RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 11/2021 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av unionens rymdprogram och Europeiska unionens rymdprogrambyrå och om upphävande av förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013 och (EU) nr 377/2014 samt beslut nr 541/2014/EU

Antagen av rådet den 19 april 2021

2021/C 162/01

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 189.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

(1) Rymdteknik, rymddata och rymdtjänster har blivit oundgängliga i européernas vardag och spelar en avgörande roll för att bevara många strategiska intressen. Unionens rymdindustri är redan en av de mest konkurrenskraftiga i världen. Framväxten av nya aktörer och utvecklingen av ny teknik håller dock på att revolutionera de traditionella industrimodellerna. För att unionen ska förbli en ledande internationell aktör med stor handlingsfrihet på rymdområdet, är det av avgörande betydelse att den främjar vetenskapligt och tekniskt framåtskridande och stöder konkurrenskraften och innovationsförmågan i unionens rymdindustri, särskilt små och medelstora företag, uppstartsföretag och innovativa företag.

(2) De möjligheter som rymden innebär för säkerheten i unionen och dess medlemsstater bör utnyttjas i överensstämmelse med särskilt den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik från juni 2016, samtidigt som den civila karaktären hos unionens rymdprogram (nedan kallat programmet) behålls och eventuella bestämmelser om neutralitet eller alliansfrihet i medlemsstaternas författningar respekteras. Rymdsektorns utveckling har historiskt sett varit kopplad till säkerhet. Den utrustning, de komponenter och de instrument som används i rymdsektorn samt rymddata och rymdtjänster är i många fall varor med dubbla användningsområden. Unionens säkerhets- och försvarspolitik fastställs emellertid inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i enlighet med avdelning V i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget).

(3) Unionen har utvecklat sina egna rymdinitiativ och rymdprogram sedan slutet av 1990-talet, nämligen Egnos (European Geostationary Navigation Overlay Service), Galileo och Copernicus, som tillmötesgår unionsmedborgarnas och den offentliga politikens behov. Kontinuiteten i dessa initiativ och program bör säkerställas, och de tjänster som de erbjuder bör förbättras, så att de kan tillgodose nya användarbehov, fortsätta att ligga i framkant av utvecklingen av ny teknik och omvandlingarna inom datatekniken och informations- och kommunikationstekniken samt kan understödja politiska prioriteringar såsom klimatförändringar, inbegripet övervakning av förändringar i polarområdet, transport, säkerhet och försvar.

(4) Det är nödvändigt att utnyttja synergier mellan transportsektorn, rymdsektorn och den digitala sektorn för att främja en mer utbredd användning av ny teknik, såsom eCall, digitala färdskrivare, trafikövervakning och trafikledning, självkörande fordon, obemannade fordon och drönare, och möta behoven av trygg och sömlös uppkoppling, gedigen positionsbestämning, intermodalitet och driftskompatibilitet. Sådant utnyttjande av synergier skulle öka transporttjänsternas och transportindustrins konkurrenskraft.

(5) För att samtliga medlemsstater och alla deras medborgare ska kunna dra största möjliga nytta av programmets fördelar är det även viktigt att man främjar användningen och upptagningen av de data, den information och de tjänster som tillhandahålls samt stödet för utvecklingen av tillämpningar nedströms som bygger på dessa data, denna information och dessa tjänster. I detta syfte kan medlemsstaterna, kommissionen och de ansvariga enheterna i synnerhet genomföra regelbundna informationskampanjer om programmets fördelar.

(6) För att man ska uppnå målen om handlingsfrihet, oberoende och säkerhet är det viktigt att unionen har oberoende tillgång till rymden och kan använda den på ett säkert sätt. Det är därför viktigt att unionen stöder en oberoende, tillförlitlig och kostnadseffektiv tillgång till rymden, särskilt i fråga om kritisk infrastruktur och teknik, allmän säkerhet och unionens och dess medlemsstaters säkerhet. Kommissionen bör därför ha möjlighet att samla uppskjutningstjänster på europeisk nivå, både för sina egna behov och, på begäran, för andras behov, däribland medlemsstaterna, i enlighet med artikel 189.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). För att unionen ska kunna förbli konkurrenskraftig på en snabbt föränderlig marknad är det också av avgörande betydelse att den även i fortsättningen har tillgång till moderna, effektiva och flexibla infrastrukturer för uppskjutningstjänster och drar nytta av lämpliga uppskjutningssystem. Utan att det påverkar medlemsstaternas eller Europeiska rymdorganisationens (ESA) åtgärder bör programmet därför kunna stödja anpassningar av den markbaserade rymdinfrastrukturen, inklusive ny utveckling, vilka är nödvändiga för programmets genomförande samt anpassningar, inbegripet teknisk utveckling, av rymduppskjutningssystemen, vilka är nödvändiga för uppskjutning av satelliter, inbegripet alternativ teknik och innovativa system, inom ramen för genomförandet av programmets komponenter. Dessa åtgärder bör genomföras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (2) (nedan kallad budgetförordningen) och i syfte att förbättra kostnadseffektiviteten inom programmet. Eftersom det inte kommer att finnas någon särskilt avsatt budget bör åtgärderna för att stödja tillgång till rymden inte påverka genomförandet av programmets komponenter.

(7) För att stärka konkurrenskraften i unionens rymdindustri och öka kapaciteten att utforma, bygga och driva egna system, bör unionen stödja skapande, tillväxt och utveckling av hela rymdindustrin. Insatserna för att skapa ett företags- och innovationsvänligt klimat bör också stödjas på europeisk, regional och nationell nivå genom sådana initiativ som rymdnav, där rymdsektorn, den digitala sektorn och andra sektorer samt användarna kan mötas. Dessa rymdnav bör syfta till att främja entreprenörskap och färdigheter och samtidigt eftersträva synergier med de digitala innovationsknutpunkterna. Unionen bör främja skapande av och expansion i unionsbaserade rymdföretag för att hjälpa dem att nå framgångar, bl.a. genom att stödja deras tillgång till riskfinansiering, eftersom det i unionen saknas lämplig tillgång till riskkapital för nystartade företag på rymdområdet, och genom att stimulera efterfrågan, känd som modellen med första avtal.

(8) Rymdvärdekedjan är generellt uppdelad i uppströms och nedströms verksamhet. Uppströms verksamhet omfattar verksamhet som leder till ett operativt rymdsystem, inbegripet utveckling, tillverkning och uppskjutning samt driften av ett sådant system. Nedströms verksamhet omfattar tillhandahållandet av rymdrelaterade tjänster och produkter till användarna. Digitala plattformar är också viktiga som stöd för rymdsektorns utveckling. De ger tillgång till data och produkter samt verktygslådor och lagrings- och datoranläggningar.

(9) När det gäller rymden utövar unionen sina befogenheter i enlighet med artikel 4.3 i EUF-fördraget. Kommissionen bör säkerställa att de verksamheter som genomförs inom ramen för programmet är samstämmiga.

(10) Även om ett antal medlemsstater sedan gammalt har aktiva rymdrelaterade industrier, bör man erkänna behovet av att utveckla och bygga ut rymdindustrierna i medlemsstater med framväxande kapacitet samt behovet av att möta de utmaningar som den nya rymden (New Space) innebär för de traditionella rymdindustrierna. Åtgärder för att utveckla rymdindustrins kapacitet i hela unionen och underlätta samarbetet mellan den rymdindustri som är aktiv i alla medlemsstaterna bör främjas.

(11) Åtgärderna inom programmet bör bygga på och dra nytta av nationell och europeisk kapacitet som existerar vid den tidpunkt då åtgärden genomförs.

(12) På grund av programmets räckvidd och dess potential att bidra till att lösa globala utmaningar har rymdverksamheten en stark internationell dimension. I nära samordning med medlemsstaterna och med deras samtycke kan de relevanta organen inom programmet delta i frågor som rör programmet och i internationellt samarbete samt samarbeta inom Förenta nationernas (FN) relevanta sektorsspecifika organ. I frågor som rör programmet kan kommissionen för unionens räkning och inom sitt befogenhetsområde samordna verksamheten på det internationella planet, särskilt i syfte att försvara unionens och dess medlemsstaters intressen i internationella forum, inbegripet när det gäller frekvenser som avser programmet, utan att det påverkar medlemsstaternas befogenhet på detta område. Det är särskilt viktigt att unionen, som företräds av kommissionen, samarbetar i det internationella Cospas–Sarsat-programmets organ.

