A4-0321/96

Resolution om expertgruppens rapport om konkurrenspolitik i den nya handelsordningen: förstärkning av internationellt samarbete och internationella regler (KOM(95)0359 - C4-0352/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av expertgruppens rapport om konkurrenspolitiken i den nya handelsordningen (KOM(95)0359 - C4-0352/95),

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet avseende en internationell ram för konkurrensregler (KOM(96)0284),

- med beaktande av sin resolution av den 14 februari 1996 om kommissionens 24:e rapport om konkurrenspolitiken, särskilt avsnittet om internationella aspekter (( EGT nr C 65, 4.3.1996, s. 90.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för externa ekonomiska förbindelser och yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0321/96), och med beaktande av följande:

A. Liberaliseringen av den internationella handeln med varor och tjänster och investeringsströmmarna ökar allt mer inom ramen för det multilaterala handelssystemet.

B. Handlingsutrymmet för internationellt verksamma företag blir allt större i samband med att marknaderna blir allt mer globala.

C. Internationella konkurrensregler förhandlades fram redan år 1946 i samband med förhandlingarna om Havannafördraget, men har inte införlivats med Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT).

D. Arbete pågår inom ramen för OECD och FN för att utarbeta konkurrensregler och uppförandekodex för internationellt verksamma företag.

E. Strävan efter att uppnå en fri och rättvis konkurrens efter bestämda regler också på ett internationellt plan är en av hörnstenarna för ett liberalt världshandelssystem, och utan sådana regler kommer ytterligare liberaliseringsåtgärder att möta växande motstånd bland allmänheten, framför allt i industriländerna.

1. Parlamentet konstaterar att den faktiska integreringen av världsmarknaderna på grundval av resultaten från Uruguayrundan fortskrider, vilket betyder att den nationella finanspolitikens handlingsfrihet, också för regionala ekonomiska block, begränsas ytterligare,

2. påpekar att i samband med att tullmurar avvecklas runt om i världen har icke-tariffära handelshinder fått allt större betydelse för skyddandet av inhemska marknader och att till sådana hinder räknas även företags konkurrensbegränsande metoder, som skulle kunna reducera eller eliminera de tullkonventioner som har förhandlats fram mellan Världshandelsorganisationens fördragsslutande parter,

3. påpekar att Världshandelsorganisationens nuvarande regelverk, bortsett från bestämmelserna om antidumping, endast utgörs av rättigheter och skyldigheter för WTO:s fördragsslutande parters regeringar och inte gäller handel som idkas av företag, transnationella företag och privatpersoner,

4. anser att avsaknaden av konkurrensrättsliga regler respektive misslyckanden med att upprätthålla dem, framför allt i utvecklingsländer och i nyligen industrialiserade länder, utgör en betydande begränsning av den gränsöverskridande ekonomiska verksamheten, påpekar dessutom de stora skillnader mellan industriländernas konkurrenslagstiftningar, vilka sätter samarbete mellan de nationella konkurrenspolitiska myndigheterna som behövs omgående på spel,

5. hänvisar i detta sammanhang till det ökande antalet gränsöverskridande överenskommelser mellan företag och företagssammanslagningar, vars konkurrenspolitiska effekter står utanför de nationella konkurrensmyndigheternas ansvarsområde och påpekar att de konkurrenspolitiska åtgärder som vidtas kan leda till problem på grund av åtgärdernas exterritoriella konsekvenser,

6. välkomnar därför kommissionens initiativ att i sitt meddelande till rådet föreslå att rådet vid WTO:s ministerkonferens i december 1996 insisterar på att en arbetsgrupp med uppgiften att utveckla en internationell ram av konkurrensregler inrättas, är emellertid bekymrat över att konkurrenspolitiken inte kommer att tas upp vid OECD-förhandlingarna om ett multilateralt investeringsavtal,

7. anser att WTO mot bakgrund av sitt ansvar för världshandelsordningens övriga områden, det stora antalet fördragsslutande parter till vilka särskilt räknas ett flertal utvecklingsländer, dess nuvarande förhandlingsstrukturer samt dess möjlighet att ta till en enhetlig procedur för att lösa handelstvister, är det internationella organ som är bäst lämpat att förbereda och förhandla fram internationella konkurrensregler,

