ORDFÖRKLARINGAR

Anläggningar och tekniker för hantering av radioaktivt avfall : Anläggningar och tekniker för hantering av radioaktivt avfall är den utrustning, den tekniska kompetens och de installationer som krävs för insamling, konditionering, behandling, transport, lagring och (när så är möjligt) slutförvaring av radioaktivt avfall.

Avvecklingsplan : Avvecklingsplanen är det centrala dokumentet till stöd för hela avvecklingsprocessen. Det innehåller information om den avvecklingsmodell som föreslås av kärnkraftverket. Avvecklingsplanen upprättas i regel innan anläggningen permanent tas ur drift och måste godkännas av tillsynsorganet.

Icke uppgraderbara kärnreaktorer som omfattas av de granskade programmen :

Efter en studie som gjordes av kommissionen 1993 (KOM(93) 635 slutlig) ansågs två specifika reaktortyper inte tillräckligt säkra och icke uppgraderbara – kärnreaktorerna RBMK och VVER 440/230:

"RBMK" är en förkortning för Reaktor Bolsjoj Mozjnosti Kanalnyj eller högtrycksreaktor av kanaltyp. Det var denna reaktortyp som drabbades av en kärnteknisk olycka vid kärnkraftverket i Tjernobyl.

"VVER" är en förkortning för Vodo-Vodyanoi Energetichesky Reaktor eller tryckvattenreaktor.

Kritisk linje :

Inom projektförvaltning fastställs i regel detaljerade projektplaner där alla uppgifter som måste utföras för att projektmålen ska uppnås inom den fastställda tidsplanen identifieras och det inbördes förhållandet mellan dessa identifierade uppgifter anges.

Inom dessa tidsplaner omfattar den kritiska linjen de uppgifter vars genomförande kan påverka den samlade tidsplanen för projektgenomförandet.

Kärnkraftverk : Kraftverk som använder klyvbara kärnämnen som bränsle.

Material som uppstår till följd av avvecklingsprocessen :

Olika sorters material uppstår till följd av att ett kärnkraftverk avvecklas. Följande huvudkategorier kan särskiljas:

Icke kontaminerat material med ett kommersiellt värde

Denna kategori inbegriper vanligtvis särskild teknisk utrustning och bränsle eller råmaterial som järn eller stål.

Konventionellt avfall

Efter kontroll av att detta avfall inte är radioaktivt kontaminerat tas det om hand i vanliga avfallsanläggningar.

Radioaktivt avfall

Denna kategori omfattar allt material som är radioaktivt kontaminerat. Materialet delas in i underavdelningar beroende på radioaktivitetsnivå (mycket låg, låg, medelhög eller hög) och form (flytande, fast eller gasformigt). Varje avfallskategori måste tas om hand genom specifika flöden för radioaktivt avfall.

Kärnbränsle

Oavsett om kärnbränslet är nytt (oanvänt) eller använt (utnyttjat) ackumulerar det merparten av radioaktiviteten i alla kärnkraftverk. Bränslet måste upparbetas i specialanläggningar.

Principen att förorenaren betalar :

Principen att förorenaren betalar har sitt ursprung i Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling 1992, där följande fastställdes: "Nationella myndigheter bör sträva efter att främja internalisering av miljökostnader och användandet av ekonomiska styrmedel, med beaktande av att förorenaren, i princip, ska bära kostnaderna för föroreningarna. Hänsyn ska härvidlag också tas till det allmännas intressen och tillämpningen ska ske på sådant sätt att det inte medför störningar i den internationella handeln och investeringarna".

Denna princip utgör en del av EU:s rättsliga ram (se artikel 191.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt).

Stresstest : Riktad omprövning av säkerhetsmarginalerna vid kärnkraftverk som drivs inom EU med tanke på extrema händelser som skulle kunna hota anläggningens säkerhetsfunktioner och leda till en allvarlig olycka.

SAMMANFATTNING

I. I samband med förhandlingarna om anslutning till EU, och för att öka kärnsäkerheten, åtog sig Bulgarien, Litauen och Slovakien att i förtid stänga och därefter avveckla åtta icke uppgraderbara kärnreaktorer. Europeiska unionen insåg vilken utomordentligt stor social, ekonomisk och finansiell börda som dessa åtaganden utgjorde och beslutade att ge de tre länderna ett ekonomiskt bidrag.

II. Huvudsyftet med revisionsrättens granskning var att bedöma hur ändamålsenligt de EU-finansierade programmen (1999–2010) bidrog till avvecklingen av kärnreaktorerna och hanterade konsekvenserna av att de stängdes i förtid.

III. Revisionsrätten drog följande slutsatser:

a) Eftersom policyramarna är relativt lösa innehåller inte programmen en samlad behovsbedömning, prioriteringar eller specifika mål och resultat som ska uppnås. Ansvaret är spritt på många aktörer, särskilt när det gäller övervakning och uppnående av programmålen som helhet. Kommissionens övervakning är inriktad på budgetgenomförandet och projektgenomförandet.

b) Det förekommer ingen samlad bedömning av framstegen i avvecklingsprocessen och processen för att lindra effekterna av den förtida stängningen. Förseningar och kostnadsöverskridanden konstaterades i viktiga infrastrukturprojekt.

c) Trots att reaktorerna stängdes mellan 2002 och 2009, har programmen ännu inte lett till nödvändiga organisatoriska förändringar som gör att verksamhetsutövarna kan bli effektiva avvecklingsorganisationer.

d) De ekonomiska resurser som för närvarande finns tillgängliga (bland annat ett EU-bidrag fram till 2013 på 2,85 miljarder euro) kommer att vara otillräckliga, och bristen på finansiering är betydande (cirka 2,5 miljarder euro).

IV. Revisionsrätten ger följande rekommendationer:

a) Kommissionen bör skapa de nödvändiga förutsättningarna för att göra användningen av EU-medel ändamålsenlig, effektiv och sparsam. Den bör göra en ingående behovsbedömning som visar programmens framsteg hittills, fastställa vilken verksamhet som ännu inte har utförts och upprätta en övergripande finansieringsplan som identifierar finansieringskällorna. Innan ytterligare medel spenderas bör kommissionen analysera vilka resurser som finns tillgängliga och den förväntade nyttan. Detta bör i sin tur leda till att målen anpassas till den budget som görs tillgänglig och till att man fastställer meningsfulla resultatindikatorer som man därefter kan övervaka och rapportera om vid behov.

b) Om EU skulle besluta, såsom kommissionen har föreslagit, att ge ytterligare ekonomiskt stöd i nästa fleråriga budgetram, bör detta stöd endast beviljas på villkor att det görs en förhandsutvärdering av mervärdet för EU av en sådan intervention, där man fastställer vilken specifik verksamhet som ska finansieras genom EU:s budget och tar hänsyn till andra finansieringsmöjligheter som strukturfonderna.

INLEDNING

BAKGRUND

1. Avveckling är det sista steget i livscykeln för ett kärnkraftverk, vars livstid i regel är 30–40 år och upp till 60 år för de nyaste anläggningarna (se bilaga I). Avvecklingen omfattar förberedande verksamhet före den slutgiltiga stängningen (till exempel utarbetande av en avvecklingsplan, framtagande av tillståndsdokumentationen och utformning av projekt för avfallsinfrastruktur) och all verksamhet efter det att reaktorerna har stängts av, till exempel avlägsnande av använda bränsleelement, dekontaminering, nedmontering och/eller rivning av de kärntekniska anläggningarna, deponering av återstående radioaktivt avfall och återställande av miljön på den kontaminerade platsen. Avvecklingsprocessen är slut när anläggningen inte längre är föremål för någon tillsynskontroll eller omfattas av några strålskyddsrestriktioner.

2. Under avvecklingsprocessen produceras stora volymer material. Omhändertagandet av detta avfall för med sig mycket stora miljökostnader och ekonomiska kostnader [1]. Detta är skälet till att man på grundval av principen att förorenaren betalar och i överensstämmelse med internationell praxis rekommenderar att verksamhetsutövarna vid en kärnteknisk anläggning som har stängts slutgiltigt ska se till att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för en säker avveckling. Dessa resurser bör vara avsedda att täcka alla led av avvecklingen, från den tekniska avvecklingen av anläggningen till omhändertagandet av avfallet. Om det under genomförandet av en avveckling visar sig att den blir dyrare än den godkända kostnadsuppskattningen, bör verksamhetsutövaren svara för extrakostnaderna [2].

