ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
A4-0050/98

Resolution om förslaget till budgetförordning om samarbete vad gäller utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS-EEG-konventionen i dess lydelse enligt avtalet av den 4 november 1995 (KOM(96)0676 - C4-0101/97 - 96/0307(CNS))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens utkast (KOM(96)0676 - 96/0307(CNS)) ((EGT C 63, 28.2.1997, s. 11.)),

- efter att ha hörts av rådet (C4-0101/97),

- med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandena från budgetutskottet och utskottet för utveckling och samarbete (A4-0050/98), och med beaktande av följande:

A. Utgifter för Europeiska utvecklingsfonden (EUF) är enligt EG-domstolens utslag inte att anse som Europeiska gemenskapens utgifter som därmed skulle falla under EG-fördragets rättsliga och institutionella ramar.

B. Enligt EG-domstolens utslag är följaktligen rådets samråd med Europaparlamentet angående en budgetförordning för Europeiska utvecklingsfonden fakultativt.

C. Sedan parlamentet nekade kommissionen ansvarsfrihet för Europeiska utvecklingsfonderna 1996 har inga som helst framsteg gjorts för att införliva EUF i budgeten.

D. Kommissionen antyder i inledningen av motiveringen till sitt utkast till budgetförordning för åttonde EUF att det inte finns något krav på att rådet skall höra Europaparlamentet innan det antar förslaget.

E. Det finns inga juridiska krav på att parlamentet skall ge legitimitet åt budgetordningen för Europeiska utvecklingsfonderna genom att anta ett yttrande om utkastet till budgetförordning för åttonde EUF.

1. Parlamentet nekar att avge ett yttrande om det utkast till budgetförordning för åttonde Europeiska utvecklingsfonden som framlagts av kommissionen,

2. betonar sitt fulla engagemang i EU:s utvecklings- och samarbetspolitik och understryker att den ståndpunkt som intas i denna resolution inte behöver ha några negativa följder för genomförandet av denna politik, samt att den på lång sikt är avsedd att förbättra den rättsliga, institutionella och budgetmässiga ramen för denna politik,

3. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.
B4-0962 och 0989/97

Resolution om situationen i Chittagong Hill Tracts (CHT)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Bangladesh, och med beaktande av följande:

A. Ursprungsbefolkningarna i bergsområdet Chittagong Hill Tracts (CHT) fortsätter att kräva självstyre för sina tio olika flerspråkiga ursprungssamhällen.

B. Det är glädjande att fredssamtalen mellan Bangladeshs regering ochJana Sanhati Samiti (JSS), det politiskt parti som företräder folkgruppen Jumma i CHT, har återupptagits och att parterna har förklarat att de ha för avsikt att lösa denna fråga på fredlig väg genom förhandlingar. Samtidigt kan man konstatera att det sedan 1985 har hållits ett antal förhandlingsomgångar utan konkreta resultat.

C. Flera regeringar i rad i Bangladesh har fört en befolkningspolitik mot ursprungsbefolkningarna i CHT, däribland en regeringsstödd politik som syftar till att få bengaler att bosätta sig i CHT och till en religiös tvångskonvertering av ursprungsbefolkningarna i CHT.

D. Det är oroande att se att konflikten i CHT fortsätter och att de mänskliga rättigheterna ideligen kränks i denna region.

E. Fler än 55 000 Jumma-flyktingar från CHT har i upp till tio år levt under dåliga förhållanden i flyktingläger där de lidit av otillräcklig hälsovård och undernäring, vilket resulterat i återkommande epidemier.

F. Villkoren för att låta Jumma-flyktingarna återvända från den indiska delstaten Tripura har ännu inte uppfyllts.

G. Parlamentet har tidigare beslutat att avsätta en del av EU:s ekonomiska stöd till Bangladesh för att få bengaler att flytta tillbaka till låglandet.

