EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 03.04.1996 
KOM(96) 149 slutlig 
MEDDELANDE FRÄN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET 
OCH RÅDET OM EUROPA-MEDELHAVSPARTNERSKAPET INOM 
ENERGIOMRÅDET 

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET 
OCH RÅDET OM EUROPA-MEDELHAVSPARTNERSKAPET INOM 
ENERGIOMRÅDET 
1. ALLMÄN BAKGRUND 
1. Europa-Medelhavskonferensen i Barcelona den 27 - 28 november 1995 utgjorde 
startpunkten för ett nytt partnerskap som bygger på bildandet av en freds- och 
stabilitetszon samt en ekonomisk zon grundad på frihandel och utveckling av det 
ekonomiska och finansiella samarbetet. De politiska, ekonomiska och sociala principer 
som skall tjäna som riklinje för förbindelserna mellan Europeiska unionen och dess 
partners i medelhavsområdet följer av Barcelonadeklarationen, som antogs vid denna 
konferens1. 
Inom denna allmänna ram har följande mål ställts upp för det ekonomiska och finansiella 
partnerskapet: 
Ökning av takten i en varaktig samhällsekonomisk utveckling. 
Förbättring av folkens levnadsvillkor, höjning av sysselsättningsnivån och 
minskning av klyftorna vad gäller utveckling inom medelhavsområdet. 
Främjande av regionalt samarbete och regional integration. 
2. Energisektorns strukturerande roll har erkänts. Följaktligen har man bestämt att stärka 
samarbetet, fördjupa dialogen inom det energipolitiska området och gynna skapandet av 
lämpliga ramvillkor för energiföretagens investeringar och verksamheter. 
Genomförandet av denna allmänna ram skall tillmötesgå alla parters ömsesidiga intresse. 
Samarbetet inom energiområdet skall följaktligen ingå i detta sammanhang om det 
tillmötesgår det ömsesidiga intresset i den mån som samarbetet - genom att bidra till 
gemenskapens försörjningstrygghet och till medelhavspartnernas ekonomiska och sociala 
utveckling - eftersträvar hela regionens intressen. Samarbetet gynnar faktiskt 
investeringarna i administrationen av energikonsumtion och energiproduktion och bidrar 
till en bestående utveckling, ty energin utövar ett avgörande inflytande över de 
grundläggande parametrarna i den ekonomiska och sociala sammanhållningen, parametrar 
som utgörs av ekonomisk aktivitet, miljö och levnadsstandard. 
Men det ömsesidiga intresset inom energiområdet överskrider den strängt regionala ramen 
för Medelhavet. Denna region utgör i själva verket ett viktigt transitområde för 
energi produkter och bidrar följaktligen även till gemenskapens försörjningstrygghet. 
1 Algeriet, Egyplcn, Cypern, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, palestinska 
myndigheten, Syrien, Tunisien, Turkiet. 
4(L 
Politisk, ekonomisk och social stabilitet i regionen är således också nödvändig för att 
trygga denna transitering. 
3. Denna strategiska funktion har som konsekvens att en samarbetsinsats i 
medeihavsregionen inom energiområdet inte kan utvecklas om hänsyn inte tas även till 
intressena i de regioner som ligger utanför denna zon samt till insatser för samarbete med 
de regioner som kan komma att påverkas eller åtminstone beröras av 
medelhavssamarbetet. Det rör sig å ena sidan om länderna vid Persiska viken och å andra 
sidan om länderna vid Svarta havet och Kaspiska havet. Mot bakgrund av att 
gemenskapen är djupt engagerad i ett politiskt samarbete med länderna och 
organisationerna i dessa regioner, bör gemenskapen se till att det sker en balanserad 
utveckling av dessa samarbetsinsatser och att tillräcklig information ges varje partner. 
4. Parallellt med konferensen i Barcelona ägde även ett Medborgarforum för 
Europa-Medelhavet rum. Detta arrangemang gav ånyo påtagliga bevis för den nära 
koppling som finns mellan de energi relaterade frågorna och deras inverkan på ländernas 
ekonomiska och sociala utveckling. Detta engagemang från det civila samhällets sida i 
Europa-Medelhavspartnerskapet kom även till uttryck i den konferens som anordnades 
i Madrid den 22 - 23 februari 1996 av Fédération Internationale des Syndicats de 
Travailleurs de la Chimie, de l'Energie, des Mines et des Industries diverses 
("Internationella federationen av fackföreningar för arbetare inom kemi-, energi- och 
gruvindustri samt annan industri") (ICEM), det vill säga fackföreningar i 
Europa-Medelhavsområdet, om "energins betydelse för den sociala utvecklingen i Europa-
Medelhavsområdet". 
5. Utvecklingen av en enhetlig politik för energi samarbete med länderna i 
medelhavsområdet måste också anpassas till genomförandet av en energipolitik inom 
gemenskapen, så som denna politik framställs i kommissionens vitbok2, en politik som 
bygger på genomförandet av gemensamma mål och utnyttjandet av alla 
gemenskapsinstrument: 
Gemenskapens energipolitik, som bygger på integration av energimarknaderna och 
transportinfrastrukturerna för energi produkter, skall å ena sidan ge konsumenterna en 
strategi för bättre försörjningstrygghet inom gemenskapen genom en stärkning av 
samarbetet med producentländerna och å andra sidan stödja energiföretagen inom 
gemenskapen i deras investeringsstrategier och strategier för teknologiöverföring till 
regionens länder. 
Vid genomförandet av energipolitiken skall alla gemenskapsinstrument användas, 
särskilt instrumenten för ekonomiskt samarbete, för forsknings- och utvecklingspolitik 
samt finansiella instrument med allmänna eller regionala mål. 
2. ANALYS AV ENERGISITUATIONEN 
2 Meddelande från kommissionen om en energipolitik för Europeiska unionen av den 14 
december 1995 KOM(95)682. 
Regionens energisituation karakteriseras av tillgången på de betydande energikällor som 
utgörs av de olje- och gaskällor som bortsett från resurserna i Nordsjön ligger närmast 
gemenskapens marknad, och av den potential för ökning av energikonsumtionen som på 
en och samma gång är en ekonomisk utmaning och en miljöutmaning3. 
(i) Regionens energipotentialer. 
Regionens reserver är bland de största i världen men har inte till fullo kunnat exploateras, 
främst på grund av den ekonomiska och politiska situationen i producentländerna i 
regionen. Europa-Medelhavssamarbetet inom energiområdet har som mål att skapa villkor 
för att komma tillrätta med denna tendens. 