(13) Det internationella samarbetet är av största vikt för att man ska kunna främja unionens roll som global aktör inom rymdsektorn samt unionens teknik och industri, främja rättvis konkurrens på internationell nivå, med beaktande av behovet av att säkerställa ömsesidighet i parternas rättigheter och skyldigheter, samt uppmuntra till samarbete på utbildningsområdet. Det internationella samarbetet är en viktig aspekt av rymdstrategin för Europa, som fastställts av kommissionen i dess meddelande av den 26 oktober 2016. Kommissionen bör använda programmet för att bidra till och dra nytta av internationella insatser genom initiativ, för att främja europeisk teknik och industri internationellt, t.ex. bilaterala dialoger, industriworkshoppar, stöd till internationalisering av små och medelstora företag, och underlätta tillträdet till internationella marknader samt främja rättvis konkurrens, och på så sätt även stimulera till initiativ till ekonomisk diplomati. Europeiska initiativ till rymddiplomati bör vara fullständigt förenliga med och komplettera unionens befintliga politik, prioriteringar och instrument, samtidigt som unionen tillsammans med medlemsstaterna har en avgörande roll för att kunna fortsätta att ha en ledande roll på internationell nivå.

(14) Utan att det påverkar medlemsstaternas behörighet bör kommissionen, tillsammans med unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) och i nära samordning med medlemsstaterna, främja ett ansvarsfullt beteende i rymden vid programmets genomförande, inbegripet att minska spridningen av rymdskrot. Kommissionen bör även undersöka möjligheterna för unionen att godkänna de rättigheter och skyldigheter som fastställs i de relevanta FN-fördragen och -konventionerna och vid behov lägga fram lämpliga förslag.

(15) Programmet har liknande mål som andra unionsprogram, framför allt programmet Horisont Europa, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/… (3) (1), InvestEU-programmet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 (4), Europeiska försvarsfonden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/… (5) (2), och fonderna inom ramen för en Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (förordningen om gemensamma bestämmelser). Därför bör det stadgas om kumulativ finansiering från dessa program, förutsatt att de inte täcker samma kostnadsposter, i synnerhet genom arrangemang för kompletterande finansiering från unionens program där förvaltningsformerna tillåter det, antingen i följd, i ett växlande sätt eller genom en kombination av medel bland annat för gemensam finansiering av åtgärder, så att om möjligt innovationspartnerskap och blandfinansieringsinsatser möjliggörs. Vid genomförandet av programmet bör kommissionen därför främja synergier med andra därmed sammanhängande unionsprogram och finansieringsinstrument, vilket i möjligaste mån möjliggör riskfinansiering, innovationspartnerskap, kumulativ finansiering och blandfinansiering. Kommissionen bör även säkerställa synergier och samstämmighet mellan de lösningar som utvecklas inom ramen för dessa program, särskilt Horisont Europa, och de lösningar som utvecklas inom ramen förprogrammet.

(16) I enlighet med artikel 191.3 i budgetförordningen får en och samma kostnad aldrig täckas två gånger genom unionens budget.

(17) Programmets politiska mål kommer också att omsättas i stödberättigande områden för finansiering och investeringar genom finansieringsinstrument och budgetgarantier inom InvestEU-programmet, särskilt dess delar för hållbar infrastruktur och forskning, innovation och digitalisering. Ekonomiskt stöd bör användas för att hantera marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer på ett proportionellt sätt, och åtgärderna bör inte överlappa eller tränga ut privat finansiering eller snedvrida konkurrensen på den inre marknaden. Åtgärderna bör ha ett tydligt europeiskt mervärde.

(18) Samstämmighet och synergier mellan Horisont Europa och programmet bör främja en konkurrenskraftig och innovativ europeisk rymdsektor, stärka unionens oberoende med säker tillgång till och användning av rymden och stärka Europas roll som en global aktör. Banbrytande lösningar i Horisont Europa kommer att stödjas av data och tjänster som genom programmet görs tillgängliga för forskare och innovatörer.

(19) För att maximera programmets socioekonomiska avkastning är det viktigt att säkerställa att systemen är på aktuell teknisk nivå och uppgradera dem för att tillgodose användarnas föränderliga behov samt att ny utveckling sker i sektorn för rymdbaserade tillämpningar nedströms. Unionen bör stödja verksamhet som rör forskning och teknisk utveckling, eller de tidiga utvecklingsfaser som rör infrastrukturer som inrättats inom ramen för programmet, samt forsknings- och utvecklingsverksamhet avseende tillämpningar och tjänster som bygger på de system som inrättats inom ramen för programmet och därigenom stimulera ekonomisk verksamhet uppströms och nedströms. Det lämpliga instrumentet på unionsnivå för att finansiera sådan forsknings- och innovationsverksamhet är Horisont Europa. En mycket specifik del av utvecklingsverksamheten bör dock finansieras från den budget som avsätts till Galileo- och Egnoskomponenterna enligt denna förordning, särskilt om verksamheten avser grundläggande inslag, såsom Galileokompatibla chipset och mottagare, vilket skulle underlätta utvecklingen av tillämpningar i olika ekonomiska sektorer. Sådan finansiering bör emellertid inte äventyra installationen eller driften av den infrastruktur som inrättas inom ramen för programmen.

(20) För att säkerställa en framtida konkurrenskraftig europeisk rymdindustri bör programmet stödja utvecklingen av avancerade färdigheter på rymdrelaterade områden samt stödja utbildningsinsatser, främja lika möjligheter, inbegripet jämställdhet mellan könen, i syfte att förverkliga unionsmedborgarnas fulla potential på detta område.

(21) Den infrastruktur som används för programmet kan kräva ytterligare forskning och innovation, som skulle kunna stödjas av Horisont Europa, med målet att vara samstämmigt med ESA:s verksamhet på detta område. Synergier med Horisont Europa bör säkerställa att rymdsektorns behov av forskning och innovation kartläggs och fastställs som en del av den strategiska forsknings- och innovationsplaneringen. Rymddata och rymdtjänster som görs fritt tillgängliga inom ramen för programmet kommer att användas för att utveckla banbrytande lösningar genom forskning och innovation, bland annat inom Horisont Europa, till stöd för unionens politiska prioriteringar. Den strategiska planeringen inom Horisont Europa kommer att identifiera vilken forsknings- och innovationsverksamhet som bör använda unionsägd infrastruktur som Galileo, Egnos och Copernicus. Forskningsinfrastrukturer, i synnerhet nätverk för fältobservation, skulle utgöra viktiga delar av den infrastruktur för fältobservation som ligger till grund för Copernicustjänsterna.

(22) Det är viktigt att unionen äger samtliga materiella och immateriella tillgångar som skapas eller utvecklas genom offentlig upphandling som den finansierar som en del av programmet. För att säkerställa att grundläggande egendomsrättigheter respekteras till fullo bör nödvändiga överenskommelser träffas med alla befintliga ägare. Unionens äganderätt bör inte påverka unionens möjlighet att, i enlighet med denna förordning och när så anses lämpligt på grundval av en bedömning från fall till fall, göra dessa tillgångar tillgängliga för tredje part eller att överlåta dem.

(23) För att främja bredast möjliga användning av de tjänster som erbjuds av programmet skulle det vara lämpligt att betona att data, information och tjänster tillhandahålls utan någon garanti och utan att det påverkar skyldigheterna enligt rättsligt bindande bestämmelser.

(24) Vid fullgörandet av vissa icke-föreskrivande uppgifter bör kommissionen vid behov och i nödvändig utsträckning kunna anlita tekniskt bistånd från vissa utomstående parter. Andra enheter som medverkar i den offentliga styrningen av programmet bör också kunna anlita samma tekniska bistånd för fullgörandet av de uppgifter som de anförtros genom denna förordning.

(25) I denna förordning fastställs en finansieringsram för programmets hela löptid, vilken ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel (6) för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.

(26) För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar i enlighet med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (7) och uppfylla FN:s mål för hållbar utveckling, bör åtgärderna enligt denna förordning bidra till integreringen av klimatåtgärder och uppnåendet av det övergripande målet att minst 30 % av utgifterna i unionens budget ska stödja klimatmål. Relevanta åtgärder bör identifieras under programmets utarbetande och genomförande och omprövas i samband med relevanta utvärderingar och översyner. Europaparlamentet, rådet och kommissionen kommer att samarbeta om en effektiv, transparent och övergripande metod som ska fastställas av kommissionen i syfte att bedöma anslagen till målen för biologisk mångfald inom alla de program som omfattas av den fleråriga budgetramen, med beaktande av befintliga överlappningar mellan klimatmål och mål för biologisk mångfald.

