3. Kapitel 3: Fri rörlighet för tjänster

Åtskilliga lagar och beslut på nationell och lokal nivå har ändrats för att undanröja begränsningar i etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster . Kvarstående rättsliga och administrativa begränsningar håller på att avskaffas.

Ytterligare anpassningar av licensierings- och tillståndsprocedurerna för tillfälligt näringsverksamma fysiska och juridiska personer, oavsett sektor, är väntade. Bestämmelser och administrativa förfaranden som innefattar oberättigade begränsningar, t.ex. när det gäller att starta apoteksverksamhet, måste undvikas. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Det nya, strängare kapitalkravsdirektivet har ännu inte införlivats. Situationen inom banksektorn inger därför oro. Det bör ges en tillräckligt lång frist innan direktivet genomförs så att banker och investeringsföretag kan vidta de nödvändiga anpassningarna. Nationalbankens och den nationella värdepapperskommissionens arbete med att införliva lagstiftningen måste stämmas av så att likvärdiga villkor gäller för tillsynen av banker och investeringsföretag. Förberedelserna måste nu intensifieras.

Inom försäkringssektorn kan noteras att försäkringstillsynskommissionen har antagit en rad rättsakter som syftar till att förbättra kontrollen av lagstiftningens efterlevnad och tillsynen av försäkringsbranschen. Man har också antagit en ny handlingsplan med specifika åtgärder för att komma till rätta med problemet med oförsäkrade bilar. Informationscentrumet har försetts med effektiv IT-utrustning. Databaserna uppdateras numera kontinuerligt och korrigeras så att problemet med oförsäkrade bilar skall kunna bemästras. Informationskampanjer har satts igång och antalet poliskontroller har ökat.

Nu gäller det emellertid att också genomföra den nya handlingsplanen för motorfordonsförsäkring. De flesta av de institutioner som krävs är ännu inte verksamma. Kompensationsmyndigheten saknar kontorslokaler och verksamhetsanslag. Informationscentrumet saknar personal som kan besvara förfrågningar. Garantifondens finansiella kapacitet måste stärkas. Det nationella motorfordonsförsäkringsorganets ekonomiska oberoende måste säkerställas. Kontrollen av att reglerna om motorfordonsförsäkring följs är otillräckliga. Det är risk för att Rumänien inte kommer att kunna underteckna det multilaterala avtalet i så god tid att kommissionen kan fatta beslut om att undanröja gränskontrollerna av försäkringsintyg före utgången av december 2006. Den administrativa organisationen fungerar ännu inte helt och fullt och behöver stärkas. Förberedelsearbetet på försäkringsområdet måste intensifieras avsevärt.

Kontrollen av att reglerna om skydd av persondata efterlevs har förbättrats och de administrativa strukturerna på området har avsevärt stärkts ( Se kapitel 24 – Rättsliga och inrikes frågor. )

Slutsats

Det har gjorts stora framsteg på området skydd av persondata . Rumänien uppfyller nu på det hela taget kraven och åtagandena från anslutningsförhandlingarna på detta område.

Situationen inom banksektorn inger oro. Ökade ansträngningar är nu nödvändiga för att införliva det nya kapitalkravsdirektivet och säkerställa en enhetlig tillämpning av kraven och en enhetlig tillsyn av banker och investeringsföretag.

På områdena etableringsrätt och frihet att tillhandahålla icke-finansiella tjänster samt försäkringssektorn har framsteg gjorts. Rumänien måste dock öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på dessa områden så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen. Särskilt måste arbetet med att undanröja begränsningar av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster intensifieras. Mer behöver fortfarande göras för att se till reglerna om motorfordonsförsäkring efterlevs. För att slutföra förberedelserna inför medlemskapet måste de nödvändiga institutionerna upprättas och de redan befintliga måste genast komma i gång med sin verksamhet.

4.1.4. Kapitel 4: Fri rörlighet för kapital

När det gäller bekämpning av penningtvätt kan konstateras att de rapporteringsskyldiga enheterna har blivit mera medvetna om sina rapporteringsskyldigheter och att vissa framsteg gjorts när det gäller att rapportera om misstänkta transaktioner. Ett mer aktivt kontrollsystem tillämpas numera för enheter med rapporteringsskyldighet, t.ex. kasinon och växlingskontor.

Tillämpningsföreskrifter för den ändrade lagen om bekämpning av penningtvätt återstår att anta i vissa avseenden, bland annat när det gäller rapporteringsskyldiga enheter för vilka det inte finns någon tillsynsmyndighet. Anpassningen till de reviderade rekommendationerna från det internationella organet mot penningtvätt och finansiering av terrorism (Financial Action Task Force on Money Laundering (FATF) har ännu inte gjorts. Anmälningsaktiviteten hos privata enheter är fortfarande otillräcklig, särskilt inom vissa sektorer utanför bank- och värdepapperssektorerna där penningtvätt brukar förekomma (t.ex. fastighetsbranschen och kasinon). Grundläggande missuppfattningar kvarstår hos en del rapporteringsskyldiga enheter, t.ex. advokater. Finansunderrättelseenhetens tillsyn av rapporteringsskyldiga enheter har bara omfattat ett fåtal sektorer. Finansunderrättelseenheten har också haft ledningsproblem och administrativa problem som påverkat verksamheten. Finansunderrättelseenheten behöver få mer resurser och ökad tillgång till sakkunskap, särskilt inom finansanalys. Samarbetet mellan enheterna i kedjan och med andra länder måste effektiviseras och stärkas.