Råoljereserverna uppskattades år 1993 till 6 030 miljoner ton. Bland 
Europa-Medelhavspartnerna berörs Algeriet, Egypten, Syrien och Tunisien. Libyen 
innehar ensamt 50% av reserverna. 
De konstaterade reserverna av naturgas är av samma storleksordning: 5 650 miljarder 
m3 (5 085 miljoner ton oljeekvivalenter). Dessa reserver återfinns i samma regioner 
som oljereserverna: Algeriet är den främsta naturgasproducenten med 64% av 
reserverna, följt av Libyen, Egypten, Syrien och Tunisien. 
Enligt vissa experter skulle de ännu icke upptäckta reserverna kunna vara större än 3 300 
miljoner ton olja och kondensat samt 3 400 miljarder m3 naturgas. Omfattande insatser 
skulle alltså kunna göras för exploatering av olja och gas. 
De förefintliga infrastrukturerna tillåter en årlig export av 162 miljoner ton olja och 37 
miljarder m3 naturgas. En väsentlig del av exporterna av algerisk naturgas till Europeiska 
gemenskapen har formen av flytande naturgas. Dessa energi produkter finner sin främsta 
avsättning på Europeiska unionens marknad, som absorberar 92 miljoner ton olja och 
oljeprodukter samt 35 miljarder m3 naturgas: 
Producentländerna i medelhavsområdet täcker med sina leveranser omkring en 
fjärdedel av Europeiska unionens oljebehov. De kommer också att bli ett viktigt 
transitområde i takt med utbyggnaden av oljeledningar. 
När det gäller naturgas importerar Europeiska gemenskapen 10% av sina behov från 
sina partners i medelhavsområdet och främst från Algeriet. Detta land levererar även 
nästan all flytande naturgas som importeras av gemenskapen. Trots att 
infrastrukturerna för transport av gemenskapsgas har byggts ut, kommer 
gemenskapens beroende av utländsk gas att öka i takt med att dess konsumtion 
utvecklas. Följaktligen måste medelhavsproduktionen, genom utvecklingen av interna 
sammankopplingar, göra det möjligt att förbättra gemenskapens försörjningstrygghet. 
3 Delvis hämtat ur kommissionens tjänsters arbetsdokument "European Energy to 2020: A 
Scenario Approach" från december 1995 SEC(95)2285. 
De stora skillnader som föreligger mellan partnerna i medelhavsområdet vad avser 
energiresurser borde leda till en utveckling av sammankopplingarna när det gäller 
transport av gas, olja och elektricitet. 
9. Vid konferensen i Kairo i september 1995 uppskattades investeringsbehovet vad avser 
infrastruktur för produktion, transport och distribution av energi till 192 300 miljoner ecu 
under de kommande 25 åren. Detta belopp innebär att 12% av medelhavspartnernas BNP 
skulle tas i anspråk binder dessa 25 år för investeringar enbart i energiinfrastrukturer. 
Det faktum att det finns fossila energiresurser i denna region far inte dölja den potential 
som erbjuds av förnybara energikällor. 
I länderna i södra och östra medel havsörn rådet är andelen förnybara energikällor 9,5% 
i sammanställningen över primärenergi. Den viktigaste potentialen avser solenergi och 
vindkraft. Det finns också en stor potential när det gäller biomassa, även om det är svårt 
att göra en uppskattning av den. 
(ii) Prognoser för tillväxten i efterfrågan 
10. Medelhavspartnernas samhällen karakteriseras alla av en förväntad befolkningsökning av 
avsevärd omfattning, som dock skiljer sig åt länderna emellan: år 2020 kommer 
befolkningen förmodligen att ha ökat från dagens 200 miljoner till 340 miljoner. Denna 
befolkning koncentreras främst i storstadsområden, vilket kommer att leda till allvarliga 
miljöproblem: avfall, luftföroreningar, brist på dricksvatten osv. För att möta dessa 
framtidsutsikter borde de mest berörda länderna under 15 års tid årligen skapa 2,4 
miljoner arbetstillfällen, men för närvarande skapas endast 1,7 miljoner, och detta utan 
att ta med i beräkningen att arbetsmarknaden kommer att ta emot en allt större arbetskraft 
bestående av kvinnor. Denna demografiska situation kommer på egen hand att påverka 
utsikterna till konsumtionsökning och följaktligen också riskerna för miljön. Länder som 
nu är nettoexportörer av energi, exempelvis Egypten, Tunisien och Syrien, kommer att 
förvandlas till importländer. 
11. (a) I flertalet av partnerskapsländerna i medelhavsområdet är energikonsumtionen per 
capita mycket liten (0,9 ton oljeekvi val enter mot 3,0 i gemenskapens medlemsstater 
vid Medelhavets norra kust). Att dessa nivåer skulle gälla även i fortsättningen 
motsägs av den förväntade ekonomiska utveckling till vilken 
Europa-Medelhavspartnerskapet vill bidra. På grundval av de aktuella tendenserna 
skulle efterfrågan på energi, särskilt vad gäller transporter och elektricitetsproduktion, 
kunna öka från 155 miljoner ton oljeekvi val enter år 1992 till omkring 458 miljoner 
ton oljeekvivalenter år 2020. Denna ökning skulle kunna innebära att det krävs en 
stark tillväxt i råoljeproduktionen för att den ekonomiska utvecklingen skall kunna 
finansieras. 
Efterfrågan på elektricitet skulle under samma period kunna öka med 5% årligen 
(samtidigt som den skulle öka med endast 1% i unionen) och sålunda uppnå 920 TWh 
år 2020 mot dagens 194 TWh. Mot bakgrund av befolkningstillväxten torde emellertid 
konsumtionen per capita förbli relativt liten (2 650 kWh) vilket skall jämföras med den 
aktuella situationen i unionen (6 000 kWh). 
12. (b) Ökningen i konsumtionen av energi produkter skapar omedelbart bekymmer vad gäller 
miljöriskerna, vilka i medelhavsområdet också förstärks av riskerna för förorening 
av ett hav som är i det närmaste slutet och framför allt gemensamt för alla de länder 
som deltar i denna partnerskapsinsats. 