3. Vid en förtida stängning drabbas länder också av sociala och andra ekonomiska och finansiella konsekvenser. Detta beror i huvudsak på en minskning av den förväntade produktionen och försäljningen av el och på behovet av att finansiera alternativa källor.

4. Avvecklingen av kärnreaktorer kommer att bli en allt viktigare fråga de närmaste åren. Det finns ett växande antal kärnkraftverk runtom i Europa som redan håller på att avvecklas eller som kommer att avvecklas på kort till medellång sikt. I slutet av juni 2011 fanns det 220 kärnreaktorer i Europeiska unionen. Såsom framgår av figur 1 hade 77 av dessa reaktorer stängts och merparten av dem höll på att avvecklas. Vidare kommer omkring en tredjedel av de 143 reaktorer som är i drift i 14 EU-medlemsstater att behöva stängas till 2025 [3]. Slutligen är det möjligt att medlemsstater och verksamhetsutövare vid kärntekniska anläggningar måste vara beredda på förtida stängning av fler anläggningar efter de "stresstester" av kärnreaktorer som ska genomföras före slutet av 2011 [4].

FIGUR 1

KÄRNREAKTORER I EU I JUNI 2011

+++++ TIFF +++++

Källa: Internationella atomenergiorganets Power Reactor Information System (databas med ett informationssystem över reaktorer).

EU:S EKONOMISKA STÖD TILL AVVECKLINGEN AV KÄRNKRAFTVERK I BULGARIEN, LITAUEN OCH SLOVAKIEN

5. Tjernobylolyckan 1986 och dess gränsöverskridande effekter visade på kärnsäkerhetens globala betydelse. Händelsen skapade stor oro när det gällde driften av icke uppgraderbara kärnreaktorer i Central- och Östeuropa. För att öka kärnsäkerheten beslutade därför världssamfundet, och framför allt Europeiska unionen, att från början av 1990-talet ge olika former av ekonomiskt stöd till flera länder [5].

6. I samband med förhandlingarna om anslutning till Europeiska unionen åtog sig Bulgarien, Litauen och Slovakien att i förtid stänga och därefter avveckla åtta reaktorer (se figur 2).

FIGUR 2

KÄRNKRAFTVERK SOM STÄNGTS I FÖRTID

Källa: Europeiska revisionsrätten, på grundval av Internationella atomenergiorganets Power Reactor Information System (databas med ett informationssystem över reaktorer) och den tekniska dokumentation som samlades in under granskningen.

Kärnkraftverk | Reaktor (och reaktortyp) | År då reaktorn togs i drift | Teoretiskt stängningsår (enligt planen) | Faktiskt stängningsår (enligt avtalet) | Avvecklingen upphör (enligt den aktuella prognosen) |

Kozloduy (Bulgarien) | Reaktor 1 (VVER 440 / 230) | 1974 | 2004 | 2002 | 2035 |

Reaktor 2 (VVER 440 / 230) | 1975 | 2005 | 2002 | 2035 |

Reaktor 3 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2011 | 2006 | 2035 |

Reaktor 4 (VVER 440 / 230) | 1982 | 2011 | 2006 | 2035 |

Ignalina (Litauen) | Reaktor 1 (RBMK 1500) | 1984 | 2013 | 2004 | 2029 |

Reaktor 2 (RBMK 1500) | 1987 | 2017 | 2009 | 2029 |

Bohunice V1 (Slovakien) | Reaktor 1 (VVER 440 / 230) | 1980 | 2008 | 2006 | 2025 |

Reaktor 2 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2010 | 2008 | 2025 |

7. EU insåg att detta åtagande innebar en utomordentligt stor börda för de berörda länderna, eftersom de förlorade en betydande del av sin produktionskapacitet. För att hjälpa dem att uppfylla åtagandet beslutade EU därför att ge ett ekonomiskt bidrag med det dubbla målet att

a) stödja mottagarländernas ansträngningar för att avveckla sina stängda kärnreaktorer ("avvecklingsåtgärder"),

b) bidra till att komma till rätta med konsekvenserna av den förtida stängningen ("lindringsåtgärder").

8. Det gjordes ingen omfattande förhandsutvärdering av den finansieringsplan som kommissionen lade fram [6]. Finansieringen skulle finnas tillgänglig som ett allmänt anslag och bygga på de stödmottagande ländernas faktiska betalningsbehov och absorptionsförmåga. Programmen skulle stödja allmänt definierade prioriteringar: avveckling, miljöuppgradering, modernisering av och ersättning med konventionell produktionskapacitet, andra åtgärder som följer av stängnings- och avvecklingsbeslutet och som bidrar till modernisering av energiproduktionen, energiöverföringen och energidistributionen samt till att trygga energiförsörjningen och förbättra energieffektiviteten. De totala kostnaderna för och den relativa betydelsen av dessa prioriteringar, EU:s andel av kostnaderna och tidsgränser för EU:s intervention angavs inte. Tak för den tillgängliga finansieringen fastställdes för varje budgetram [7].

ANVÄNDNING OCH FÖRVALTNING AV EU:S EKONOMISKA STÖD

9. Såsom framgår av figur 3 uppgår EU:s totala finansiering till 2850 miljoner euro under perioden 1999–2013. Per den 31 december 2010 hade kommissionen ingått åtaganden för över 70 % av EU:s ekonomiska bidrag (eller 2066 miljoner euro). Betalningarna till entreprenörer uppgick till 1030 miljoner euro, det vill säga till motsvarande nästan hälften av åtagandena [8]. Av detta belopp gick omkring 60 respektive 40 % till avvecklings- och lindringsåtgärder. I bilaga II ges en översikt över de finansiella flödena i programmen.

10. I överensstämmelse med gällande bestämmelser [9] delegerade kommissionen förvaltningen av merparten (83 %) av EU:s ekonomiska stöd till länderprogrammen till Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) som hade förvaltat kärnsäkerhetsprojekt och avvecklingsanläggningar sedan början av 1990-talet. För detta ändamål upprättades tillsammans med några europeiska länder tre internationella stödfonder för avveckling 2001 [10]. Ett ramavtal ingicks mellan mottagarländerna, EBRD och givarna (se fotnot 10).

FIGUR 3

EU-STÖDETS FÖRDELNING PER PROGRAM

Källa: Rättsliga grunder och kommissionens redovisning.

Program | EU-bidrag (miljoner euro) | Andel av de totala bidragen |

Kozloduy | 870 | 30,5 % |

Ignalina | 1367 | 48,0 % |

Bohunice | 613 | 21,5 % |

Totalt | 2850 | 100 % |

11. Enligt rådets förordningar ska EBRD förvalta de offentliga medel som anslagits till programmen för avveckling av kärnkraftverk och följa upp den ekonomiska förvaltningen av dessa program så att de offentliga medlen används på bästa möjliga sätt. EBRD har dessutom budgetuppgifter som kommissionen har anförtrott den i enlighet med kraven i budgetförordningen [11].

12. När det gäller Litauen delegerade kommissionen dessutom en del av stödet till en parallell struktur, det centrala projektförvaltningsorganet (Central Project Management Agency [CPMA]) [12]. Detta skedde sedan man konstaterat att landet hade en lämplig nationell genomförandestruktur. Organets förvaltningsuppgifter liknar dem som EBRD har.

13. De tre mottagarländerna föreslår stödprojekt i samråd med EBRD eller CPMA. När det gäller de tre stödfonderna godkänner församlingarna av givare (där kommissionen är företrädd) projekten. När det gäller CPMA godkänner kommissionen projekten direkt. År 2007 inrättades en förvaltningskommitté för medlemsstaterna med uppgift att bistå kommissionen med genomförandet av stödprogrammen. Bidraget kan uppgå till 100 % av projektkostnaderna. Det finns dock förväntningar på att allt bör göras för att fortsätta den medfinansieringspraxis som etablerades under föranslutningsstödet [13].

14. Vanligtvis verkställer externa entreprenörer projekten under bidragsmottagarnas ansvar [14]. De behöriga nationella myndigheterna och EBRD eller CPMA följer hur projekten verkställs. På grundval av deras rapporter övervakar församlingarna av givare respektive kommissionen projektgenomförandet.

15. Kommissionen har det slutgiltiga ansvaret för användningen av EU-medlen, som förvaltas av generaldirektoratet för energi.

