C 80/92 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Kommissionens meddelande
till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkom-
mittén om invandring, integration och sysselsättning”
(KOM(2003) 336 slutlig)
(2004/C 80/25)
Den 3 juni 2003 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.
Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning
av ärendet, antog sitt yttrande den 25 november 2003. Föredragande var Luis Miguel Pariza Castaños.
Vid sin 404:e plenarsession den 10 och 11 december 2003 (sammanträdet den 10 december) antog
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 117 röster för och 6 nedlagdaröster.
1. Sammanfattning och slutsatser
1.1. EESK anser att kommissionens meddelande är nödvän-
digt eftersom samordningen i dag mellan medlemsstaterna påinvandringsområdet är bristfällig. Det är en bra utgångspunkt
att meddelandet har en övergripande karaktär och omfattar
alla aspekter som rör invandring och integration. Det är ettmycket positivt dokument eftersom det, som kommittén
också har föreslagit i flera yttranden och vid konferensen i
september 2002, behandlar integration som en central fråga iEU:s invandringspolitik. Integration är en nödvändig förutsätt-ning för både ekonomisk tillväxt och social sammanhållning.
1.2. EESK konstaterar med tillfredsställelse att alla delegatio-
ner vid rådets (sysselsättning och sociala frågor) möte den20 oktober tog emot kommissionens meddelande som en bra
utgångspunkt för framtida åtgärder, och att rådet gav de
ständiga representanternas kommitté i uppgift att utarbeta ettantal slutsatser som skall läggas fram för rådet i december.EESK kommer att bidra till rådets arbetet genom föreliggande
yttrande.
1.3. Integration utgör en ömsesidig process som bygger på
ömsesidiga rättigheter och skyldigheter mellan invandrarnaoch värdsamhället, och på att invandrare gradvis skall jämstäl-
las med resten av befolkningen, både när det gäller rättigheter
och skyldigheter samt tillgång till varor och tjänster ochmedborgarinflytande på lika villkor. Subsidiaritetsprincipen
och samarbetet kräver att alla offentliga myndigheter på
EU-nivå och nationell, regional och lokal nivå genomförintegrationsåtgärder.
1.4. Om invandringen hanteras rätt kan den bidra till att
EU uppnår Lissabon-målen om ekonomisk tillväxt, ökadsysselsättning och bättre konkurrenskraft. EESK stöder strävanatt koppla invandringspolitiken till Lissabonprocessen, EU:s
sysselsättningsstrategi och planerna för social integration.
1.5. Sysselsättningen är av avgörande betydelse för integra-
tionen av invandrarna. Lissabonmålen och den europeiskasysselsättningsstrategin för att skapa fler och bättre arbetstillfäl-len måste också omfatta invandrarna. Arbetsmarknadens par-
ter och offentliga myndigheter måste samarbeta för att förhind-
ra att invandrarna diskrimineras när det gäller löner ocharbetsvillkor.
1.6. Arbetsmarknadens parter och alla samhällsorganisatio-
ner måste vara beredda att ta på sig nya förpliktelser och
samarbeta med myndigheterna (europeiska, nationella, regio-nala och lokala) för att främja integration och likabehandling.
1.7. Europeiska rådet antog vid sitt möte i Thessaloniki en
välavvägd strategi i linje med överenskommelsen i Tammer-fors: Det behövs nya gemenskapsåtgärder och bättre samord-
ning av medlemsstaternas integrationsinsatser. Vid Europeiska
rådets möte i Bryssel antogs dock inga konkreta initiativ.
1.8. Rådet måste påskynda sitt arbete och anta det förvänta-
de lagstiftningspaketet på invandringsområdet. EESK hyser
förhoppningen att den gemensamma lagstiftningen skall utar-betas med hänsyn till yttranden från Europaparlamentet ochEuropeiska ekonomiska och sociala kommittén. Det kräver att
medlemsstaterna är mer flexibla i sina positioner, som i dag
bara medger en ”minimilagstiftning” som är både otillräckligoch olämplig för en europeisk invandringspolitik. Det nyligen
antagna direktivet om familjeåterförening (2003/86/EG) är
otillräckligt ur integrationssynpunkt. Rådet har inte tagithänsyn till EESK:s synpunkt (
1).
(1) Se EESK:s yttrande om detta ämne i EGT C 241, 7.10.2002.
30.3.2004 SV C 80/93 Europeiska unionens officiella tidning
1.9. Medlemsstaterna måste agera snabbare och i sin egen
lagstiftning fullständigt införliva de båda direktiven mot diskri-
minering (2000/43/EG och 2000/78/EG). Rådet och kommis-
sionen bör uppmana medlemsstaterna att ändra sin lagstift-ning, och väcka talan i EG-domstolen om de inte följer dennauppmaning.
1.10. EESK föreslår att kommissionen skall administrera ett
europeiskt integrationsprogram med tillräckliga ekonomiska
anslag för att bidra till samordningen av de nationella insatser-
na. Det är viktigt att rådet ger kommissionen de politiska,rättsliga och finansiella medel som krävs för att främja
integration av invandrare. EESK betonar att det är viktigt
att utforma positiva och effektiva mottagningsprogram förinvandrare i samarbete med organisationerna i det civila
samhället.
1.11. Kommittén konstaterar med tillfredsställelse att Euro-
peiska rådet i Thessaloniki, på kommissionens förslag, enades
om att förbättra samordningen av invandringspolitiken. EESK
anser dock att detta åtagande måste utgöra ett första steg motatt införa en öppen samordningsmetod, ett förslag som
kommissionen redan har framfört och som fått kommitténs
stöd (
1).
1.12. EESK anser att samordningen bör inledas på fyra
områden:
— Integration av invandrare på arbetsmarknaden (inom
ramen för EU:s sysselsättningsstrategi), däribland utbild-
ning.
— Program för nyanlända invandrare.— Språkutbildning.
— Invandrarnas deltagande i samhället, kulturlivet och det
politiska livet.
1.13. Kommissionen skall en gång om året lägga fram en
rapport om invandring och integration, som bland annat
bygger på de nationella rapporterna. EESK vill yttra sig om
dessa rapporter för att bidra till att förbättra samordningen iEU och sprida väl fungerande metoder. Kommittén kommeratt fortsätta att samarbeta med organisationerna i det civila
samhället vid utarbetandet av dessa yttranden.