- Enligt ett "business as usuaT-scenario skulle utsläppen av koldioxid i 
gemenskapen öka från 3 150 miljoner ton år 1990 till 3 721 miljoner ton år 2020, 
det vill säga en ökning med omkring 18% till år 20204. Hos medelhavspartnerna 
skulle dessa utsläpp kunna komma att tredubblas, så att de ökade från 287 
miljoner ton år 1990 till 929 miljoner ton år 2020. 
- Mot bakgrund av att Medelhavet har karaktär av transition för energiämnen, 
särskilt med tankfartyg, och av att det sker en utveckling av storstäder och 
industriområden längs kusterna, är detta hav särskilt utsatt för föroreningsrisker 
förenade med transport och energianvändning. Transiteringen av oljetankers på 
Medelhavet ger upphov till utsläpp av 650 000 ton olja per år. Dessutom är 
stränderna mycket förorenade, och de viktigaste deltaområderna vid Medelhavet 
har förhöjd känslighet. 
- Medelhavspartnerna har den mest omfattande vattenbristen i hela världen: 60% 
av deras förnybara vattentillgångar överexploateras och är på medellång sikt på 
väg att tömmas. Om det ej vidtas drastiska miljöskyddsåtgärder för att skydda 
sötvattenresurserna är användningen av energi det enda sättet att möta behovet av 
avsaltning av havsvatten. 
- När konsumtionsökningen skall tillfredsställas bör man inte endast utnyttja fossila 
energikällor. I länderna i medelhavsområdet kommer de förnybara energikällorna 
att bidra till lösningen på detta problem och generellt sett på de 
miljöskyddsproblem som uppstår till följd av produktion och konsumtion av 
energi. 
3. ÅTGÄRDSPROGRAMMET 
13. På grund av energiområdets strategiska betydelse och den strukturerande roll som 
samarbete spelar på det här området, föregicks Barcelonakonferensen av en rad 
förberedande initiativ som engagerade gemenskapsinstitutionerna, industrin och 
medelhavspartnerna: 
Vid rådets möte om energifrågor den 1 juni 1995 inbjöd ordförandeskapet 
kommissionen att "anslå lämpliga ekonomiska medel till de identifierade målen inom 
ramen för de budgetmedel som Europeiska gemenskapen skall anslå till 
ramprogrammet för partnerskap med länderna i södra och östra medelhavsområdet". 
4 Koldioxidutsläppen behandlas i konventionen för klimatförändringar, ratificerad i december 
1993. Ett internationellt protokoll är under utarbetande för att uppnå minskning av utsläppen efter år 
2000. Gemenskapen har för egen del antagit en strategi som syftar till att stabilisera utsläppen år 2000 
pä den nivå som gällde år 1990. 
Vid mötet i Aten den 6-7 juli 1995 mellan Europeiska kommissionen och 
medelhavspartnerna drogs slutsatsen att det är nödvändigt att lägga fast en 
Europa-Medelhavsåtgärdsplan inom energiområdet och att skapa ett Forum som skall 
ansvara för uppföljningen av denna plan. 
Vid sitt möte den 19 oktober 1995 med Europeiska gemenskapernas Ekonomiska och 
sociala kommitté förespråkade företrädarna för staterna i södra och östra 
medelhavsområdet att energiområdet skulle utgöra en särskild punkt i 
Europa-Medelhavssamarbetet. 
Vid sitt möte den 20 november 1995 i Madrid förklarade Spaniens, Frankrikes och 
Italiens energiministrar samt företrädare för medelhavspartnerna, vissa medlemsstater 
i Europeiska unionen och Europeiska kommissionen följande: "I avsikt att främja 
energiprojekten bör lämpliga instrument införas. Genom att skriva in ett särskilt 
kapitel om energi i MEDA-programmet skulle man visa vilken betydelse Europa 
fäster vid energisektorn i medelhavsområdet". 
14. I detta sammanhang har SYNERGY-programmet gjort det möjligt att inleda pilotåtgärder 
för samarbete under loppet av de senaste tre åren. En del av dessa åtgärder bygger på 
Europa-Medelhavspartnerskapets riktlinjer rörande energin: 
Åtgärdsplanen "Energi och stadsmiljö i medelhavsregionen", ett resultat av 
konferensen i Aten i november 1993, lade grunden till ett samarbete med städerna 
i södra medelhavsområdet om energi kontroll och miljöskydd. 
- Palestinska energicentret, skapat den 28 december 1993 genom beslut av ordförande 
Arafat, erhåller från och med detta datum ekonomiskt och tekniskt stöd från 
SYNERGY-programmet. Palestinska energicentret ger stöd åt den palestinska 
myndigheten inom energi- och miljöområdena, särskilt för utarbetandet av en juridisk 
ram för samt planering, samordning och uppföljning av olika projekt. 
Konferensen i Tunis i mars 1995 samlade företrädare för medelhavsländer som inte 
är medlemmar i Europeiska unionen. Konferensens mål var att utvärdera 
energi situationen i regionen och att föreslå teman och prioriteringar för regionalt 
samarbete. 
Vid konferensen i Kairo som i september 1995 organiserades gemensamt av 
Världsbanken och Medelhavsområdets energiobservatorium tog man upp frågan om 
finansiering av energiprojekt i regionen och man lade fram förslag om att utnyttja 
sparandet bättre för detta ändamål. 
15. JOULE-THERMIE-programmet har också gjort det möjligt att inleda åtgärder med 
målsättningen att stärka det industriella samarbetet med medelhavspartnerna, i de flesta 
fall med stöd från en lokal aktör: konferenserna i Madrid (1995) och Aten (1996), som 
behandlade förnybara energikällor och finansierades av THERMIE-programmet, gjorde 
det möjligt att formulera rekommendationer om att öka takten i överföringen av förnybara 
energikällor. 
3.1 Samarbetsområdena 
16. De mål som i enlighet med det ekonomiska partnerskapet uppställts i 
Barcelonadeklarationen, vilken antogs vid konferensen, avser medverkan till 
att stödja ekonomisk omvandling (etablering av ett frihandelsområde, stimulans av 
den privata sektorn och av europeiska privata investeringar, utveckling av den 
ekonomiska infrastrukturen till en jämställd nivå), 
att stödja en bättre samhällsekonomisk balans (genom förbättring av sociala tjänster, 
främjande av en harmonisk och integrerad utveckling på landsbygden samt 
miljöskydd), och 
att stödja regionalt och gränsöverskridande samarbete. 
