Yttrande om förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 259/93 om övervakningen av avfallstransporter inom Europeiska gemenskapen och vid in- och utförsel över dess yttre gränser (96/C 18/04)

Den 7 juni 1995 beslutade rådet i enlighet med artikel 130 S i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovan nämnda förslag.

Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, som ansvarat för det förberedande arbetet i denna fråga, antog sitt yttrande den 19 september 1995. Föredragande var José Ignacio Gafo Fernández, medföredragande Klaus Boisserée och Jacques Tixier.

Ekonomiska och sociala kommittén antog enhälligt vid sin 329:e plenarsession (sammanträdet den 25 oktober 1995) följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Detta förslag till förordning behandlar en partiell ändring av förordning (EEG) nr 259/93 beträffande avfallstransporter genom att export för återvinning av avfall som förekommer på de s k orange och röda listorna, till länder som inte är medlemmar i OECD, förbjuds från och med 1998.

1.2. Denna ändring ligger i linje med Basel-överenskommelsens beslut II/12. Denna överenskommelse skall ratificeras i september 1995 och inför förbud mot export av så kallat "farligt avfall" till länder utanför OECD.

1.3. Det är viktigt att påvisa skillnaden mellan "avfall" som omnämns i den nämnda gemenskapsförordningen och "farligt avfall" som är föremålet för Basel-överenskommelsen. Denna åtskillnad är viktig eftersom den terminologiska avgränsningen i Europeiska unionens regelverk och Basel-överenskommelsen, som Europeiska unionen undertecknat, inte är identisk.

1.4. Gemenskapens definition av "farligt avfall" upprättades ursprungligen i direktiv 78/319/EEG som ersatts av direktiv 91/689/EEG. I inledningstexten som behandlar de beaktanden som gjorts i ett ändringsförslag till en del av detta direktiv, framlagt av kommissionen 1993 (), erkände kommissionen att det är omöjligt att utarbeta en "gemenskapslista" för farligt avfall. Det är förmodligen därför som kommissionen i sitt nuvarande förslag hänvisar till "farligt avfall" i sitt meddelande till rådet men enbart talar om "avfall" när man hänvisar till förordning (EEG) nr 259/93, fastän rådet antog nämnda "gemenskapslista" i december 1994 ().

1.5. Denna svårighet att på ett enhetligt och exakt sätt skilja mellan neutralt avfall (som kan användas för partiell återvinning eller hantering under andra kontrollerade former) och övrigt "giftigt och farligt" avfall leder till svårigheter att tolka och tillämpa förordningen som är föremål för detta yttrande.

1.6. Medan avfall klassificeras enligt kategorierna grön, orange och röd i gemenskapslagstiftningen (kategorierna röd och orange kan återvinnas under strikt övervakning) definierar Basel-överenskommelsen avfall som farligt (det enda avfall som omfattas av överenskommelsen) när ett land som undertecknat överenskommelsen unilateralt beslutat att klassa det som farligt. Basel-överenskommelsen betraktar även avfall som farligt när det kombinerar följande två egenskaper: en rad produkter, i allmänhet av kemiskt ursprung eller härledda ur tungmetaller, som omfattas av kontroll, samt förekomsten av en rad egenskaper, såsom lättantändlighet eller giftighet. Huruvida produkterna är farliga eller ej beror således på summan av dessa båda faktorer, med förbehåll för att en stat som undertecknat överenskommelsen ensidigt kan klassa avfall som farligt fastän det inte uppvisar ovan nämnda egenskaper.

1.7. Enligt Basel-överenskommelsen kan därför visst avfall anses "farligt" samtidigt som andra former av avfall inte anses vara farliga enligt gemenskapsförordningen.

1.8. På begäran av tredje världens länder och vissa internationella organisationer sammankallades en extra konferens i Dakar i mars 1995 för att behandla dessa problem, eftersom vissa länder ansåg att det fanns risk att återvinning och utvinning av avfall omöjliggörs för dagens industri i dessa länder. Bristen på definitiva slutsatser vid denna konferens, som för övrigt var informell, ledde till att ett annat seminarium anordnades - också detta av informell karaktär. Seminariet hölls i maj 1995 i Danmark på initiativ av den danska regeringen för att klargöra dessa aspekter. Under seminariet gjordes framsteg särskilt vad beträffar en gemensam definition av farligt och giftigt avfall. Resultaten från detta seminarium ledde dock ej till att några definitiva slutsatser kunde dras.