H. Jumma-folket har rätt till konstitutionellt erkännande av sin ursprungsidentitet och regionalt självstyre.

I. Parlamentet betonar vikten av att FN:s flyktingkommissariat och Internationella Röda korset deltar aktivt när det gäller Jumma-flyktingarnas återupprättande.

1. Parlamentet uppmanar Bangladeshs regering att erkänna de centrala kraven på traditionella landrättigheter och självstyre för Jumma-folket inom ramen för pågående förhandlingar,

2. uppmanar Bangladeshs regering att ompröva sin demografiska politik och omplacera bengaliska nybyggare från CHT till låglandet, under det att man respekterar deras rättigheter och med hjälp av ekonomiskt stöd från EU,

3. uppmanar kommissionen att övervaka situationen och rapportera till parlamentet om hur situationen utvecklas och hur EU:s pengar används,

4. begär att CHT-regionen skall demilitariseras,

5. begär att Bangladeshs regering skall tillåta internationella humanitära organisationer och biståndsorganisationer fritt tillträde till CHT-regionen,

6. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och Bangladeshs och Indiens regeringar och parlament.
B4-1066 och 1087/97

Resolution om situationen för de mänskliga rättigheterna i Djibouti

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

A. Situationen för de mänskliga rättigheterna i Djibouti är mycket oroande, i synnerhet det våld som utövas mot medlemmar av oppositionen inför valen till den lagstiftande församlingen den 19 december 1997.

B. Den 26 september 1997 arresterades de viktigaste ledarna för den afariska oppositionen i Etiopien, däribland Mohamed Kadamy som i Europa företräder Enhetsfronten i Djibouti (FRUD) och flera av hans medarbetare, tillsammans med familjemedlemmar. De utlämnades till Djibouti där de sedan dess hålls fängslade.

C. Särskilt svår är situationen för Mohamed Kadamys maka Aïcha Dabalé, som är medlem i en humanitär organisation och som var gravid då hon fängslades.

D. Tre parlamentsledamöter tillhörande det styrande partiet miste 1996 sin parlamentariska immunitet sedan de offentligt tagit avstånd från den politik som förs av Djiboutis president Hassan Gouled Aptidon. Efter en rättegång med många fel och oegentligheter dömdes de till sex månaders fängelse och fem års berövande av sina medborgerliga rättigheter.

E. I Djibouti finns en stor mängd flyktingar och fördrivna personer som inte ges möjlighet att återvända till sina hemregioner.

F. Djibouti har undertecknat Lomékonventionen, vars artikel 5 föreskriver att de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna måste respekteras för att bistånd skall beviljas.

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

1. Parlamentet anmodar myndigheterna i Djibouti att visa fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, inte minst yttrandefriheten och rätten till en rättvis rättegång med alla för försvaret nödvändiga garantier,

2. fördömer arresteringen av FRUD-medlemmarna och deras familjer och kräver att de omedelbart och ovillkorligen frisläpps,

3. anmodar de djiboutiska myndigheterna att se till att valen till den lagstiftande församlingen den 19 december 1997verkligen blir fria och demokratiska,

4. uppmanar den djiboutiska regeringen och regeringarna i länderna i området att göra allt för att främja hemvändande för de befolkningsgrupper som fördrivits eller flytt till grannländerna och att iordningställa eller utrymma deras bostäder, som ofta ockuperas av regeringsstyrkorna,

5. anmodar kommissionen och rådet att övervaka att artikel 5 i Lomékonventionen respekteras och att uppmärksamt följa situationen för de mänskliga rättigheterna i Djibouti,

6. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medordförandena i AVS-EU:s gemensamma församling samt till Djiboutis, Etiopiens och Eritreas regering.
A4-0133/97

Rekommendation från Europaparlamentet till rådet om förbättrade resultat av de gemensamma åtgärderna

Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

- med beaktande av förslaget till rekommendation till rådet från Tindemans m.fl. om förstärkningen av de gemensamma åtgärdernas effektivitet (B4-1073/95),

- med beaktande av artikel J 7 i Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av artikel 46.3 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandet från budgetutskottet (A4-0133/97), och med beaktande av följande:

A. Sedan ikraftträdandet av Fördraget om Europeiska unionen har antalet gemensamma åtgärder, antagna i enlighet med artikel J 3, varit begränsat.