17. Strävan att uppnå dessa tre mål gör det nödvändigt att utveckla energi samarbetet inom 
följande tre områden: 
(i) Inom det energipolitiska området, särskilt i avsikt att 
etablera en regional ram för reflektioner i syfte att utveckla en sammanhängande 
energipolitik. För det ändamålet är det lämpligt att oftare organisera möten mellan 
Europeiska unionens institutioner och experter och medelhavspartnerna, och detta 
inom fastare ramar, 
utveckla verktyg för energi program planering på grundval av den stora 
komplementariteten mellan Medelhavets båda kuster i termer av marknader och 
försörjningsnät, 
öka handeln med energi produkter. En lämplig juridisk ram bör utarbetas för att 
uppmuntra och främja regional och transregional handel, 
trygga de privata investeringarna inom områdena energiresurser och energinät i syfte 
att skapa ett gynnsamt klimat för undanröjande av investeringshinder, i avsikt att göra 
de privata investeringarna mer dynamiska och att modernisera och omstrukturera 
industrin och de existerande infrastrukturerna, samt att främja de förnybara 
energikällorna under tillfredsställande ekonomiska villkor. 
gemensamt bekämpa drivhuseffekten och klimatförändringen genom stabilisering av 
utsläppen på regional nivå. 
18. (ii) Inom infrastrukturernas och nätens område, särskilt i avsikt att utveckla och 
sammankoppla energinäten mellan olika regioner kring Medelhavet. 
De åtgärder som gemenskapen håller på att inleda när det gäller stora infrastrukturer för 
transport av gas och elektricitet, genom identifiering av projekt av gemensamt intresse, 
bör likaledes leda fram till att man ur ekonomisk synvinkel tryggar investeringarna hos 
medelhavspartnerna. Det är inte bara gasförsörjningen som i dessa länder beror av 
tillgången till transportnät - även effektiviteten hos elnäten i medelhavsområdet 
sammanhänger med goda sammankopplingar och ytterst med skapandet av en 
medelhavslänk som gör det möjligt att på ett gott sätt utnyttja produktionskapaciteten. 
19. Från och med att gemenskapen erkänner att sammankopplingsprojekten är av gemensamt 
intresse kan dessa projekt åtnjuta sådan gemenskapsfinansiering som avses i förordningen 
om finansiellt stöd inom området för transeuropeiska nät, främst samfinansieringen av 
förstudier för energiprojekt.5 Kommissionen föreslår att rådet, på grundval av kommande 
beslut från parlamentet och rådet om gemenskapens riktlinjer när det gäller 
transeuropeiska energinät, skall tillse att de tolv partners, som deltog i 
Barcelonakonferensen, inom ramen för partnerskapsavtal erkänner det ömsesidiga intresse 
som karakteriserar dessa projekt. 
Generellt sett är det viktigt att samordna Europa-Medelhavsaktiviteterna med de 
stödinstrument som redan tagits i bruk inom ramen för TACIS avseende länderna i 
Centralasien. 
Gemenskapen har identifierat en rad projekt relaterade till transeuropeiska energinät vilka 
anses vara av gemensamt intresse6. 
20. Bland de projekt av gemensamt intresse som hittills har identifierats berör flera 
medelhavsområdet och avser att etablera eller stärka sammankopplingarna av el-
respektive gasnäten mellan Europeiska unionen och medelhavspartnerna, nämligen: 
elnät: Spanien-Marocko, Grekland-Turkiet, 
gasnät: Algeriet-Spanien-Portugal-Frankrike, Algeriet-Tunisien-Italien. 
Beroende på utvecklingen av energi efterfrågan i unionen och hos medelhavspartnerna 
samt på takten i utvecklingen av naturgas- och elproduktionen och lokaliseringen av 
denna produktion, skulle även andra projekt som är av intresse för medelhavsområdet 
kunna komma att bli möjliga att realisera under de kommande åren7: 
elnät: Italien-Tunisien, Marocko-Algeriet-Tunisien, Turkiet-Syrien, 
gasnät: utbyggnad av förefintliga gasledningar, 
gasledningar från de libyska fälten, 
transitgasledningar från Centralasien/Iran via Turkiet. 
5 Rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18.09.1995 (EGT nr L288, 23.9.1995). 
6 Rådets gemensamma ställningstagande av den 29.6.95 och Europaparlamentets yttrande i andra 
läsningen av den 26.10.95 över förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om upprättande av 
samlade riktlinjer för transeuropeiska nät inom energiområdet KOM(93)685. 
7 Iran och Libyen erhåller ej gemenskapsfinansiering och är inte berättigade till bidrag från 
MEDA-programnict. 
21. Dessutom har länderna i medelhavsområdet inlett flera projekt som skall göra det möjligt 
att stärka tillgången på gas och elektricitet: 
elnät: Marocko-Algeriet-Tunisien-Libyen, Libyen-Egypten, Egypten-Jordanien, 
Jordanien7Syrien-Turkiet, Egypten-Israel-palestinska myndigheten-Jordanien. 
gasnät: Marocko, Algeriet, Egypten-grannländer. 
De nät som sammankopplar medlemsstaterna med partnerskapsländer skall uppfylla 
existerande gemenskapsnormer för miljökonsekvensutredningar. För projekt som endast 
rör partnerskapsländer rekommenderas att ett liknande förfaringssätt följs. 
22. (iii) Inom området för industrisamarbete och FoTU som särskilt siktar till att främja 
FoTU och investeringar genom partnerskapsaktioner inom områdena för förnybara 
energikällor och energi effektivitet, för vattenrening och vattenvård, för 
prospektering, produktion, raffinering och distribution av råolja samt för 
produktion, transport och distribution av elektricitet: 
Finansieringsbehoven för att utveckla elkraftskapaciteten utgör en av de mest 
betydelsefulla aspekterna av samarbetet mellan de båda regionerna, i synnerhet vad 
gäller behov som sammanhänger med teknologiöverföring, särskilt teknologier för 
kolutvinning under miljömässigt tillfredsställande villkor, samt behov som 
sammanhänger med utbyggnad av produktions- och transportinfrastrukturerna. 