Effektiviteten i åtgärderna för att förhindra penningtvätt hämmas av problem med de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet ( se Kapitel 24 – Rättsliga och inrikes frågor ).

Slutsats

Vissa framsteg har gjorts på området bekämpning av penningtvätt . Resultaten är emellertid fortfarande begränsade sett till effektiviteten i genomförande och efterlevnadskontroll och särskilt när det gäller medvetenheten om gällande regler, anmälan av misstänkta transaktioner samt övervakningsverksamhet. Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på detta område så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen.

4.1.5. Kapitel 5: Bolagsrätt

Den nationella strategi med tillhörande handlingsplan på området skydd av immateriella och industriella rättigheter som antogs i september 2005 och som syftar till att förbättra förvaltningsstrukturer och genomförande, håller på att genomföras. Med stöd av ny lagstiftning kan en särskild avdelning hos allmänna åklagarämbetet på eget initiativ undersöka och väcka åtal mot kränkningar av immateriella och industriella rättigheter. Allmänna åklagarämbetets funktion som centralt samordningsorgan har stärkts. Informationsutbytet, samordningen och samarbetet mellan institutionerna och de rättsvårdande myndigheterna har förbättrats. Åtgärder har också vidtagits för att öka allmänhetens medvetande på området och för att fortbilda personalen. Kraftfulla ansträngningar har gjorts för att förbättra kommunikationen mellan institutionerna.

Anpassningen av lagstiftningen på området bioteknikpatent måste dock slutföras. Vidare måste det vidtas förberedelser så att man från och med anslutningsdagen kan handlägga ansökningar om tilläggsskydd. Informationssatsningarna på området behöver nå ut till flera. Kommunikationsansträngningarna behöver fortsätta. Kontakterna mellan institutioner och rättighetshavarorganisationer måste byggas ut. Brottslighet relaterad till immateriella och industriella rättigheter utgör ett ständigt hot och en verklig utmaning. Det saknas en redovisning av konkreta, påtagliga resultat. Fortsatta klargöranden är nödvändiga när det gäller upphovsrättsorganisationerna. Det samlade förberedelsearbetet på området skydd av immateriella och industriella rättigheter måste intensifieras.

Slutsats

Rumänien har gjort avsevärda framsteg på området immateriella och industriella rättigheter . Rumänien måste dock öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på detta område så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen.

4.1.6. Kapitel 6: Konkurrenspolitik

När det gäller kontroll av att reglerna om statligt stöd efterlevs kan noteras att konkurrensrådets bedömning och analys av stödåtgärder märkbart förbättrats. Det har gjorts betydande framsteg både när det gäller återhållsamhet från stödgivarnas sida och när det gäller konkurrensrådets kontrollverksamhet. Konkurrensrådet har sålunda inlett en undersökning på eget initiativ och har fortsatt att verka för att myndigheterna i ökad utsträckning skall iaktta skyldigheten att förhandsanmäla stöd. Särskilt gällde detta flera fall av undsättnings- och omstruktureringsstöd samt stödåtgärder i samband med privatisering av företag.

Systemet med förhandssamråd (som innebär att kommissionen erbjuder informell teknisk rådgivning om föreslagna beslut innan de antas) har fungerat mycket väl. En ministerieövergripande arbetsgrupp för statsstödsfrågor och en ministerieövergripande samarbetsgrupp på hög nivå stöder konkurrensrådets arbete genom att se till att allt planerat statligt stöd i ministerierna anmäls. Konkurrensrådet har också börjat verkställa sina beslut om återvinning av olagligt stöd.

Beträffande statligt stöd till stålindustrin fortsätter de rumänska myndigheterna att ha ett nära samarbete med kommissionen om genomförandet av det nationella programmet för omstrukturering av stålindustrin. Sedan oktober 2005 har den rumänska konkurrensmyndigheten inte godkänt något stöd till de stålföretag som omfattas av programmet. Icke desto mindre är det nödvändigt att intensifiera ansträngningarna att se till att de villkor och skyldigheter som är knutna till omstruktureringen uppfylls och att oförenligt stöd till stålföretag utom ramen för det nationella omstruktureringsprogrammet betalas tillbaka ( se även Kapitel 15 – Industripolitik ).

Förhandsanmälan av nya statliga stödåtgärder i samband med omstruktureringar, av betalningsuppskov och av åtgärder i samband med privatiseringar äger ännu inte rum enligt reglerna. Ytterligare mått och steg måste tas för att skärpa disciplinen hos de stödbeviljande myndigheterna. Samarbetet mellan dessa myndigheter, t.ex. finansministeriet och privatiseringsmyndigheten AVAS, och konkurrensrådet behöver förbättras. Det kan vidare konstateras att man i flera fall låtit allvarliga problem kvarstå och förvärras, vilket gjort att företagen inte kunnat behålla sin produktionskapacitet och arbetsstyrka utan nya injektioner av statligt stöd.

Slutsats

Goda framsteg har gjorts när det gäller kontrollen av att reglerna om statligt stöd efterlevs. Rumänien måste dock öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på detta område så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen. Särskilt bör man arbeta vidare på att slutföra bedömningen av de mera omfattande, redan befintliga stöden. Stödbeviljande myndigheter bör se till att konkurrensrådet får möjlighet att företa en strikt förhandskontroll av statliga stödordningar.