B. De gemensamma åtgärder som man kommit överens om i rådet har beklagligt nog rört ett kvalitativt sett begränsat område och ingen betydande åtgärd rörande utrikespolitiken har antagits av unionen.

C. Många svårigheter och oklarheter kvarstår vad beträffar finansieringen av ovannämnda aktioner och att principen om finansiering genom unionens budget är det enda som kan säkerställa sammanhållning mellan utrikespolitiken och unionens övriga åtgärder.

D. Europeiska unionens gemensamma åtgärder skulle säkert vara effektivare om rådet förfogade över en materiell struktur och nödvändiga mänskliga resurser.

E. Svårigheter skapas av den ständiga tillämpningen av regeln om enhällighet i förfarandet för antagande av gemensamma åtgärder, en regel som utgör det huvudsakliga hindret för en förbättring av GUSP:s funktion.

F. Det är önskvärt att regeringskonferensen ger signal till avskaffandet av denna princip, som i sista hand tar sig uttryck i bristen på handlingskraft i unionens utrikespolitik.

1. Parlamentet rekommenderar rådet

a) att vidta nödvändiga åtgärder för att principen om kvalificerad majoritet skall bli regel för godkännande av gemensamma åtgärder,

b) att notera att parlamentet anser att gemensamma åtgärder inom ramen för GUSP skall finansieras genom gemenskapernas budget, eftersom alla utgifter under artikel J 11 är icke-obligatoriska och i slutländan kräver parlamentets godkännande, samt att alla administrativa utgifter inom GUSP skall falla under rubrik V (administration) och att alla driftsutgifter skall falla under rubrik IV (externa åtgärder) i budgetplanen,

c) att inleda en djupgående diskussion om de ändringar som bör göras i förfarandena för godkännande av gemensamma åtgärder, så att dessa blir ett konkret och effektivt instrument för Europeiska unionens intressen,

d) att alltid rådfråga Europaparlamentet om principen för godkännande av en gemensam åtgärd, att i samtliga fall ge det detaljerad information om innehållet och att ta hänsyn till parlamentets yttrande i genomförandet av åtgärden,

2. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna rekommendation till rådet och, för kännedom, till kommissionen.
B4-0070 och 0144/97

Resolution om Mordechai Vanunu

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om fallet Mordechai Vanunu, särskilt resolutionerna av den 14 juni 1990 ((EGT nr C 175, 16.7.1990, s.168.)), den 22 november 1990 ((EGT nr C 324, 24.12.1990, s.211.)) och den 10 oktober 1991 ((EGT nr C 280, 28.10.1991, s. 135.)), och med beaktande av följande:

A. Parlamentet påminner om att Mordechai Vanunu har suttit i isoleringscell i Israel ända sedan han blev kidnappad i Rom den 30 september 1986 och dömdes till 18 års fängelsestraff.

B. Parlamentet befarar med stor oro att en dylik inspärrning i en liten cell i över tio år kommer att förorosaka bestående psykiska skador.

C. Parlamentet vet att Vanunu för pressen berättat allt han visste om Israels kärnvapenkapacitet för över tio år sedan och att han idag inte längre utgör någon säkerhetsrisk.

D. Parlamentet konstaterar att Amnesty International har beskrivit detta utdragna isoleringsstraff som en «grym, omänsklig och förödmjukande behandling» och krävt hans omedelbara frigivning «för att ge honom upprättelse för de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som han fått utstå».

