Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om gemenskapens nuvarande och dess planerade roll när det gäller bekämpning av tobak och rökning"

(97/C 296/08)

Den 23 december 1996 beslutade kommissionen att, i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget, rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 3 juni 1997. Föredragande var Christoph Fuchs.

Vid den 347:e plenarsessionen den 9-10 juli 1997 (sammanträdet den 9 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 86 röster för, 44 motröster och 13 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Kommissionen presenterar ett antal alternativ för ytterligare åtgärder på gemenskaps- och medlemsstatsnivå för att bekämpa tobakskonsumtionen, så att rökningens hälsofarliga effekter på Europas medborgare kan minskas. Man gör även en inventering av de åtgärder som redan vidtagits och befintliga gemenskapsbestämmelser för bekämpning av rökning. Mot bakgrund av reaktionerna på detta meddelande kommer kommissionen dessutom att överväga att föreslå vissa särskilda åtgärder.

1.2. Kommissionen anser att det behövs ytterligare åtgärder, eftersom man menar att de framsteg som hittills uppnåtts för att minska rökningens utbredning i EU inte varit så stora som man hoppats. Fortfarande röker över 40 % av befolkningen inom EU, och under de närmaste årtiondena får man räkna med att antalet dödsfall på grund av rökning kommer att öka kraftigt. I meddelandet framhåller man i synnerhet behovet av målinriktade åtgärder för ett antal särskilt utsatta grupper, som exempelvis kvinnor, ungdomar, människor som har det sämre ställt ekonomiskt och socialt samt icke-rökare.

1.3. De möjligheter som kommissionen föreslår baserar sig på ett antal befintliga gemenskapsinitiativ, t.ex. programmet "Europa mot cancer" för perioden 1996 - 2000 och olika direktiv, bl.a. om förbud mot TV-reklam för tobaksvaror, om varningstexter på förpackningar, om förbud mot marknadsföring av vissa typer av tobak för oralt bruk och om högsta tillåtna tjärhalt för cigaretter. Meddelandet är en reaktion på rådets nyligen antagna resolution om att minska rökningen inom EU och grundar sig till en del på de rekommendationer som avgivits av Cancerspecialistkommittén för Europeiska kommissionens program "Europa mot cancer".

1.4. De föreslagna alternativen täcker ett brett spektrum och omfattar bl.a. följande områden:

- Hälsoupplysning och informationskampanjer;

- Datainsamling och epidemiologiska undersökningar.

- Ämnen som ingår i cigaretter (tjära, nikotin, tillsatsämnen).

- Produktmärkning.

- Skatter och detaljhandelspriser.

- Försäljningsvillkor och reklam.

- Passiv rökning.

- Samarbete med tredje land och internationella organisationer.

1.5. Kommissionen delar in dessa alternativ i två huvudgrupper: åtgärder som både kan föreslås och genomföras på gemenskapsnivå, och åtgärder där kommissionen p.g.a. subsidiaritetsprincipen och bestämmelserna i artikel 129 i fördraget endast har en samordnande funktion.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar kommissionens avsikter att intensifiera kampen mot rökning.

2.2. Ekonomiska och sociala kommittén vill understryka vikten av de rekommendationer för folkhälsan inom EU som Cancerspecialistkommittén avgav den 2 oktober 1996 och som finns återgivna i bilagan till kommissionens meddelande.

2.3. Kommittén betonar hur viktigt det är med information, upplysning och även hälsoundervisning för att förebygga rökning bland barn och ungdomar. Man bör prioritera åtgärder inriktade på dessa målgrupper, eftersom det oftast är i puberteten, eller t.o.m. tidigare, som man börjar röka och det finns en korrelation mellan tidig rökdebut och fortsatt rökning på lång sikt. Även gravida kvinnor bör ges särskilt skydd.