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMETOD

16. Revisionsrättens granskning gällde genomförandet av de tre avvecklingsprogrammen från 1999 till slutet av 2010. Huvudsyftet var att bedöma ändamålsenligheten i de EU-finansierade programmen för avveckling av kärnkraftverk i förhållande till deras dubbla mål (se punkt 7). Granskningen syftade till att besvara följande tre frågor:

a) Har programåtgärderna för avvecklingen utformats i enlighet med identifierade behov och har de hittills genomförts planenligt?

b) Har programåtgärderna för att lindra konsekvenserna av den förtida stängningen av reaktorerna utformats i enlighet med identifierade behov och har de hittills genomförts planenligt?

c) Har arrangemangen när det gäller ansvarsskyldighet och styrning varit lämpliga och garanterat att EU-medlen använts ändamålsenligt?

17. Revisionsarbetet omfattade följande:

En granskning av förberedande och rättslig dokumentation avseende programmen och en analys av relevant teknisk och finansiell information.

Intervjuer vid kommissionen, EBRD och CPMA och vid behöriga ministerier i mottagarländerna och vid kärnkraftverken.

En genomgång av internationella standarder och exempel på bästa praxis, särskilt avvecklingsprocessen för kärnkraftverket i Greifswald [15].

Överläggningar med experter på avvecklingsprojekt.

Granskning av omfattningen och samordningen i tiden av de 149 aktuella projekten i förhållande till identifierade behov och övergripande programmål.

Bedömning av resultatet av ett subjektivt urval av 22 projekt (16 för "avveckling" och sex för "lindring") med besök i alla tre mottagarländer [16].

IAKTTAGELSER

FRAMSTEG SOM GJORTS I AVVECKLINGEN AV REAKTORERNA

18. Såsom angavs i punkt 6 skulle målet att förbättra kärnsäkerheten uppnås genom att de åtta icke uppgraderbara reaktorerna stängdes i förtid och därefter avvecklades. Bulgarien, Litauen och Slovakien har stängt dessa reaktorer i överensstämmelse med sina åtaganden. Vad beträffar avvecklingen har man nått viktiga milstolpar men den största delen av processen återstår ännu.

IDENTIFIERINGEN AV AVVECKLINGSVERKSAMHET PÅGÅR ÄNNU

19. En detaljerad planering och förvaltning av all verksamhet som ska utföras i avvecklingsprocessen är en nyckelfaktor för en framgångsrik process. Enligt internationella standarder ska det finnas en avvecklingsplan som anger hur projektet ska förvaltas innan avvecklingsverksamheten börjar genomföras. Planen ska bygga på en avvecklingsstrategi och identifiera de efterföljande åtgärder som ska vidtas, från stängningen av reaktorer till slutförvaringen av avfall [17].

20. Revisionsrättens bedömning av dokumenten med avvecklingsplaneringen för de tre anläggningarna sammanfattas i figur 4. Flera brister konstaterades:

a) En klassificering och kvantifiering av avfall som ska behandlas måste göras. Den ska ligga till grund för en lämplig identifiering av avvecklingsverksamheten. När det gäller kärnkraftverket Bohunice V1 slutfördes en avfallsinventering i juli 2010. När det gäller kärnkraftverken Ignalina och Kozloduy var förteckningarna över radioaktivt avfall dock inte fullständiga eftersom man ännu inte kände till vilka faktiska kvantiteter av varje typ av radioaktivt material som skulle behandlas (den radiologiska karakteriseringen av kärnkraftverken hade inte avslutats). De planeringsdokument som verksamhetsutövarna vid anläggningen använde byggde fortfarande på preliminära uppgifter om det radioaktiva avfallet.

b) Avvecklingsplanerna förväntas innehålla planer för hantering av det radioaktiva avfallet som identifierar de specifika verksamheter, anläggningar och tekniker som krävs för att montera ned, konditionera, transportera, lagra och slutförvara alla avfallstyper, särskilt de farligaste materialen (reaktortankar, primärkylkretsar och andra radioaktiva komponenter med stor volym samt högaktivt radioaktivt avfall). Inte heller i det enda fallet där inventeringen har avslutats (Bohunice V1) har den ännu integrerats i en detaljerad avvecklingsplan som i detalj fastställer hur identifierat avfall ska behandlas och tas om hand under hela den tid som avvecklingsprocessen pågår. Den nuvarande planen är endast inriktad på den första fasen av avvecklingen, som nästan enbart gäller icke radioaktivt material.

c) Avvecklingsplanerna bör innehålla en uppskattning av de totala kostnaderna för avvecklingsprocessen i dess helhet och uppdateras så ofta som behövs för att garantera att uppskattningarna är giltiga. Uppskattningarna i de avvecklingsplaner som fanns tillgängliga i slutet av 2010 är dock inte fullständiga eftersom exakt information om kvantiteterna av varje typ av radioaktivt avfall som ska behandlas och/eller om vilka anläggningar och tekniker som krävs för behandlingen av dem inte finns att tillgå. Vidare omfattar inte dessa planer hela processen för avveckling av anläggningarna.

d) För att man ska kunna övervaka avvecklingsprocessen på ett lämpligt sätt bör det finnas en koppling mellan de enskilda projekten, de verksamheter som anges i avvecklingsplanerna och de uppskattade kostnaderna för dem. Inget av de tre programmen uppfyller detta krav.

FIGUR 4

BEDÖMNING AV AVVECKLINGSPLANERINGEN

Granskningsfråga | REVISIONSRÄTTENS BEDÖMNING |

KOZLODUY-PROGRAMMET | IGNALINA-PROGRAMMET | BOHUNICE V1-PROGRAMMET |

Har en fullständig avfallsförteckning upprättats? | Nej | Nej | Ja |

Har avfallshanteringsplaner upprättats? | Delvis | Delvis | Delvis |

Har avvecklingskostnaderna uppskattats på ett tillfredsställande sätt? | Delvis | Delvis | Delvis |

Var arrangemangen för att övervaka genomförandet av avvecklingsplanerna tillfredsställande? | Nej | Nej | Nej |

I VIKTIGA INFRASTRUKTURPROJEKT FÖREKOMMER FÖRSENINGAR OCH KOSTNADSÖVERSKRIDANDEN

21. Per den 31 december 2010 hade man inom programmen inlett 101 projekt som bidrog till avvecklingen av de åtta reaktorerna. Det totala värdet av dessa projekt, som nästan uteslutande finansierades av EU, var 1125 miljoner euro. Figur 5 innehåller en översikt över de avvecklingsprojekt som finansierats genom de granskade programmen.

22. En analys av de infrastrukturprojekt som besöktes på plats (se bilaga III) visar på förseningar och kostnadsöverskridanden. Framför allt är nyckelprojekt inom den kritiska linjen i avvecklingsprocessen försenade, till exempel anläggningar för hantering av använt kärnbränsle and radioaktivt avfall (det vill säga lager för använt kärnbränsle och anläggningar för behandling, lagring och slutförvaring av radioaktivt avfall).

FIGUR 5

ÖVERSIKT ÖVER AVVECKLINGSPROJEKT PER PROGRAM OCH FINANSIERINGSKANAL

Källa: Europeiska revisionsrätten, på grundval av information som lämnats av EBRD och CPMA.

Program | Finansieringskanal | Antal projekt | Totalt projekvärde (miljoner euro) | Totalt EU-stöd (miljoner euro) |

Kozloduy | KIDSF | 30 | 334,1 | 318,4 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 17 21 | 421,9 146,9 | 390,7 135,3 |

Bohunice V1 | BIDSF | 33 | 222,2 | 203,7 |

| Totalt | 101 | 1125,1 | 1048,1 |

BRISTEN PÅ FINANSIERING ÄR BETYDANDE

23. I mars 2011 uppdaterade de mottagande medlemsstaterna sina uppskattningar av avvecklingskostnaderna, som fastställdes till 5,3 miljarder euro [18]. Jämfört med de anslag till avveckling som för närvarande finns tillgängliga på nationell nivå och programnivå tyder det på ett underskott på omkring 2,5 miljarder euro (se figur 6).

24. Slovakien har åtagit sig att skjuta till medel för att täcka finansieringsbehoven i samband med avvecklingen [19] och har skapat en specifik finansieringsmekanism (en skatt på överföringen av elkraft) för att minska underskottet. Litauen och Bulgarien har inte infört någon liknande mekanism. De otillräckliga finansieringsarrangemangen innebär att slutförandet av avvecklingsprocessen äventyras.