Den s.k. övergångsordningen för statligt stöd innebär att stödåtgärder i ett anslutande land som fortfarande tillämpas efter anslutningsdagen skall betraktas som befintligt stöd enligt artikel 88.1 vid anslutningen. I bilaga V till anslutningsakten fastställs följande om denna övergångsordning: ”När det gäller Rumänien skall punkt 1 c endast tillämpas på stödåtgärder som har utvärderats av den rumänska övervakningsmyndigheten för statligt stöd efter en tidpunkt som fastställs när kommissionen på grundval av kontinuerlig övervakning av de åtaganden Rumänien gjort i samband med anslutningsförhandlingarna beslutar att Rumäniens genomförande av bestämmelserna om statligt stöd under föranslutningsperioden har nått en tillfredsställande nivå.” Kommissionens övervakning och de rumänska myndigheternas ansträngningar visar att man nu har nått en tillfredsställande nivå. Kommissionen kommer därför att tillämpa punkt 1 c i bilaga V till anslutningsakten för Rumänien från och med maj 2006.

4.1.7. Kapitel 7: Jordbruk

Övergripande frågor

Den institutionella ramen för de båda utbetalningsställena finns nu på plats och den samlade administrativa kapaciteten har stärkts. I slutet av mars var totalt 3 600 personer anställda. Den personal som förvaltar EU-medel för landsbygdsutveckling har fått högre löner. Kontorslokaler har anskaffats och håller på att förses med IT-utrustning. Utbetalningsställenas uppgifter och uppdrag har i stora drag fastställts.

Betydande brister kvarstår emellertid. Lämpliga kontorslokaler, utrustning och IT-system saknas och arbetsrutiner måste utarbetas. Det finns planer på att rekrytera 1 400 personer. Personalen måste utbildas före anslutningen så att den kan utföra sina arbetsuppgifter korrekt. Utbetalningsställenas samlade administrativa kapacitet och infrastruktur fortsätter att inge allvarlig oro och bör snarast stärkas.

Den ursprungliga övergripande planen för upprättandet av det integrerade administrations- och kontrollsystemet har ändrats eftersom genomförandet av systemet har försenats. Anslag har beviljats och rekryteringen av personal pågår. Arbetet med att upprätta ett jordbruksregister med tillhörande databas pågår. Uppgifter om omkring 75 % av alla registrerade jordbrukare har hittills förts in i databasen.

Systemet för identifiering av jordbruksskiften (LPIS) är ännu inte fullständigt. Flygfoton omfattande hela landet finns, men användbara ortofoton saknas för 36 % av landet och arbetet med digitalisering av jordbruksblock har slutförts för endast 40 % av ortofotona. Arbetet med att fastställa kopplingen mellan jordbrukare och LPIS-block har inletts först nyligen. Detta arbete måste göras för att förse jordbrukarna med grafiskt material som anger referensskiftenas gränser, deras unika identifieringsnummer och deras areal. Det rör sig om en arbetskrävande insats, särskilt med tanke på det stora antal stödmottagare som man räknar med. Många rutiner och praktiska anvisningar återstår att utarbeta, bland annat om hur villkoren för ett gott jordbruk och en god miljö kan uppfyllas. Det måste också fastställas vilka områden som skall betraktas som mindre gynnade områden. Inköp av datorutrustning och programvaruutveckling för det integrerade administrations- och kontrollsystemet bör ske snarast möjligt. Med nuvarande framstegstakt kommer det integrerade administrations- och kontrollsystemet och systemet för identifiering av jordbruksskiften inte att kunna vara helt operativt vid anslutningen.

Lagstiftningen om handelsmekanismer har anpassats ytterligare till gemenskapens regelverk. En förenklad version av export- och importintyg samt garantisystemet för import och export av vissa jordbruksprodukter har införts. Ett organ på området har inrättats och personal håller på att rekryteras. I mars 2006 tog utbetalningsstället över ansvaret för att utfärda import- och exportlicenser Ett samarbetsprotokoll har undertecknats med den nationella myndigheten för veterinär hälsa och livsmedelssäkerhet.

Samarbetet mellan huvudaktörerna i handelsmekanismerna är dock fortfarande outvecklat. Detta gäller de organ som svarar för export- och importlicenser och för utbetalning av bidrag, tullmyndigheterna, det organ som svarar för administrativa kontroller i efterhand och den nationella myndigheten för veterinär hälsa och livsmedelssäkerhet. Utbetalningsstället har ännu inte övertagit ansvaret för handelsmekanismerna. Förberedelserna på området handelsmekanismer bör intensifieras.

Inga större framsteg när det gäller kvalitetspolitik kan noteras. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Den gemensamma organisationen av marknaden på jordbruksområdet

När det gäller den gemensamma organisationen av marknaden har vissa framsteg gjorts när det gäller de flesta av sektorerna, men det har ännu inte upprättats någon effektiv administrativ struktur som skall se till att den gemensamma organisationen fungerar. Mer personal måste anställas och utbildas, och klara och tydliga arbetsrutiner för de olika institutioner som svarar för marknadssektorerna måste fastställas.

En avdelning för marknadsinterventioner för jordbruksgrödor har inrättats hos utbetalningsstället men är underbemannad. Ett prisrapporteringssystem har utarbetats och håller på att införas.

För socker finns inga särskilda förändringar att notera. Utbetalningsstället har fortfarande inte tillräckligt med personal för sockerfrågor.

Det har gått framåt i arbetet med att genomföra kvalitetskontroll och marknadsnormer för frukt och grönsaker . Detsamma gäller den administrativa struktur som ansvarar för erkännande av producentorganisationer.

Registreringen av handlare har förbättrats. Databaserna uppdateras varje månad och producentpriser har börjat samlas in. Tillsynsmyndigheten är fortfarande underbemannad, inspektionsutrustningen behöver förbättras och riskanalysen för inspektionssystemen är fortfarande outvecklad.