(27) Inkomster som genereras av programmets komponenter bör tillfalla unionen för att delvis kompensera för de investeringar som den redan har gjort, och dessa inkomster bör användas för att stödja uppnåendet av programmets mål. Det bör av samma anledning vara möjligt att inbegripa en mekanism för inkomstdelning i kontrakt som ingås med enheter inom den privata sektorn.

(28) Budgetförordningen är tillämplig på programmet. I budgetförordningen fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter.

(29) Eftersom programmet i princip finansieras av unionen, bör upphandlingskontrakt som ingås inom ramen för programmet för verksamhet som finansieras av programmet vara förenliga med unionens regler. I detta sammanhang bör unionen också ansvara för att sätta de mål som ska eftersträvas när det gäller offentlig upphandling. I budgetförordningen anges att kommissionen, på grundval av resultaten av en förhandsbedömning, bör kunna förlita sig på de system och förfaranden som inrättats av personer och enheter som förvaltar medel från unionen. Särskilda justeringar som krävs för dessa system och förfaranden samt arrangemang för förlängning av befintliga kontrakt bör fastställas i motsvarande ramöverenskommelse om ekonomiskt partnerskap eller överenskommelse om medverkan.

(30) Programmet bygger på komplex och ständigt föränderlig teknik. Att bygga på sådan teknik medför osäkerhet och risker för de offentliga kontrakt som tecknas inom ramen för programmet, särskilt som kontrakten kan röra långsiktiga åtaganden avseende utrustning eller tjänster. Särskilda åtgärder avseende offentliga kontrakt är därför nödvändiga som komplement till bestämmelserna i budgetförordningen. Det bör därför kunna gå att tilldela kontrakt i form av villkorade flerfaskontrakt, på vissa villkor införa ett tillägg medan kontraktet fortfarande löper eller införa en viss minsta grad av underentreprenad, särskilt för att möjliggöra små och medelstora företags samt nystartade företags deltagande. På grund av den tekniska osäkerhet som kännetecknar programmets komponenter kan det slutligen hända att kontraktspriserna inte alltid kan fastställas exakt och att det därför bör vara möjligt att ingå kontrakt där inga fasta, slutgiltiga priser anges, samtidigt som de förenas med villkor om skydd av unionens ekonomiska intressen.

(31) För att gynna offentlig efterfrågan och innovation inom den offentliga sektorn bör programmet främja användningen av programmets data, information och tjänster för att stödja näringslivets samt små och medelstora företags utveckling av skräddarsydda lösningar på regional och lokal nivå genom rymdrelaterade innovationspartnerskap, såsom avses i punkt 7 i bilaga I till budgetförordningen, så att alla skeden täcks in, från utveckling till utbyggnad och upphandling av skräddarsydda driftskompatibla rymdlösningar för offentliga tjänster.

(32) För att man ska kunna nå programmets mål är det viktigt att i förekommande fall ha tillgång till kapacitet som erbjuds av offentliga och privata enheter i unionen som är verksamma inom rymdområdet, och också ha möjlighet att arbeta på internationell nivå med tredjeländer eller internationella organisationer. Av detta skäl bör det stadgas om möjligheterna att utnyttja alla EUF-fördragets och budgetförordningens relevanta verktyg och förvaltningsmetoder samt gemensamma upphandlingsförfaranden.

(33) När det närmare bestämt gäller bidrag har erfarenheten visat att användar- och marknadsupptagningen och det allmänna utåtriktade arbetet bättre bedrivs på ett decentraliserat sätt än centralstyrt av kommissionen. Kuponger, en form av ekonomiskt stöd från en bidragsmottagare till tredje part, är en av de åtgärder som visat sig fungera bäst för nya aktörer och små och medelstora företag. De har dock hämmats av det tak för ekonomiskt stöd som föreskrivs i budgetförordningen. Taket bör därför höjas för programmet, för att hålla jämna steg med den växande potentialen i marknadstillämpningarna inom rymdsektorn.

(34) Formerna för unionsfinansiering och genomförandemetoderna inom ramen för denna förordning bör väljas utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas specifika mål och leverera resultat, varvid hänsyn särskilt bör tas till kostnader för kontroller, administrativa bördor och förväntad risk för bristande regelefterlevnad. Detta bör omfatta överväganden om användning av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader och finansiering som inte är kopplad till kostnaderna enligt artikel 125.1 i budgetförordningen.

(35) Enligt rådets beslut 2013/755/EU (8) är personer och enheter i utomeuropeiska länder eller territorier berättigade till finansiering i enlighet med programmets regler och mål och eventuella ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet.

(36) Övergripande finansiella regler som antas av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget är tillämpliga på denna förordning. Dessa regler fastställs i budgetförordningen och anger särskilt bestämmelser om budgetens uppställning och genomförande genom bidrag, upphandling, priser och indirekt genomförande samt föreskriver kontroller av ansvaret hos aktörer i budgetförvaltningen. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget innefattar även en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget.

(37) I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (9) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 (10), (Euratom, EG) nr 2185/96 (11) och (EU) 2017/1939 (12) ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder avseende förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med och förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 (13). I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs och säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter.

(38) Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater samt länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken får delta i programmet med undantag för Galileo, Egnos, Govsatcom och delkomponenten SST i enlighet med sina respektive avtal. Andra tredjeländer får också delta i programmet med undantag för Galileo, Egnos, Govsatcom och delkomponenten SST på grundval av ett avtal som ingås i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget. Galileo och Egnos bör vara öppna för deltagande för de medlemmar av Efta som är medlemmar i EES i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (14). Andra tredjeländer får delta i Galileo och Egnos på grundval av ett avtal som ingås i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget. Govsatcom bör vara öppet för ett tredjeland enbart på grundval av ett avtal som ingås i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget.

(39) En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning som ålägger tredjeländer att bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt.

(40) För internationella organisationer som inte har sitt huvudkontor i unionen och vilka önskar få tillgång till SST-tjänster som inte är offentligt tillgängliga bör det krävas ett avtal som har ingåtts i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget. Internationella organisationer som har sitt huvudkontor i unionen och är offentliga rymdfarkostägare och rymdfarkostoperatörer bör betraktas som SST:s kärnanvändare.

(41) Offentligt tillgänglig information för SST-tjänster bör anses avse all information som en användare har en rimlig grund att betrakta som lagligen tillgänglig. SST-tjänster som avser kollisionsundvikande, återinträde och fragmentering grundar sig på extern offentligt tillgänglig SST-information som blir tillgänglig efter det att en begäran om tillgång har gjorts. Följaktligen bör SST-tjänster som avser kollisionsundvikande, återinträde och fragmentering betraktas som offentligt tillgängliga tjänster och inte kräva ingående av ett avtal i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget. Tillgång till dessa bör kunna beviljas på begäran av den potentiella användaren.

(42) En sund offentlig styrning av programmet kräver en tydlig fördelning av ansvar och uppgifter mellan de olika enheter som är involverade, för att undvika onödig överlappning och minska kostnadsöverskridanden och förseningar. Alla de aktörer som medverkar i styrningen bör, inom sitt behörighetsområde och i överensstämmelse med sina ansvarsområden, stödja uppnåendet av programmets mål.

(43) Medlemsstaterna har länge varit aktiva på rymdområdet. De har system, infrastruktur och nationella byråer och organ med anknytning till rymden. De kan därför ge ett stort bidrag till programmet, särskilt genomförandet av det. De kan samarbeta med unionen för att främja programmets tjänster och tillämpningar. Kommissionen kan utnyttja de medel som står till medlemsstaternas förfogande, få bistånd från dem och, i enlighet med ömsesidigt överenskomna villkor, anförtro medlemsstaterna icke-föreskrivande uppgifter i genomförandet av programmet. De berörda medlemsstaterna bör dessutom vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa skyddet av de markstationer som upprättats på deras territorier. Vidare bör medlemsstaterna och kommissionen samarbeta med varandra och med lämpliga internationella organ och tillsynsmyndigheter för att säkerställa att nödvändiga frekvenser för programmet finns tillgängliga och är skyddade på lämplig nivå, så att tillämpningar baserade på de erbjudna tjänsterna kan utvecklas och genomföras till fullo, i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 243/2012/EU (15).