FRAMSTEG SOM GJORTS FÖR ATT LINDRA EFFEKTERNA AV ATT ANLÄGGNINGARNA STÄNGTS

OTILLRÄCKLIG BEHOVSBEDÖMNING AV LINDRINGSÅTGÄRDER

25. I enlighet med principerna för sund ekonomisk förvaltning är det god praxis när det gäller alla utgiftsprogram att fastställa mål utifrån en behovsbedömning [20]. Detta inbegriper en utvärdering, som följer internationella standarder, av konsekvenserna av en förtida stängning (till exempel förluster när det gäller elkraft och minskad försörjningstrygghet). Vid utformningen av potentiella åtgärder som ska vidtas bör hänsyn tas till deras kostnader i förhållande till deras lindrande effekt [21]. Den grad av lindring som uppnås genom de finansierade projekten måste bedömas för att man ska kunna avgöra huruvida lindringsmålen kan anses uppfyllda.

RUTA 1

FÖRSENINGAR OCH KOSTNADSÖVERSKRIDANDEN

I Bulgarien valdes en experimentell plasmasmältteknik i Kozloduy utan ordentliga bevis för att den var effektiv och utan vederbörlig hänsyn till kostnaderna för utformning och konstruktion (omkring 30 miljoner euro jämfört med en femtedel av det beloppet för traditionella tekniker).

I Litauen var vid tidpunkten för granskningsbesöket de stora infrastrukturprojekt som är en förutsättning för avvecklingen av kärnkraftverket i Ignalina kraftigt försenade jämfört med de ursprungliga slutdatumen för kontrakten. Detta gäller framförallt mellanlagret för använt kärnbränsle – mer än 32 månader, anläggningen för återvinning av fast avfall – 44 månader och anläggningen för behandling och lagring av fast avfall när det gäller hanteringen av kort- och långlivat låg- och medelaktivt avfall – 34 månader. Den totala projektkostnaden för mellanlagret för använt kärnbränsle ökade med 22 miljoner euro (15,6 %).

I Slovakien höll man ännu under granskningen på att upphandla mellanlagret för radioaktivt avfall vid kärnkraftverket i Bohunice, som enligt planerna skulle ha beställts 2010. Detta har lett till att tillgången på extra förvaringsområden har identifierats som en potentiell flaskhals. Anläggningen för utsläpp av avvecklingsmaterial försenades med över ett år. Inget material kan släppas ut från Bohunice VI förrän anläggningen kan tas i drift.

FIGUR 6

BRISTEN PÅ FINANSIERING TILL AVVECKLING

Källa: Avvecklingsplaner och information som lämnades under det möte som kommittén för stödprogrammet för kärnavveckling höll i mars 2011.

| Uppskattningar i avvecklingsplanerna (miljoner euro) | Senaste kostnadsuppskattningen (miljoner euro) | Tillgänglig finansiering (alla källor) (miljoner euro) | Finansieringsunderskott (miljoner euro) |

Kozloduy reaktorerna 1–4 | 1118 | 1243 | 664 | 579 |

Ignalina reaktorerna 1–2 | 2019 | 2930 | 1450 | 1480 |

Bohunice V1 reaktorerna 1–2 | 950 | 1146 | 720 | 426 |

TOTALT | 4087 | 5319 | 2834 | 2485 |

26. I figur 7 sammanfattas resultatet av revisionsrättens granskning av behovsbedömningar som låg till grund för de strategiska planer som upprättats för de granskade programmen. En behovsbedömning på programnivå som resulterade i en konkret lindringsstrategi gjordes ursprungligen endast för Kozloduy-programmet. Denna behovsbedömning är dock föråldrad och inte längre relevant. Därför anses varje strategi som är förenlig med den nationella energistrategin per definition vara en följd av stängningen av kärnkraftverken.

27. En bedömning av de planerade projektens potentiella effekter har gjorts av EBRD enbart när det gäller Kozloduy. Vad beträffar de faktiska resultaten av lindringsåtgärderna och deras bidrag till programmålen har varken genomförandeorganen (EBRD och CPMA) eller kommissionen bedömt dem.

FIGUR 7

BEDÖMNING AV PLANERINGEN AV LINDRINGSÅTGÄRDER

Granskningsfråga | REVISIONSRÄTTENS BEDÖMNING |

KOZLODUY-PROGRAMMET | IGNALINA-PROGRAMMET | BOHUNICE-PROGRAMMET |

Har en behovsbedömning på programnivå gjorts? | Ja | Nej | Nej |

Har den lindring som uppnåtts genom programmen utvärderats? | Delvis | Nej | Nej |

RUTA 2

SVAGT SAMBAND MELLAN LINDRINGSVERKSAMHET OCH FÖRTIDA STÄNGNING AV REAKTORER

I Bulgarien finansierade programmet energieffektivitetsförbättringar i offentliga byggnader (skolor, sjukhus, ministerier och teatrar). Kopplingen till stängningen av reaktorerna 1–4 i Kozloduy är att energiuppgraderingen ska kompensera en liten del av produktionsbortfallet, under förutsättning att förbrukningsmönstren förblir oförändrade.

I Litauen gav programmet bidrag till mekanismen för renovering av flerfamiljshus inom kontoret för utveckling av bostäder och städer (HUDA), som inrättats för att uppgradera energieffektiviteten i 24000 bostadshus. Ignalina-programmet gav stöd till en tredjedel av omkring 570 enskilda projekt som påbörjats inom detta system. Kopplingen till stängningen av kärnkraftverket i Ignalina är att energiuppgraderingar minskar förbrukningen och därför kompenserar en del av produktionsbortfallet. I september 2009 avslutades mekanismen och ersattes av ett finansieringstekniskt instrument som finansieras av strukturfonderna.

I Slovakien finansierades moderniseringen av 220 kV-överföringsnätet av programmet eftersom Bohunice V1 var dess viktigaste energileverantör. Men elnätet var redan föråldrat när stängningen beslutades, och det skulle ha behövt moderniseras även om man hade fortsatt att driva kärnkraftverket. Uppgraderingen gynnade främst de övriga bidragsgivarna till överföringsnätet (till exempel andra kärnkraftverk).

MÅNGA OLIKA ÅTGÄRDER FÖR ATT LINDRA EFFEKTERNA HAR FINANSIERATS

28. Programmen gav stöd till ett antal åtgärder för att lindra effekterna av produktionsbortfallet av el till följd av den förtida stängningen av kärnkraftverk. Per den 31 december 2010 hade man inom programmen inlett 48 projekt som skulle lindra effekterna av den förtida stängningen av de tre kärnkraftverken. Det totala värdet av dessa projekt var 1,34 miljarder euro. EU finansierade över hälften av detta belopp. I figur 8 ges en översikt över de lindringsprojekt som finansierades genom de tre granskade programmen.

29. Besöken på plats bekräftade att de enskilda projekten var i linje med programmens allmänt definierade prioriteringar och att de bidrog till att lindra effekterna av den förtida stängningen av de åtta kärnreaktorerna (se bilaga IV). Men den grad av lindring som uppnåtts är inte känd. En direkt koppling till den förtida stängningen av reaktorer kunde dessutom inte alltid fastställas och en prioritering av lindringsverksamheten kunde inte påvisas (se ruta 2). I en situation där resurserna redan är otillräckliga innebär detta att uppnåendet av programmålen äventyras och att slutförandet av avvecklingsprocessen försenas.

FIGUR 8

ÖVERSIKT ÖVER LINDRINGSPROJEKT PER PROGRAM OCH FINANSIERINGSKANAL

Källa: Europeiska revisionsrätten, på grundval av information som lämnats av EBRD och CPMA.

Program | Finansieringskanal | Antal projekt | Totalt projektvärde (miljoner euro) | Totalt EU-stöd (miljoner euro) |

Kozloduy | KIDSF | 28 | 454,8 | 241,8 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 3 10 | 475,5 36,1 | 260,4 36,1 |

Bohunice V1 | BIDSF | 7 | 376,8 | 190,4 |

| Totalt | 48 | 1343,2 | 728,8 |

PROGRAMANSVAR OCH FÖRVALTNINGSORGANISATION

BRISTANDE ANSVARIGHET FÖR PROGRAMRESULTAT

30. Ändamålsenlig förvaltning kräver att man fastställer en tydlig ansvarsfördelning när det gäller användningen av programmedel och uppnåendet av programmål. Oavsett förvaltningsmetod ska kommissionen kunna bära det slutliga ansvaret för genomförandet av programmen och hållas ansvarig för medelsanvändningen [22].

