Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 för fri rörlighet inom gemenskapen för arbetstagare (98/C 344/07) (Text av betydelse för EES) KOM(1998) 394 slutlig - 98/0229(COD)

(Framlagt av kommissionen den 14 oktober 1998)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 49 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget, och

av följande skäl:

(1) Det är viktigt att se till att den rättsliga ställningen för de arbetstagare från en medlemsstat och deras familjemedlemmar som flyttar för att arbeta i en annan medlemsstat anpassas till den europeiska integrationsutvecklingen.

(2) Genom artikel 8 i EG-fördraget införs ett unionsmedborgarskap. Den fria rörligheten för arbetstagarna utgör en väsentlig del av detta medborgarskap.

(3) För att gemenskapen, på det sätt som anges i rådets resolution av den 15 december 1997 om riktlinjer för sysselsättningen under 1998 (1), skall kunna bidra till den nationella sysselsättningspolitiken krävs en fullständigt fri rörlighet för arbetstagarna. Rörligheten är ett viktigt redskap för att öka arbetstagarnas anpassningsbarhet och anställbarhet, eftersom den ger tillträde till utbildning i andra medlemsstater och en möjlighet att skaffa yrkeserfarenhet från andra medlemsstater.

(4) Det är nödvändigt att anpassa bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 (2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2434/92 (3), till gemenskapens nya socioekonomiska och politiska sammanhang. Det är också viktigt att införliva de principer som kan härledas ur rättspraxis på detta område från Europeiska gemenskapernas domstol i lagstiftningen.

(5) Diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning utgör ett hinder för den fria rörligheten för arbetstagare och deras familjemedlemmar. Integrationen i värdmedlemsstaten av arbetstagare som utövar sin rätt till fri rörlighet och av deras familjer kan försvåras påtagligt av sådan diskriminering. Det är därför viktigt att förbjuda sådan diskriminering inom tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1612/68.

(6) Fri rörlighet för arbetstagare innebär att de migrerande arbetstagarna och deras familjemedlemmar verkligen integreras fullt ut. Familjeåterföreningen bör utvidgas för att undvika att familjen splittras på grund av att arbetstagaren utövar sin rätt till fri rörlighet.

(7) Integrationen av familjemedlemmarna kan inte bli en realitet utan en rättslig integration. Det är därför nödvändigt att tillerkänna familjemedlemmarna direkta rättigheter så att de kan hävda sin rätt till likabehandling direkt, samtidigt som rättigheterna även fortsättningsvis skall vara knutna till ställningen som familjemedlem.

(8) Särskilt de familjemedlemmar som inte är unionsmedborgare får inte vara helt utan rättsligt skydd i fråga om uppehållsrätten i händelse av äktenskapsskillnad. De måste därför garanteras rätt till uppehåll i värdmedlemsstaten efter det att de varit bosatta där under en period av tre år, eftersom det därefter är rimligt att anta att de tillräcklig utsträckning har integrerats i värdmedlemsstaten.

(9) För att den grundläggande rätten till fri rörlighet för arbetstagare verkligen skall kunna utövas och för att förbättra villkoren för att sysselsättningstillfällen skall kunna skapas inom gemenskapen, är det nödvändigt att undanröja de hinder som ännu finns kvar för arbetstagarnas fria rörlighet när det gäller individuella rättigheter, särskilt de som härleds ur det faktum att territorialitetsvillkoret begränsar tillämpningen av likabehandlingen och gör det svårt att ta hänsyn till personliga och yrkesmässiga omständigheter, när dessa härrör från en annan medlemsstat än den där anställningen finns.

(10) Sysselsättningsläget i gemenskapen och riktlinjerna för sysselsättningen gör att det är nödvändigt att se till att arbetstagarna har möjlighet att röra sig fritt inom gemenskapen för att söka anställning eller göra yrkesutbildningspraktik. Det är viktigt att arbetstagarna har tillgång till alla former av omskolning så att deras anställbarhet och anpassningsbarhet kan öka.

(11) Förordning (EEG) nr 1612/68 bör ändras i enlighet härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 1612/68 ändras på följande sätt:

1) Artikel 1.1 skall ersättas med följande:

"1. Varje medborgare i en medlemsstat skall, oavsett var han eller hon har sitt hemvist, ha rätt att söka anställning, göra yrkesutbildningspraktik, ta anställning och arbeta inom en annan medlemsstats territorium, i enlighet med de villkor som enligt lagar och andra författningar om anställning gäller för medborgare i denna stat."

2) Följande artikel skall införas som artikel 1a:

"Artikel 1a

Inom denna förordnings tillämpningsområde är all diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning förbjuden."

3) I artikel 5 skall följande andra stycke läggas till:

"Han eller hon skall också på samma villkor som medlemsstatens egna medborgare ha tillgång till anställningsstöd för att utföra ett arbete eller genomgå en yrkesutbildningspraktik."

4) Artikel 7 skall ändras på följande sätt:

a) Punkterna 1, 2 och 3 skall ersättas med följande:

"1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat får inte på grund av sin nationalitet behandlas annorlunda inom de övriga medlemsstaternas territorium än de inhemska arbetstagarna i fråga om anställnings- och arbetsvillkor, t.ex. vad avser hälsa, säkerhet och hygien, lön, uppsägning eller omskolning, återinsättande i arbete eller återanställning, om han eller hon skulle bli arbetslös eller helt eller delvis arbetsoförmögen.

2. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat skall åtnjuta samma ekonomiska, skattemässiga, sociala, kulturella eller andra förmåner som landets egna medborgare.

3. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat skall, med stöd av samma rättighet och på samma villkor som landets egna arbetstagare, ha tillgång till yrkesutbildning och annan utbildning på alla nivåer, även på högskolenivå, samt till omskolning, fortbildning och omplacering."

b) Följande punkt 5 skall läggas till:

"5. Om fastställande av arbetsvillkor, befordringsgång eller beviljande av vissa förmåner för arbetstagare i en medlemsstat är beroende av vissa omständigheter eller händelser, skall samma verkan uppnås eller samma förmåner beviljas på grundval av jämförbara omständigheter eller händelser från en annan medlemsstat."

5) Följande artikel skall införas som artikel 7a:

"Artikel 7a

Medlemsstaterna får inte neka en arbetstagare, som är medborgare i en medlemsstat och som arbetar på en medlemsstats territorium, men som är bosatt utanför denna medlemsstats territorium, de fördelar som avses i artikel 7.2."

6) I artikel 8.1 första stycket skall den andra meningen ersättas med följande:

"Arbetstagaren får uteslutas från deltagande i ledningen av organisationer som regleras av offentlig rätt och från att inneha en tjänst som regleras av offentlig rätt endast i den mån tjänsten i fråga innebär myndighetsutövning och tillvaratagande av allmänna intressen när det gäller förvaltning på statlig eller lokal nivå."

7) I artikel 9.1 skall punkt 1 ersättas med följande:

"1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är anställd inom en annan medlemsstats territorium skall åtnjuta alla rättigheter och förmåner som beviljas landets medborgare i bostadsfrågor, även omfattande rätten att äga den bostad han eller hon behöver samt finansieringsmedel och bidrag."

8) Följande artikel skall införas som artikel 9a:

"Artikel 9a

Bestämmelserna i artiklarna 7, 8 och 9 skall tillämpas på varje medborgare i en medlemsstat som arbetar inom en medlemsstats territorium och som av sin arbetsgivare blivit stationerad inom en annan medlemsstats territorium eller i tredje land, liksom på den arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är anställd i tredje land om arbetstagarens anställningsförhållande har tillräcklig anknytning till en medlemsstats rättsordning."

9) Artiklarna 10 och 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 10

1. Följande personer skall, oavsett sin nationalitet, ha rätt att bosätta sig tillsammans med en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är anställd i en annan medlemsstats territorium:

a) Arbetstagarens make, liksom varje person som i värdmedlemsstatens lagstiftning likställs med make och deras barn.

b) Föräldrarna till arbetstagaren och dennes make.

c) Varje annan medlem av arbetstagarens eller dennes makes familj, om de är beroende av arbetstagaren för sin försörjning eller ingår i arbetstagarens hushåll i den medlemsstat arbetstagaren kommer ifrån.

2. Medlemsstaterna skall underlätta mottagandet av alla familjemedlemmar som inte avses i punkt 1, om de är beroende av en arbetstagare som avses i punkt 1 eller ingår i hans eller hennes hushåll i det land arbetstagaren kommer ifrån.

3. Familjemedlemmar som på grundval av punkterna 1 och 2 har uppehållsrätt i en medlemsstat skall åtnjuta alla de ekonomiska, skattemässiga, sociala, kulturella och övriga förmåner som de inhemska medborgarna åtnjuter.

4. Om äktenskapet upplöses, skall de familjemedlemmar som avses i denna artikel och som inte är medborgare i en medlemsstat få behålla sin uppehållsrätt i den medlemsstat där de är bosatta, under förutsättning att de under en period av tre på varandra följande år har varit bosatta i landet i fråga på grundval av denna artikel.

Villkoren för utfärdande av uppehållstillstånd åt dessa familjemedlemmar efter en äktenskapsskillnad fastställs i artikel 4a i rådets direktiv 68/360/EEG (*).

Artikel 11

De familjemedlemmar som avses i artikel 10 till en medborgare i en medlemsstats som inom en medlemsstat territorium är anställd eller driver egen rörelse, skall ha rätt att ta anställning eller driva egen rörelse inom hela denna stats territorium, i enlighet med de lagar och andra författningar om anställning som gäller för de inhemska arbetstagarna i denna stat. Om äktenskapet upplöses skall denna rätt kvarstå, under förutsättning att den sökande har varit bosatt i landet i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 10.1 under en period av minst tre på varandra följande år.

(*) EGT L 257, 19.10.1968, s. 13."

10) I artikel 12 skall första stycket ersättas med följande:

"De familjemedlemmar som avses i artikel 10 till en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är eller har varit anställd inom en annan medlemsstats territorium, skall ha tillträde till denna stats allmänna skolor, lärlings- och yrkesutbildningar, även på högskolenivå, på samma villkor som medborgarna i denna stat, om de är bosatta inom denna stats territorium."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT C 30, 28.1.1998, s. 1.

(2) EGT L 257, 19.10.1968, s. 2.

(3) EGT L 245, 26.8.1992, s. 1.