2. Inledning
2.1. I september 2002 anordnade Europeiska ekonomiska
och sociala kommittén i samarbete med kommissionen (RIF)en konferens med medverkan av arbetsmarknadens parter och
de viktigaste icke-statliga organisationerna från de femton
(1) Se EESK:s yttrande om den öppna samordningsmetoden i EGT
C 221, 17.9.2002.medlemsstaterna och de tio kandidatländerna, med målet att
integration skulle stå i centrum för EU:s integrationspolitik. Till
grund för konferensen låg yttrandet (2) ”Invandring, integration
och det organiserade civila samhällets roll”.
2.2. Konferensen utmynnade bland annat i förslaget om att
inrätta ett europeiskt program för integration av invandrareoch flyktingar. (Slutsatserna från konferensen finns i bilaga I till
föreliggande yttrande). Kommissionsledamot António Vitorino
uttryckte i sitt avslutningsanförande sitt stöd för EESK:s förslagatt integration skulle utgöra ett centralt mål för EU under denärmaste åren inom ramen för den gemensamma invandrings-
och asylpolitiken. Han meddelade också att kommissionen
skulle utarbeta ett program med förberedande åtgärder för attfrämja integration under perioden 2003-2005.
2.3. Kommissionens meddelande ”Invandring, integration
och sysselsättning” innehåller många förslag och olika kom-
mentarer som EESK har framfört i sina yttranden och som
framkom under den ovannämnda konferensen. Det visar änen gång på det utmärkta samarbetet mellan kommissionen
och EESK i dessa frågor.
2.4. EESK välkomnar kommissionens meddelande, som
utgör en bra utgångspunkt för att driva på insatserna för att
integrera invandrare i EU. Meddelandet är mycket viktigt föratt den europeiska invandringspolitiken i framtiden skall få en
tydligare inriktning, och kommittén bedömer det därför som
mycket positivt.
2.5. Genom att förbinda invandringspolitiken med Lissa-
bonstrategin och EU:s sysselsättningspolitik och politik försocial sammanhållning i avsikt att främja invandrares integra-
tion kan rådet bli mer aktivt i lagstiftningsprocessen och inta
en positivare attityd vid den framtida hanteringen migrations-strömmar, som kommer att öka under de närmaste åren.
3. Invandring, sysselsättning och social sammanhållning
mot bakgrund av befolkningsutvecklingen och Lissa-bonmålen
3.1. Migration har präglat mänsklighetens utveckling under
historiens lopp. Mänsklighetens och civilisationernas utveck-
ling går inte att förstå om man inte studerar migration. I dagär migrationen av många personer en positiv och stark
pådrivande kraft för ekonomiska, sociala och kulturella fram-
steg både i ursprungsländerna och i värdländerna.
(2) EGT C 125, 27.5.2002.
C 80/94 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
3.2. Man måste ha klart för sig att invandringen inte bara
är motiverad av Europas ekonomiska behov och arbetskrafts-
behov, utan också av befolkningsutvecklingen, ekonomiska
och sociala klyftor samt politisk instabilitet i invandrarnas ochflyktingarnas ursprungsländer. Det krävs därför ett närmaresamarbete med dessa länder för att hantera migrationsström-
marna inom ramen för EU:s utrikespolitik (
1).
3.3. Befolkningen i Europa blir allt äldre (2) och denna trend
kan inte brytas på kort sikt. Enligt aktuella uppgifter kommer
befolkningen i arbetsför ålder i EU att minska markant.
Även om det i några länder finns utrymme för att ökasysselsättningsgraden är det ett faktum att den arbetsföra
befolkningen i de nuvarande och kommande medlemsstaterna
kommer att minska kraftigt under de närmaste åren (
3).
Eurostat har i sina rapporter utgått från en relativt liten
invandring (i EU ca 630 000 personer årligen).
3.4. Denna minskning av antalet personer i arbetsför ålder
kommer tveklöst att medföra en lägre sysselsättningsgrad och
en lägre tillväxt om inte produktiviteten ökar i en mycket
snabbare takt än i dag (den nuvarande ökningen är endast1,2 %) (
4). Den demografiska situationen i EU kommer således
att medföra nya stora utmaningar för att uppnå Lissabonmålen.
Denna situation kan få en negativ effekt för den ekonomiskatillväxten och den europeiska konkurrenskraften (
5). Om man
jämför situationen i Europa med situationen i USA, där den
arbetsföra befolkningen ökar till följd av större invandring (6),
framgår det att Europa är missgynnat även i detta avseende (7).
EESK efterlyser nya rapporter från kommissionen med progno-
ser om invandringen och dess makroekonomiska effekter.
(1) Se EESK:s yttrande om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets
förordning om inrättande av ett program för ekonomiskt ochtekniskt stöd till tredjeländer i fråga om migration och asyl”;antaget vid plenarsessionen den 20 oktober 2003 – EUT C 32,
5.2.2004.
(
2) Se EESK:s informationsrapport ”Befolkningssituationen och
befolkningstillväxten i EU”.
(3) Eurostat anger att i en union med 25 medlemsstater kommer
befolkningen i arbetsför ålder att minska från 303 till 297 miljonerår 2002 och till 280 miljoner 2030.
(
4) Uppgifter från kommissionen, från punkt 2.3 i meddelandet.
(5) Europeiska kommissionen, Anual Economic Review 2002.
(6) Mellan 1990 och 2000 ökade USA:s befolkning med 33 miljoner
personer. Mellan 1995 och 2000 svarade invandring för omkring40 % av befolkningstillväxten.
(
7) Kommissionens rapport om uppgifter från FN, Ameco och
Eurostat.3.5. Den åldrande befolkningen kommer också att utsätta
de sociala trygghetssystemen för ett hårt tryck (8). EESK delar
kommissionens åsikt att en väl administrerad invandring kan
bidra till att undvika minskad sysselsättning och till merhållbara pensionssystem. Och detta bör ske inom ramen fören effektiv sysselsättningspolitik och Lissabonstrategins mål
och reformer.
3.6. I några länder och branscher samt inom vissa yrkes-
grupper (både hög- och lågkvalificerade) saknas det arbetskraft(även om arbetslösheten fortfarande är hög inom andrabranscher). Därför utnyttjar man redan i dag arbetskraftsin-
vandring för att råda bot på arbetskraftsbristen.
3.7. När dessa tendenser förvärras under de närmaste åren
kommer medlemsstaterna och företagen att tvingas försöka
attrahera och anställa nya invandrare med rätt yrkeskvalifika-tioner för att skapa balans på arbetsmarknaden. På så sätt
kommer Europa att kunna utnyttja alla sysselsättningsmöjlig-
heter för att öka den ekonomiska tillväxten i enlighet medLissabonmålen.