(44) Som främjare av unionens allmänintresse ankommer det på kommissionen att genomföra programmet, ta det övergripande ansvaret och främja dess användning. I syfte att optimera resurserna och kompetensen hos de olika aktörerna bör kommissionen ha möjlighet att när så är motiverat anförtro vissa uppgifter till andra enheter. Eftersom kommissionen har det övergripande ansvaret för programmet, bör den fastställa de viktigaste tekniska och operativa krav som är nödvändiga för att utveckla system och tjänster. Den bör göra detta efter att ha konsulterat medlemsstaternas experter, användare och andra berörda parter. Eftersom utövandet av unionens befogenhet när det gäller rymden inte får leda till att medlemsstaterna hindras från att utöva sina befogenheter i enlighet med artikel 4.3 i EUF-fördraget, bör slutligen kommissionen säkerställa att de verksamheter som bedrivs inom ramen för programmet är samstämmiga.

(45) Uppdraget för Europeiska unionens rymdprogrambyrå (byrån), som ersätter och efterträder Europeiska byrån för GNSS som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010 (16), är att bidra till programmet, särskilt när det gäller säkerhetsackreditering samt utveckling av marknadstillämpningar och tillämpningar nedströms. Vissa uppgifter som rör dessa områden bör därför vila på byrån. När det gäller säkerhet bör byrån, med tanke på dess erfarenhet av området, vara ansvarig för säkerhetsackrediteringen för alla unionsåtgärder inom rymdsektorn. På grundval av byråns positiva resultat när det gäller att främja användar- och marknadsupptagning av Galileo och Egnos bör byrån även anförtros verksamhet för användarupptagning av andra programkomponenter än Galileo och Egnos samt verksamhet för utveckling av tillämpningar nedströms för alla programmets komponenter. Detta skulle göra det möjligt för byrån att dra nytta av stordriftsfördelar samt möjliggöra en utveckling av tillämpningar som bygger på flera av programmets komponenter (integrerade tillämpningar). Denna verksamhet bör dock inte påverka de tjänster och den verksamhet för användarupptagning som kommissionen anförtrott Copernicus anförtrodda enheter. Det faktum att byrån har anförtrotts att utveckla tillämpningar nedströms bör inte hindra andra anförtrodda enheter från att utveckla tillämpningar nedströms. Byrån bör dessutom fullgöra de uppgifter som kommissionen anförtror den genom en eller flera överenskommelser om medverkan inom en ramöverenskommelse om ekonomiskt partnerskap som omfattar andra särskilda uppgifter med anknytning till programmet. När byrån anförtros uppgifter bör tillräckliga personella, administrativa och finansiella resurser ställas till förfogande.

(46) I vissa vederbörligen motiverade fall bör byrån kunna lägga ut särskilda uppgifter på medlemsstaterna eller grupper av medlemsstater. Dessa uppgifter bör begränsas till sådan verksamhet som byrån inte har kapacitet att utföra på egen hand och bör inte påverka programmets styrning eller uppgiftsfördelningen enligt denna förordning.

(47) Galileo och Egnos är komplexa system som kräver intensiv samordning. Eftersom de är programmets komponenter bör en unionsinstitution eller ett unionsorgan sköta den samordningen. Med utgångspunkt i den expertis som har utvecklats under de senaste åren är byrån det lämpligaste organet för att samordna alla operativa uppgifter som rör driften av dessa system, med undantag för det internationella samarbetet. Byrån bör därför anförtros förvaltningen av driften av Egnos och Galileo. Detta innebär emellertid inte att byrån ensam bör utföra alla uppgifter som rör driften av dessa system. Den kan dra nytta av expertis från andra enheter, särskilt ESA. Detta bör inbegripa verksamhet för systemutveckling, utformning och utveckling av delar av marksegmentet och satelliter, som bör anförtros ESA. Fördelningen av uppgifter till andra enheter bygger på sådana enheters kompetens och bör undvika överlappning

(48) ESA är en internationell organisation med omfattande expertis på rymdområdet, som 2004 ingick ett ramavtal med Europeiska gemenskapen (2004 års ramavtal) (17). Den är därför en viktig partner för genomförandet av programmet, och lämpliga förbindelser bör fastställas med den. I detta avseende, och i enlighet med budgetförordningen, bör kommissionen ingå en ramöverenskommelse om ekonomiskt partnerskap med ESA och byrån som omfattar alla ekonomiska förbindelser mellan kommissionen, byrån och ESA, säkerställer att de är konsekventa och förenliga med 2004 års ramavtal, särskilt artiklarna 2 och 5. Eftersom ESA inte är ett unionsorgan och inte omfattas av unionsrätten, är det dock nödvändigt att en sådan överenskommelse föreskriver att ESA vidtar lämpliga åtgärder för att säkerställa skyddet av unionens och medlemsstaternas intressen och, när det gäller genomförandet av budgeten, att uppgifter som anförtros den är förenliga med de beslut som fattas av kommissionen. Avtalet bör också innehålla alla bestämmelser som är nödvändiga för att skydda unionens ekonomiska intressen.

(49) Att Europeiska unionens satellitcentrum (Satcen) verkar som en europeisk oberoende kapacitet som ger tillgång till information och tjänster som härrör från utnyttjandet av relevanta rymdtillgångar och kompletterande data erkändes redan vid genomförandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr 541/2014/EU (18).

(50) För att strukturellt förankra användarföreträdarna i styrningen av Govsatcom och för att sammanställa användarnas behov och krav över nationella och civil-militära gränser, får de relevanta unionsorganen med nära användaranknytning, t.ex. Europeiska försvarsbyrån, Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex), Europeiska sjösäkerhetsbyrån, Europeiska fiskerikontrollbyrån, Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning, den militära planerings- och ledningskapaciteten och den civila planerings- och ledningskapaciteten samt Centrumet för samordning av katastrofberedskap, ha en samordnande roll för enskilda användargrupper. På aggregerad nivå bör byrån samordna användarrelaterade aspekter för de civila användargrupperna och får övervaka operativ användning, efterfrågan, överensstämmelse med kraven samt nya behov och krav.

(51) Med tanke på rymdverksamhetens betydelse för unionens ekonomi och unionsmedborgarnas liv, de dubbla användningsområdena för systemen och för de tillämpningar som bygger på dessa system, bör en av programmets huvudprioriteter vara att uppnå och bibehålla en hög grad av säkerhet, särskilt för att skydda unionens och dess medlemsstaters intressen bl.a. när det gäller säkerhetsskyddsklassificerade och andra känsliga icke säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter.

(52) Utan att det påverkar medlemsstaternas företrädesrätt när det gäller den nationella säkerheten bör kommissionen och den höga representanten, var och en inom sitt respektive behörighetsområde, säkerställa programmets säkerhet i enlighet med denna förordning och, i tillämpliga fall, rådets beslut (Gusp) 2021/… (19) (3).

(53) Eftersom Europeiska utrikestjänsten (utrikestjänsten) besitter särskilda sakkunskaper och regelbundet har kontakt med myndigheterna i tredjeländer och med internationella organisationer, får den i enlighet med rådets beslut 2010/427/EU (20) bistå kommissionen vid fullgörandet av vissa uppgifter med anknytning till programmets säkerhet på området yttre förbindelser.

(54) Utan att det påverkar medlemsstaternas eget ansvar för den nationella säkerheten i enlighet med artikel 4.2 i EU-fördraget eller medlemsstaternas rätt att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen i enlighet med artikel 346 i EUF-fördraget, bör det inrättas en särskild styrning av säkerhetsfrågor i syfte att säkerställa ett smidigt genomförande av programmet. Denna styrning bör bygga på följande tre nyckelprinciper: För det första är det av avgörande betydelse att medlemsstaternas omfattande och unika erfarenhet av säkerhetsfrågor beaktas i största möjliga utsträckning. För det andra bör driften vara åtskild från säkerhetsackrediteringen, för att förhindra intressekonflikter och eventuella brister i tillämpningen av säkerhetsbestämmelserna. För det tredje är den enhet som ansvarar för förvaltningen av alla eller vissa av programmets komponenter också bäst lämpad att förvalta säkerheten för de uppgifter som den anförtrotts. Programmets säkerhet bör bygga på erfarenheterna från de senaste årens genomförande av Galileo, Egnos och Copernicus. En sund säkerhetsstyrning förutsätter också att rollerna fördelas på lämpligt sätt mellan de olika aktörerna. Eftersom kommissionen ansvarar för programmet bör den, utan att det påverkar medlemsstaternas företrädesrätt när det gäller den nationella säkerheten, fastställa de allmänna säkerhetskrav som är tillämpliga på var och en av programmets olika komponenter.