Utvecklingen av samarbetet rörande FoTU inom energiområdet är ett viktigt tema för 
vetenskapligt och tekniskt samarbete med medelhavsländerna och utgör följaktligen 
föremål för ingående granskning av den uppföljningskommitté som inrättades för att 
stärka medelhavspartnerskapets politik inom forskningsområdet. Forskningsrådet har 
den 25 mars 1996 framhållit vikten av denna politik och av den roll som 
uppföljningskommittén spelar i detta sammanhang. Aktioner inom området för 
energi-FoTU kan genomföras inom ramen för de existerande programmen 
JOULE-THERMIE (icke-nukleär energi) och INCO (samarbete med 
utvecklingsländerna). THERMIE-programmet gör det framför allt möjligt att vidta 
spridningsåtgärder i syfte att gynna teknologiöverföring på initiativ av organ eller 
industrier i medlemsstaterna eller associerade stater. 
Samarbetet inom området för normalisering borde underlätta investeringarna när det 
gäller sammankopplingar samt, på samma sätt som inom gemenskapen, när det gäller 
förnybara energikällor. Sedan 1990 har Europeiska standardiseringskommittén (CEN) 
med stöd från Europeiska gemenskapen inrättat en enhet med två funktioner, 
nämligen att till tredje land överföra efterfrågad information om europeisk 
standardisering och att ge stöd rörande standarder till de länder som så önskar. 
Tunisien, Malta och Israel har redan kunnat dra fördel av denna enhets verksamhet. 
Parallellt med stimulansen till standardiseringsarbetet när det gäller energieffektivitet 
och förnybara energikällor inom ramen för genomförandet av vitboken om 
energipolitiken, kommer kommissionen att undersöka möjligheterna att utöka denna 
enhets verksamhet till dessa båda områden. 
3.2 Investeringssäkerhet 
23. Med tanke på de mikro- och makroekonomiska begränsningar som tynger företagen och 
staterna i södra och östra medelhavsområdet, bör täckningen av finansieringsbehoven i 
ökande omfattning ske genom privata investeringar. Detta förutsätter å ena sidan att det 
finns projekt med tillräckligt hög avkastning för att dra till sig lokala eller internationella 
privata investeringar och å andra sidan att det finns en allmän ram som ger tillräckligt 
skydd mot risker. 
24. Energi relaterade investeringar har ofta en strategisk karaktär och betingar den ekonomiska 
och sociala utvecklingen, särskilt när de syftar till att möta lokala behov. Därför är det 
nödvändigt att skapa ett klimat som är gynnsamt för främjande av denna typ av 
investeringar genom att fullfölja eller inleda reformer av energiområdena i 
partnerskapsländer i medelhavsområdet. Detta borde sikta till att stärka marknadernas 
funktion och ytterst att säkerställa möjligheten att skapa kapacitet för investeringar. De 
flesta länderna har emellertid svårt att möta denna utveckling och det föreligger flera 
skillnader mellan dem. Detta gör att det krävs en särskild metod som tar flera instrument 
i anspråk och inte identifierar sig med sådana som används i andra delar av världen. 
25. Vanligen anser man att de huvudsakliga hindren för finansiering av energiprojekt i 
regionen är följande: 
Avsaknad av en tillräckligt utvecklad institutionell ram. 
Politiska risker. 
Valutarisker. 
Svårigheter att mobilisera det lokala sparandet. 
Komplexiteten när det gäller att förbereda projekt. 
26. De förbindelser som finns när det gäller tekniskt samarbete, utbyte av know-how och 
leveransavtal mellan de viktigaste företagen i partnerskapsländerna i medel havsområdet 
har i dagens läge stora svårigheter att utvecklas till verkliga förbindelser för samarbete 
och samfinansiering. Det är följaktligen nödvändigt att fastställa villkor för såväl 
regelmässig som avtalsmässig enhetlighet för att gynna utländska företags investeringar. 
Det är inte bara nödvändigt att medelhavspartnerna öppnar sina marknader utan också att 
de antar så homogena regler som möjligt i syfte att undvika att företagen måste anpassa 
sig till olika regelverk i varje land. 
(i) Europeiska energi stadgan 
27. Medelhavsländernas associering till Europeiska energi stadgefördraget omnämns i 
arbetsprogrammet för Barcelonakonferensen som ett av de medel som kan bidra till att 
skapa ett gynnsamt klimat för energi producentföretags investeringar och verksamhet. 
Stadgefördraget har som mål att främja tillgången till resurser, handel och investeringar 
inom energiområdet. Det bidrar till säkerhet vid utvinning och lagring, och det ägnar 
särskild uppmärksamhet åt miljösskydd, i synnerhet genom protokollet om 
energieffektivitet. 
Vad gäller privata investeringar tillhandahåller fördraget en stabil och 
icke-diskriminerande juridisk ram som gör det möjligt att undanröja investeringshindren, 
underlätta förhandlingar och öppna nya perspektiv. Signatärländernas efterlevnad av sina 
åtaganden visavi den utländske investeraren säkerställs genom att man ovillkorligt 
godkänner att en internationell skiljedomstol skall anlitas vid slitande av tvister. Detta gör 
det möjligt för energibranscherna att bli mer konkurrenskraftiga när det gäller att locka 
till sig investeringar. 
28. Stadgan skulle alltså tillhandahålla tillräckligt många beståndsdelar till en lösning för att 
motverka eventuella risker inom investeringsområdet. Kommissionen anser emellertid att 
vissa försiktighetsårgärder måste vidtas innan man bjuder in de medelhavspartners, som 
ännu inte har anslutit sig till fördraget,8 att göra detta: 
Stadgefördraget har utformats för en särskild paneuropeisk karaktär som är anpassad 
till situationen i övergångsekonomierna i länderna i Östeuropa och till den roll som 
transitländer som spelas av flertalet länder i Central- och Östeuropa när det gäller 
gas- och oljetransporter till konsumtionsländerna. De flesta medelhavspartnerna 
befinner sig emellertid alltjämt inte i den situation av ömsesidigt energiberoende som 
existerar i Europa. 
Under förhandlingarna rörande stadgefördraget var transiteringen av energiprodukter 
ett viktigt inslag som behandlades med varsamhet, och den utgör en av de 
grundläggande beståndsdelarna i fördraget. I medelhavsområdet är dock transitrollen 
begränsad på grund av den ofullständiga nätutbyggnaden. 
Förhandlingarna om fördraget hade som syfte att finna en lösning till avsaknaden av 
en samarbetsram och av regler som styr handel och företagsetablering. I 
Europa-Medelhavsområdet fylls denna lucka av de associeringsavtal som 
gemenskapen är i färd med att sluta. För övrigt är vissa av medelhavspartnerna 
medlemmar i Världshandelsorganisationen9.Under dessa omständigheter skulle deras 
anslutning till stadgan inte i någon högre grad påverka den existerande juridiska 
kontexten. 
