Hur EU kan nå sina mål: Den multilaterala världsordningen måste stärkas för att den ska bli ändamålsenlig och så att den kan hantera tjugohundratalets globala utmaningar och geopolitik. För att vara legitim måste den tillgodose allmänhetens växande krav på öppenhet, kvalitet, inkludering och resultat. EU och medlemsstaterna är och förblir starka anhängare av den regelbaserade världsordningen med FN i centrum. Men världen ser inte längre ut som den gjorde när FN inrättades för 75 år sedan. Den process som inleddes vid toppmötet med anledning av FN:s 75-årsjubileum i september 2020 är ett tillfälle att förnya multilateralismen så att den ger resultat på ett effektivare och mer inkluderande sätt. EU bör aktivt stödja FN-generalsekreterarens reflektioner i detta avseende (Our Common Agenda). EU bör också främja en ambitiös modernisering av viktiga institutioner som WTO och WHO och gå i spetsen för utvecklingen av nya internationella normer, standarder och samarbetsformer på områden som digital teknik, inbegripet artificiell intelligens, och annan ny teknik.

Covid-19-krisen visar dock på behovet av multilaterala lösningar: det är ett stort globalt hot och har skapat välbehövlig drivkraft för en samordnad global krishantering. Under hela 2020 ledde internationella forum och organisationer de globala insatserna och gav konkreta resultat, till exempel ACT-A (Accelerator Access to Covid-19 Tools Accelerator), Covax och G20:s handlingsplan för att hantera pandemin.

I den europeiska gröna given, EU:s tillväxtstrategi, skissas en modell för hållbar tillväxt och grön global återhämtning där ingen lämnas utanför. EU avser också att fortsätta att uppmuntra andra att höja sina klimatambitioner, uppfylla målen i Parisavtalet och andra miljöavtal, till exempel konventionen om biologisk mångfald, för att uppnå klimatneutralitet i mitten av århundradet och vända förlusten av biologisk mångfald före 2030. FN:s partskonferenser under 2021 om biologisk mångfald (COP15), klimatförändringar (COP26) samt FN:s toppmöte om livsmedelssystem är viktiga tillfällen i detta avseende.

Åtgärder: ×Bättre samordning med medlemsstaterna om kandidaterna till ledande befattningar och om viktiga val i multilaterala organisationer. ×Bättre utnyttjande av EU:s och medlemsstaternas betydande finansiering av multilaterala och regionala organisationer, bland annat genom Team Europa-strategin och bättre samordnade budskap i styrelserna för FN:s organ, fonder och program, för att effektivare värna EU:s värderingar och intressen, även när det gäller reformer av dessa organisationer. ×Precisering eller uppgradering av EU:s rättsliga status eller befogenheter i internationella organisationer, när det behövs och i enlighet med fördragen. ×Ytterligare förstärkt roll och deltagande för EU i styrelserna för FN:s organ, fonder och program. ×Starka EU-samordningsmekanismer i de internationella finansinstituten genom en enhetlig linje och strävan mot en mer enhetlig extern representation. ×Ökad synlighet för EU:s bidrag genom gemensamma budskap, ståndpunkter och uttalanden om FN-resolutioner och närmare samordning med medlemsstaterna om frivilliga bidrag till FN. ×Ökad synlighet för EU:s roll som den enda regionala organisation som är part i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. ×Utnyttjande av europeisk forskning och innovation för bättre underlag för multilateralt beslutsfattande.

(V)Allianser, partnerskap och regionalt samarbete



I en alltmer multipolär och sammanflätad omvärld anses EU allmänt vara en stabil och förutsägbar partner och en tydlig värnare av och förespråkare för det regelbaserade multilaterala systemet.

Dagens värld kräver ett tydligare och bättre formulerat strategiskt förhållningssätt till samarbetet med våra internationella partner. EU bör sträva efter sådana partnerskap inte bara för att främja sina egna prioriteringar utan som en gemensam satsning på att hitta hållbara lösningar på globala problem som bygger på rättsstatsprincipen och inte på djungelns lag. EU måste bredda sitt globala engagemang genom att ta vara på möjligheterna till samarbete i multilaterala forum, med utgångspunkt i följande principer:

·Stärkt samarbete med likasinnade partner för att värna universella principer och regler. EU tänker samarbeta bättre med alla berörda partner för att försvara det multilaterala regelverket, särskilt när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen, bland annat genom att ge länder utanför EU möjlighet att ansluta till EU:s uttalanden i multilaterala organisationer och forum. Vi kommer att samarbeta med partner som delar våra värden och principer för att stärka demokratiska institutioner, bekämpa korruption, auktoritärt styre och kränkningar av de mänskliga rättigheterna runtom i världen och främja en gemensam agenda som bygger på demokrati, mänskliga rättigheter, jämlikhet och rättsstatlighet. I detta avseende skapar den nya amerikanska regeringen en positiv dynamik, och EU bör ta vara på alla möjligheter att återuppbygga förbindelserna mellan EU och USA och bevara starka band med bland annat Förenade kungariket. Slutligen kommer vi i styrelserna för de internationella finansinstituten också att utnyttja EU-ländernas kontakter i regionala grupperingar som en möjlighet att systematiskt utveckla gemensamma mål med berörda partner.

·Samarbete i sakfrågor och gemensamma initiativ. EU avser att utvidga sitt globala engagemang till att hantera gränsöverskridande utmaningar som hälsa, säkerhet, klimatförändringar, förluster av biologisk mångfald och andra områden av gemensamt intresse som utbildning, ungdomsfrågor, vetenskap, teknik och innovation. Störningar i försörjningskedjan under pandemin har visat hur viktiga sjöfartsrutterna är för den globala ekonomin. EU kommer att samarbeta med sina partner för att främja respekten för de grundläggande principerna om havens frihet, sjöfartsskydd och skydd av haven.

·Bredare partnerskap och samarbete med regionala organisationer. EU kommer att använda sitt samarbete med länder utanför EU och regionala organisationer på ett bättre och mer konsekvent strategiskt sätt, särskilt när det redan finns en strategisk ram eller ett internationellt avtal som omfattar internationellt samarbete. Det gäller Afrikanska unionen (även i trepartsformat med FN), men också för att ta ett annat exempel medlemmarna i Organisationen för stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (OACPS), med vilka det finns en gemensam strävan att stärka multilateralismen. Ju mer regionala och globala organisationer samarbetar, desto starkare blir vi tillsammans och desto stabilare blir det multilaterala systemet. EU kommer att fortsätta att engagera sig i främjandet av regionalt samarbete genom relevanta multilaterala regionala organisationer och multilaterala plattformar som det östliga partnerskapet, unionen för Medelhavsområdet och Asien-Europa-mötet (Asem).

·Skapa allianser för att främja standarder och regleringsmetoder. EU tänker utveckla och förbättra allianserna i de internationella standardiseringsorganen. När kommissionen överväger eller antar nya interna initiativ med internationella inslag tänker den samtidigt samarbeta på internationell nivå. EU avser till exempel att försöka bygga upp en koalition av likasinnade länder för en människocentrerad och regelbaserad styrning av artificiell intelligens. EU har för avsikt att föreslå tidiga kontakter med de berörda partnerländerna om mekanismen för koldioxidjustering vid gränserna.



Otraditionella koalitioner och format bör övervägas med utgångspunkt i erfarenheterna av bland annat EU:s, Kinas och Kanadas ministermöte om klimat, fredsforumet i Paris och toppmötet Finance in Common. Flerpartspartnerskap mellan regeringar, den privata sektorn, det civila samhället, högskolorna och forskarna är avgörande för en inkluderande multilateralism och katalysator för reformer. Som exempel kan nämnas att EU samarbetade med Cepi (Coalition for Epidemic Preparedness Innovations) och Gavi (Global Alliance for Vaccines and Immunisation) i utvecklingen och distributionen av covid-19-vaccin.

För att underlätta alliansbyggandet tänker EU mer aktivt använda sitt nätverk av 140 EU-delegationer och samarbeta med medlemsstaternas ambassader för att argumentera för multilateralism och skapa stöd för EU:s initiativ. Med andra ord tänker EU verka för mer samstämmighet mellan sin multilaterala och bilaterala diplomati, göra bilaterala åtaganden multilaterala och tillämpa den multilaterala strategin bilateralt. Det multilaterala inslaget bör integreras mer systematiskt i alla EU:s politiska dialoger med länder utanför EU, från toppmöten till kontakter på tjänstemannanivå. EU tänker klargöra att man förväntar sig att partnerna omsätter de gemensamma åtagandena i praktiken och vill använda sitt nätverk och inflytande i detta syfte.