(55) De europeiska rymdinfrastrukturernas cybersäkerhet, såväl på marken som i rymden, är av avgörande betydelse för att man ska kunna säkerställa en kontinuerlig systemdrift samt tjänstekontinuitet. Behovet av att skydda systemen och deras tjänster mot cyberattacker, inbegripet genom utnyttjande av ny teknik, bör därför vederbörligen beaktas vid fastställandet av säkerhetskraven.

(56) En säkerhetsövervakningsstruktur bör fastställas av kommissionen när så är lämpligt efter risk- och hotbildsanalysen. Den säkerhetsövervakningsstrukturen bör vara den enhet som följer de anvisningar som har utarbetats enligt beslut (Gusp) 2021/… (4). För Galileo bör detta organ vara Galileos säkerhetsövervakningscentrum. När det gäller genomförandet av beslut (Gusp) 2021/… (+) bör den roll som styrelsen för säkerhetsackreditering har begränsas till att lämna information om systemets säkerhetsackreditering till rådet eller den höga representanten.

(57) Mot bakgrund av programmets unika karaktär och komplexitet och dess säkerhetsanknytning bör erkända och väletablerade principer följas för säkerhetsackrediteringen. Det är därför nödvändigt att säkerhetsackrediteringen genomförs på grundval av kollektivt ansvar för säkerheten i unionen och dess medlemsstater, genom en strävan efter samförstånd och samverkan med alla parter som berörs av säkerhet, och att ett förfarande för permanent riskövervakning införs. Det är också absolut nödvändigt att den tekniska säkerhetsackrediteringen anförtros branschfolk med betryggande kompetens för ackreditering av komplexa system och med lämpligt säkerhetsgodkännande.

(58) Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska hanteras i enlighet med säkerhetsbestämmelserna i rådets beslut 2013/488/EU (21) och kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/444 (22). I enlighet med beslut 2013/488/EU ska medlemsstaterna respektera de principer och miniminormer som fastställs i dessa, så att man kan säkerställa att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ges en likvärdig skyddsnivå.

(59) För att säkerställa ett säkert informationsutbyte bör lämpliga överenskommelser ingås för att säkerställa skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som lämnas till tredjeländer och internationella organisationer inom ramen för programmet.

(60) Ett viktigt syfte med programmet är att säkerställa unionens säkerhet och stärka det strategiska oberoendet inom central teknik och i värdekedjor, samtidigt som en öppen ekonomi med fri och rättvis handel bevaras, och dra fördel av de möjligheter som rymden erbjuder unionens och dess medlemsstaters säkerhet. Detta mål förutsätter i särskilda fall att nödvändiga villkor för stödberättigande och deltagande fastställs i syfte att säkerställa skyddet av de operativa unionssystemens integritet, säkerhet och motståndskraft. Detta bör inte undergräva behovet av konkurrenskraft och kostnadseffektivitet. Vid utvärderingen av rättsliga enheter som är föremål för kontroll av ett tredjeland eller en enhet i ett tredjeland bör kommissionen ta hänsyn till principerna och kriterierna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/452 (23).

(61) Inom ramen för programmet finns det viss information som, även om den inte är säkerhetsskyddsklassificerad, ska hanteras i enlighet med unionsrättsakter som redan är i kraft eller med nationella lagar, regler och föreskrifter, inbegripet genom begränsad distribution.

(62) Ett växande antal centrala ekonomiska sektorer, särskilt transport-, telekommunikations-, jordbruks- och energisektorerna, använder i allt högre grad satellitnavigerings- och jordobservationssystem. Programmet bör utnyttja synergierna mellan dessa sektorer, med beaktande av rymdteknikens fördelar för dem, stödja utvecklingen av kompatibel utrustning samt främja utvecklingen av relevanta standarder och certifieringar. Även synergierna mellan rymdverksamhet och verksamhet med koppling till unionens och dess medlemsstaters säkerhet och försvar ökar. Att ha fullständig kontroll över satellitnavigeringen bör därför garantera unionens tekniska självständighet, även på längre sikt för infrastrukturutrustningens komponenter, och säkerställa dess strategiska oberoende.

(63) Syftet med Galileo är att upprätta och driva den första globala infrastrukturen för satellitnavigering och satellitpositionering som är särskilt utformad för civila ändamål och som kan användas av en mängd olika offentliga och privata aktörer både i Europa och över hela världen. Galileo fungerar oberoende av andra befintliga eller potentiella system och bidrar därigenom bland annat till unionens strategiska oberoende. Galileos andra generation bör driftsättas gradvis före 2030, inledningsvis med minskad operativ kapacitet.

(64) Målet för Egnos är att förbättra kvaliteten på öppna signaler från befintliga globala satellitnavigeringssystem, särskilt från Galileo. De tjänster som Egnos tillhandahåller bör med förtur täcka de delar av medlemsstaternas territorium som är belägna i Europa, vilket här inbegriper Cypern, Azorerna, Kanarieöarna och Madeira, senast i slutet av 2026. På luftfartsområdet bör alla dessa territorier dra nytta av Egnos för flygtrafiktjänster för samtliga prestandanivåer som stöds av Egnos. Egnostjänsternas geografiska täckning kan utvidgas till att omfatta andra regioner i världen, med förbehåll för den tekniska genomförbarheten och, vad gäller tjänsten för skydd av människoliv, på grundval av internationella avtal. Utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1139 (24) och den nödvändiga övervakningen av Galileotjänsternas kvalitet för luftfartsändamål, bör det noteras att även om Galileos signaler kan användas med god verkan för att underlätta positionsbestämning av luftfartyg i alla faser av flygningen genom nödvändiga stödsystem, inklusive regional, lokal avionik samt avionik ombord, är det bara regionala eller lokala stödsystem som Egnos i Europa som kan utgöra flygledningstjänster och flygtrafiktjänster. Egnos tjänst för skydd av människoliv bör tillhandahållas i enlighet med Internationella civila luftfartsorganisationens tillämpliga standarder (Icaos standarder).

(65) Det är absolut nödvändigt att man säkerställer Galileos och Egnos hållbarhet samt deras tjänsters kontinuitet, tillgänglighet, noggrannhet, tillförlitlighet och säkerhet. I en föränderlig omvärld och en marknad i snabb utveckling bör de fortsätta att utvecklas, och nya generationer av systemen, inbegripet därmed sammanhängande utveckling av rymd- och marksegment, bör utarbetas.

(66) Begreppet kommersiell tjänst som används i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 (25) är inte längre lämpligt med tanke på hur den tjänsten har utvecklats. I stället talas det om två separata tjänster i kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/224 (26), nämligen högprecisionstjänsten och autentiseringstjänsten.

(67) För optimal användning bör tjänsterna från Galileo och Egnos ha samverkansförmåga och driftskompatibilitet med varandra, inbegripet på användarnivå, och i möjligaste mån med andra satellitnavigeringssystem och konventionella hjälpmedel för radionavigation, om sådan samverkansförmåga och driftskompatibilitet föreskrivs i ett internationellt avtal, utan att det påverkar målet om unionens strategiska oberoende.

(68) Med tanke på hur viktig den markbaserade infrastrukturen är för Galileo och Egnos, även för deras säkerhet, bör beslut om infrastrukturens belägenhet fattas av kommissionen. Installationen av systemens markbaserade infrastruktur bör även i fortsättningen följa en öppen och transparent process, som kan inbegripa byrån när så är lämpligt med tanke på dess behörighetsområde.

(69) För att maximera den socioekonomiska nyttan med Galileo och Egnos och samtidigt bidra till unionens strategiska oberoende, särskilt i känsliga sektorer och på området trygghet och säkerhet, bör användningen av Egnos- och Galileotjänsterna främjas inom annan unionspolitik, även med regleringsåtgärder, där detta är motiverat och fördelaktigt. Även åtgärder för att främja tjänsternas användning i alla medlemsstaterna är en viktig del i processen.