29 Trots detta förefaller det dock som om det inte skulle vara särskilt effektivt att öka 
antalet samarbetsramar, framför allt mot bakgrund av att vissa medelhavspartners har 
anslutit sig till stadgefördraget. En utvidgning av energi stadgekonferensen skulle 
emellertid också den fa följder för effektiviteten i denna organisation, som år 1996 gick 
8 De medelhavspartners som har undertecknat stadgefördraget är Cypern, Malta och Turkiet. 
Algeriet, Marocko och Tunisien har inbjudits att delta i konferensens arbete såsom observatörer. 
9 Cypern, Israel, Malta, Marocko, Tunisien och Turkiet. 
11 
in i sin operativa fas. Detta är skälet till att gemenskapen snarare borde stödja ett 
progressivt förfaringssätt som med användande av den flexibilitet som finns i fördraget 
successivt skulle ge utrymme för observationsstatus, status som associerad medlem och 
slutligen fullvärdig medlem. 
Observatörsstatus gör det exempelvis möjligt för olje- och gasexporterande länder att 
fa fullständig information om innehållet i avtal som förhandlats fram mellan de 
länder som undertecknat fördraget inom områden som är av vikt för de förstnämnda 
länderna. 
De länder som undertecknat stadgan men ej fördraget kan efter att ha erlagt en avgift 
aktivt delta i konferensens och dess organs sammankomster såsom observatörer utan 
rösträtt. 
Status som associerad medlem ger länder och internationella förmånsberättigade 
organisationer möjlighet att delta och att tillämpa vissa bestämmelser i fördraget efter 
förhandlingar med energi stadgekonferensen om både omfattningen av deltagandet och 
intensiteten i detta. Precis som fallet är vad gäller observationsstatus finns i fördraget 
inga uttryckliga bestämmelser som på förhand förpliktigar de associerade länderna 
att underteckna stadgan. Innehållet i associeringsavtalet bör slutgiltigt fastställas 
under förhandlingarna och enhälligt godkännas av konferensen. 
Däremot krävs att en anslutning till fördraget föregås av ett undertecknande av 
stadgan. Anslutningsvillkoren måste godkännas enhälligt. 
30. Kommissionen borde följaktligen stödja samrådsinsatser med medelhavspartnerna inför 
deras eventuella deltagande i energistadgekonferensens arbete innan de ännu blivit 
medlemmar. Detta tillvägagångssätt skall utarbetas av alla berörda parter och i första 
hand av medlemmarna i energistadgekonferensen. 
De erfarenheter som resulterar ur tillämpningen av stadgan och av det därtill fogade 
fördraget samt den analys som länderna i medelhavsområdet skall göra av de egenskaper 
och medel som används i stadgan för att uppnå stadgans mål, skulle i framtiden kunna 
föranleda dessa länder att ansluta sig som associerade medlemmar eller fullvärdiga 
medlemmar, i enlighet med deras respektive intressen. 
Medelhavspartnernas inställning till anslutningen till energistadgan är främst deras eget 
val. Detta val kan göras först när de känner till de positiva effekter som stadgan kan ge 
dem. Kommissionen skall tillsammans med energi stadgesekretariatet anordna ett 
informationsseminarium för medelhavspartnerna och olika industri kretsar. 
(ii) Analys av möjliga alternativ för att underlätta investeringar 
31. Det förefaller vara uppenbart att skapandet av en stabil lagstiftningsmiljö som 
privilegierar marknadsmekanismerna bör vara ett prioriterat mål för att gynna 
utvecklingen av investeringarna. Den ekonomiska och politiska situationen i vissa 
partnerskapsländer gör det emellertid inte möjligt att på kort sikt se några förutsättningar 
för en snabb och påtaglig utveckling på det området. 
12 
Kommissionen skall inleda en utredning av de möjligheter som finns eller kan skapas för 
att underlätta investeringar i partnerskapsländer i medelhavsområdet. Denna utredning 
skall omfatta en undersökning av risker och osäkerheter som för närvarande begränsar 
dessa investeringar, tillgängliga finansieringsmetoder och eventuella möjligheter att 
förbättra täckningen av risker som är förenade med investeringarna. Utredningen skall 
identifiera de medel som med beaktande av målen för Europa-Medelhavssamarbetet bäst 
skulle säkra den särskilda typ av investeringar som rör energiområdet. 
3.3 Organisering av samarbetet 
32. Europa-Medelhavssamarbetet skall utvecklas genom att det införs en pålitlig och effektiv 
organisation som gör det möjligt att beakta de ömsesidiga intressena. Man måste skapa 
de grundvalar som krävs för utbyte av erfarenheter och know-how samt för en dialog 
mellan gemenskapen och dess medelhavspartners om frågor som särskilt berör 
energipolitik och energi strategi, energi prissättning, utbildning, projektfinansiering, 
institutionella ramar och administration av åtgärdsplaner samt miljöskydd. 
Organiseringen av samarbetet bygger på att det inrättas två instrument för uppföljning av 
samarbetet: Energiforum för Europa-Medelhavet samt finansiella resurser. 
(i) Energiforum för Europa-Medelhavet 
33. Vid mötet i Aten den 6-7 juli 1995 godtog deltagarna principiellt att skapa ett Forum 
för Europa-Medelhavssamarbetet inom energiområdet. Detta Forum skulle ha till uppgift 
att förverkliga två huvudmål, nämligen 
att ge en struktur åt samarbetsrelationerna mellan Europeiska gemenskapen och 
medelhavspartnerna genom att å ena sidan främja kontaktnät mellan förvaltningarna 
och att å andra sidan främja informationsutbyte och dialog med industrin, med 
vederbörlig hänsyn tagen till förhållandet mellan energi och miljö med siktet inställt 
på en bestående utveckling, 
att utveckla nödvändiga mekanismer för insyn i de planerade projekten. 
34. Skapandet av detta Forum motiveras av att den ram som infördes vid 
Barcelonakonferensen inte anger en särskild struktur för att behandla energi relaterade 
problem (utbyte av know-how och information, förbättrad användning av olja, gas och 
kol, utveckling av energinät, förbättrad energi effektivitet, främjande av användningen av 
förnybara energikällor samt miljöskydd). Man måste ge ansvariga förvaltningar möjlighet 
att träffas och utveckla gemensamma strategier eller gemensamma samarbetsprojekt under 
ministerkonferensens ansvar, utan att för den skull ifrågasätta den allmänna ram för 
samarbete som införts vid Barcelonakonferensen eller i de bilaterala avtalen. 