Det har antagits ny lagstiftning om mekanismer för marknadsinterventioner för vin och biprodukter av vin. Vinodlingsregistret måste göras förenligt med det integrerade administrations- och kontrollsystemet,

Den rättsliga ramen för mjölksektorn har i stora drag antagits, och den institutionella strukturen för förvaltningen av kvotsystemet är på plats sedan det inrättats en avdelning för mjölkkvoter och sju regionala kontor. Dessutom har man upprättat ett nationellt mjölkråd som rådgivande organ.

Dessa strukturer inom mjölksektorn är emellertid fortfarande inte i gång med sin verksamhet. De måste förses med personal och utrustning, och arbetsfördelningen mellan dem och utbetalningsstället behöver bli klar och tydlig så att systemet är operativt vid anslutningen. Godkännandet av mejerier och uppsamlingscentrum har ännu inte påbörjats. Inga framsteg kan rapporteras när det gäller regler för individuell tilldelning av mjölkkvoter, särskilt direktförsäljningskvoter, inte heller när det gäller upprättandet av en plan för ett nationellt referenslaboratorium.

För nötkött, fårkött och griskött har den inhemska lagstiftningen ytterligare anpassats till gemenskapens regelverk. Det har byggts upp administrativ kapacitet för att införa systemet för klassificering av slaktkroppar och prisrapporteringssystemet, men verksamheten är ännu inte igång. Inspektörer och klassificerare måste utbildas och godkännas. Förberedelserna på detta område måste intensifieras. Det har avsatts medel för arbetet med att utforma ett marknadsrapporteringssystem.

Saluföringsnormer med klassificering enligt viktkategori samt märkning för ägg och fjäderfä har införts och tillämpas. Den administrativa kapaciteten vid den berörda enheten vid utbetalningsstället är emellertid inte tillräcklig.

Sammanfattningsvis bör förberedelserna för den gemensamma organisationen av marknaden för de olika sektorerna avsevärt intensifieras. Särskilt gäller detta den administrativa kapaciteten.

Veterinära frågor

För transmissibla spongiforma encefalopatier (TSE) och animaliska biprodukter kan endast begränsade framsteg rapporteras.

Genomförandet av foderförbudet i företag med egna bearbetningsanläggningar är inte garanterat (lagren av kött- och benmjöl har ännu inte förstörts). Ändamålsenliga konverterings-, uppsamlings- och behandlingsanläggningar för högriskavfall finns ännu inte. Inom ramen för 2005 års strategi för omstrukturering och utveckling av ett nationellt system för animaliska biprodukter har åtta anbudsinfordringar utlysts som täcker landets hela territorium. För de utvalda företagen kommer det att utfärdas en licens innefattande en skyldighet att upprätta ett system för insamling av högriskmaterial och att bygga och utrusta konverteringsanläggningar som skall vara operativa senast i slutet av 2006. Frågan är emellertid om de faktiskt kommer att vara operativa vid den tidpunkten. Detta inger allvarlig oro. Lagren av kött- och benmjöl måste förstöras och brännas.

När det gäller att upprätta det veterinära kontrollsystemet på den inre marknaden har man gått vidare i arbetet med att identifiera och registrera djur och förflyttningar av dessa, och databasen håller på att bli fullständig. Beträffande veterinära kontroller av import från tredjeländer och importregler har anbudsförfaranden avslutats med framgång för alla åtta gränskontrollstationer och byggnadsarbetena påbörjats.

Samarbetet mellan operatören och den nationella myndigheten för veterinär hälsa och livsmedelssäkerhet har inte ännu funnit de rätta formerna för att garantera att den nationella myndigheten såsom behörig myndighet kan säkerställa att systemet förvaltas på ett effektivt sätt. Kapaciteten vid djuridentifieringsenheten, där bara en befattning av sju för närvarande är besatt, måste därför stärkas avsevärt. Gränskontrollstationerna, inklusive utrustning, måste stå färdiga redan något före anslutningen så att de anställda kan utbildas och bli bekanta med utrustningen och arbetsrutinerna. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Gemenskapens regelverk om bekämpning av djursjukdomar har införlivats och tillämpas. En nationell strategi för utrotning av klassisk svinpest har antagits. Denna strategi, som håller på att revideras, innefattar bland annat vaccineringsförbud från och med januari 2006. Det har också antagits en nationell plan för bekämpning av sjukdomen. Medel har avsatts för kompensation till jordbrukarna.

Planen måste utvidgas så att den också omfattar vaccinering av vildsvin och omedelbar markörvaccinering av vissa tamsvin och måste också innehålla beredskaps- och övervakningsplaner. Någon strikt kontroll av att vaccineringsförbudet följs förekommer ännu inte. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

På området handel med levande djur och animaliska produkter kan noteras att en rad kontroller utförts vid export av hästar. Förberedelserna på detta område måste dock intensifieras.

På folkhälsoområdet pågår arbetet med att genomföra moderniseringsprogrammet för livsmedelsindustrierna. Antalet anläggningar som inte uppfyller kraven och som saknar en moderniseringsplan har väsentligt minskat. Detta är ett tecken på att det görs goda framsteg. Takten i moderniseringsarbetet bör upprätthållas. Förberedelserna för att förbättra insamlingen och behandlingen av obehandlad mjölk som inte uppfyller kraven bör intensifieras. Lagstiftningen om direktförsäljning behöver kompletteras.

Den nationella myndigheten för veterinär hälsa och livsmedelssäkerhet har vidtagit konkreta åtgärder för att införa de olika delarna av ett system för djurskyddskontroll . Genomförandet av gemenskapens regelverk pågår.