31. Programförvaltningen omfattar flera nivåer. Framför allt ligger ansvaret för att upprätta programmen hos kommissionen, EBRD, CPMA, församlingen av bidragsgivare till de internationella stödfonderna för avveckling, verksamhetsutövarna vid kärnkraftverk och de berörda medlemsstaterna. Kommissionen såg inte till att de allmänna prioriteringar som angavs i anslutningsfördragen och senare rådsförordningar (se punkt 8) översattes till ett antal sammanhängande, detaljerade mål och indikatorer.

32. Inget av organen ovan har infört ett system för att övervaka och bedöma förverkligandet av programmens övergripande mål, avvecklingen av de åtta reaktorerna och lindringsåtgärderna efter stängningen. Därför var det svårt att övervaka och rapportera programresultat på alla nivåer.

33. I juli 2011 rapporterade kommissionen om avvecklingsprogrammet för Litauen, Slovakien och Bulgarien, närmare bestämt om administrationen av programmet, utgifterna som uppkommit och framstegen inom nyckelprojekt [23]. Viss information om framstegen i de tre avvecklingsprogrammen lämnades också till stöd för de årliga kommissionsbesluten om finansiering och om de två allmänna rapporter som upprättades av kommissionen 2004 och 2007 om användningen av finansiella medel som öronmärkts för avvecklingen av kärnkraftverk i alla 27 medlemsstater [24].

34. Rapporten från 2011 är den första konsoliderade bedömningen av användningen av de finansiella medel som öronmärkts för Bulgarien, Litauen och Slovakien och av programmens framsteg. Den innehåller dock inte några tydliga angivelser om uppnåendet av övergripande avvecklings- och lindringsmål. Innan denna rapport offentliggjordes var den enda tillgängliga källan härvidlag en halvtidsutvärdering som offentliggjordes 2007 [25], i vilken Kozloduy-programmet undantogs med motiveringen att det hade sitt ursprung i en annan rättslig grund.

35. Bristen på tillräckligt med information i kombination med antalet förvaltningsnivåer har lett till otydlig ansvarsfördelning. Det framgick inte klart vem som hade det övergripande ansvaret för att genomföra programmet, och särskilt inte huruvida EU-medlen fick önskad effekt. Kommissionens tillsyn har varit inriktad på budgetgenomförandet av anslagen och på projektgenomförandet och inte på vilka framsteg som gjorts mot att uppnå programmålen som helhet.

36. Otillräcklig mätning av förverkligandet av programmålen och otillfredsställande övervakning av att resurserna används ändamålsenligt betyder att ingen är ansvarig för programmets övergripande resultat.

OFULLSTÄNDIGA ORGANISATORISKA FÖRÄNDRINGAR

37. Huruvida man genom avvecklingsprocessen lyckas uppnå de planerade resultaten i tid och till rimliga kostnader beror på förmågan till anpassning till nya behov. Detta betyder att man framför allt måste lyckas få en smidig övergång från en drifts- till en avvecklingsorganisation av kärnkraftverken [26]. För det ändamålet bör en intern förvaltningsstruktur

prioritera fördelningen av tillgängliga resurser,

samordna och övervaka all verksamhet tills avvecklingsprocessen har avslutats,

leda avvecklingsteamen på ett sätt som garanterar att projektet blir säkert och kostnadseffektivt.

38. En betydande del av programmens utgifter (26 %) har använts till att främja planeringen och genomförandet av avvecklingsprocessen, särskilt genom att man

fullt ut har täckt kostnaderna för specialiserade konsulttjänster för avveckling som byggts in i verksamhetsut-övarnas organisationer, vilkas värde uppgick till 125 miljoner euro,

har finansierat personalkostnader till ett värde av 147 miljoner euro för omkring 1500 anställda vid alla tre kärnkraftverken.

Dessa kostnader får läggas till driftskostnaderna för EBRD (16,8 miljoner euro) och CPMA (1,5 miljoner euro).

39. Reaktorerna stängdes mellan 2002 och 2009. Programmen har emellertid ännu inte lett till de organisatoriska förändringar som krävs för att göra verksamhetsutövarna till effektiva avvecklingsorganisationer. Framför allt kan följande konstateras:

Avvecklingsorganisationerna eller avvecklingstjänsterna har begränsat inflytande på fastställandet av prioriteringar och den efterföljande fördelningen av tillgängliga resurser.

På grund av att det inte finns några lämpliga planerings- och övervakningsverktyg kan man inte bedöma vilka framsteg som görs i genomförandet av avvecklingsplanerna.

De ansvariga avdelningarna är fortfarande mycket beroende av de externa konsulternas arbete, också när det gäller uppgifter av rent administrativ karaktär.

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

40. EU:s ekonomiska stöd till avveckling och lindringsåtgärder i Bulgarien, Litauen och Slovakien har hjälpt dessa medlemsstater att fullgöra sitt åtagande att stänga åtta kärnreaktorer i förtid. Reaktorerna har nu stängts och delvis tömts på bränsle, omfattande förberedelsearbete har utförts och nedmonteringsarbetet har inletts. Men efter mer än tio år med EU-stöd har processen varit långsam, eftersom många projekt fortfarande gäller förberedande verksamhet. Dessutom är situationen ganska oklar när det gäller vilka behov som återstår att tillgodose till följd av den förtida stängningen, eftersom det inte har gjorts någon samlad behovsbedömning.

41. På grund av relativt lösa policyramar har det inte gjorts någon samlad behovsbedömning för programmen och det har inte fastställts prioriteringar eller specifika mål och resultat som programmen ska uppnå. Grundläggande uppgifter om förteckningar över radioaktivt avfall (och deras särdrag) antingen saknas eller har ännu inte utvecklats till detaljerade avvecklingsplaner. Erforderliga tekniker och anläggningar för behandling och lagring av radioaktivt avfall är ännu inte färdigutformade. Ansvaret är spritt på många aktörer. Kommissionens tillsyn är inriktad på budgetgenomförandet och projektgenomförandet och inte på uppnåendet av programmålen som helhet.

42. De totala kostnaderna för att slutföra programmen är visserligen okända, men det råder ingen tvekan om att bristen på finansiering är stor. Detta äventyrar slutförandet av avvecklingen.

REKOMMENDATION – FASTSTÄLL EU-STÖDETS OMFATTNING PÅ ETT RESULTATORIENTERAT SÄTT

a) Kommissionen bör skapa de nödvändiga förutsättningarna för att göra användningen av EU-medel ändamålsenlig, effektiv och sparsam, nämligen följande:

Kommissionen bör göra en ingående behovsbedömning som visar programmens framsteg hittills, fastställa vilken verksamhet som ännu inte har utförts och upprätta en övergripande finansieringsplan som identifierar finansieringskällorna från de olika intressenterna.

Innan ytterligare medel spenderas bör kommissionen analysera vilka resurser som finns tillgängliga och den förväntade nyttan. Detta bör i sin tur leda till att målen anpassas till den budget som görs tillgänglig och till att man fastställer meningsfulla resultatindikatorer för programgenomförandet som helhet som man därefter kan övervaka och rapportera om vid behov.

b) Om EU skulle besluta, såsom kommissionen har föreslagit, att ge ytterligare ekonomiskt stöd i nästa fleråriga budgetram, bör detta stöd grundas på en förhandsutvärdering av mervärdet för EU av en sådan intervention där man fastställer vilken specifik verksamhet som ska finansieras genom EU:s budget och tar hänsyn till andra finansieringsmöjligheter som strukturfonderna och villkoren för EU:s utbetalningar.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning II, med ledamoten Harald NOACK som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 26 oktober 2011.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Enligt kommissionen uppskattas kostnaden för en sanering av ett kärnkraftsverksområde till 10–15 % av de totala investeringskostnaderna per reaktor (se KOM(2004) 719 slutlig av den 26 oktober 2004 – Rapport om användningen av de ekonomiska resurserna för avveckling av kärnkraftverk).