(70) Programmets komponenter bör stimulera användningen av digital teknik i rymdsystem, distribution av data och tjänster samt utveckling nedströms. I detta sammanhang bör särskild uppmärksamhet ägnas de initiativ och åtgärder som kommissionen föreslog i sina meddelanden av den 14 september 2016 med titeln Konnektivitet för en konkurrenskraftig digital inre marknad – mot ett europeiskt gigabitsamhälle och av den 14 september 2016 med titeln 5G för Europa: en handlingsplan.

(71) Copernicus bör säkerställa oberoende tillgång till miljöinformation och central teknik för jordobservation och geoinformationstjänster, och därigenom bidra till att unionen får oberoende beslutskapacitet och handlingsförmåga inom bl.a. miljö, klimatförändringar, utveckling på havs- och sjöfartsområdet, jordbruk och landsbygdsutveckling, bevarande av kulturarv, civilskydd, mark- och infrastrukturövervakning, säkerhet och digital ekonomi.

(72) Copernicus bör bygga vidare på, säkerställa kontinuiteten i och stärka verksamheten och resultaten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 377/2014 (27) om inrättande av unionens jordobservations- och jordövervakningsprogram (Copernicus) liksom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 911/2010 (28), som inrättade det föregående europeiska jordövervakningsprogrammet GMES och föreskrev regler för genomförandet av den inledande driften, med beaktande av den senaste tidens tendenser inom forskning, teknik och innovationer av relevans för jordobservation samt utvecklingen inom stordataanalys och artificiell intelligens och anslutande strategier och initiativ på unionsnivå, i enlighet med kommissionens vitbok om artificiell intelligens av den 19 februari 2020 med titeln En EU-strategi för spetskompetens och förtroende och med kommissionens meddelande av den 19 februari 2020 med titeln En EU-strategi för data. För utveckling av nya tillgångar bör kommissionen ha ett nära samarbete med medlemsstaterna, ESA, Europeiska organisationen för utnyttjande av meteorologiska satelliter (Eumetsat) och när så är lämpligt andra enheter som äger relevanta rymd- och fälttillgångar. I så stor omfattning som möjligt bör Copernicus använda medlemsstaternas, ESA:s, Eumetsats och andra enheters kapacitet för rymdbaserad jordobservation, inbegripet kommersiella initiativ i Europa, vilket även bidrar till utvecklingen av en livskraftig kommersiell rymdsektor i Europa. När det är genomförbart och lämpligt bör Copernicus även använda tillgängliga fältdata och hjälpdata som tillhandahålls främst av medlemsstaterna i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG (29). Kommissionen bör samarbeta med medlemsstaterna och Europeiska miljöbyrån för att säkerställa effektiv tillgång till och användning av Copernicusfältdataset.

(73) Copernicus bör genomföras i enlighet med målen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG (30), särskilt öppenhet, skapande av förutsättningar som gynnar tjänsternas utveckling samt bidrag till ekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen i unionen. Copernicusdata och Copernicusinformation bör vara fritt och öppet tillgängliga.

(74) Copernicus fulla potential för unionens samhälle och ekonomi bör utnyttjas fullt ut av även andra än de direkta bidragsmottagarna genom intensifierade åtgärder för användarupptagning, vilket kräver ytterligare åtgärder för att göra data användbara för icke-specialister och därigenom stimulera tillväxt, jobbskapande och kunskapsöverföring.

(75) Copernicus är ett användardrivet program. Utvecklingen av det bör därför baseras på Copernicuskärnanvändarnas nya krav, samtidigt som man erkänner framväxten av nya offentliga och privata användargrupper. Copernicus bör bygga på en analys av alternativen för att tillgodose förändrade användarbehov, bl.a. sådana som rör genomförande och övervakning av unionspolitik som förutsätter löpande och verkningsfull involvering av användarna, särskilt när det gäller utformning och validering av krav.

(76) Copernicus är redan i drift. Det är därför viktigt att sörja för kontinuitet i den infrastruktur och de tjänster som redan finns, och samtidigt anpassa sig till de föränderliga användarbehoven, marknadsförhållandena, särskilt framväxten av privata aktörer i rymden, och sådana sociopolitiska händelser som kräver snabba insatser. Detta kräver att Copernicus funktionella struktur utvecklas för att bättre återspegla övergången från den första etappen av operativa tjänster till tillhandahållande av avancerade, mer riktade tjänster för nya användargrupper och främjande av mervärde på nedströmsmarknaderna. För detta ändamål bör det under det fortsatta genomförandet finnas en strategi längs hela datavärdekedjan, dvs. datainsamling, behandling, distribution och utnyttjande av data och information samt verksamheter avseende användar- och marknadsupptagning och kapacitetsuppbyggnad, samtidigt som man inom den strategiska planeringen i Horisont Europa kartlägger forsknings- och innovationsverksamhet som bör dra nytta av Copernicus.

(77) När det gäller datainsamling bör Copernicusverksamheten syfta till att färdigställa och underhålla den befintliga rymdinfrastrukturen, på lång sikt förbereda ersättandet av uttjänta satelliter samt inleda nya uppdrag särskilt med nya observationssystem för att bidra till att möta de globala klimatförändringarna (till exempel övervakning av antropogena utsläpp av CO2 och andra utsläpp av växthusgaser). Verksamheten i Copernicus bör utöka den globala övervakningstäckningen över polarområdena och stödja säkerställande av efterlevnaden av miljölagstiftningen, lagstadgad miljöövervakning och miljörapportering och innovativa miljötillämpningar inom förvaltningen av jordbruks-, skogs- och vattenresurser samt marina resurser och kulturarvet (till exempel för grödoövervakning, vattenförvaltning och förbättrad brandövervakning). I samband med detta bör Copernicus utnyttja sin hävstångseffekt och dra maximal nytta av investeringarna under den föregående finansieringsperioden (2014–2020), inbegripet dem som gjorts av medlemsstaterna, ESA och Eumetsat, och samtidigt överväga nya drifts- och affärsmodeller för att ytterligare komplettera Copernicus kapacitet. Copernicus kan också bygga vidare på framgångsrika partnerskap med medlemsstaterna för att vidareutveckla säkerhetsaspekten inom ramen för lämpliga styrmekanismer i syfte att svara mot nya behov hos användarna på säkerhetsområdet.

(78) Som en del av data- och informationsbehandlingen bör Copernicus sörja för långsiktig hållbarhet och den fortsatta utvecklingen av Copernicus tjänster, som tillhandahåller information för att tillgodose den offentliga sektorns behov och de behov som följer av unionens internationella åtaganden, och för att maximera möjligheterna till kommersiellt utnyttjande. Copernicus bör i synnerhet på europeisk, nationell, lokal och global nivå, tillhandahålla information om atmosfärens sammansättning och luftkvaliteten, information om oceanernas tillstånd och dynamik, information till stöd för land- och isövervakning för genomförandet av unionens politik, nationell och lokal politik, information till stöd för anpassning till och minskning av klimatförändringar samt geospatial information till stöd för katastrofhantering, inbegripet genom förebyggande verksamhet, säkerställande av efterlevnaden av miljölagstiftningen, civilskydd och stöd till unionens yttre åtgärder. Kommissionen bör identifiera lämpliga avtal för att skapa långsiktighet i tillhandahållandet av tjänsterna.

(79) Vid genomförandet av Copernicustjänster bör kommissionen förlita sig på behöriga enheter, berörda unionsorgan, grupperingar eller konsortier av nationella organ eller andra relevanta organ som kan komma i fråga för ingående av en överenskommelse om medverkan. Vid urvalet av dessa enheter bör kommissionen säkerställa att det inte uppstår några avbrott i verksamheten och tillhandahållandet av tjänster och, vad beträffar säkerhetskänsliga uppgifter, att de berörda enheterna har kapacitet för tidig förvarning och krisövervakning inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, och särskilt den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. I enlighet med artikel 154.2 i budgetförordningen är personer och enheter som anförtrotts förvaltningen av medel från unionen skyldiga att följa principen om icke-diskriminering i förhållande till samtliga medlemsstater. Efterlevnaden av denna princip bör säkerställas genom de relevanta överenskommelserna om medverkan som rör tillhandahållande av Copernicustjänsterna.

(80) Genomförandet av Copernicustjänsterna bör underlätta den allmänna upptagningen av tjänster, eftersom användarna skulle kunna förutse tillgången till och utvecklingen av tjänster, samt samarbetet med medlemsstaterna och andra parter. Därför bör kommissionen och dess anförtrodda enheter som tillhandahåller tjänster samarbeta nära med Copernicuskärnanvändargrupper i hela Europa för att vidareutveckla Copernicus tjänste- och informationsportfölj i syfte att säkerställa att man tillgodoser framväxande behov inom den offentliga sektorn samt politiska behov så att upptagningen av jordobservationsdata kan maximeras. Kommissionen och medlemsstaterna bör arbeta tillsammans för att utveckla Copernicus fältkomponent och underlätta integreringen av Copernicusfältdata med rymddataset för uppgraderade Copernicustjänster.

(81) Copernicus policy för fullständiga, avgiftsfria och öppna data har bedömts vara ett av de mest framgångsrika inslagen i genomförandet av Copernicus och har varit avgörande för att man har kunnat skapa en stark efterfrågan på dess data och information, vilket har gjort Copernicus till en av världens största leverantörer av jordobservationsdata. Det finns ett tydligt behov av att garantera långsiktig och säker kontinuitet i tillhandahållandet av fullständiga, avgiftsfria och öppna data, och åtkomsten bör säkras för att man ska kunna förverkliga de ambitiösa mål som fastställs i rymdstrategin för Europa. Copernicusdata är främst till för européer, och genom att göra dessa data fritt tillgängliga i hela världen maximeras möjligheterna till samarbete för unionens företag och akademiker och bidrar man till ett effektivt europeiskt rymdekosystem. Om åtkomsten till Copernicusdata och Copernicusinformation begränsas på något sätt, bör det göras i överensstämmelse med Copernicus datapolicy som fastställs i denna förordning och i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1159/2013 (31).

(82) Data och information som tas fram inom Copernicus bör göras tillgängliga fullständigt, öppet och avgiftsfritt, i enlighet med tillämpliga villkor och begränsningar, för att främja användningen och spridningen av dem och stärka de europeiska marknaderna för jordobservation, särskilt nedströms, och på så sätt skapa förutsättningar för tillväxt och nya jobb i unionen. Ett sådant tillgängliggörande bör fortsätta att tillhandahålla data och information med en hög grad av samstämmighet, kontinuitet, tillförlitlighet och kvalitet. Detta kräver storskalig och användarvänlig åtkomst till, bearbetning av och utnyttjande av Copernicusdata och Copernicusinformation, med olika aktualitet, för vilka kommissionen bör fortsätta att följa en integrerad strategi på både unionsnivå och medlemsstatsnivå, vilket också möjliggör integrering med andra data- och informationskällor. Kommissionen bör därför vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att Copernicusdata och Copernicusinformation är tillgängliga och kan användas på ett lätt och effektivt sätt, särskilt genom att främja data- och informationsåtkomsttjänsten (Dias) i medlemsstaterna och när så är möjligt främja driftskompatibilitet mellan befintliga europeiska infrastrukturer för jordobservationsdata i syfte att skapa synergier med dessa resurser i syfte att maximera och öka marknadsupptagningen av Copernicusdata och Copernicusinformation.

(83) Kommissionen bör arbeta med leverantörerna av data för att komma överens om licensvillkor för data från tredje part för att underlätta användningen av dessa inom Copernicus i enlighet med denna förordning och tillämpliga rättigheter för tredje part. Eftersom vissa Copernicusdata och viss Copernicusinformation, däribland högupplösta bilder, kan påverka unionens eller dess medlemsstaters säkerhet får åtgärder i vederbörligen motiverade fall antas för att bemöta risker för och hot mot unionens eller dess medlemsstaters säkerhet.

(84) För att främja och underlätta nationella, regionala och lokala myndigheters och små och medelstora företags, vetenskapsmäns och forskares användning av jordobservationsdata och jordobservationsteknik bör man främja särskilda nätverk för distribution av Copernicusdata, inbegripet nationella och regionala organ, såsom Copernicus Relay-nätverket och Copernicus Academy, genom verksamhet för användarupptagning. Kommissionen och medlemsstaterna bör därför sträva efter att upprätta närmare förbindelser mellan Copernicus och unionens och medlemsstaternas politik för att stimulera efterfrågan på kommersiella tillämpningar och tjänster och göra det möjligt för företag, särskilt små och medelstora företag och uppstartsföretag, att utveckla tillämpningar baserade på Copernicusdata och Copernicusinformation som syftar till att utveckla ett konkurrenskraftigt ekosystem för jordobservationsdata i Europa.

(85) Internationellt bör Copernicus tillhandahålla korrekt och tillförlitlig information för samarbete med tredjeländer och internationella organisationer och till stöd för unionens politik för yttre åtgärder och utvecklingssamarbete. Copernicus bör betraktas som ett europeiskt bidrag till det globala systemet av jordobservationssystem, kommittén för jordobservationssatelliter, partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention från 1992 om klimatförändringar, uppnåendet av FN:s mål för hållbar utveckling och Sendai-ramverket för katastrofriskreducering. Kommissionen bör inrätta eller upprätthålla ett lämpligt samarbete med relevanta sektoriella FN-organ och Meteorologiska världsorganisationen.

(86) Vid genomförandet av Copernicus bör kommissionen vid behov anlita europeiska internationella organisationer med vilka den redan har ett etablerat partnerskap, i synnerhet ESA, när det gäller utveckling, samordning, genomförande och vidareutveckling av rymdkomponenter, åtkomst till tredjepartsdata i förekommande fall samt, när detta inte görs av andra enheter, driften av särskilda satellituppdrag. Kommissionen bör dessutom anlita Eumetsat när det gäller driften av särskilda satellituppdrag eller delar av dem och i tillämpliga fall åtkomsten till data från bidragande satellituppdrag i enlighet med organisationens expertis och mandat.

(87) När det gäller tjänster bör kommissionen dra fördel av den specifika kapacitet som tillhandahålls av unionens byråer som Europeiska miljöbyrån, Europeiska sjösäkerhetsbyrån, Frontex, Satcen, samt det mellanstatliga Europeiska centrumet för medellånga väderprognoser och de europeiska investeringar som redan gjorts i övervakning av havsmiljön genom Mercator Ocean. Beträffande säkerhet bör en heltäckande unionsstrategi eftersträvas i samarbete med den höga representanten. Kommissionens gemensamma forskningscentrum (GFC) har deltagit aktivt från början av GMES och har stött utvecklingen när det gäller Galileo och delkomponenten SWE. Enligt förordning (EU) nr 377/2014 förvaltar GFC Copernicus katastrofinsatstjänst och den globala komponenten av Copernicus landmiljöövervakningstjänst, och bidrar till översynen av kvaliteten och ändamålsenligheten hos data och information samt till den framtida utvecklingen. Kommissionen bör även i fortsättningen förlita sig på GFC:s vetenskapliga och tekniska rådgivning i genomförandet av programmet.

(88) På begäran av Europaparlamentet och rådet inrättade unionen en ram till stöd för rymdövervakning och spårning (SST) genom beslut nr 541/2014/EU. Rymdskrot har blivit ett allvarligt hot mot säkerheten, tryggheten och hållbarheten i rymdverksamheterna. Delkomponenten SST är därför avgörande för att man ska kunna bevara kontinuiteten i programmets komponenter och deras bidrag till unionens politik. Genom att försöka hindra att mängden rymdskrot ökar, bidrar delkomponenten SST till att säkerställa hållbar och garanterad tillgång till och användning av rymden, vilket är ett globalt, gemensamt mål. I detta sammanhang kan SST stödja förberedelserna inför Europas städprojekt i omloppsbanan runt jorden.

(89) Prestandan och oberoendet för kapaciteten inom delkomponenten SST bör vidareutvecklas. Delkomponenten SST bör därför leda till att det upprättas en oberoende europeisk förteckning över rymdföremål, som bygger på data från nätverket av SST-sensorer. När så är lämpligt kan unionen överväga att göra vissa data tillgängliga för kommersiella och icke-kommersiella ändamål samt forskningsändamål. Delkomponenten SST bör också fortsätta att stödja driften och tillhandahållandet av SST-tjänsterna. Eftersom SST-tjänsterna är användardrivna, bör lämpliga mekanismer införas för att samla in användarkrav, däribland säkerhetskrav och krav avseende överföring av relevant information till och från offentliga institutioner i syfte att förbättra systemets effektivitet, samtidigt som nationell trygghets- och säkerhetspolitik respekteras.