8. anser att det arbete som utförs inom andra internationella organisationer, som till exempel OECD och UNCTAD, utgör värdefulla bidrag till utvecklandet av multilaterala konkurrensregler,

9. förordar att internationella konkurrensregler skall grunda sig på principerna om icke-diskriminering och öppenhet och gälla för missbruk av marknadsdominerande ställning, konkurrensbegränsande överenskommelser mellan företag (karteller) och kontroll av företagssammanslagningar (fusioner),

10. påpekar dessutom den konkurrenspolitiska betydelse som bestämmelser om statliga bidrag har, och anser att förbudet mot exportsubventioner enligt artikel XVI i GATT redan utgör en första ansats till sådana bestämmelser i Världshandelsorganisationen, som dock måste utvidgas, t.ex. i enlighet med OECD-avtalet om fartygsbyggande eller det bilaterala avtalet mellan EU och USA om civila luftfarkoster,

11. rekommenderar att man undersöker den konkurrenspolitiska betydelsen av problemet med exportgarantier för att kunna motverka dold subventionering,

12. anser att EU:s konkurrenspolitiska bestämmelser och uppförandekodex och EU:s konkurrenspolitiska praxis är viktiga utgångspunkter för utarbetandet av internationella konkurrensregler, vilka emellertid måste ta hänsyn till de avgörande ekonomiska skillnader som finns mellan WTO:s fördragsslutande parter,

13. förordar att som ett första steg att gemensamma principer utarbetas för konkurrenspolitiken, vars införlivande i nationell lagstiftning och verkliga tillämpning inom ramen för övergångsperioder, som tar hänsyn till den ekonomiska utvecklingsnivån bland WTO:s fördragsslutande parter, bör regleras genom ett bindande avtal,

14. är övertygat om att införandet av internationella konkurrensregler kommer att göra antidumpingåtgärder allt mer överflödiga, eftersom dumpingmetoder bara är möjliga med nuvarande konkurrensbegränsningar, särskilt vad gäller återimport av dumpade produkter,

15. förordar därför att förhandlingar snarast inleds inom ramen för Världshandelsorganisationen med målsättningen att införa konkurrenspolitiska miniminormer i det multilaterala världshandelssystemet,

16. kräver inrättandet av en internationell konkurrensmyndighet inom ramen för WTO vars förfarande skall vara bindande och till formen snarlikt ett domstolsförfarande,

17. uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag till förhandlingsmandat till rådet om detta, som framför allt bör innehålla förbud mot konkurrensbegränsande avtal mellan företag (karteller), kontroll av gränsöverskridande fusioner samt en uppförandekodex rörande statliga bidrag, liksom bestämmelser som beaktar utvecklingsländernas särskilda skyddsbehov,

18. erkänner att de nuvarande bilaterala samarbetsavtal som finns mellan EU och ett flertal tredje länder på det konkurrenspolitiska området utgör ett användbart bidrag till förbättringen av den internationella konkurrensen, men är dock övertygat om att detta nätverk av bilaterala avtal inte kan ersätta ett multilateralt konkurrenssystem,

19. hänvisar särskilt till problematiken med utbyte av konfidentiella uppgifter mellan konkurrensmyndigheterna inom EU och i tredje länder, som är en viktig del av konkurrenspolitiken,

20. påpekar att en omfattande harmonisering av de nationella konkurrensbestämmelserna, vilken skulle vara möjlig inom ramen för internationella konkurrenspolitiska bestämmelser, är en nödvändig förutsättning för utbyte av konfidentiella uppgifter mellan de nationella konkurrensmyndigheterna,

21. förordar därför en harmonisering av de viktigaste industriländernas nuvarande konkurrensregler, oberoende av ansträngningarna på multilateral nivå, som en förutsättning för ett närmare samarbete mellan EU och konkurrensmyndigheterna i tredje länder,

22. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament samt till de fördragsslutande parterna som samlas till WTO:s ministerkonferens i december 1996 i Singapore.