3.8. Vid Europeiska rådet i Lissabon och vid andra rådsmö-
ten under våren förband sig medlemsstaterna att skapa nya
arbetstillfällen, öka andelen förvärvsarbetande män, kvinnor
och äldre arbetstagare (
9) samt reformera arbetsmarknaden och
de sociala trygghetssystemen för att uppnå dessa mål. EESK
anser att man bör förstärka Lissabonstrategin (10). I några
medlemsstater kan till exempel kvinnorna bidra mer till denekonomiska tillväxten om man ökar deras sysselsättningsgrad.
Offentliga och privata investeringar i fortbildning (
11) kan
också förbättra arbetstagarnas förmåga att anpassa sig till denya kraven i arbetslivet. En öppning av arbetsmarknaden förnya invandrare får inte vara en förevändning för regeringarna
att undvika de reformer som krävs i enlighet med Lissabonstra-
tegin.
(8) Se EESK:s yttranden om kommissionens meddelande ”Att stödja
nationella strategier för trygga och stabila pensioner genom ettintegrerat förhållningssätt” i EGT C 48, 21.2.2002 och om”Möjliga alternativ för pensionsreformen” i EGT C 221,17.9.2002.
(
9) Se ESK:s yttrande om ”Äldre arbetstagare” i EGT C 14, 16.1.2001.
(10) Se EESK:s förberedande yttranden om Lissabonstrategin och om
kommissionens meddelande ”Stärka Lissabonstrategins socialadimension: rationalisera den öppna samordningen inom socialtskydd” (KOM(2003) 261 slutlig).
(
11) Se EESK:s yttrande om fortbildning i EGT C 311, 7.11.2001.
30.3.2004 SV C 80/95 Europeiska unionens officiella tidning
3.9. EESK har i flera yttranden påpekat att man måste
utveckla den gemensamma lagstiftningen på invandringsområ-
det och vill än en gång anmoda Europeiska rådet att påskynda
lagstiftningsarbetet, särskilt direktivet om villkor för arbets-kraftsinvandrares inresa och vistelse, utifrån kommissionensförslag och med hänsyn till EESK:s yttranden (
1).
3.10. EU:s utvidgning med tio nya medlemsstater kommer
inte att på ett väsentligt sätt förändra Europas befolkningspyra-
mid under de närmaste åren.
3.11. Kommissionen och kommittén är av samma åsikt:
Om man inte intar en öppnare hållning till legal invandring
och analyserar prognoserna för sysselsättningen och arbets-marknaden, kommer den illegala invandringen i EU att öka
jämfört med i dag och föra med sig olika problem inom
ekonomin, på arbetsmarknaden och i samhället.
3.12. En välplanerad arbetskraftsinvandring kommer att
skapa större flexibilitet på arbetsmarknaden eftersom dentillförs fler yrkeskvalifikationer och individuella kunskaper. Deoffentliga myndigheterna måste samråda med arbetsmarkna-
dens parter för att se till att arbetskraftsinvandringen sker i
enlighet med regler och praxis på arbetsmarknaden i medlems-staterna och med samordningen av sysselsättnings- och in-
vandringspolitiken i EU.
3.13. Invandring är en av lösningarna på problemet med
en åldrande arbetskraft, men det krävs även åtgärder på andra
områden för att höja födelsetalen: barnbidrag, lättare att förenafamiljeliv och arbetsliv, barnpassning osv. Dessa åtgärder
kommer att ge effekt på befolkningsutvecklingen på längre
sikt. Det krävs därför en väsentlig ökning av invandringenunder de närmaste årtiondena för att tillgodose de nuvarande
och framtida behoven på Europas arbetsmarknader.
3.14. Vissa politiska beslutsfattare anser att arbetskraftsin-
vandringen är ett tillfälligt fenomen. En del av invandringen
kommer onekligen att vara tillfällig eller säsongsbetonad. Men
erfarenheterna av tidigare migrationsprocesser och befolk-ningsutvecklingen tyder på att ett stort antal invandrare
kommer att vara bosatta i EU under längre perioder eller
permanent. Integration måste därför står i centrum för deneuropeiska invandringspolitiken. En framgångsrik integration
är en förutsättning både för ekonomisk tillväxt och social
sammanhållning i Europa.
(1) Se särskilt EESK:s yttrande i EGT C 80, 3.4.2002.4. Europeiska rådets möten i Thessaloniki och Bryssel
4.1. Meddelandet lades fram för Europeiska rådet i Thessa-
loniki den 19-20 juni 2003. I sina slutsatser förespråkar
Europeiska rådet ”utveckling av en politik på unionsnivå förintegrering av medborgare i tredje land lagligen bosatta påEuropeiska unionens territorium”. Sedan Tammerforsmötet är
detta första gången som integrationspolitiken har fått samma
tyngd som andra aspekter av invandringspolitiken (t.ex. gräns-kontroll och utrikespolitiken) i slutsatserna från Europeiska
rådet på invandringsområdet. Integration framstod visserligen
som en av invandringspolitikens pelare redan vid Europeiskarådet i Tammerfors i oktober 1999, men dess innehåll hade
inte förändrats eftersom rådet såg det som angelägnare att
agera i andra frågor som rör bland annat gränskontroller ochkamp mot illegal invandring.
4.2. Enligt EESK är det följaktligen mycket positivt att såväl
kommissionen som rådet tillskriver social integration stor
betydelse i den gemensamma invandringspolitiken. Slutsatser-na från Europeiska rådet i Thessaloniki ligger dock mycket
långt från huvudinnehållet i kommissionens förslag.
4.3. Rådet behandlade några viktiga aspekter, däribland
definitionen av vissa inslag i integrationspolitiken, gemensam-
ma grundprinciper, behovet av bättre samordning och utbyte
av information. Det uppmanade kommissionen att lägga framen årlig rapport om invandring och integration samt ställdesig positivt till att samhällsorganisationer medverkar till att
utforma integrationsfrämjande åtgärder.
4.4. Däremot undvek rådet att nämna andra mycket viktiga
aspekter, till exempel kommissionens förslag om samhällsmed-
borgarskap. Det antog inte heller några EU-åtgärder eftersom
det ansåg att integrationsåtgärder är medlemsstaternas ansvars-område. Även om rådet inte antog kommissionens förslag,
som EESK ställde sig bakom (
2), om att införa en öppen
samordningsmetod för samordning av invandringspolitiken,angav det att medlemsstaternas integrationspolitik ”bör utveck-
las inom en enhetlig unionsram”. EESK hoppas att rådet tar
fasta på denna formulering och i framtiden antar en verkligtöppen samordningsmetod inom invandrings- och integra-tionspolitiken.
4.5. Rådet måste ge kommissionen de politiska, rättsliga
och budgetmässiga instrument som krävs för att främjaintegration. I tidigare yttranden och under konferensen i
september 2002 har EESK påpekat att det krävs ett EU-
program för social integration av invandrare och flyktingar.