[2] Se punkterna 3, 4 och 13 i kommissionens rekommendation 2006/851/Euratom av den 24 oktober 2006 om förvaltning av finansiella resurser för avveckling av kärntekniska anläggningar och för omhändertagande av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (EUT L 330, 28.11.2006, s. 31). I ett interinstitutionellt uttalande i juli 2003 framhöll Europaparlamentet, rådet och kommissionen behovet av tillräckliga finansiella resurser för verksamheter som rör nedläggning och avfallshantering (se EUT L 176, 15.7.2003, s. 56). Se även Internationella atomenergiorganets (IAEA) tekniska dokument nr 1476 om de finansiella aspekterna av avveckling (http://www-pub.iaea.org/MTCD/publications/PDF/te_1476_web.pdf).

[3] Se KOM(2007) 794 slutlig av den 12 december 2007, s. 10 – Andra rapporten om användningen av de ekonomiska resurserna för rivning och dekontaminering av kärnenergianläggningar och hantering av använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall.

[4] Efter olyckan i kärnkraftverket Fukushima Dai-ichi i mars 2011 beslutade Europeiska rådet att det ska göras en översyn av säkerheten vid EU:s alla kärnkraftverk, utifrån en genomgripande och transparent risk- och säkerhetsbedömning ("stresstester"). Europeiska rådet beslutade att det kommer att göra en bedömning av de preliminära resultaten före slutet av 2011 på grundval av en rapport från kommissionen (se punkt 31 i ordförandeskapets slutsatser från den 24– 25 mars 2011).

[5] De viktigaste verktygen för EU:s finansiering var Tacisprogrammet (tekniskt stöd till partnerländerna i Östeuropa och Centralasien) och Phareprogrammet (stöd till ekonomiskt och tekniskt samarbete med kandidatländerna i Central- och Östeuropa). Ett antal länder fick del av detta stöd (Bulgarien, Tjeckien, Ungern, Litauen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Armenien, Kazakstan, Ryssland och Ukraina). Revisionsrätten rapporterade om användningen av dessa medel i särskild rapport nr 25/98 (EGT C 35, 9.2.1999, s. 1).

[6] Det är ett EU-rättsligt krav att frigörande av gemenskapsmedel ska föregås av en värdering som syftar till att trygga att de fördelar de frigjorda medlen kommer att leda till motsvarar beloppet av de antagna medlen (se rådets förordning (EG, Euratom, EKSG) nr 2333/95 av den 18 september 1995 om ändring av budgetförordningen av den 21 december 1977 om Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 240, 7.10.1995, s. 1); se även artikel 27.4 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1)).

[7] I sitt dokument En budget för Europa 2020, del I, KOM(2011) 500 slutlig av den 29 juni 2011, föreslår kommissionen att EU:s ekonomiska stöd till avveckling ska fortsätta under perioden 2014–2020 (rubrik – Smart tillväxt för alla).

[8] Kommissionen öronmärker anslag till de specifika överenskommelser som ingås med de förmedlande organen (eller, i vissa fall, med stödmottagarna) genom att godkänna enskilda åtaganden. På denna grund godkänns därefter betalningarna till de förmedlande organen som sedan fördelar medlen till specifika projekt och kontrakt. Slutligen betalar de förmedlande organen ut medlen till entreprenörerna.

[9] I budgetförordning nr (EG, Euratom) 1605/2002 (se artiklarna 53–57) fastställs att kommissionen på vissa villkor får delegera sina genomförandeuppgifter. I anslutningsfördragen och tillämpliga rådsförordningar anges dessutom specifikt att kommissionen kan göra detta.

[10] EU är den största bidragsgivaren till de tre internationella stödfonderna för avveckling (96 % av det totala stödet). Övriga europeiska givare har bidragit med 60 miljoner euro. Dessa är: Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Polen, Finland, Sverige, Storbritannien, Norge och Schweiz. Sedan 2004 är EU den enda bidragsgivaren.

[11] Se rådets förordning (Euratom) nr 647/2010 av den 13 juli 2010 (Bulgarien), rådets förordning (EG) nr 1990/2006 av den 21 december 2006 (Litauen) och rådets förordning (Euratom) nr 549/2007 av den 14 maj 2007 (Slovakien). EBRD förvaltar EU-medel enligt budgetgenomförandemetoden "gemensam förvaltning" som omfattar delegering av förvaltningsuppgifter till internationella organisationer. Delegeringen förutsätter att de berörda organisationerna tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna (artikel 53d i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002).

[12] CPMA förvaltar EU-medel enligt budgetgenomförandemetoden "indirekt centraliserad förvaltning" som innebär att kommissionen delegerar utvalda uppgifter till ett nationellt organ. Delegeringen förutsätter att det berörda organet tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna (artikel 53a och artiklarna 54–57 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002). CPMA förvaltar 332 miljoner euro eller 16 % av det totala stöd som har anslagits till de tre länderna till slutet av 2010.

[13] I de rådsförordningar som antogs 2006, 2007 och 2010 förutses denna möjlighet (se fotnot 11).

[14] Verksamhetsutövarna vid anläggningen är de största bidragsmottagarna inom avvecklingsprojekten. Största bidragsmottagare när det gäller projekten för lindringsåtgärder är offentliga organ eller privata företag.

[15] Avvecklingen av kärnkraftverket i Greifswald (Tyskland) anser ett antal internationella organisationer vara bästa praxis (Internationella atomenergiorganet, Kärnenergibyrån och kommissionen).

[16] Utifrån genom-förandeorganens egna förfaranden gjordes en begränsad granskning av upphandlingsförfaranden. Upphandlingen av kontrakt som finansieras via internationella stödfonder för avveckling som förvaltas av EBRD anordnas av bidragsmottagarna. Företag väljs ut i enlighet med EBRD:s upphandlingsregler. EBRD fungerar som fondförvaltare och övervakar förfarandet. CPMA genomför upphandlingar i enlighet med de nationella reglerna för offentlig upphandling.

[17] Detta inbegriper planen för förvaltning av anläggningen, de medverkande organisationernas roller och ansvar, säkerhets- och strålskyddsåtgärder, kvalitetssäkring, en plan för avfallshantering, krav på dokumentation och registrering, en säkerhetsbedömning och en miljöbedömning samt kriterierna för dem, övervakningsåtgärder under genomförandefasen, erforderliga åtgärder för fysiskt skydd och andra krav som fastställts av tillsynsorganet (se Internationella atomenergiorganets Safety Requirement No. WS-R-5, Decommissioning of facilities using radioactive material (säkerhetskrav nr WS-R-5, avveckling av anläggningar som använder radioaktivt material), Wien, 2006, s. 10, och tekniskt dokument nr 1394 – Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned (planera, förvalta och organisera avvecklingen av kärntekniska anläggningar: lärdomar som dragits) (Wien, maj 2004)).

[18] Bidrag till det möte som kommittén för stödprogrammet för kärnavveckling höll den 16 mars 2011.

[19] KOM(2004) 624 slutlig av den 29 september 2004, s. 3.

[20] Fotnot 9.

[21] Kommissionens rekommendation 2006/851/Euratom.

[22] Enligt fördraget ska kommissionen genomföra EU:s budget under eget ansvar (artikel 17.1 i EU-fördraget och artikel 317 i EUF-fördraget). Krav på kvantifiering av målen och övervakning av förverkligandet av dem finns i EU:s lagstiftning sedan 1990 (se rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 610/90 av den 13 mars 1990 om ändring av budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget). Principen utvecklades ytterligare 2002 genom införandet av SMART-mål (se artikel 27.3 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002).

[23] Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om användningen av finansiella resurser som under perioden 2004–2009 tillhandahållits Litauen, Slovakien och Bulgarien för att stödja avvecklingen av i förtid stängda kärnkraftverk i enlighet med anslutningsakterna (KOM(2011) 432).

[24] KOM(2004) 719 och KOM(2007) 794. En tredje rapport utarbetas för närvarande.

[25] Mid-term evaluation of the decommissioning assistance to Lithuania and Slovakia provided under the protocols to the Treaty of Accession (halvtidsutvärdering av det avvecklingsstöd till Litauen och Slovakien som föreskrivs i protokollen till anslutningsfördraget), slutrapport, september 2007. Den övergripande slutsatsen i rapporten är att EU:s program för avvecklingsstöd i de berörda länderna är en blandad kompott. En viktig sak blir tydlig, nämligen att EU:s avvecklingsstöd inte bygger på en sammanhängande strategi.