(a) Forums sammansättning och funktion 
35. Detta forum utgör en ram för politisk dialog med de ansvariga inom energiområdet på 
ministernivå och/eller administrativ nivå från olika partners i 
Europa-Medelhavssamarbetet. Effektiviteten i Forums verksamhet beror i själva verket 
13 
på att det utgörs av företrädare för deltagande stater, vilka i ett senare skede själva har 
ansvaret för att på hemmaplan genomföra samarbetsatgärdema, och likaså ansvaret för 
att företrädarna emellan främja projekt av gemensamt intresse. 
Forum skall verka inom ramen för de riktlinjer som angivits av den euro-mediterranska 
ministerkonferensen. Den ministerkonferens som planerades vid Barcelonakonferensen 
för uppföljning av Europa-Medelhavssamarbetet skall säkerställa att Forums verksamhet 
kopplas till de andra samarbetsinstanser som införts inom ramen för 
Europa-Medelhavssamarbetet och dess befogenheter skall respektera de befogenheter som 
tilldelats den euro-mediterranska uppföljningskommittén för FoTU. 
36. Kommissionen är redo att lämna varje möjlig form av stöd för att säkerställa att Forum 
fungerar på ett effektivt sätt. Kommissionen anser emellertid att alla parter i ett 
partnerskap måste ta sin del av ansvaret och mot bakgrund av detta kommer 
kommissionen att bemöda sig om att tillsammans med sina partners bestämma formerna 
för sitt deltagande i Forum under godtagbara villkor. 
37. Eftersom energi samarbetet kräver att externa parter medverkar i Forum, exempelvis 
finansinrättningar eller företag eller fackföreningar, måste Forum i sin arbetsordning ge 
utrymme för externa samtalspartners att göra sin röst hörd. Kommissionen kommer för 
egen del att stödja varje lämpligt initiativ som syftar till att underlätta medverkan av 
industri och fackföreningar från Medelhavets båda kuster i Forums arbete. 
(b) Forums uppgifter 
38. Forums främsta uppgift är att erbjuda samtliga deltagare en permanent ram för dialog och 
informationsutbyte. I denna bemärkelse kommer det att spela en betydelsefull roll för 
bättre ömsesidig förståelse. 
Men detta Forum måste också införa en regional samarbetsdynamik i utvecklingen av 
projekten, genom införandet av ett "kvalitetsmärke för Europa-Medelhavsintresse" för 
projekt som bidrar till detta samarbete. Detta kvalitetsmärke skall utdelas av Forum på 
grundval av kriterier som ännu inte fastställts. Dessa kriterier skulle ge projekt som 
föreslås i samverkan mellan minst två länder företräde vad avser granskning. Ett projekt 
som beviljades ett sådant kvalitetsmärke skulle lättare fa tillgång till 
gemenskapsfinansiering, dock under iakttagande av finansierings- och urvalsreglerna. 
Slutligen skall detta Forum upprätta och offentliggöra en femårig åtgärdsplan. Denna 
åtgärdsplan skall godkännas av alla medlemmar i Forum. Vartannat år skall Forum 
upprätta och offentliggöra ett dokument i vilket genomförandet av åtgärdsplanen för de 
två föregående åren utvärderas. 
(ii) Finansiella resurser 
39. Europa-Medelhavssamarbetet inom energiområdet skall rymmas inom ramen för 
existerande finansiering, men för att förbättra användningen av de förefintliga begränsade 
resurserna behöver gemenskapen utveckla en strategi för flexibelt politiskt och 
14 
ekonomiskt samarbete i avsikt att försöka få gemenskapens intressen att överensstämma 
med de intressen som våra partners i medelhavsområdet har. 
Det är följaktligen absolut nödvändigt att hitta lämpliga finansieringsmekanismer för att 
nå de mål som ställts upp i fråga om energi i partnerskapet, också i syfte att bidra till 
förverkligandet av partnerskapets allmänna mål. 
(a) Finansiella och tekniska stödåtgärder (MEDA) 
40. Vid flera tillfällen under utarbetandet av Europa-Medelhavsparternskapet har man 
föreslagit att ekonomiska medel skall ställas till förfogande: 
Vid rådets möte om energifrågor den 1 juni 1995 inbjöd ordförandeskapet 
kommissionen att "anslå lämpliga ekonomiska medel till de identifierade målen inom 
ramen för de budgetmedel som Europeiska gemenskapen skall anslå till 
ramprogrammet för partnerskap med länderna i södra och östra medel havsörn rådet". 
Vid sitt möte den 20 november 1995 i Madrid förklarade Spaniens, Frankrikes och 
Italiens energiministrar samt företrädare för medelhavspartnerna, medlemsstater i 
Europeiska unionen och Europeiska kommissionen följande: "I avsikt att främja 
energiprojekten bör lämpliga instrument införas. Genom att skriva in ett särskilt 
kapitel om energi i MEDA-programmet skulle man visa vilken betydelse Europa 
fäster vid energisektorn i medelhavsområdet". 
MEDA avser att stödja medelhavspartnernas ansträngningar att förbättra de ekonomiska 
och sociala strukturerna och att mildra de konsekvenser som den ekonomiska 
utvecklingen kan ge upphov till på det sociala planet och på miljöplanet. 
41. Kommissionen skall med full hänsyn tagen till MEDA:s mål och förfaranden underlätta 
samordningen och behandlingen av projekt inom energiområdet. Kommissionen skall i 
samråd med medelhavspartnerna fastställa lämpliga mål för samarbetet inom detta område 
och ange urvalskriterier för val av projekt. Kommissionen skall beakta Forums roll i 
fastställandet av riktlinjer för åtgärderna, samtidigt som de förfaranden som ingår i 
MEDA:s arbetsordning tryggas. Berättigandet av ett sådant förfaringssätt i MEDA är 
följaktligen beroende av att man visar vilken betydelse dessa länder har i energiavseende 
för Europeiska unionen och vilka utmaningar när det gäller energi som 
befolkningsproblemen leder till. 