(2) Se EESK:s yttrande i EGT C 221, 17.9.2002.
C 80/96 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
4.6. Rådet påpekar att framgången för integrationspolitiken
beror på effektivt deltagande av alla aktörer. Och det uppmunt-
rar, i linje med EESK:s förslag, alla Europeiska unionens
behöriga organ, nationella och lokala myndigheter, fackföre-ningar, arbetsgivarorganisationer, icke-statliga organisationer,invandrarorganisationer, organisationer med kulturellt och
socialt syfte och idrottsföreningar att delta i den gemensamma
ansträngningen både på unionsnivå och nationell nivå. OmEuropeiska rådet gjorde fler egna politiska, rättsliga och
budgetmässiga åtaganden skulle tveklöst samarbetet mellan de
övriga aktörerna bli mer effektivt.
4.7. Europeiska rådet gjorde vid sitt möte i Bryssel nya
åtaganden när det gäller gränskontroll och kamp mot illegalinvandring, däribland återvändande av illegala invandrare. Det
antog dock inget initiativ för att förbättra integrationen av
invandrare.
5. Kommentarer
5.1. Begreppet integration
5.1.1. I sitt meddelande avser kommissionen med integra-
tion en ömsesidig process baserad på rättigheter och skyldighe-ter för lagligen bosatta tredjelandsmedborgare och värdsamhäl-
let, i vilken invandrarna kan delta fullt ut. Det är ett synsätt
som sammanfaller med EESK:s uppfattning (
1), det vill säga
att integration innebär ”främst att invandrare gradvis skalljämställas med resten av befolkningen, både när det gäller
rättigheter och skyldigheter och även när det gäller tillgång till
varor och tjänster och medborgarinflytande på lika villkor”.
5.1.2. I artikel 2 i utkastet till en konstitution för Europa
definieras ”unionens värden”: respekt för människans värdig-
het, frihet, demokrati, jämställdhet, rättsstatsprincipen ochmänskliga rättigheter. Integrationspolitiken bör bygga på dessa
värden, som är förankrade i stadgan om grundläggande
rättigheter.
5.1.3. Denna definition av integration måste ersätta andra
uppfattningar som tar fasta på kulturella aspekter som ofta
används i diskriminerande syften. Vi måste förkasta den starkt
rotade föreställningen att integration bara utgör en anpassning
(1) Se punkt 1.4 i EESK:s initiativyttrande ”Invandring, integration
och det organiserade civila samhällets roll” i EGT C 125,
27.5.2002.till värdlandets kultur. EESK anser att kulturell mångfald är ett
utmärkande drag i ett pluralistiskt och demokratiskt Europa.
Invandringen från tredje länder bidrar med nya inslag till vår
mångfald och berikar våra samhällen kulturellt och socialt.Kulturen är inte statisk utan en process som är i ständigutveckling och kan berikas från många olika håll.
5.1.4. Kommissionen utgår från ett helhetsgrepp som inte
bara tar hänsyn till integrationens ekonomiska och socialaaspekter, utan även till frågor om kulturell och religiösmångfald, medborgarskap, delaktighet och politiska rättighe-
ter. EESK stöder detta helhetsgrepp, som gör det möjligt att ge
integrationsåtgärderna en övergripande karaktär.
5.2. Lika rättigheter och skyldigheter som grund för integrationen
5.2.1. Alla personer som är permanent eller varaktigt
bosatta i en medlemsstat skall ha samma rättigheter som allaandra EU-medborgare. I sitt yttrande ”Införande av EU-medborgarskap” (
2) anmodade EESK konventet att ”att berika
unionsmedborgarskapet med en ny dimension: ett unionsmed-
borgarskap som inte bara är kopplat till medborgarskap i ettEU-land utan också till permanent bosättning i EU” (
3), och
därför ”bevilja EU-medborgarskap till permanent bosatta med-
borgare från tredje land”. Det ”skulle göra det lättare för dematt utöva sina politiska rättigheter och därmed förbättra
integrationen, eftersom unionsmedborgarskapet och de rättig-
heter och skyldigheter som är knutna till detta utgör enmycket viktig faktor för att dessa personer skall integreras i
värdlandet” (
4).
5.2.2. Kommissionen hävdar i sitt meddelande att lagstift-
ning som gör det möjligt för invandrare att erhålla medborgar-
skap i den medlemsstat där de är bosatta är mycket positiv ur
integrationssynpunkt. Naturaliseringen bör därför vara snabb,säker och icke godtycklig. EESK har i olika yttranden föresprå-kat och begärt att EU, med hänsyn till subsidiaritetsprincipen,
skall harmonisera lagstiftningen om medborgarskap för att
bekämpa diskriminering och underlätta naturalisering i allamedlemsstater på samma villkor.
(2) Se EESK:s yttrande i EUT C 208, 3.9.2003.
(3) Se punkt 6.4 i samma yttrande.
(4) Se punkt 1.7 i samma yttrande.
30.3.2004 SV C 80/97 Europeiska unionens officiella tidning
5.2.3. Kommissionen anser att invandrare som under en
viss tid varit bosatta i ett land skall beviljas samhällsmedborgar-
skap för att de skall bli bättre integrerade i värdlandet. Enligt
EESK har kommissionens förslag om samhällsmedborgarskapsamma mål som kommitténs förslag om unionsmedborgar-skap, som innebär att permanent eller varaktigt bosatta
medborgare från tredje land skall ha samma rättigheter och
skyldigheter som medlemsstaternas medborgare, det vill sägaEU-medborgarna.
5.2.4. Det unionsmedborgarskap baserat på mångfald, inte-
gration och delaktighet som EESK har föreslagit (
1) och som
omfattar rätten att delta politiskt, dvs. aktiv och passiv rösträtt
i kommunalval och i val till Europaparlamentet, kan på ettbetydande sätt främja invandrares integration. Kommissionen
skriver i sitt meddelande att ”ur integrationssynpunkt är det
uppenbart att lokal rösträtt bör följa av permanent bosättningoch inte medborgarskap” (
2). EESK har redan framfört förslaget
att permanent eller varaktigt bosatta invandrare skall ha
rösträtt i kommunalval och i val till Europaparlamentet (3), och
stöder därför helt och fullt kommissionens förslag.
5.2.5. Kommissionen påpekar också att det krävs en rättslig
grund i fördraget för en sådan åtgärd. EESK anmodar regerings-
konferensen att utarbeta ett konstitutionellt fördrag utifrån
konventets förslag och i det nya fördraget bevilja unionsmed-borgarskap till permanent eller varaktigt bosatta tredjelands-
medborgare i enlighet med kommitténs initiativyttrande ”Infö-
rande av unionsmedborgarskap”.
5.2.6. EESK föreslår därför att rådet reviderar sin överens-
kommelse (
4) om ställning för varaktigt bosatta och i direktivet
inför det förslag som framförts av kommissionen, Europaparla-
mentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (5),
för att personer som har denna ställning skall ha aktiv och
passiv rösträtt i kommunalval och i val till Europaparlamentet.
Om direktivet inte skulle innefatta denna bestämmelse anserEESK att kommissionen och parlamentet bör rekommenderamedlemsstaterna att vid införlivandet av direktivet i den egna
lagstiftningen införa rösträtt för dessa personer i kommunalval
och val till Europaparlamentet.
(1) Se punkt 4 i samma yttrande.
(2) Se punkt 3.3.6 i meddelandet.
(3) Se punkt 5.7 i EESK:s yttranden om ”Invandring, integration och
det organiserade civila samhällets roll” och om ”Införande av EU-medborgarskap”.
(
4) Politisk överenskommelse i rådet (RIF), 5 juni 2003.
(5) Se EESK:s yttrande om ställningen för varaktigt bosatta i EGT
C 36, 8.2.2002.5.3. Kampen mot diskriminering
5.3.1. Den sociala integrationen av invandrare, sedd som
en jämställdhetsprocess i fråga om rättigheter och skyldigheter,har ett mycket nära samband med kampen mot diskriminering,eftersom diskriminering egentligen är en form av avveckling
och kränkning av de berörda personernas rättigheter.
5.3.2. I meddelandet påpekas vikten av att arbeta för en
större medvetenhet mot diskriminering i det mottagande
samhället: att arbetsmarknadens parter ute i företagen utveck-lar icke-diskriminerande rutiner; utfästelser från lokala och
regionala myndigheter; utbyte av erfarenheter och av bästa
praxis osv. EESK kräver bättre politik från medlemsstaternassida, av alla offentliga institutioner och alla sociala organisatio-
ner för att effektivisera kampen mot diskriminering. Diskrimi-
nering på arbetsmarknaden går stick i stäv med integrationen,varför EESK hoppas att företagen när det gäller insatser förföretagens sociala ansvar antar bästa praxis som undviker
diskriminerande attityder mot invandrare, flyktingar och etnis-
ka eller kulturella minoriteter.
5.3.3. I meddelandet uppmanas staterna att garantera över-
föringen av de två direktiven mot diskriminering (
6). EESK vill
fästa uppmärksamheten på att flera medlemsstater fortfarande
inte har uppfyllt sina förpliktelser fastän fristen för överföringav direktiven har löpt ut. Rådet och kommissionen bör
meddela staterna i fråga att de under alla förhållanden måste
påskynda förfarandena med avseende på överföringen. EESKuppmanar medlemsstaterna att undanröja kvardröjande diskri-minering i viss lagstiftning beträffande tredjelandsmedborgares
rätt att rösta i val av fackliga och andra ombud på arbetsplatsen.
5.4. Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlings-
fientlighet (
7)
5.4.1. Centrumet offentliggjorde i november 2002 en ut-
märkt rapport (8) om invandrarnas situation i Europeiska
unionen som framhåller vilken allvarlig diskriminering mångainvandrare utsätts för i sin anställning och sina arbetsförhållan-
den. Diskriminering är ofta seglivad tidsmässigt och påverkar
avkomlingar i andra eller tredje generationen, personer som ärmedborgare inom EU.
(6) Direktiven 2000/43/EG och 2000/78/EG.
(7) Se EESK:s yttrande om kommissionens förslag om ändring av
förordningen (yttrandet skall antas under plenarsessionen den10 december 2003.
(
8) ”Mångfald och jämlikhet för Europa” – Årsrapport 2001.
C 80/98 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
5.4.2. Den rapport som kommer att utarbetas för år 2003
kommer att innehålla en analys av situationen för invandrare
och etniska minoriteter när det gäller arbete, bostad, utbildning
och rasistiskt våld.
5.4.3. I framtiden kommer det att vara nödvändigt att
förbättra det nuvarande samarbetet mellan centrumet i Wien
och EESK, genom att organisera möten, utfrågningar och
konferenser, samt genom att bedriva gemensamt arbete inomvåra respektive ansvarsområden.
5.5. Integration på arbetsmarknaden
5.5.1. Tillträde till arbetsmarknaden på jämlika villkor är
grundläggande för att uppnå social integrering av invandrareoch flyktingar, inte enbart när det gäller ekonomiskt oberoen-
de, utan även för att förbättra den personliga värdigheten och
det sociala deltagandet. Det är nödvändigt att undanröjastrukturella och institutionella hinder för ett fritt tillträde tillarbetsmarknaden.
5.5.2. I Europeiska unionen är den genomsnittliga arbets-
lösheten bland invandrare högre än bland gemenskapsmedbor-
gare (
1). Arbetslösheten fortsätter att gravt påverka andra och
tredje generationens invandrare. Dessutom lider invandrarnaav andra mer specifika problem än den genomsnittliga befolk-
ningen; bland dessa problem kan man framhålla bristen på
erkännande av akademiska examina och yrkesexamina samtväntetiderna för att få arbetstillstånd.
5.5.3. Syftet med kampen mot diskriminering är ett kom-
plement till Lissabonstrategin: maximalt utnyttjande av invand-rarnas bidrag, vilket nödvändiggör att man kan dra nytta av
tidigare erfarenhet och kvalifikationer. Cedefop kan samarbeta
i kampen mot diskriminering och för erkännande av invandrar-nas yrkeskvalifikationer.
5.5.4. Lämpliga kvalifikationer är en förutsättning för inte-
gration på arbetsmarknaden. För att underlätta invandrarnas
tillträde till arbetsmarknaden och sänka arbetslöshetsnivån
krävs det att myndigheterna i det värdsamhället erbjuder demutbildning som är anpassad till arbetsmiljön. De offentliga
arbetsförmedlingarna kommer att hjälpa dessa personer med
rådgivning om befintliga möjligheter på arbetsmarknaden ochom vilken utbildning som krävs.
(1) Enligt ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparla-
mentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkom-mittén: Översyn efter halva tiden av den socialpolitiska agendan”(KOM(2003) 312 slutlig) är den 16 % för invandrare och 7 % för
unionsmedborgare.5.6. Dublinfonden
5.6.1. I rapporten om förhållandena på arbetsmarknaden i
Europa år 2002 (2) ingår ett viktigt kapitel om invandringen
med information som är oumbärlig för förståelsen av invand-rarnas särskilda problem när det gäller arbetsmiljön. I rappor-
ten konstateras att invandrarna befinner sig i en osäkrare
situation, har lägre lön, utsätts för större hälso- och säkerhets-risker i arbetet och får mindre skydd genom kollektiva
förhandlingar.