[26] Se IAEA, Organization and management for decommissioning of large nuclear facilities, Technical reports series No. 399 (organisation och förvaltning av avveckling av stora kärntekniska anläggningar, tekniska rapporter serie nr 399), Wien 2000; Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned (planera, förvalta och organisera avvecklingen av kärntekniska anläggningar: lärdomar som dragits) (IAEA-TECDOC-1394), Wien, maj 2004; Decommissioning of facilities using radioactive material, Safety requirements No WS-R-5 (avveckling av anläggningar som använder radioaktivt material, säkerhetskrav nr WS-R-5), Wien 2006.

--------------------------------------------------

BILAGA I

ETT KÄRNKRAFTVERKS LIVSCYKEL

+++++ TIFF +++++

Källa: Europeiska revisionsrätten, på grundval av allmänna vägledningar som offentliggjorts av Internationella atomenergiorganet och Kärnenergibyrån.

--------------------------------------------------

BILAGA II

ÖVERSIKT ÖVER FINANSIELLA FLÖDEN PER DEN 31 DECEMBER 2010

Kozloduy-programmet (Bulgarien)

+++++ TIFF +++++

Ignalina-programmet (Litauen)

+++++ TIFF +++++

Bohunice V1-programmet (Slovakien)

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

BILAGA III

BEDÖMNING AV 16 AVVECKLINGSPROJEKT

Kärnkraftverk | Projekt | Revisionsrättens bedömning |

Bohunice | Granskat projekt 1 Projektförvaltningsenhet – konsulttjänster till stöd för projektförvaltningsenheten vid kärnkraftverket Bohunice V1 för säkert och kostnadseffektivt genomförande av all avvecklingsstödverksamhet som finansierats av BIDSF under perioden 2003–2011 och för fortsatt systematisk utveckling av projektplaneringen för avvecklingsstöd till Bohunice V1, med särskild tonvikt på perioden 2007–2013. | Projektförvaltningsenhetens konsult har spelat en nyckelroll i utformningen och genomförandet av avvecklingsprocessen, men otillräckliga framsteg har gjorts när det gäller att formulera och genomföra avvecklingsstrategin. Det finns också brister i organisationsstrukturen. |

Granskat projekt 2 Tillförlitlig värme- och ångförsörjning och ombyggnad av reservvärmeverket vid Bohunice: modifiering av reservångsystemen för att säkra en reserv för Bohunice V2 (kärnkraftverket i drift), Bohunice A1 (en separat anläggning under avveckling) och de befintliga anläggningarna för använt kärnbränsle och radioaktivt avfall efter stängningen av Bohunice V1. | Projektet har uppnått sina mål fullt ut. Men projektet har ingen tydlig koppling till avvecklingsprocessen. Det hänger mer samman med driften av Bohunice V2 än med stängningen av Bohunice V1. |

Granskat projekt 3 Lagringsbehållare för använt kärnbränsle: leverans av 26 kompaktlagringskassetter för använt kärnbränsle och tillhörande tjänster för tillverkning, transport, provning och godkännande av kassetter. | Granskningen bekräftar att projektmålen har uppnåtts fullt ut i enlighet med tidsplanen och budgeten. Man måste dock notera att de inköpta kassetterna inte kommer att användas till använt kärnbränsle som faktiskt avlägsnats från reaktorer vid Bohunice V1 och att det därför inte fanns några krav på att de skulle bidra till avvecklingen av kärnkraftverket. |

Granskat projekt 4 Genomförbarhetsstudie om en utbyggnad av det nationella förvaret i Mochovce. | Detta projekt är kraftigt försenat på grund av att Bohunice V1 inte har lämnat den information som behövs för att studien ska kunna genomföras. Flera faktorer riskerar att begränsa den potentiella användningen av genomförbarhetsstudien. |

Granskat projekt 5 Genomförande av avvecklingsprogrammet med hjälp av tillgänglig personal vid Bohunice V1: finansiering av personal som deltar i förberedelserna och genomförandet av avvecklingsverksamhet för att behålla de erfarenheter och kunskaper som personalen vid anläggningen har. | Finansieringen av den personal som bidrog till genomförandet av uppgifter inför avvecklingen har inte lett till en organisatorisk förändring som medger en tydlig avgränsning av personal som bidrar till övergången till en avvecklingsorganisation,som garanterar att verksamheten inför avvecklingen övervakas centralt och på ett lämpligt sätt. |

Ignalina | Granskat projekt 6 (IIDSF) Mellanlagring av utbrända bränsleelement från reaktorerna 1 och 2 vid Ignalina: utformning och uppförande av en anläggning för mellanlagring av använt kärnbränsle för 19000 utbrända kärnbränsleelement som finns kvar i reaktorerna 1 och 2 och som ska lagras i behållare (som ska utformas och tillverkas inom projektet). | Genomförandet av projektet är kraftigt försenat. Förseningarna har avgörande inverkan på kärnsäkerheten till dess att alla utbrända bränsleelement har placerats i behållare och på kärnkraftverkets driftskostnader (extra underhållskostnader). |

Granskat projekt 7 (IIDSF) Anläggning för behandling och lagring av fast avfall: utformning av, tillståndsstöd till och upphandling, uppförande och idrifttagande av nya anläggningar för behandling och lagring av fast avfall som ska byggas vid kärnkraftverket i Ignalina. | Genomförandet av projektet är kraftigt försenat (delprojekt B2, anläggning för återvinning av fast avfall, försenades 44 månader och delprojekt B3/4, anläggning för behandling och lagring av fast avfall, försenades 34 månader). Dessa förseningar är av avgörande betydelse för det samlade genomförandet av avvecklingsprogrammet, eftersom avfallshanteringsflöden behövs i ett tidigt skede för att de första nedmonterings- och dekontamineringsprojekten ska kunna genomföras. Förseningarna kommer sannolikt att leda till ytterligare IIDSF-finansiering, så att programmet kan slutföras. |

Granskat projekt 8 (IIDSF) Tillförlitliga värme- och ångkällor för kärnkraftverket Ignalina och Visaginas stad: restaurering/ersättning och utbyggnad av den föråldrade tillfälliga reservpannan för ånga och värme för att efter stängningen av reaktor 2 garantera fortsatt tillförlitlig tillförsel av värme och ånga till Ignalina under avvecklingen och till fjärrvärmesystemet i Visaginas. | Projektet har uppnått de ursprungliga målen med avseende på innehåll, tidsplan och budget och bidrar till genomförandet av avvecklingsprocessen. Projektet behövdes främst på grund av de befintliga systemens föråldrade karaktär. Det var inte nödvändigt att projektförvaltningsenheten för avvecklingen medverkade i projektet, eftersom uppförandet inte var direkt kopplat till kärnkraftsavvecklingen. |

Granskat projekt 9 (IIDSF) Projektering, planering och tillstånd för nedmonterings- och dekontamineringsverksamhet och verktyg för nedmontering och dekontaminering av turbinbyggnaden till reaktor 1 vid Ignalina: framtagande av de viktigaste utvecklings-, planerings- och tillståndsdokumenten, som är nödvändiga för att få tillstånd att genomföra nedmonterings- och dekontamineringsverksamheten i turbinbyggnaden till reaktor 1 vid Ignalina och identifiering och upphandling av de verktyg som behövs för att fullfölja denna nedmonterings- och dekontamineringsverksamhet. | Utkontrakteringen av verksamheten inom detta projekt grundades vare sig på en lämplig bedömning av tillgången på erforderlig kompetens och teknisk kapacitet hos personalen vid kärnkraftverket eller på överväganden av utkontrakteringsalternativets kostnadseffektivitet. |

Ignalina | Granskat projekt 10 (IIDSF) Stöd till projektförvaltningsenheten: tillhandahållande av förvaltningsstöd och tekniskt stöd till projektförvaltningsenheten för avveckling vid Ignalina. | Projektförvaltningsenhetens konsult har på ett betydande sätt bidragit till avvecklingsprojektets utveckling. Flera brister har dock identifierats: Omfattningen av konsultens arbete bidrar till att öka projektkostnaderna (allmänna projektförvaltningsuppgifter och administrativa uppgifter har utförts i stället för att man har inriktat sig på specifika tekniska expertutlåtanden i frågor rörande avveckling av kärnkraftverk).Otillräcklig utveckling av den organisatoriska strukturen vid Ignalina. |