42. Utan att på något sätt ifrågasätta att MEDA till en väsentlig del är av bilateral karaktär 
skulle ett sådant integrerat förfaringssätt göra det möjligt att skapa nödvändiga 
synergieffekter mellan de olika bilaterala delarna av samarbetet. Därigenom skulle MEDA 
bidra till att utveckla insatser inom energiområdet vilka skulle gå längre än ett enkelt 
förverkligande av de energi politiska målen (beskrivna i punkt 3.1), men som också skulle 
bidra till uppställandet av andra mål av mer allmän karaktär: miljöskydd, politisk 
stabilitet, social integration, fred och välstånd. 
(b) Det fjärde ramprogrammet för FoTU 
15 
43. Deltagarna i Barcelonakonferensen ville främja forskningen och utvecklingen genom att 
angripa problemet med den växande klyftan vad avser vetenskapliga resultat, med 
beaktande av principen om ömsesidig nytta. I detta perspektiv skulle samarbetet särskilt 
inriktas på 
förstärkning av den inhemska forskningskapaciteten i länderna i medelhavsområdet 
och ett bidrag till utbildning av vetenskaplig och teknisk personal genom en 
intensifiering av deltagandet i gemensamma forskningsprojekt. 
de europeiska ländernas kvalificerade forskningsinstituts och högskoleinrättningars 
medverkan i gemensamma forskningsprojekt. Skapandet av vetenskapliga nät rörande 
klart avgränsade teman. 
44. I detta sammanhang är det lämpligt att nämna att ett stort antal särskilda program i fjärde 
ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, särskilt de vilkas teman berör miljö 
och teknologi, hälsa och samhälle, forskning om förnybara resurser, stadsplanering, 
programmet "informationsteknologier", programmet "kommunikationsteknologier", gör 
medverkan möjlig för vetenskapliga och tekniska forskningsinstitut som är etablerade i 
partnerskapsländer i medelhavsområdet, på projekt-till-projekt-basis och utan finansiellt 
stöd från de särskilda program som berörs. 
45. De tolv medelhavspartnerna kan delta i de särskilda program som rör annan energi än 
kärnenergi samt INCO inom de gränser som sätts av dessa program: 
Forskningsorganisationerna i dessa länder kan ansluta sig till projekt som framläggs 
av europeiska företag inom ramen för JOULE-programmet, utan ekonomiskt stöd från 
detta program. Detta program utgör alltså ett instrument för att genomföra projekt av 
Europa-Medelhavsintresse, såsom projektet INTERSUMED, som samlar energiföretag 
från hela medelhavsområdet för integration av förnybara energikällor inom det 
elektriska systemet (gemensamt projekt JOULE-INCO). 
Insatserna för spridning, stimulans till små och medelstora företag och samordnade 
insatser kan på basis av THERMIE-programmet ge stöd åt projekt rörande nya 
energiteknologier för att man skall kunna visa att dessa är industriellt livskraftiga 
redan på det stadium då de är teknologiskt genomförbara (bortsett från alla 
kommersiella överväganden). Dessa insatser kan göras i de här länderna utan att 
dessa skall ha rätt att delta i dem. 
Gemensamma vetenskapliga och teknologiska forskningsprojekt och stödåtgärder som 
utökar användningen av förnybara energikällor, särskilt vad avser en hållbar 
förvaltning av naturresurserna, kan finansieras genom programmet INCO-DC10. I 
detta program avsätts ett belopp om 3 miljoner ecu till sektorn för icke-nukleär 
energi, varav 1,66 miljoner ecu till demonstrationsinsatser och 1,34 miljoner ecu till 
tredje länders finansiering inom JOULE-programmet. 
Del av INCO-programmet som är inriktad på utvecklingsländerna. 
16 
Insatser rörande prospektiv energi- och teknologi forskning i medelhavsområdet, och 
särskilt analys av ekonomiska, finansiella och miljömässiga konsekvenser av olika 
energival, kan likaledes genomföras inom dessa program. 
(c) SYNERGY-programmet 
46. SYNERGY-programmet skall göra det möjligt att placera in de olika samarbetsinsatserna 
i en sammanhängande ram genom att stödja dessa länder att utarbeta en övergripande 
energipolitik. Härvid skall programmet å ena sidan ge stimulans till de förberedande 
skedena i utarbetandet av projekt som skall ansöka om finansiering från MEDA och, å 
andra sidan uppmuntra partnerskapsländerna vid lansering av åtgärderna. 
SYNERGY-programmet skall även kunna erbjuda stöd till Forums verksamhet som ett 
komplement till det stöd som MEDA för övrigt ger. Fördelningen av kostnaderna mellan 
de båda programmen återstår att fastställa. 
47. SYNERGY har redan finansierat ett antal utbildnings-, programplanerings- och 
stödaktiviteter tillsammans med medelhavspartnerna och förfogar år 1996 över 9 miljoner 
ecu, varav en tredjedel är avsedd att finansiera aktiviteter tillsammans med 
medelhavspartners. 
Om rådet antar SYNERGY-programmet kommer samarbetet med dessa länder att kunna 
föras vidare inom en flerårsram varvid alla medlemsstater knyts till insatserna. 
4. SLUTSATSER 
48. Med utgångspunkt från de områden för energi samarbete som blev resultatet av 
Barcelonakonferensen avser kommissionen att utveckla följande initiativ: 
Inrättande av ett Energiforum för Euländerna i medelhavsområdet om deras 
eventuella medverkan i Europeiska energi stadgekonferensens arbete redan innan de 
har anslutit sig till Europeiska energi stadgan. 
Samråd med partnerskapsländerna i medelhavsområdet om deras eventuella 
deltagande i energi stadgekonferensen s arbete innan de ännu blivit medlemmar i 
denna. 
Genomförande av en utredning över möjligheter som finns eller kan skapas för att 
underlätta investeringar. Kommissionen kommer om ett år att ge Europaparlamentet 
och rådet en rapport som eventuellt kommer att innehålla lämpliga förslag. 
Genomförande av ett samarbete, tillsammans med de berörda länderna och inom 
ramen för partnerskapsavtal en, rörande förverkligandet av projekt av gemensamt 
intresse inom området för transeuropeiska nät och med beaktande av kampen mot 
klimatförändringen. 
Underlättande av samordning och behandling av projekt inom energiområdet, med 
fullt hänsynstagande till MEDAs mål och förfaranden. 
17 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 149 slutlig 
DOKUMENT 
SV 12 11 
Katalognummer : CB-CO-96-165-SV-C 
ISBN 92-78-02596-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg