Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet" () (96/C 204/05)

Den 28 mars 1996 beslutade rådet, i enlighet med Romfördragets artikel 100a, att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation fick i uppdrag att behandla ärendet, och avgav sitt yttrande den 10 april 1996. Föredragande var A.M. von Schwerin.

Kommittén antog vid sin 335:e plenarsession den 24-25 april 1996 (sammanträdet den 25 april 1996), 99 röster för, 2 röster emot och 13 nedlagda röster, följande yttrande med.

1. Inledning

1.1. Utgångspunkten för den europeiska "öppna nät"-politiken är artikel 7a i Romfördraget, som föreskriver fri rörlighet för tjänster.

1.2. I och med kommissionens grönbok om telekommunikationstjänster och telekommunikationsutrustning av den 30 juni 1987 etablerades den öppna tillgången till näten (Open Net Provision, ONP) som politisk linje.

1.3. Denna politiska linje omsattes i rådets direktiv 90/387/EEG, av den 28 juni 1990, om genomförande av den inre marknaden för telekommunikationstjänster via införande av öppen tillgång till näten ().

1.4. Rådets ONP-direktiv 92/44/EEG, av den 5 juni 1992, om hyrda telenät () och direktivförslaget om telefontjänster () fastställer minimikrav på ett utbud som skall erbjudas samtliga användare inom EU.

1.5. De efterfrågade kraven konkretiseras i rådets ONP-rekommendation 92/382/EEG, av den 5 juni 1992, om harmoniserat tillhandahållande av ett minimiutbud av paketkopplade datatjänster (packet-switched data services, PSDS) ()och införande av harmoniserade bestämmelser för tillgång till integrerade datanät (ISDN) och minimiutbud av integrerade datanättjänster ().

1.6. På kommissionär Martin Bangemanns initiativ bildades en grupp med industrimän på hög nivå, och denna presenterade sin rapport om "Europa och det globala informationssamhället" vid rådsmötet på Korfu den 24-25 juni 1994. Man betraktade sammankoppling av nät och möjligheter att samköra tjänster och tillämpningar som ett av EU:s främsta mål.

1.7. Kommissionens meddelande om "Europas väg till informationssamhället: En handlingsplan" (dok. KOM(94) 347 slutlig) framhåller hur betydelsefull ONP-politiken är i samband med etablering av konkurrens.

2. Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv för anpassning av direktiv 90/387/EEG till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet

2.1. Allmänna kommentarer till anpassningen av direktiv 90/387/EEG

2.1.1. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar att bestämmelserna om öppen tillgång till nät är viktiga och att direktiv 90/387/EEG behöver modifieras till följd av ändrade konkurrensförhållanden. Kommittén vill understryka att fritt tillträde till telenäten kan bli en faktor som präglar den europeiska ekonomins utveckling, som kan förstärka det europeiska näringslivets konkurrenskraft, rädda och tillskapa arbetstillfällen och främja konsumentintressena. Det är också centralt att detta inte bara gäller de större tätorterna utan även landsbygds- och glesbygdsområden.

2.1.2. Rådet har fastställt den 1 januari 1998 som datum för avreglering av samtliga telekommunikationsnät och -tjänster, med undantag för vissa medlemsländers övergångsperioder. Därför är syftet med kommissionsförslaget att aktualisera ramdirektiv 90/387/EEG, som avser öppna nät.

2.1.3. Det föreslagna direktivet kräver uttryckligen att de enskilda staternas tillsynsorgan skall vara oberoende. I enlighet med detta skall de medlemsstater som äger en viss andel av ett telekommunikationsföretag, eller utövar väsentlig kontroll över ett sådant företag, se till att skilja de offentliga tillsynsfunktionerna från verksamhet som följer av detta innehav eller denna kontroll.

2.2. Särskilda kommentarer

2.2.1. 1. Artikel 1

2.2.1.1. Kommittén ställer sig positiv till att ramdirektivets mål utvidgas, men menar att den andra strecksatsen bör ha följande formulering:

"- garantera ett tjänsteutbud av god kvalitet till realistiska priser,"

2.2.1.2. Den allmänna servicens priser och avgiftssystem spelar en avgörande roll på vägen in i informationssamhället. Därför skall man ta hänsyn till telekommunikationernas sociala aspekter i ramdirektivet.

2.2.2. 2. Artikel 2

2.2.2.1. När det gäller definitionerna av "allmänt tillgänglig" och "allmän service" i artikel 2 uppmanar kommittén kommissionen att studera och utveckla dessa begrepp.

2.2.2.2. Definitionen "allmänt tillgänglig" krävs för att man skall kunna skilja ut "Closed User Groups" och interna koncernnät. Kommissionen har uppmärksammat detta i sitt meddelande till Europaparlamentet och rådet om läget för genomförandet av tjänstedirektivet (), där man konstaterar att "allmän service är en tjänst som är tillgänglig för hela allmänheten på likställd grund". Kommittén ansluter sig till denna ståndpunkt.

2.2.2.3. ESK betraktar allmänservicen som en nyckelfaktor för det framtida informationssamhället. Dess utformning kommer att bidra till att prägla våra arbets- och levnadsvillkor, sysselsättningens inriktning och omfattning, de europeiska företagens (och därmed Europaekonomins) förmåga till nyskapande.

2.2.2.4. Användarna förväntar sig en omfattande allmänservice som vidareutvecklas parallellt med deras behov och som tar hänsyn till Europas samhällsutveckling, inte bara en lågkvalitativ standard. Vid sidan av gängse definitioner av befintlig allmänservice måste man utveckla utbudet av allmänna tjänster genom en dynamisk samhällsdialog. Definitionen av allmänservicen får vidgas i motsvarande mån.

2.2.3. 6. Artikel 5a

2.2.3.1. Kommittén ställer sig entydigt positiv till principen om att man skiljer på tillsyns- och driftsfunktioner. I linje med subsidiaritetsprincipen har de nationella tillsynsorganen en väsentlig uppgift vid genomförandet av den europeiska avregleringspolitiken. Det ankommer på kommissionen att påverka medlemsländerna så att de nationella tillsynsorganen utrustas med de finansiella, materiella och personella resurser som krävs.

3. Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om anpassning av direktiv 92/44/EEG till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet

3.1. Allmänna kommentarer

3.1.1. Även detta förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv innefattar ändringar av befintliga ONP-bestämmelser, som en anpassning till den avreglerade miljö som gäller från och med 1998. Kommittén ställer sig positiv till denna linje, med särskild hänsyn till rådets beslut av den 18 september 1995 om etablering av framtidens förvaltningsrättsliga grundval för telekommunikationerna ().

3.1.2. Enligt det omarbetade direktivet för hyrda nät skall alla användare ha tillgång till ett minimiutbud av nätkapacitet från minst en operatör. Kommissionsförslaget bygger på att enbart operatörer med viss dominerande ställning på marknaden åläggs sådana krav.

3.1.3. Dessutom kommer avgiftsprinciperna att ändras. Principen om kostnadsbasering kommer att luckras upp i en konkurrenssituation på marknaden för näthyra.

3.2. Särskilda kommentarer

3.2.1. Beaktande punkt 10

3.2.1.1. Enligt de inledande motiven kan ett företag med 25 % marknadsandel förutsättas ha betydande "marknadsmakt" på sektorn för förhyrda nät i den region inom en medlemsstat där det har sin verksamhet. I konsekvens med denna definition skulle de tidigare monopolföretagen omfattas under en period av okänd längd. Ekonomiska och sociala kommittén anser att denna uppläggning strider mot kommissionens konkurrensinriktade modeller. Det är godtyckliga bedömningar som inte lämpar sig för distinktioner.

3.2.2. 2. Artikel 1

3.2.2.1. Kommittén menar att det är kommissionens uppgift att etablera och utveckla de författningsmässiga förutsättningarna för en informationsöverföring som är geografiskt heltäckande och effektiv, till låg kostnad. Utgångspunkten är villkor för en sund konkurrens. I sin grönbok II (dok. KOM(94) 682 slutlig) betonar kommissionen att "fri tillgång till de resurser som erbjuds av operatörer inom den offentliga telekommunikationsinfrastrukturen är av väsentlig betydelse för att en effektiv, konkurrensutsatt miljö skall kunna byggas upp omkring teleinfrastrukturen och -tjänsterna i informationssamhället".

3.2.2.2. Enligt kommitténs uppfattning kan sund konkurrens bara utvecklas om samtliga aktörer som erbjuder tillgång till telekommunikationsinfrastruktur har samma rättigheter och skyldigheter i relation till sina verksamhetsområden. Principen om likabehandling innebär att även företag "utan betydande marknadsmakt" skall behandlas enligt detta direktiv. Det är enda sättet att tillämpa kommissionens konkurrensinriktade modell.

3.2.2.3. I de medlemsstater där en avreglering redan genomförts helt eller delvis behöver inga åtgärder rivas upp om de ligger i linje med EU:s rättsliga föreskrifter.

3.2.3 10. Artikel 10

3.2.3.1. Kommittén anser också att det måste finnas flexibilitet i tillämpningen av grundprincipen om kostnadsbasering. Exempelvis skulle kommissionen kunna fundera på om det är möjligt att införa rabattsystem eller särskilda "sociala taxor" för vissa grupper för särskilda ändamål eller i allmänhetens eller samhällets intresse.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén håller med om att direktiven 90/387/EEG och 92/44/EEG behöver ändras och stöder i huvudsak kommissionens förslag. Samtidigt skulle kommittén gärna se att kommissionen tar hänsyn till de förslag och kommentarer som presenteras i detta yttrande.

4.2. För att säkerställa konkurrensen och en konsekvent tillämpning av konkurrensbestämmelserna är det enligt kommitténs åsikt nödvändigt att ONP-bestämmelserna blir bindande för alla operatörer. Endast på så sätt kan man skapa lika chanser och en väl fungerande konkurrens.

Bryssel den 25 april 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 62, 1. 3. 1996, s. 3.

() Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om status och genomförande av direktiv 90/388/EEG om konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT nr C 275, 20. 10. 1995).

() EGT nr L 192, 24. 7. 1990.

() EGT nr L 165, 19. 6. 1992.

() EGT nr C 122, 18. 5. 1995.

() EGT nr L 200, 18. 7. 1992.

() EGT nr C 258, 3. 10. 1995, s. 1.