Den administrativa kapaciteten vid den nationella husdjursuppfödningsmyndigheten har inte förbättrats. Förberedelserna på detta område bör intensifieras.

Systemet för kontroll av djurfoder behöver förbättras så att livsmedels- och fodersäkerhetskraven uppfylls. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Slutsats

Rumänien har gjort framsteg på området djurskydd . Rumänien uppfyller nu på det hela taget kraven och åtagandena från anslutningsförhandlingarna på detta område.

Framsteg har gjorts på områdena handelsmekanismer, den gemensamma organisationen av marknaden , handel med levande djur och animaliska produkter , husdjursuppfödning och djurfoder . När det gäller det veterinära kontrollsystemet på den inre marknaden har man det gjorts goda framsteg i arbetet med att identifiera och registrera djur och förflyttningar av dessa. Genom modernisering av anläggningarna har det också gjorts goda framsteg på områdena bekämpning av djursjukdomar och folkhälsa . Några särskilda framsteg när det gäller kvalitetspolitik kan inte noteras. Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på dessa områden så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister före anslutningen.

Framsteg har gjorts under de senaste månaderna beträffande utbetalningsställena och det integrerade administrations- och kontrollsystemet , men allvarlig oro kvarstår när det gäller huruvida utbetalningsställena och systemet för identifiering av jordbruksskiften och det integrerade administrations- och kontrollsystemet kommer att vara operativa vid anslutningen. Framstegen har varit begränsade när det gäller transmissibla spongiforma encefalopatier (TSE) och animaliska biprodukter , ett område som fortfarande inger allvarlig oro. Rumänien bör agera omedelbart och beslutsamt så att landet kan vara redo senast vid anslutningen.

4.1.8. Kapitel 8: Fiske

När det gäller förvaltning av fiskeresurser och fiskeflotta, inspektioner och kontroller kan konstateras att den administrativa kapaciteten vid den nationella myndigheten för fiske och vattenbruk har stärkts. Systemet för övervakning av fiskefartyg är i drift sedan februari 2006, och den utrustning som krävs för övervakningen har installerats. Rumänien har upprättat ett nationellt register över fiskeflottan som omfattar alla fiskefartyg. Den relevanta databasen är i drift.

Provdata har översänts till registret över gemenskapens fiskeflotta, men ännu inte i rätt format. Detsamma gäller systemet för registrering av fångstmängder: uppgifter i loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor från försäljningen införs för närvarande inte i maskinläsbar form och korskontroller är därför inte möjliga. Sammantaget har man kommit en god bit på väg i förberedelserna när det gäller förvaltning av fiskeresurser och fiskeflotta, inspektioner och kontroller.

Den operativa och administrativa kapaciteten vid myndigheten för fiske och vattenbruk att hantera strukturåtgärder har stärkts. Ansvarsfördelningen när det gäller förvaltningen av strukturfonderna måste klargöras på flera punkter. I synnerhet måste det förhindras att det nationella bolaget för förvaltning av fiskeresurser fungerar som mellanliggande organ i förvaltningen av gemenskapsmedel. Här måste förberedelserna intensifieras.

Vad marknadspolitiken beträffar har den nationella myndigheten för fiske och vattenbruk hittills godkänt 44 producentorganisationer. Landningsställen och centrum för första försäljning har införts för både insjöfiske och havsfiske. Förberedelserna bör fortsätta särskilt när det gäller överföring och datorisering av uppgifter.

Slutsats

Betydande framsteg har gjorts på området förvaltning, inspektion och kontroll av fisketillgångar och fiskeflottan och när det gäller marknadspolitik . Rumänien uppfyller nu på det hela taget kraven och åtagandena från anslutningsförhandlingarna. Förberedelserna pågår, och kvarstående frågor, t.ex. systemen för registrering av fångstmängder, bör vara lösta senast vid anslutningen om arbetet fortsätter i nuvarande takt.

Landet har gjort framsteg på området strukturåtgärder . Rumänien måste dock öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder för att förhindra att det nationella bolaget för förvaltning av fiskeresurser förvaltar strukturfondsmedel från gemenskapen.

4.1.9. Kapitel 10: Beskattning

När det gäller mervärdesskatt och direkt beskattning kan konstateras att lagstiftning ännu måste antas på bolagsskatte-, inkomstskatte- och mervärdesskatteområdena. Förberedelserna måste nu intensifieras.

Den samlade kapaciteten för administrativt samarbete och ömsesidigt administrativt bistånd har förbättrats något, särskilt när det gäller mervärdesskatt. Flera åtgärder har vidtagits för att förbättra skatteuppbörden och en förbättring är på gång, även om det går långsamt.

Skatteuppbörden i Rumänien är generellt extremt låg och en förbättring i detta avseende är mycket angelägen. Myndigheternas kontrollkapacitet är fortfarande otillräcklig, särskilt för punktskatt på alkoholprodukter. Landet behöver genomföra en allmän reform av skatteförvaltningen och skatteuppbörden för att säkerställa integritet, förhindra intressekonflikter och åtgärda resursbristen. Brådskande förbättringar är nödvändiga för att säkerställa skattedisciplin och skatteuppbörd.

Endast begränsade framsteg kan noteras när det gäller att förbereda Rumänien för ett effektivt informationsutbyte med EU:s medlemsstater från och med anslutningen. Arbetet med att förbereda systemet för utbyte av information om mervärdesskatt (VIES), mervärdesskatt på elektroniska tjänster och systemet för utbyte av uppgifter om punktskatter (SEED) har kraftigt försenats, framför allt på grund av overksamhet från skatteförvaltningens sida. Arbetet kom i gång på allvar först i början av mars 2006. Om man inte snabbt vidtar åtgärder för att få bukt med förseningarna är det därför osannolikt att systemen kan vara operativa vid anslutningen.

Slutsats

På områdena mervärdesskatt och direkt beskattning krävs intensifierade ansträngningar när det gäller lagstiftning och uppbörd.

Få framsteg har gjorts när det gäller administrativt samarbete och ömsesidigt administrativt bistånd , ett område där brådskande åtgärder efterlystes redan i oktober 2005, i synnerhet för att öka takten i genomförandet av driftskompatibla IT-system för skatteuppbörd, särskilt uppbörd av mervärdesskatt och punktskatter. Detta område fortsätter att inge allvarlig oro, särskilt med tanke på den tid som gick innan man alls började göra några framsteg. Rumänien bör agera omedelbart och beslutsamt, och kraftfullt och fortlöpande engagera sig i arbetet så att landet blir redo senast vid anslutningen. Rumänien bör också fortsätta att öka sina ansträngningar att stärka skatteförvaltningens uppbörds- och kontrollkapacitet, särskilt när det gäller punktskatter och direkta skatter.

4.1.10. Kapitel 13: Socialpolitik och sysselsättning

På arbetsrättens område antogs i mars 2006 lagstiftning för att införliva gemenskapens regelverk om överlåtelse av företag.

Regelverket om stadgan för europabolag, stadgan för europeiska kooperativa föreningar samt information och samråd har emellertid ännu inte införlivats. Det finns åtskilliga brister som man måste ta itu med, särskilt när det gäller kollektiva uppsägningar, deltidsarbete, visstidsarbete och de europeiska företagsråden. Införlivandet av gemenskapslagstiftningen måste också slutföras på de områden som ännu inte täcks av arbetslagen (t.ex. arbetsgivares insolvens, utstationering av arbetstagare och arbetstidens förläggning inom olika sektorer). Den administrativa kapaciteten vid arbetsinspektoratet bör stärkas så att det kan säkerställas att gemenskapens regelverk verkligen tillämpas. Arbetet med att anpassa lagstiftningen till regelverket och att genomföra den måste intensifieras.

Anpassningen när det gäller lika behandling av kvinnor och män drar ut på tiden. Gemenskapsbestämmelserna om lika behandling i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet har ännu inte införlivats. Vidare har det på vissa punkter ännu inte skett ett korrekt och fullständigt införlivande av i synnerhet direktiven om lika lön, lika behandling i arbetslivet, föräldraledighet och moderskapsskydd. Rumänien måste kontrollera om pensionsåldern måste bli lika för offentliganställda män och kvinnor enligt den princip om lika lön som fastställs i EU-fördraget och de kriterier som fastställts av EG-domstolen. Den nationella myndigheten för lika möjligheter har fortfarande inte tillräckligt med resurser och har inte helt och hållet kommit i gång med sin verksamhet. Dess oberoende måste säkerställas. Förberedelserna måste nu intensifieras.

Anpassningen av lagstiftningen om hälsa och säkerhet i arbetet måste slutföras när det gäller utvinningsindustrierna. Omarbetningen av av de allmänna arbetarskyddsnormerna, i form av regeringsbeslut, har inte gjorts. Avsevärda förseningar har inträffat när det gäller införlivandet av vissa delar av gemenskapens regelverk. Detta bör avhjälpas genom att parlamentet antar en ny lag om hälsa och säkerhet. Arbetsinspektoratets administsrativa kapacitet behöver stärkas. Satsningarna på att öka arbetsgivarnas, särskilt de små och medelstora företagens, medvetenhet om gällande hälso- och säkerhetskrav och att utbilda dem på området måste fortsätta. Gemenskapens regelverk om vibrationer, asbest, buller samt tillfälliga eller rörliga byggarbetsplatser har helt införlivats. Överlag måste dock förberedelsearbetet på detta område nu intensifieras.

Som ett led i främjandet av dialogen mellan arbetsmarknadens parter (tvåpartsdialog) har intensivutbildning om social dialog anordnats för anställda vid ministeriet för arbete, social solidaritet och familj, för arbetsmarknadsorganisationerna och för det ekonomiska och sociala rådet. Förhandlingarna om det nationella kollektivavtalet för 2006 har slutförts.

Bristerna i dialogen mellan arbetsmarknadens parter, särskilt på bransch- och företagsnivå, kvarstår emellertid i stort sett oförändrade, liksom bristerna när det gäller parternas förmåga att förhandla om och ingå giltiga avtal. Arbetsmarknadsorganisationerna är splittrade, har bristande kapacitet och är inte tillräckligt representativa. Mekanismen för samråd med det ekonomiska och sociala rådet säkerställer inte rådets roll som regeringens samtalspartner. Kapacitetsuppbyggnaden hos arbetsmarknadens parter måste fortsätta och de bör i ökad utsträckning delta i den sociala dialogen på europeisk nivå.

På området folkhälsa har det antagits lagstiftning som införlivar gemenskapen regelverk om blod och blodkomponenter och om vävnader och celler. På området smittsamma sjukdomar har man gjort framsteg när det gäller hiv/aids och användningen av förebyggande mediciner hos sårbara grupper.