2.4. Kommittén är medveten om tobakssektorns socioekonomiska betydelse, särskilt i sysselsättningshänseende. Vi vill understryka att det saknas realistiska ekonomiska alternativ inom jordbrukssektorn för råtobaksproducenterna. Deras situation bör uppmärksammas speciellt genom att man undersöker vilka åtgärder som kan ge dem konkret och lämplig hjälp för att ställa om produktionen till andra jordbruksgrödor eller skapa villkor för att sysselsätta dem utanför jordbrukssektorn. I vilket fall som helst vill kommittén i överensstämmelse med sina tidigare yttranden understryka behovet av en systematisk utvärdering av de befintliga åtgärderna och förslagen för att fastställa deras effekter på minskningen av tobakskonsumtionen.

2.5. Beträffande de insatser som skall inledas utgår kommittén från grundprincipen att varje människa har rätt att andas ren luft. Men det står också klart att även rökarna har sina rättigheter, så länge som de inte utsätter andra människor för hälsorisker. Det är alltså inte fråga om att angripa rökarna som individer, utan om att förebygga och ändra människors beteende.

2.6. Kommittén är enig med kommissionen om att "gemenskapen har goda möjligheter att främja en bättre och mer enhetlig, övergripande strategi för att bekämpa rökningen". Dessutom delar kommittén kommissionens uppfattning att man på folkhälsoområdet måste ta hänsyn till såväl subsidiaritetsprincipen som proportionalitetskraven.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Beträffande de ämnen som en cigarett innehåller föreslår kommissionen att de potentiella hälsoskador som tillsatsämnena i tobaksprodukter kan ge upphov till skall utvärderas, att en ytterligare minskning av högsta tillåtna tjärhalt skall övervägas (15 mg för närvarande, 12 mg i enlighet med rådets direktiv 90/239/EEG från och med den 31 december 1997) samt att man skall undersöka om man bör fastställa en gräns för högsta tillåtna nikotinhalt i cigaretter.

Kommittén stöder i princip den successiva minskning av tjär- och nikotinhalten i tobak som Cancerspecialistkommittén föreslagit, men anser dock att man bör göra en vetenskaplig undersökning om vilken inverkan detta får på konsumenternas rökvanor och vilka de hälsomässiga följderna blir.

Kommittén anser även att man bör tänka på att en sänkning av tjär- och nikotinhalten i tobak eventuellt skulle kunna missbrukas av industrin och användas i reklamsyfte. Exempelvis skulle tobaksprodukter kunna marknadsföras som "svaga". En sådan bagatellisering skulle kunna leda till att rökningen breder ut sig ytterligare.

3.2. Bearbetningsindustrin måste kunna bevisa att eventuella tillsatsämnen är oskadliga. Amerikanska undersökningar visar att industrin manipulerar med tillsatsämnen för att höja nikotinets effekt, vilket i sin tur gör att rökaren lättare blir beroende. Detta är något som måste förbjudas.

3.3. Beträffande produktmärkningen föreslår kommissionen att det bör undersökas om man inom ramen för gällande klassificeringsdirektiv 89/622/EEG och 92/41/EEG skall kräva större och synligare varningstexter. Kommittén välkomnar detta initiativ och föreslår dessutom att man undersöker vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att alla tillsatsämnen i tobak skall anges på förpackningen, precis som fallet är för läkemedelsprodukter och livsmedel.

3.4. Kommissionen har för avsikt att inom ramen för relevanta direktiv om skatt på cigaretter och tobaksprodukter utöva påtryckningar på medlemsstaterna - framför allt på de stater där konsumentpriset på cigaretter ligger under genomsnittet för gemenskapen - för att få dem att utnyttja utrymmet för skattehöjning.

Kommittén välkomnar detta förslag, eftersom ett stort antal vetenskapliga undersökningar tydligt har visat att tobakens tillgänglighet påverkar konsumenternas rökvanor. En harmoniserad höjning av konsumentpriserna på tobaksprodukter skulle leda till att i synnerhet barn och ungdomar - med tanke på dessa gruppers begränsade ekonomiska resurser - avhåller sig från att röka. Skatteintäkterna bör öronmärkas för rökningsförebyggande insatser i form av informationskampanjer och allmänna hälsofrämjande åtgärder och inte bara utgöra ett bidrag till den allmänna statskassan. För att säkerställa att denna prishöjning inte får en inflationshöjande verkan rekommenderar kommittén att den inte tas med i konsumentprisindex, i den utsträckning som detta ligger till grund för olika slag av ekonomisk kompensation.