1. Parlamentet beklagar djupt att inga lättnader har givits Mordechai Vanunu efter det att parlamentet antog de resolutioner som nämnts ovan,

2. uppmanar de behöriga israeliska myndigheterna att ha förbarmande med Mordechai Vanunu genom att flytta honom ur hans isoleringscell och besluta om att frige honom i förtid,

3. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen samt till den israeliska och den italienska regeringen.
B4-1354, 1368, 1395, 1413 och 1433/96

Resolution om söndagsarbete

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av EG-domstolens dom av den 12 november 1996 i målet Förenade kungariket mot Europeiska unionens råd angående rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1996 om organisering av arbetstiden, och med beaktande av följande:

A. Strök den andra meningen i artikel 5 i direktivet som faststlår att minimiperioden för vila i princip bör omfatta söndag, med motiveringen att bestämmelsen om att en särskild dag i veckan skall ingå i viloperioden inte kan anses stå i relation till frågan om hälsa och säkerhet i arbetet.

1. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att de vid införlivandet av direktivet om arbetstid i den egna lagstiftningen fäster vederbörlig uppmärksamhet vid sina medborgares traditioner och kulturella, sociala och religiösa behov samt familjebehov och erkänner söndagens särskilda karaktär av vilodag, eftersom alla familjemedlemmar vanligen är lediga den dagen; bekräftar även ånyo arbetarnas rätt till vila varje vecka,

2. uppmanar medlemsstaterna att de vid utarbetandet av denna lagstiftning särskilt beaktar den särskilda situationen för sådana som inte vill arbeta på söndagar inom industrier och tjänster av mindre betydelse,

3. uppmanar medlemsstaterna att anpassa bestämmelserna om butikstider till bestämmelserna om arbetstiderna för arbetstagare vad söndagsvilan beträffar, vilket bör göras inte bara med tanke på arbetstagare utan också för andra personer som berörs därav i samband med utövningen av ifrågavarande yrkesverksamhet,

4. uppmanar medlemsstaterna att erkänna det faktum att det i ett mångkulturellt samhälle också finns religiösa samfund som föredrar en annan vilodag i veckan,

5. uppmanar kommissionen att inför parlamentet, så snart som möjligt, avge rapport om tillämpningen av rådets ovannämnda direktiv 93/104/EG,

6. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar och parlament.
B4-1255/96

Resolution om det nyligen hållna valet i Armenien

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

A. Ett presidentval ägde rum i Armenien den 22 september 1996.

B. Internationella observatörer, till exempel OSSE/ODIHR:s internationella observatörsdelegation, upptäckte flera fall av oegentligheter och «några mycket allvarliga fall av brott mot vallagen», till exempel stora skillnader mellan antalet röstande och antalet valsedlar som registrerats i det officiella valresultatet.

C. Enligt det officiella valresultatet omvaldes presidentkandidat Levon Ter- Petrosjyan med knapp marginal (51,75 % av rösterna), och de upptäckta oegentligheterna och överträdelserna gör därför att hela valets legitimitet kan ifrågasättas.

D. En stor del av pressen har tystats ner och ett av de större oppositionspartierna förbjöds förra året.

E. Åtta parlamentsledamöter arresterades, det största oppositionspartiets huvudkontor stängdes och trupper och tanks skickades ut på gatorna i Jerevan som svar på protesterna mot valet.

F. Europeiska unionen planerar att underteckna ett partnerskaps- och samarbetsavtal med Armenien.

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

1. Parlamentet konstaterar att Armenien har utvecklats ekonomiskt och politiskt i många viktiga hänseenden sedan självständigheten, men beklagar djupt den tillbakagång som det nyligen hållna valet är ett exempel på,

2. begär att ett nytt val skall hållas i de områden där allvarliga brott mot vallagen rapporterats,

3. fördömer den odemokratiska behandlingen av oppositionspartier och media, och anmodar Armeniens regering att säkerställa pressfrihet och yttrande- och föreningsfrihet,

4. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och Armeniens president och parlament.
B4-1133, 1141 och 1162/96

Resolution om gruvdrift i Amazonas (Venezuela)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om skogen i Amazonas och med beaktande av följande,

A. Venezuelas regering föreslår upphävandet av två dekret 269 och 2552, vilka förbjuder gruvdrift och skogsavverkning i delstaten Amazonas.