Arbetet med att genomföra lagstiftningen om blod, vävnader och celler måste fortsätta. Vid alla blodcentraler måste det finnas en kvalitetssäkring. Den nationella transplantationsbyrån bör stärkas. Samråd i transplantationsfrågor med den etiska kommittén äger inte rum i tillräcklig utsträckning. Undersökningarna om handeln med äggceller från människan måste slutföras ( se även Politiska kriterier ). Arbetet med att införliva gemenskapens regelverk om tobak måste slutföras. De administrativa strukturerna måste stärkas ytterligare, och även minoritetsgrupper måste omfattas av omfattande sjukdomsövervakning och sjukdomsförebyggande. Ett bredare deltagande av rumänska institutioner i EU:s övervakningsnät måste säkerställas. Ansträngningarna måste fortsätta att förbättra befolkningens hälsostatus och tillgången till hälso- och sjukvård, särskilt på regional nivå och för fattigare grupper och minoriteter i samhället. En lag om reformering av hälso- och sjukvårdssektorn som antogs i april 2006 kan bidra till detta. När det gäller psykisk hälso- och sjukvård måste man snabbt vidta åtgärder för att få bort överbeläggningen i institutionerna och förbättra levnadsvillkoren överlag ( se även Politiska kriterier ). Takten i förberedelserna på detta område måste öka väsentligt.

Vad så gäller Europeiska socialfonden (ESF) kan konstateras att den administrativa kapaciteten har stärkts på alla nivåer genom rekrytering och utbildning.

Den nationella arbetsmarknadsmyndigheten, som är ett förmedlingsorgan, behöver ägnas uppmärksamhet. Det har fastställts rutiner för samarbetet mellan ministerier och för samarbetet på regional nivå, men man behöver säkerställa att samarbetet sker fortlöpande och blir effektivt. Projektidentifieringen har inletts, och den nationella utbildningsplanen för personal som arbetar med ESF-frågor omfattar också utbildning av slutliga stödmottagare. Ansträngningarna bör fortsätta och framför allt inriktas på utbildning och på att bygga upp en projektbank. På den administrativa sidan har framsteg gjorts, men förberedelserna för att kunna förvalta Europeiska socialfonden bör intensifieras ( se även Kapitel 21 – Regionalpolitik och samordning av strukturinstrumenten ).

När det gäller social integration kan noteras att den nationella planen för perioden 2006–2008 för att bekämpa fattigdom och främja social integration antogs i december 2005. En kommitté med uppgift att övervaka genomförandet av den gemensamma överenskommelsen om social integration upprättades i april 2006.

En klar och tydlig ordning för samordning mellan berörda ministerier och andra berörda parter har ännu inte upprättats. Analysarbetet och utvecklingen av statistik om fattigdom och socialt utanförskap bör fortsätta i enlighet med gemenskapens indikatorer om social integration. Ansträngningarna att förbättra sårbara gruppers, bland annat romernas, situation och att underlätta deras fullständiga integrering i samhället måste fortsätta. Funktionshindrades möjligheter att få tillträde till offentliga utrymmen, byggnader och transport samt till utbildning och arbetsmarknad måste förbättras. Ansträngningarna att lägga ner eller omstrukturera stora vårdinrättningar för funktionshindrade och att i stället erbjuda alternativa kommunbaserade tjänster, familjestöd och mindre vårdinrättningar bör öka.

Slutsats

Endast begränsade framsteg har gjorts på flertalet områden inom socialpolitik och sysselsättning. Situationen när det gäller lika behandling av kvinnor och män har försämrats och brist på framsteg kan noteras på området hälsa och säkerhet i arbetet . Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder så att man hinner avhjälpa bristerna före anslutningen. Anpassningen av lagstiftningen måste slutföras och lagstiftningen upprätthållas när det gäller arbetsrätt , lika behandling av kvinnor och män, hälsa och säkerhet i arbetet och folkhälsa. Den sociala dialogen bör förbättras. Tillgång till primärhälsovård och en hög hälsoskyddsnivå bör säkerställas, liksom fler tjänster och ökad öppenhet inom hälso- och sjukvården. Förberedelserna för att kunna förvalta Europeiska social fonden och insatserna för att främja alla sårbara gruppers, däribland den romska minoritetens, sociala integration bör intensifieras. Överlag behövs ökade insatser för att stärka den administrativa kapaciteten så att gemenskapens regelverk om socialpolitik kan tillämpas.

4.1.11. Kapitel 15: Industripolitik

Vissa framsteg har gjorts när det gäller privatisering och omstrukturering.

Privatiseringsprocessen måste bli fullt öppen. Arbetet med få till stånd en genomgripande omstrukturering eller likvidation av företag som inte är livskraftiga i sin nuvarande form har inte nått särskilt långt. Problemen med skyldigheter enligt privatiseringsavtalen som skall fullgöras efter privatiseringen och tvisterna med anledning av detta måste åtgärdas genast, eftersom de bland annat lett till upphävda privatiseringar och till fluktuationer i privatiseringsportföljerna ( se även avsnittet Ekonomiska kriterier ).

Genomförandet av det nationella programmet för omstrukturering av stålindustrin har försenats. Det har föranlett förslag från Rumänien om ändringar i programmet och i planerna för de enskilda företagen som måste analyseras. Särskilt måste det prövas om ändringarna är förenliga med reglerna om statligt stöd. Fortfarande återstår att sörja för att stålsektorn omstruktureras på ett effektivt sätt och enligt en fastställd tidsplan och att planerna för enskilda företags fortlevnad blir fullständigt genomförda. Det måste också säkerställas att det, i enlighet med Rumäniens åtaganden, inte beviljas något statligt stöd till sektorn som inte täcks av bestämmelserna i Europaavtalet och anslutningsfördraget ( se även Kapitel 6 – Konkurrenspolitik ). Sammanfattningsvis måste förberedelserna intensifieras, särskilt när det gäller stålindustrin.