I samband med de föreslagna skattehöjningarna vill kommittén framhålla hur viktigt det är att man konsekvent bekämpar smugglingen av tobaksprodukter.

3.5. Det bör påpekas att kommissionen inte lägger fram några konkreta förslag vad gäller tobaksreklam. Det sägs ingenting om kommissionens ändrade förslag till rådets direktiv om reklam för tobaksvaror (dok. KOM(91) 111 slutlig - SYN 194) från 1991, enligt vilket varje form av direkt eller indirekt reklam för tobaksvaror (förutom i tobaksaffärer) skall förbjudas.

I sitt yttrande av den 23 september 1992 () betonade ESK att den europeiska tobaksindustrin borde ges tillfälle att inom ramen för självsanering införa bindande bestämmelser för direkt och indirekt reklam. Då självsanering till största delen har visat sig vara otillräckligt, ansluter sig ESK till Cancerspecialistkommitténs rekommendation att tobaksreklam bör förbjudas, bl.a. eftersom tobaksreklamen är medansvarig för att barn och ungdomar börjar röka.

3.6. Några av kommissionens förslag rör rökning i offentliga lokaler och på arbetsplatser. Dessa förslag - inklusive förslaget att frågan om skydd för icke-rökare skall behandlas inom ramen för överenskommelser inom socialpolitiken - förtjänar särskild uppmärksamhet. Precis som rökaren har rätt att röka, har ju även icke-rökaren sina rättigheter, dvs. att andas in luft med så få skadliga ämnen som möjligt. Gränsvärdena för sådana skadliga ämnen som asbest och bensol har i lag satts så lågt som det praktiskt sett är möjligt. För tobaksrök är det lägsta möjliga värdet noll. För att värna om icke-rökarnas rättigheter bör man vidta alla tänkbara åtgärder för att sänka halten tobaksrök i inandningsluften.

Kommittén hänvisar här till de positiva erfarenheter som några medlemsstater - exempelvis Finland - har gjort genom att lagstifta om skydd för icke-rökare. Därvid är det också viktigt att medlemsstaterna ser till att lagarna (t.ex. vad gäller förbud mot rökning i offentliga lokaler) konsekvent tillämpas. Kommittén vill understryka att det är nödvändigt att arbetsmarknadens parter och intresseorganisationer involveras i samrådet kring utformningen och tillämpningen av sådana åtgärder.

3.7. Under budgetåret 1995 betalade Europeiska gemenskapen ut totalt 993 miljoner ecu i bidrag inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak, medan endast 1 % av detta belopp ställdes till förfogande för forsknings- och informationsinsatser (genom fonden för forskning och information om tobak). Kommissionen har föreslagit att bidragsdelen till fonden för forskning och information om tobak skall höjas till 2 %.

Kommittén välkomnar detta förslag. Kommissionen anmodas dessutom att undersöka om det är möjligt att få till stånd ett oberoende stöd till informationsåtgärder och målinriktad upplysning.

Kommittén anser även att de finansiella resurserna inom ramen för programmet "Europa mot cancer" för att förebygga rökning (f n endast 2 miljoner ecu) bör ökas kraftigt.

3.8. Nikotinbegär bör enligt såväl kommissionens förslag som ett stort antal vetenskapliga publikationer klassas som beroende.

3.9. Det bör göras svårare för i synnerhet barn och ungdomar att få tag på tobak, bl.a. genom att alla fritt tillgängliga cigarettautomater tas bort. Kommittén konstaterar i detta sammanhang att en rad medlemsstater har genomfört framgångsrika projekt och uppmanar samtliga medlemsstater att fortsätta utveckla och införa sådana program.

Bryssel den 9 juli 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 313, 20.11.1992.