B. Kommissionen finansierar för närvarande ett projekt på 6,4 miljoner ecu i Amazonas, vilket genomförs i samarbete med Venezuelas regering för att utveckla och genomföra en skötselplan för bevarande och hållbar utveckling av biosfärreservatet i Övre Orinoco-Casiquiare som för närvarande är det största skyddade regnskogsområdet i tropikerna.

C. Det för tidiga öppnandet av delstaten Amazonas för gruvdrift och skogsavverkning orsakar allvarliga miljöproblem.

D. Den illegala gruvdriften kränker ursprungsbefolkningens rättigheter och den kommer troligtvis att leda till allvarliga hälsoproblem med en hög dödlighet och allvarliga epidemier som följd bland yanomamifolket och andra ursprungsbefolkningar både i biosfärreservatet och i andra områden.

E. Illegal gruvdrift som utförs av både venezuelanska gruvarbetare och brasilianska «garimpeiros» utgör redan ett stort hot mot biosfärreservatet och delstatens miljö i allmänhet. Det tycks som om de lokala regeringsorganen är oförmögna att kontrollera denna verksamhet.

F. Illegal skogsavverkning och timmerhandel över gränserna är redan ett problem vid mellersta Orinoco och det tycks omöjligt för de lokala regeringsorganen att kontrollera dessa verksamheter.

G. Befintliga lagar i Venezuela gör det möjligt för flera olika konkurrerande regeringsorgan att ge tillstånd för gruvdrift. I den angränsande delstaten Bolívar har detta resulterat i att tillstånd har givits för att bedriva gruvdrift i skyddade områden, vilket har orsakat allvarliga konflikter och tvingat «la Procuradoría General de la República» (statsåklagaren i en delstat) att ingripa.

H. Ett för tidigt öppnande av delstaten Amazonas för gruvdrift och skogsavverkning kommer troligen att anta sådana proportioner att det faller utanför regeringens kontroll. Det kommer att leda till allvarliga hälso- och miljöproblem för invånarna i Venezuela och det kommer att äventyra framgången med biosfärreservatet.

1. Parlamentet uppmanar Venezuelas regering att inte upphäva dekreten och att istället bibehålla sin nuvarande försiktiga och i vida kretsar uppskattade politik för bevarande och samhällsutveckling i delstaten Amazonas,

2. vädjar till Venezuelas regering att reformera sin politik gentemot ursprungsbefolkningen i enlighet med artikel 11 i dekret 3 235 av den 3 augusti 1983 som garanterar ursprungsbefolkningens rätt till det land de av hävd bebor,

3. uppmanar kommissionen att ta upp dessa frågor med Venezuelas regering eftersom ett till största del EU-finansierat projekt i regionen riskerar att inte kunna genomföras,

4. uppmanar Världsbanken att ta upp dessa frågor med Venezuelas regering vid sitt nästa uppdrag i landet, vilket startade den 23 oktober 1996,

5. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, Venezuelas regering och till Världsbanken.
B4-1157/96

Resolution om läget för flyktingar i östra Zaire

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

A. Våldsamma sammanstötningarna mellan Zaires armé och banayamulengemilisen, bestående av tutsis som sedan generationer är bosatta i Zaire, har lett till en kraftig flyktingström omfattande 250 000 personer som slagit sig ned i Uviraregionen i östra Zaire.

B. Zaire hyser nästan en miljon hutuflyktingar från Rwanda och Burundi som gick i landsflykt i samband med folkmordet i Rwanda 1994 eller till följd av inbördeskriget i Burundi.

C. Parlamentet är djupt bekymrat av den allmänna instabiliteten i regionen kring de stora sjöarna och av den tragedi som mer än en miljon flyktingar från Rwanda och Burundi genomlever i östra Zaire.

D. Programmen för frivillig återvandring av flyktingar har inte lett till önskade beroende på läget i Rwanda och Burundi.