Slutsats

Endast begränsade framsteg har gjorts inom privatisering och omstrukturering . Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på detta område så att man hinner avhjälpa kvarvarande brister i god tid före anslutningen. Särskilt måste man lägga vikt vid att fortsätta genomförandet av privatiseringsstrategin, lösa problemen med anknytning till skyldigheter efter privatisering av statsägda företag och genomföra strategin för omstrukturering av stålindustrin på ett sätt som är till fullo förenligt med förpliktelserna när det gäller statligt stöd.

4.1.12. Kapitel 18: Utbildning och yrkesutbildning

Beträffande gemenskapsprogrammen finns inga särskilda förändringar att notera utom för gemenskapens åtgärdsprogram Ungdom, där allvarliga problem konstaterats beträffande medelsanvändning, bokföring och förfaranden i den rumänska nationella myndighetens förvaltning av programmet. Alla verksamheter inom ramen för åtgärdsprogrammet Ungdom som förvaltats av den nationella myndigheten har därför avbrutits till vidare. En handlingsplan har upprättats i syfte att avhjälpa situationen och den har också börjat genomföras. Förberedelserna på detta område måste intensifieras: en ny myndighet måste skapas och förfaranden för en sund ekonomisk och operativ förvaltning måste införas.

Slutsats

Vad gemenskapsprogrammen beträffar kan konstateras att läget när det gäller gemenskapens åtgärdsprogram Ungdom har försämrats. Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder så att man hinner avhjälpa denna brist före anslutningen.

4.1.13. Kapitel 20: Kultur och politik på det audiovisuella området

De två återstående ändringarna av lagen om audiovisuell verksamhet (den ändring som gäller jurisdiktion och den som gäller fri mottagning) har antagits. Lagstiftningen när det gäller politiken på det audiovisuella området har därmed anpassats ytterligare till gemenskapens regelverk.

Lagen om film innefattar emellertid en skyldighet för alla TV-programföretag i Rumänien att reservera minst 5 % av sändningstiden för rumänska spelfilmer, vilket strider mot principen om icke-diskriminering på grund av nationalitet. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

Slutsats

Framsteg har gjorts beträffande politiken på det audiovisuella området . Principen om icke-diskriminering inom TV-sektorn tillämpas dock fortfarande inte. Rumänien måste öka sina ansträngningar och snabbt vidta åtgärder på detta område så att de nödvändiga ändringarna av lagen om film hinner träda i kraft i god tid före anslutningen.

4.1.14. Kapitel 21: Regionalpolitik och samordning av strukturinstrumenten

Beträffande den rättsliga ramen kan konstateras att flerårig budgetplanering har införts och att principen om budgetflexibilitet har skrivits in i lagen om statsbudgeten 2006. En ny lag om offentlig upphandling har antagits. Det har också antagits lagstiftning om ramarna för ett system för förhandskontroll inom offentlig upphandling. Förberedelserna på detta område har kommit en god på väg.

Avsevärda framsteg har gjort när det gäller de institutionella strukturerna . De organ som skall förvalta strukturinstrumenten har utsetts och genomförandestrukturerna har upprättats så gott som helt. När det gäller den administrativa kapaciteten har omfattande rekryterings- och utbildningsplaner genomförts och genomförs fortfarande.

Frågan hur genomförandet av programmet för ökad ekonomisk konkurrenskraft skall organiseras har ännu inte slutligt avgjorts. Delegeringen av uppgifter från förvaltningsorganen till de förmedlande organen har inte slutförts. Systemet för förhandskontroll inom offentlig upphandling återstår att ta i drift. De administrativa organen har kommit olika långt i sina förberedelser och några har halkat efter ordentligt, bland annat myndigheten för små och medelstora företag, den nationella arbetsmarknadsmyndigheten och de myndigheter som utsetts först på ett sent stadium. Grundläggande utbildning för befintlig personal och nyanställda erbjuds, men ytterligare specialiserad utbildning krävs.

Mekanismer för samordning mellan ministerierna har upprättats men måste utformas på att sådant sätt att flexibla och effektiva medlingsförfaranden blir möjliga. Samarbetet mellan organ på nationell och regional nivå måste alltjämt avsevärt förbättras. I detta sammanhang bör möjligheterna till decentralisering, med redovisningsansvariga strukturer på regional nivå, beaktas. Den sektorsövergripande samordningen på regional nivå behöver stärkas överlag. Mekanismerna för samfinansiering, där kostnaderna delas mellan statsbudgeten och de slutliga mottagarna, i huvudsak kommunerna, har inte helt klarlagts. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

När det gäller övervakning och utvärdering har informationssystemet för förvaltning, som är det huvudsakliga övervakningsinstrumentet, provats för stöden inför anslutningen och för sammanhållningspolitiken på nationell nivå, via de viktigaste genomförandestrukturerna.

Detta informationssystem fungerar ännu inte i enlighet med genomförandekraven för samtliga strukturfondsprogram. Den berörda personalen hos förvaltningsmyndigheten och de förmedlande organen medverkar ännu inte aktivt i arbetet med att få i gång informationssystemet. Det finns fortfarande ett behov av att förbättra övervaknings- och utvärderingskapaciteten som ett led i de samlade ansträngningarna att stärka den administrativa kapaciteten. För att sedan utvidga informationssystemet för förvaltning till de slutliga användarna krävs det ytterligare ansträngningar. Förberedelserna på detta område måste intensifieras.

På området finansiell förvaltning och kontroll kan förbättringar noteras