5.6.2. EESK önskar att likabehandling och förbättrade ar-
betsförhållanden för invandrarna i Europa skall inkluderas i
den agenda för social dialog som arbetsmarknadens parter
utvecklar på olika nivåer (europeisk, sektoriell och nationell).
5.6.3. EESK och Dublinfonden måste intensifiera sitt samar-
bete om arbetskraftsinvandring, inom respektive kompeten-sområde.
5.7. Den europeiska sysselsättningsstrategin
5.7.1. EESK uttrycker sin tillfredsställelse över att kommis-
sionen i sitt meddelande (
3) om EU:s sysselsättningsstrategi
anser att denna strategi i framtiden bättre måste beakta
invandringen. Sålunda tar riktlinjerna för sysselsättningspoliti-
ken (4) upp de demografiska förändringarna, invandringen och
diskrimineringen av minoriteter.
5.7.2. I tidigare yttranden har EESK utarbetat diverse förslag
som kommissionen har ansett bör inkluderas i den europeiskasysselsättningsstrategin i framtiden, exempelvis
— invandrarnas tillgång till tjänster när det gäller utbildning
och sysselsättning,
— att minska skillnaderna i fråga om sysselsättning mellan
gemenskapsmedborgare och icke-gemenskapsmedborga-re till år 2010,
— att minska arbetslöshetsnivån för invandrad arbetskraft,
— att bekämpa informell ekonomi och svartarbete,
— att utvärdera behoven på EU:s arbetsmarknad och invand-
ringens betydelse för att klara arbetskraftsbehovet,
(2) Industrial Relations Developments in Europe 2002. Europeiska
kommissionen och Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor.
(
3) KOM(2003) 6, Den europeiska sysselsättningsstrategin i fram-
tiden.
(4) Rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättnings-
politik, EUT L 197, 5.8.2003.
30.3.2004 SV C 80/99 Europeiska unionens officiella tidning
— att utveckla nätverket EURES för att bereda vägen för
arbetskraftsinvandring och för att främja arbetskraftens
rörlighet mellan staterna,
— att utbyta erfarenheter och bästa praxis inom ramen för
åtgärdsprogrammet för att främja sysselsättningen,
— att undanröja diskriminering i arbetet.
5.7.3. I riktlinjerna (1) för sysselsättningspolitiken anger
rådet i den tredje prioriteringen om anpassbarhet och rörlighetatt man måste ”beakta arbetsmarknadsaspekterna av invand-
ringen”. I den femte prioriteringen om ökning av arbetskraften
framhålls att medlemsstaterna måste ”fullt ut beakta detarbetskraftstillskott som invandringen genererar”. I den sjunde
prioriteringen uppmanas medlemsstaterna att främja ”integre-
ring av (...) invandrare och etniska minoriteter” på arbetsmark-naden och ”motverka diskriminering av dem”, samt fram till
2010 ”i enlighet med eventuella nationella mål” vidta åtgärder
för ”en betydande minskning av skillnaden mellan andelenarbetslösa EU-medborgare och andelen arbetslösa bland övriga
länders medborgare”. I den nionde prioriteringen uppmanas
medlemsstaterna att omvandla odeklarerat arbetet till reguljärsysselsättning.
5.7.4. I sitt yttrande påminner EESK (
2) om att ”det saknas
konkreta och särskilda prioriteringar i fråga om invandring ochmigrationsströmmar inom ramen för övriga prioriteringar”.
5.7.5. Med beaktande av att sysselsättningen utgör en av
nycklarna till en effektiv integration har Europeiska ekono-
miska och sociala kommittén föreslagit (
3) ett nytt åtagande av
arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå för att främjainvandrarnas tillträde till arbetsmarknaden på jämställda vill-
kor och för att undanröja diskriminering på arbetsplatsen.
EESK delar kommissionens (
4) uppfattning att arbetsmarknads-
parterna bör ges en framskjuten roll på detta område.
5.8. Den sociala integrationen
5.8.1. Europeiska rådet godkände vid mötet i Köpenhamn
Nicemålen om att bekämpa fattigdom och social utslagning.EESK ställer sig bakom att bland målen inkludera kampen motden risk vissa personer löper att hamna i fattigdom som en
följd av invandring.
5.8.2. EESK ställer sig bakom att medlemsstaterna i sina
nationella planer för social integrering även informerar omåtgärder för social integration av invandrare.
(1) Rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättnings-
politik, EUT L 197, 5.8.2003.
(2) Se EESK:s yttrande om förslaget till rådets beslut om riktlinjer för
medlemsstaternas sysselsättningspolitik, EUT C 208, 3.9.2003.
(3) EESK-konferens ”Invandring: Det civila samhällets roll för att
främja integration” den 9–10 september 2002.
(4) KOM(2003) 336 slutlig, punkt 3.3.1.5.8.3. Det är mycket viktigt att medlemsstaterna genomför
studier och analyser av invandrares och etniska minoriteters
inkomst-, bostads- och livsvillkor, så att myndigheterna kan
utvärdera risken för social utstötning i dessa grupper.
5.9. Social och ekonomisk sammanhållning
5.9.1. Den ekonomiska och sociala sammanhållningen i
framtiden kommer att diskuteras under de kommande måna-
derna med utgångspunkt i den tredje rapporten som kommis-
sionen kommer att lägga fram. Erfarenheterna av Socialfondenoch initiativ som Equal utgör en god grund att bygga en ny
politik på.
5.9.2. Med tanke på att invandringen kommer att öka
i Europa under de närmaste åren måste hänsyn tas till
nödvändigheten av social integration, kamp mot diskrimine-ring, utbildning för sysselsättning, upprustning av nedgångnastadsområden, osv. som kommer att visa sig nödvändiga i
framtiden, i syfte att framhäva dessa frågor som är förknippade
med invandringen i den framtida modellen för sammanhåll-ningspolitik.
5.10. Det första mottagandet
5.10.1. Den sociala integrationen av invandrare inleds med
det mottagande de får. De lokala och regionala institutionernas
politik är mycket viktig, men i en situation där vi står för en
ökad invandring måste de nationella myndigheterna sätta inadekvata program. I alla program för mottagande måste det
civila samhällets organisationer och invandrarorganisationerna
delta.