BILAGA till från Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Ändringsförslag som avslogs

Följande ändringsförslag fick mer än en fjärdedel av de avgivna rösterna men antogs inte:

Punkt 1.2

Det föreslås att punkt 1.2 skall formuleras om enligt följande:

"1.2. Kommissionen meddelar att rökningens effekter inom EU har sjunkit under flera årtionden, men att minskningstakten har avtagit under de senaste åren. Kommissionen konstaterar att mer än 40 % av gemenskapens befolkning fortsätter att röka och förutser en snabb ökning av de allvarliga hälsoproblem som kan hänföras till rökning under de kommande årtiondena. Eurobarometer 41.0 visar en ännu större nedgång av antalet rökare och hävdar att endast lite mer än en tredjedel av EU:s medborgare över 15 år är rökare (35 %). Meddelandet framhåller särskilt behovet av åtgärder som är speciellt inriktade på vissa utsatta grupper, till exempel kvinnor, ungdomar, människor som har det sämre ställt ekonomiskt och socialt samt icke-rökare."

Motivering

Det finns en skillnad mellan kommissionens data och de siffror som presenteras av Eurobarometer, som är kommissionens officiella organ. Därför är det lämpligt att hänvisa utförligare till de olika faktorer som bedöms, till exempel till dem som omfattas av Eurobarometers rapport 41.0 "Europa och rökningen" för GD V, direktorat F - Hälsa och säkerhet, avdelning 1 av den 21 september 1994.

Resultat av omröstning

För: 42, emot: 92, nedlagda: 7.

Punkt 2.5

Ersätt med följande text:

"Kommittén anser att de föreslagna åtgärderna bör grundas på principen att alla människor har rätt att andas ren luft. Vi godtar emellertid också att rökarna har rätt att röka så länge de inte utsätter andra för risk eller obehag. Kommittén understryker att arbetsmarknadens parter och intresseorganisationer har en viktig roll när direktiv om rökning på arbetet beslutas. Målet är att rökarna inte skall brännmärkas; i stället gäller det att försöka främja rökfrihet inom ramen för de nationella kulturmönstren och bearbeta opinionen."

Motivering

Arbetsmarknadens parter och intresseorganisationer bör alltid engageras i frågor som berör människan på arbetsplatsen. Det bästa är om människorna kan komma överens på ort och ställe.

Resultat av omröstning

För: 51, emot: 87, nedlagda: 10.

Punkt 3.5

Ersätt andra stycket med följande:

"I sitt yttrande från den 23 september 1992 tillbakavisade kommittén ett förbud mot tobaksreklam. Kommittén ville att den europeiska tobaksindustrin skulle få chansen att införa självreglering som med hjälp av skiljedomsförfarande blev tvingande, varvid den direkta och indirekta reklamen skulle regleras och i synnerhet inte vara inriktad på ungdomar och sport. Tobakstillverkarna skulle således avstå från att göra reklam i tidningar som huvudsakligen handlar om sport eller läses av ungdomar. Denna självreglering har fungerat tillfredsställande.

En konsekvent politik uppnås om kommittén bekräftar sitt yttrande från den 23 september 1992 och återigen tillbakavisar ett sådant reklamförbud även i ljuset av de erfarenheter som gjorts."

Motivering

Självförklarande.

Resultat av omröstning

För: 44, emot: 90, nedlagda: 8.

Punkt 3.8

Omformulera enligt följande:

"3.8. Kommittén noterar att kommissionen föreslår att nikotinbegär bör klassas som beroende, vilket gör det möjligt att behandla det under olika gemenskapsprogram som rör folkhälsan. Redan i sitt yttrande av den 29 maj 1991 betonade kommittén att termen 'begär' var för onyanserad."

Motivering

Det är berättigat att fråga om det är lämpligt att omdefiniera produkter som lagligen finns till försäljning för att kunna behandla dem under gemenskapsprogram som framför allt riktar sig mot illegala droger. Kommittén har tidigare motsatt sig denna tolkning.

Resultat av omröstning

För: 49, emot: 71, nedlagda: 5.