Granskat projekt 11 (CPMA) Anläggningsinfrastruktur vid Ignalina: förberedelser på platsen och infrastrukturutveckling (sanering av platsen, el- och värmeförsörjning, telekommunikationer och vattenförsörjning) till stöd för genomförandet av de stora avvecklingsprojekten. | Detta projekt genomfördes i allmänhet på ett tillfredsställande sätt. De kraftiga förseningarna i genomförandet av huvudavvecklingsprojekten (särskilt delprojekt B3/4 avseende anläggningen för behandling och lagring av fast avfall, se granskat projekt 7) har påverkat genomförandet av de delprojekt som gäller anläggningsinfrastrukturen. |

Granskat projekt 12 (CPMA) Deponi för mycket lågaktivt avfall: utformning, uppförande och tillstånd för en deponi för mycket lågaktivt, kortlivat fast avfall. | Följande bör noteras: Detta projekt omfattar inte alla nödvändiga faser för lagringen av radioaktivt avfall i anläggningen – ingår gör endast utformningen av deponin och uppförandet av extra förvaringsutrymmen avsedda för insamling och säker mellanlagring av det radioaktiva avfallet mellan olika förvaringar.Projektet hade blivit kraftigt försenat när det gällde processen för att få byggnadstillstånd. |

Kozloduy | Granskat projekt 13 Projektförvaltningsenhet – konsulttjänster: konsultstöd för att bistå Kozloduy i genomförandet av stödverksamheten för avveckling när det gäller reaktorerna 1 och 4. | Projektförvaltningsenhetens konsult spelade visserligen en nyckelroll i ändringen av avvecklingsstrategin, men det finns flera brister i förvaltningen av detta projekt, nämligen följande:Projektförseningar.Inte tillräckligt tillförlitliga kostnadsberäkningar av avvecklingen.Otillräcklig identifiering av den avvecklingsverksamhet som ska genomföras.Avsaknad av förteckningar över radioaktivt avfall.Mycket betydande delar av konsultarbetet gällde projektadministration och inte teknisk rådgivning om genomförandet av avvecklingsprocessen. |

Granskat projekt 14 Förvaringsanläggning för torr lagring av använt kärnbränsle: utformning och uppförande av en förvaringsanläggning för torr lagring av använt kärnbränsle för lagring av använda bränsleelement i behållare. | Det förekommer betydande förseningar och budgetöverskridanden inom detta projekt: Färdigställandet av förvaringsanläggningen för torr lagring av använt kärnbränsle är försenat med två och ett halvt år.Ändringar av de ursprungliga kraven resulterade i prisökningar och en ändring av priset för kontraktet, vilket hittills har förorsakat ett budgetöverskridande på 19 %. |

Granskat projekt 15 Anläggning för behandling och konditionering av fast avfall med hög volymreduktionsfaktor: utformning, uppförande och idrifttagande av en anläggning för plasmasmältning för att uppnå en hög volymreduktionsfaktor för låg- och medelaktivt avfall. | Det finns stor risk för kostnadsavvikelser inom detta projekt. En försöksteknik valdes ut utan att man hade påvisat att den var ändamålsenlig,tagit vederbörlig hänsyn till kostnaderna för att driva anläggningen. |

Granskat projekt 16 Personal: främja att den tillgängliga personalen vid reaktorerna 1–4 vid Kozloduy utnyttjas effektivt i samband med genomförandet av den uppdaterade avvecklingsstrategin och bibehålla kompetensen hos människor på plats och garantera en dynamisk övergång från drift till avveckling. | Finansieringen av personal som bidrog till genomförandet av uppgifter inför avvecklingen har inte lett till en organisatorisk förändring som gör att man tydligt kan avgränsa personal som bidrar till övergången till en avvecklingsorganisation,garanterar en centraliserad och lämplig övervakning av verksamheten inför avvecklingen. |

--------------------------------------------------

BILAGA IV

BEDÖMNING AV SEX PROJEKT FÖR ATT LINDRA EFFEKTERNA AV DEN FÖRTIDA STÄNGNINGEN

Kärnkraftverk | Projekt | Revisionsrättens bedömning |

Bohunice | Granskat projekt 1 Ombyggnad av transformatorstationen Kriižovany: säker och tillförlitlig elleverans till det nationella överföringssystemet efter den slutgiltiga stängningen av Bohunice V1 genom ombyggnad av 400 kV-transformatorstationen i Križovany, bland annat leverans av utrustning, installation, provning och idrifttagande samt tillhörande tekniska konsulttjänster under perioden 2004–2009. | Granskningen bekräftade att det planerade ombyggnadsarbetet hade slutförts på ett ändamålsenligt sätt inom tidsramarna och inom den fastställda budgeten. Det finns dock endast en svag koppling mellan detta projekt och stängningen av Bohunice V1. |

Ignalina | Granskat projekt 2 (IIDSF) Uppgradering av ett litauiskt kraftverk och uppförande av ett gaskombikraftverk: miljö-, energieffektivitets- och tillförlitlighetsmässig uppgradering av det litauiska 1800 MWe-kraftverket för att förlänga dess livstid och öka leverans-säkerheten och elprisernas stabilitet i Litauen. | Granskningen bekräftade att projektet uppnådde sina resul- tat men med en reducerad projektomfattning (minskning av antalet uppgraderade enheter vid det litauiska kraftverket). Man kan notera att senare händelser har inneburit att de ursprungliga strategiska faktorer som beaktades för lindringsprojekt har ändrats. Detta har lett till att det litauiska kraftverket endast kommer att fungera som en produktionskapacitetsreserv i stället för att ersätta produktionskapacitet såsom ursprungligen planerat. |

Granskat projekt 3 (CPMA) Installering av fjärrvärmecentraler i Visaginas bostadsområden 1 och 2+3: omvandling av fjärrvärmesystemet för Visaginas stad från "öppet" till "stängt" för att öka dess effektivitet och trygga värmeförsörjningen efter den slutgiltiga stängningen av Ignalina. | Vid granskningen konstaterades stora förseningar i genomförandet av projektet. Framför allt den andra etappen beträffande Visaginas andra och tredje bostadsområden har försenats med nästan 18 månader jämfört med genomförandeplanen, vilket ledde till att CPMA övervägde att avsluta projektet i dess nuvarande form. |

Granskat projekt 4 (CPMA) Bidrag till kontoret för bostads- och stadsutveckling och dess mekanism för att stödja förbättrad energieffektivitet i flerfamiljshus. | Besöken på plats bekräftade de positiva resultat som rapporterats av kontoret: värmeenergibesparingar på mellan 30 och 60 % av den ursprungliga förbrukningen uppnåddes inom de medfinansierade projekten. Den begränsade andel av det EU-bidrag som gick till systemet genom CPMA-kanalen inom den övergripande mekanismen (180 flerfamiljshus jämfört med målpopulationen på 24000 bostadshus) innebar att betydelsen av dessa positiva resultat minskade. |

Kozloduy | Granskat projekt 5 Bulgariens kreditprogram för energieffektivitet och förnybar energi: inrättande av ett kreditprogram som ska finansiera företag i den privata sektorn med avseende på industriers energieffektivitet och små projekt för förnybar energi. | Kreditprogrammet har gett resultat som stämmer överens med de fastställda målen och bidragit till att lindra den förtida, överenskomna stängningen av reaktorerna 1–4 vid Kozloduy. Det är dock inte helt motiverat att anslå ytterligare KIDSF-medel till programmet, eftersom finansierade delprojekt visar ekonomisk lönsamhet och andra europeiska program eftersträvar liknande mål. De behöriga myndigheterna i Bulgarien deltar inte i förvaltningen av programmet. Den fullständiga utkontrakteringen av projektförvaltningen begränsar samordningen av åtgärder som vidtas inom kreditprogrammet med de åtgärder som vidtas inom ramen för andra nationella eller europeiska program. |

Granskat projekt 6 Energieffektivitetsåtgärder på efterfrågesidan i offentliga byggnader: uppgradering av energieffektiviteten i offentliga byggnader (sjukhus, skolor etc.). | Detta projekt har gett resultat som bidragit till att lindra konsekvenserna av den förtida stängningen av reaktorerna 1–4 vid Kozloduy. Förekomsten av andra, nationella och europeiska program som eftersträvar samma mål gör dock att man kan ifrågasätta om KIDSF-finansieringen är nödvändig för att förbättra energieffektiviteten i offentliga byggnader. |

--------------------------------------------------