E. Läget är fortfarande explosivt i regionen kring de stora sjöarna och risken för ett allmänt krig har ökat, vilket understryks av de senaste striderna mellan Zaires och Rwandas arméer i slutet av september 1996.

F. De internationella hjälporganisationernas och FN:s personal har lämnat Uviraregionen av säkerhetsskäl vilket försvårar biståndsinsatserna för flyktingar i nöd.

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

1. Parlamentet fördömer striderna mellan Zaires armé och banayamulengemilisen och kräver att dessa omedelbart upphör,

2. anser att Zaires regering har ett ansvar och en plikt att skydda flyktingar på sitt territorium och kräver följaktligen att den tar detta ansvar,

3. kräver att ett sista förebyggande diplomatiskt försök skall göras och att det internationella samfundet vid behov gör allt som är nödvändigt för att militära styrkor förbjuds i Kivu-området. I väntan på en lösning av flyktingproblemet skall området placeras under Förenta nationernas styre,

4. uppmanar kommissionen att tillsammans med staterna i området undersöka möjligheten att upprätta korridorer genom vilka de humanitära hjälpsändningarna kan nå fram till de flyktingar som har lämnat lägren i Uvira,

5. anser att de rwandiska och burundiska flyktingarnas öde är nära förbundet med en övergripande lösning av problemen i regionen kring de stora sjöarna i allmänhet och i Rwanda och Burundi i synnerhet,

6. riktar en uppmaning till statscheferna i regionen kring de stora sjöarna och till de politiskt ansvariga om att inleda direkta förhandlingar för att skapa fred i området och att finna fredliga lösningar på flyktingproblemet, under ledning av Julius Nyerere,

7. anmodar rådet och medlemsstaterna att göra allt som står i deras makt för att understödja de fredsansträngningar som görs av Julius Nyerere och statscheferna i regionen,

8. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, Zaires regering, regeringarna för de övriga staterna i regionen kring de stora sjöarna och den Afrikanska enhetsorganisationen.
B4-1035, 1062 och 1079/96

Resolution om naturkatastrofer i form av våldsamma oväder och hagelskurar i Thessalien i Grekland

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

A. Våldsamma oväder och hagelskurar drabbade Thessalien (länen Karditsa, Trikala, Larisa, och Magnesia) i början av augusti.

B. Översvämningar ledde till oöverskådliga skador på hus, bilar, företag, lantbruk och den regionala infrastrukturen (vägar, strömförsörjning etc.).

C. Hagelskurarna har orsakat enorma skador på bomull, tobak, majs och andra grödor i området.

D. Tiotals hektar äppelodlingar i länet Magnesia förstördes totalt endast tio dagar före skörden, vilket har orsakat producenterna ekonomiska förluster som uppgår till åtskilliga miljarder drakmer.

E. Jordbruksproduktionen i denna del av Magnesia utgörs helt av äpplen, som är den enda utkomstmöjligheten för hundratals små producenter och deras familjer.

F. Skadorna på odlingarna i dessa områden uppgick i vissa fall till 100%

Europaparlamentet utfärdar denna resolution med beaktande av följande:

1. Parlamentet uttrycker sin bestörtning över katastrofernas omfattning och sitt förbehållslösa stöd till invånarna i de drabbade områdena,

2. uppmanar kommissionen och rådet att göra sitt yttersta för att skaffa fram och bevilja medel i form av omedelbart ekonomiskt bistånd för att hjälpa till att ersätta de skador som lidits och bistå producenterna i de drabbade områdena,

3. uppmanar kommissionen att stödja invånarna i nordöstra Pilion i deras ansträngningar för att återställa sina äppelodlingar, eftersom äppelproduktionen ger invånarna utkomst och direkt bidrar till att bevara områdets naturliga skönhet och miljö, samt att tillhandahålla materiellt och tekniskt bistånd för att hjälpa de nationella och lokala myndigheterna att bevara Pilion och dess traditionella karaktär,

4. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och Greklands regering.