5.10.2. För programmen för det första mottagandet krävs
det konkreta instrument och resurser som uttryckligen syftar
till att få i gång en utveckling i rätt riktning: kontor för att tahand om nyanlända invandrare och flyktingar; informations-
system; ändamålsenliga program och lämplig personal för
individuell hjälp och assistans; kurser i språk och orienteringom sociala förhållanden och förhållandena på arbetsmarkna-
den som i tillräcklig grad tillgodoser alla nyanländas behov,
osv. Det är mycket viktigt att icke-statliga organisationersamarbetar med de offentliga myndigheterna för att drivadessa program.
5.10.3. Behandlingen i meddelandet av det första mottagan-
det är alltför knapphändig, och dessutom kan det skapa
förvirring när det sägs att integrationsåtgärder bör sättas in närdet gäller tredjelandsmedborgare ”så snart deras vistelse får en
viss grad av varaktighet eller stabilitet” (
5). En försiktig tolkning
av denna tes kan ge vid handen att integrationsåtgärder endastriktar sig till personer som lagligen vistas i landet under
någorlunda stabila förhållanden, eller till och med till personer
med permanent uppehållstillstånd. EESK anser att det ärnödvändigt att ha en politik för det första mottagandet av allanyanlända, som en första del i integrationspolitiken.
(5) Se punkt 3.1 i meddelandet.
C 80/100 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
5.11. Språkundervisning
5.11.1. I kommissionens meddelande påpekas att behärsk-
ning av språket är ett enormt viktigt instrument för integration.
Det är viktigt för integrationen på arbetsmarknaden liksom förinvandrarens relation till värdsamhället på alla samhällslivetsområden; samlevnaden i samhället förbättras märkbart när det
saknas språkbarriärer.
5.11.2. Språkundervisningens inriktning bör vara aktive-
rande, inte tillrättavisande. Några förespråkar en prioritering
av att man lagstiftar om åtgärder som tvingar invandrarna att
studera språket, som ett nödvändigt villkor för laglig vistelse.Kommittén anser att det mest väsentliga är att de offentliga
myndigheterna i samarbete med de sociala organisationerna
erbjuder språkundervisning som är väl anpassad till invandrar-nas karakteristika, att undervisningen är gratis och att den
förfogar över tillräckliga mänskliga och materiella resurser.
5.11.3. EESK önskar att de nationella, regionala och lokala
myndigheterna skall förfoga över ändamålsenliga program
för språkundervisningen. De sociala organisationerna och
invandrarorganisationerna kan samarbeta med myndigheternaför att organisera utbildningsprogram. Det är mycket viktigtatt alla personer, män, kvinnor och underåriga, har tillfälle att
delta i kurserna på platser i närheten av bostaden och på
flexibla tider och villkor som kan förenas med förvärvsverk-samhet.
5.11.4. Språkutbildningsprogrammen bör kompletteras
med utbildningsprogram om värdlandet, dess seder och lagar,
osv. Medlemsstaterna kan knyta naturaliseringsförfarandet
till ett villkor om framsteg i språkinlärningen, endast ommyndigheterna har ställt tillräckliga undervisningsresurser till
de berörda personernas förfogande. Vissa medlemsstater drar
in arbets- och uppehållstillstånd, eller förnyar inte dessa medanledning av bristande språkkunskaper; EESK anser att ensådan radikal åtgärd saknar proportioner och strider mot de
värderingar som unionen uttrycker i förslaget till konstitution
och som finns inskrivna i stadgan om grundläggande rättig-heter.
5.12. Utbildning
5.12.1. När det gäller barnen i invandrarfamiljer anser
kommittén att tillgång till undervisning för de minderåriga i
invandrarfamiljer utgör en universell rättighet och är av enorm
vikt för integrationen. För närvarande finns det dock någramedlemsstater som inte garanterar att, oberoende av denrättsliga situationen, alla minderåriga med invandrarursprung
skall ha samma tillgång till utbildning och få samma behand-
ling på samma kvalitativa nivå som nationens egna minderå-riga.5.12.2. Vid många tillfällen har myndigheternas försumlig-
het gjort att minderåriga som är invandrare eller tillhör
etniska minoriteter koncentreras till undervisningscentra av
låg kvalitet. Ett grundläggande syfte med den sociala integra-tionspolitiken måste vara att undvika undervisningsgetton,varför myndigheterna måste anpassa skolsystemen och öka
resurserna, även genom ”positiv diskriminering”.
5.12.3. Vissa undervisningstexter har främlingsfientliga in-
slag och negativa omdömen om folkgrupper, kulturer och
religioner som avviker från majoriteten. Sådana situationer
innebär allvarliga kränkningar av en mängd personers rättighe-ter och är en faktor som motverkar integration. I vissa
medlemsstater bör åtgärder för integrering innefatta att se över
dessa texter och ersätta dem med andra som har en pluralistiskprägel. Det krävs en interkulturell infallsvinkel i undervisnings-
systemet i samklang med tvåvägskommunikationen inom
integrationen.
5.12.4. Invandrare saknar ofta tillgång till fortbildningssys-
temen, vilket försvårar yrkesmässig förkovran. Det är dessutomnödvändigt att myndigheterna ägnar mer resurser åt att främja
vuxenutbildning bland invandrare, särskilt bland kvinnorna.
Många erfarenheter tyder på att kvinnorna under vissa betingel-ser lever under förhållanden präglade av extrem social isole-ring.
5.12.5. Utbildning främjar lika möjligheter för alla, och
därför måste medlemsstaternas utbildningsinsatser syfta till att
åtgärda de skillnader i utbildning som drabbar vissa invandrare
och etniska minoriteter.
5.13. Bostäder och storstadsproblem
5.13.1. I kommissionens meddelande sägs att de största
integrationsproblemen uppstår i nedgångna etniskt blandade
stads- och industriområden där det finns problem med rasism
och främlingsfientlighet. EESK anser det nödvändigt medstadsplaneringsprogram som eliminerar nedslitna stadsgetton.
Programmet Urban II (2002-2006) bör bland sina prioritering-
ar innefatta dessa åtgärder samt bygga ut sina resurser.
5.13.2. Vid många tillfällen ser invandrare och flyktingar
ingen annan utväg än att bo hopträngda i bostäder av mycketdålig kvalitet. För att råda bot på dessa situationer krävs det en
adekvat bostadspolitik. Till följd av de höjda bostadskostnader-
na och den ökade invandringen anser EESK at de lokala,regionala och nationella institutionerna måste öka antaletsociala bostäder och förbättra kvaliteten.