1.9. Fastän Basel-överenskommelsen upprättat en rad strikta krav, både för det exporterande landet och för mottagarlandet, när det gäller godkännande av avfallstransporter för återvinning, tycks kommissionen vara övertygad om att det enda alternativet för att undvika okontrollerad avfallsexport är ett totalförbud för export av avfall som förekommer på den orangea och röda listan till länder utanför OECD. En dylik export kan ske under förevändning att det rör sig om avfallshantering, som dock är fiktiv. Detta gäller även export av avfall för behandling och återvinning. Kommissionen anser att man sålunda undviker att vissa medlemsstater vidtar åtgärder på egen hand för att försöka lösa dessa problem.

1.10. Ekonomiska och sociala kommittén har redan tidigare haft tillfälle att avge ett enhälligt yttrande om förordningen som man nu avser att ändra. Kommittén godkände helt och hållet tanken på avfallsövervakning i sitt yttrande 1991 men menade att denna bör begränsas till "farligt avfall". Kommittén krävde dessutom att förordningens formulering skall vara tydlig och inte kunna ge upphov till olika tolkningsmöjligheter. Detta är villkor som kommittén anser att den nämnda förordningen inte uppfyller.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Kommittén () vill ge sitt stöd till behovet av att övervaka avfallstransporterna inom och utom gemenskapen och vill arbeta för att man undviker att farligt avfall exporteras på ett okontrollerat sätt till länder som inte har nödvändig utrustning att upptäcka och oskadliggöra detta avfall. Då detta är avsikten med beslut II/12 som godkändes enhälligt av Europeiska unionens medlemsstater och som nu föreslås inlemmas i gemenskapsrätten genom den förordning som behandlas i detta yttrande godkänner ESK i princip det angivna målet i förslaget till förordning.

2.2. Kommittén fruktar dock att denna målsättning blir omöjlig att uppnå om inte samtliga bestämmelser först genomgår en översyn. Kommittén är särskilt betänksam i fråga om de olika tolkningar som kan görs i fråga om klassificeringen av farligt avfall och anser, precis som 1991, att endast farligt avfall bör omfattas av det nämnda totala exportförbudet.

2.3. De överenskommelser, bestämmelser och beslut som utarbetats av diverse organ (Europeiska unionen, OECD, Basel-överenskommelsen) överensstämmer inte sinsemellan. Även om dessa säkerligen eftersträvar samma mål kvarstår dock överlappningar och definitionsskillnader. ESK fruktar att nämnda skillnader, luckor i lagtexten och överlappningar kan missbrukas eller uppmana till så kallad "avfallsexport". Det är av grundläggande betydelse att de nationella tulltjänstemännen på ett tydligt och enkelt sätt kan övervaka att bestämmelserna beträffande begränsning av eller förbud för export av avfall åtföljs. Tulltjänstemännen borde också kontrollera att det mottagande landet på förhand accepterat att ta emot avfallet.

2.3.1. ESK är betänksam över att de föreslagna bestämmelserna inte utgör någon definitiv förbättring i detta avseende.

2.4. ESK anser dessutom att de bestämmelser som nu föreslås inte är tillräckligt flexibla. När det gäller avfall avsett för återvinning måste följande beaktas:

- Återvinning av avfall som går att återanvända är i princip ekonomiskt och ekologiskt fördelaktig. Denna möjlighet utgör en viktig del i handelsrelationerna mellan gemenskapen och tredje land, något som behandlas i ett meddelande som kommissionen nyligen utfärdat i denna fråga.

- De bestämmelser som nu tillämpas och förslaget till förordning (beslut II/12) begränsar på ett icke diskriminerande sätt återanvändning av återvinningsmaterial, något som enbart borde vara förbjudet när det gäller farligt avfall eller i de fall då export för återvinning sker utan att garantier lämnas för att denna återvinning verkligen skall genomföras.

- De föreslagna bestämmelserna beaktar inte möjligheten att avfall som är avsett för återvinning kan underkastas en strikt övervakning i ursprungslandet och en övervakning av bearbetningen i mottagarlandet för att dessa faror skall kunna undvikas.

2.5. Inga differentierade bestämmelser av denna typ förutses i beslut II/12. ESK anmodar dock kommissionen och rådet att beakta synpunkterna som framförts under punkt 2.3 och 2.4 vid de framtida förhandlingarna om översynen av Basel-överenskommelsen.

3. Särskilda synpunkter

3.1. Direktiv 91/689/EEG om farligt avfall bör utgöra en del av beslutsunderlaget för förslaget till rådets förordning.

Bryssel den 25 oktober 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 271, 7. 10. 1993.

() EGT nr L 356, 31. 12. 1994.

() Med förbehåll för plenarförsamlingens godkännande.