30.3.2004 SV C 80/101 Europeiska unionens officiella tidning
5.14. Sjukvård och social service
5.14.1. Politiken för att underlätta invandrarnas tillgång till
sjukvård och social service måste förstärkas. Medlemsstaterna
måste garantera personerna i fråga att hälsovård och socialatjänster håller hög kvalitet och är anpassade till invandrarnas
och flyktingarnas speciella kulturella, sociala och språkliga
omständigheter.
5.14.2. EESK vill framhäva vikten av interkulturell öppen-
het i hälsovård och sociala tjänster. Det krävs ändringar i dessa
institutioners struktur, exempelvis anpassning till den nyakulturella verkligheten, fortbildning av arbetstagare, osv. På
så sätt minskar man invandrares och flyktingars specifika
svårigheter i kontakten med hälsovård och sociala tjänster.
5.15. Problemet med illegala invandrare
5.15.1. I tidigare yttranden (
1) har kommittén deklarerat att
”invandrare som saknar giltiga handlingar är inga brottslingar”.
Även om dessa personer i administrativt hänseende uppehåller
sig olovligen i landet, är deras grundläggande mänskligarättigheter skyddade genom internationell humanitär rätt och
av stadgan om grundläggande rättigheter. Brottsliga är däremot
de personer och nätverk som smugglar och exploaterar illegalainvandrare. EU måste i samarbete med ursprungsländerna
och transitländerna skärpa kampen mot denna kriminella
smuggling som utsätter människor för livsfara (
2).
5.15.2. Personer ”utan papper” är inte personer utan rättig-
heter. Vid bedömningen av dessa personers situation bör
man, framhåller kommissionen, beakta såväl effekterna påarbetsmarknaden som integrationen. Som kommittén i olika
yttranden har markerat är svartarbete och illegal invandring
ömsesidigt förstärkande, varför det är nödvändigt att myndig-heterna uppträder beslutsamt och drar fram all näringsverk-samhet och sysselsättning som bygger på illegala invandrare i
ljuset. Det är endast när dessa personer lämnar gråzonen och
legaliserar sin situation som integrationspolitiken kan få effekt.
5.15.3. Rådet (sysselsättning och socialpolitik) den 20 okto-
ber (
3) godkände en resolution om svartarbete, där man också
tar upp riktlinjerna för sysselsättningen, samt meddelandet
(1) Se yttrandet om grönboken om en gemenskapspolitik för återvän-
dande av personer som vistas olagligt i EUT C 61, 14.3.2003 ochom kommissionens meddelande i samma ämne i EUT C 85,8.4.2003.
(
2) Se EESK:s yttrande om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets
förordning om inrättande av ett program för ekonomiskt ochtekniskt stöd till tredjeländer i fråga om migration och asyl”.
(
3) Se resolutionen i rådets slutsatser.om invandringen. Rådet uppmanar medlemsstaterna att i
samarbete med arbetsmarknadens parter bekämpa svartarbete.
EESK bedömer denna resolution positivt.
6. Ökat EU-stöd till integration
6.1. Kommissionens meddelandetar upp finansierings-
aspekten med hänvisning till tidigare program som avserintegration (gemenskapens handlingsprogram för att motverka
social utslagning (2002-2006), programmen inom Equal-
initiativet, Europeiska socialfonden, Europeiska flyktingfon-den, osv.) och påpekar att de behöver ägna större uppmärksam-
het åt integrering av invandrare.
6.2. Dessutom har kommissioneninrättat ett nytt program
för pilotprojekt om integrationen av invandrare som kommer
att få 12 miljoner euro under en treårsperiod i anslag och som
har som målsättning att främja nätverk för information ochutbyte av bästa praxis.
6.3. Enligt EESK:s uppfattning har EU:s integrationspolitik
knappa resurser. Det program kommissionenhar startat är
positivt, men dess omfattning är alltför liten. Europeiskaunionen måste i samband med diskussionerna om den framtida
budgeten avsätta tillräckliga ekonomiska resurser till integra-
tionspolitiken. Även medlemsstaterna och de regionala ochlokala myndigheterna måste avsätta större resurser för attfinansiera integrationsprogrammen.
7. Den öppna samordningsmetoden för invandringspo-
litik
7.1. Kommissionenföreslog år 2001 en öppen samord-
ningsmetod för invandringspolitik vilken EESK stödde (
4).
Rådet har emellertid ännu inte funnit något lämpligt tillfälleför att starta den.
7.2. Europeiska rådet i Thessaloniki (
5) beslutade att det
primära ansvaret för integrationspolitiken ”ligger hos med-
lemsstaterna, men sådan politik bör utvecklas inom en enhetlig
unionsram”. Samordning och informationsutbyte kommer attdrivas inom kontaktgruppen för integration. Kommissionen-kommer att avlägga en årsrapport om invandring och integra-
tion på europeisk nivå. Rådet stöder kommissionens inrättande
av Europeiska migrationsnätverket för uppföljning av invand-ringen.
(4) Se ESK:s yttrande i EGT C 221, 17.9.2002.
(5) Se punkt 31 i ordförandeskapets slutsatser.
C 80/102 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
7.3. För EESK är det önskvärt att denna samordningsverk-
samhet får bilda en god utgångspunkt för igångsättandet av
en effektiv öppen samordningsmetod för invandrings- och
integrationspolitik. Medlemsstaterna bör ingå i kontaktgrup-pen och samarbeta med kommissionen i utarbetandet avårsrapporten. I kontaktgruppen kan staterna lämpligen lägga
fram årsrapporter om sina integrationsåtgärder inom en
enhetlig unionsram som härleds ur kommissionens meddelan-de och slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki.
7.4. En god samordning av invandrings- och integrations-
politiken och utbyte av bästa praxis är oundgängligt förutvecklingen av en effektiv gemensam europeisk invandrings-
politik. Erfarenheterna av den europeiska sysselsättningsstrate-
gin och av planerna rörande social integration kan tjäna som
Bryssel den 10 december 2003.
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
Roger BRIESCHriktmärke för EU:s samordning i fråga om invandring och
integration.
7.5. I samordningen och erfarenhetsutbytet bör arbets-
marknadens parter delta aktivt, liksom invandrarföreningar
och det civila samhällets organisationer. EESK är en institutionsom kan ta emot de sociala organisationerna och samarbeta
med kommissionen, parlamentet och rådet i invandrings- och
integrationspolitiken. Arbetet vid konferensen i septem-ber 2002 bildar en god grund för ett framtida samarbete
mellan kommittén, arbetsmarknadens parter och det civila
samhällets organisationer. Kommittén kan organisera nyakonferenser och hearingar och utarbeta initiativyttranden för
att samarbeta med kommissionen, Europeiska migrationsnät-
verket, övervakningscentrumet i Wien och Dublinfonden.