(90) Tillhandahållandet av SST-tjänster bör bygga på ett samarbete mellan unionen och medlemsstaterna och använda befintlig och framtida nationell sakkunskap och infrastruktur, inklusive sådan som utvecklats av ESA eller av unionen. Det bör vara möjligt att tillhandahålla ekonomiskt stöd till utvecklingen av nya SST-sensorer. Med tanke på den känsliga karaktären hos SST bör kontrollen över nationella sensorer samt drift, underhåll och förnyelse av dem och bearbetning av data som möjliggör tillhandahållandet av SST-tjänster kvarstå hos de medlemsstater som deltar i delkomponenten SST.

(91) Medlemsstater som äger eller har tillgång till lämplig kapacitet som är tillgänglig för delkomponenten SST bör kunna delta i tillhandahållandet av SST-tjänster. De medlemsstater som ingår i det konsortium som inrättats i enlighet med beslut nr 541/2014/EU bör anses äga eller ha tillgång till lämplig kapacitet som är tillgänglig för delkomponenten SST. Dessa medlemsstater bör lämna in ett enda gemensamt förslag och visa överensstämmelse med ytterligare krav som rör den operativa strukturen. Lämpliga regler bör fastställas för urval och organisering av deltagande medlemsstater.

(92) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på antagande av närmare förfaranden och inslag för fastställande av medlemsstaternas deltagande i tillhandahållandet av SST-tjänster. Om inget gemensamt förslag har lämnats av de medlemmar som önskar delta i tillhandahållandet av SST-tjänster eller om kommissionen anser att ett sådant förslag inte uppfyller de fastställda kriterierna bör kommissionen kunna inleda en andra etapp för medlemsstaternas deltagande i tillhandahållandet av SST-tjänster. Förfarandena och inslagen för denna andra etapp bör definiera vilka omloppsbanor som ska omfattas och ta hänsyn till behovet av att maximera medlemsstaternas deltagande i tillhandahållandet av SST-tjänster. Om dessa förfaranden och inslag ger kommissionen möjlighet att välja ut flera förslag för att täcka alla omloppsbanorna, bör även lämpliga samordningsmekanismer mellan grupperna av medlemsstater och en effektiv lösning för att täcka alla SST-tjänster tillhandahållas. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (32).

(93) När delkomponenten SST är inrättad, bör den följa principerna om verksamhetens komplementaritet samt kontinuitet för användardrivna SST-tjänster av hög kvalitet, och bygga på den bästa sakkunskapen. Delkomponenten SST bör därför undvika onödigt dubbelarbete. Redundant kapacitet bör säkerställa SST-tjänsternas kontinuitet, kvalitet och stabilitet. Verksamheten i expertgrupperna bör bidra till att undvika sådan onödig överlappning.

(94) Delkomponenten SST bör också bidra till befintliga begränsningsåtgärder, till exempel Copuos riktlinjer för minskning av rymdskrot och riktlinjerna för långsiktig hållbarhet i verksamhet i yttre rymden, eller andra initiativ, för att säkerställa rymdverksamhetens trygghet, säkerhet och hållbarhet. I syfte att minska riskerna för kollisioner bör delkomponenten SST också eftersträva synergier med initiativ för aktiva åtgärder för att bortskaffa och passivera rymdskrot. Delkomponenten SST bör bidra till säkerställandet av fredlig användning och utforskning av yttre rymden. Den ökande rymdverksamheten kan få konsekvenser för internationella initiativ för rymdtrafikledning. Unionen bör övervaka denna utveckling och kan beakta den i samband med halvtidsöversynen av den nuvarande fleråriga budgetramen.

(95) Verksamhet inom delkomponenterna SST, SWE och NEO bör ta hänsyn till samarbetet med internationella partner, särskilt Förenta staterna, internationella organisationer och andra tredje parter, för att i synnerhet undvika kollisioner i rymden, förebygga ökningen av mängden rymdskrot och öka beredskapen för följderna av extremt rymdväder och jordnära objekt.

(96) Rådets säkerhetskommitté har rekommenderat att man skapar en riskhanteringsstruktur för att säkerställa att datasäkerhetsfrågor vederbörligen beaktas vid genomförandet av beslut nr 541/2014/EU. För detta ändamål och med beaktande av det arbete som redan har utförts bör lämpliga strukturer och förfaranden för riskhantering inrättas av de medlemsstater som deltar i delkomponenten SST.

(97) Stora extrema rymdväderhändelser kan hota allmänhetens säkerhet och störa driften av rymdbaserad och markbaserad infrastruktur. En delkomponent SWE bör därför inrättas som en del av programmet i syfte att bedöma riskerna med rymdväder och motsvarande användarbehov, öka medvetenheten om riskerna med rymdväder, säkerställa att användardrivna SWE-tjänster tillhandahålls och förbättra medlemsstaternas kapacitet att tillhandahålla SWE-tjänster. Kommissionen bör prioritera de sektorer där operativa SWE-tjänster ska tillhandahållas med hänsyn till användarbehoven, riskerna och den tekniska mognadsgraden. På lång sikt kan andra sektorers behov tillgodoses. Tillhandahållandet av tjänster på unionsnivå i enlighet med användarnas behov skulle kräva målinriktad, samordnad och fortsatt forskning och utveckling för att stödja utvecklingen av SWE-tjänster. Tillhandahållandet av SWE-tjänster bör bygga på befintlig nationell kapacitet och unionskapacitet och möjliggöra ett brett deltagande av medlemsstaterna, europeiska och internationella organisationer samt den privata sektorn.

(98) Kommissionens vitbok av den 1 mars 2017 om EU:s framtid, Romförklaringen av stats- och regeringscheferna i 27 medlemsstater av den 25 mars 2017 och flera resolutioner i Europaparlamentet erinrar om att unionen har en viktig roll att spela för att säkerställa ett tryggt, säkert och motståndskraftigt Europa som kan hantera utmaningar som regionala konflikter, terrorism, cyberhot och ett ökande migrationstryck. Säker och garanterad tillgång till satellitkommunikation är ett oumbärligt verktyg för säkerhetsaktörerna, och att samla och gemensamt utnyttja denna viktiga säkerhetsresurs på unionsnivå stärker en union som skyddar sina medborgare.

(99) Europeiska rådet välkomnade i sina slutsatser av den 19–20 december 2013 förberedelserna inför nästa generations statliga satellitkommunikation (Govsatcom) genom ett nära samarbete mellan medlemsstaterna, kommissionen och ESA. Govsatcom har också angetts som ett inslag i den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik från juni 2016. Govsatcom bör bidra till EU:s reaktion på hybridhot och stödja EU:s strategi för sjöfartsskydd och EU:s politik för Arktis.

(100) Govsatcom är ett användarcentrerat program med en tydlig säkerhetsdimension. Govsatcomanvändarfall bör kunna analyseras av de relevanta aktörerna med avseende på tre huvudgrupper: krishantering, som kan omfatta civila och militära gemensamma säkerhets- och försvarspolitiska uppdrag och insatser, naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan, humanitära kriser och nödsituationer till sjöss; övervakning, vilket kan omfatta gränsövervakning, övervakning före gränsen, gränsbevakning till havs, sjöövervakning och övervakning av olaglig handel; viktig infrastruktur, vilket kan inbegripa diplomatiska nät, poliskommunikation, digital infrastruktur, till exempel datacentrum och servrar, kritisk infrastruktur, till exempel energi, transport och fördämningar, såsom dammar, och rymdinfrastruktur.

(101) Govsatcoms kapacitet och tjänster bör användas i säkerhets- och trygghetskritiska uppdrag och insatser av aktörer i unionen och medlemsstaterna. Det behövs därför en lämplig nivå av oberoende från tredje parter (tredjeländer och enheter från tredjeländer) som omfattar alla inslag i Govsatcom, såsom rymd- och markteknik på komponent-, delsystems- och systemnivå, tillverkningsindustrin, ägare och operatörer av rymdsystem samt fysisk lokalisering av komponenter till marksystemet.

(102) Satellitkommunikation är en knapp resurs som begränsas av satellitkapaciteten, frekvenserna och den geografiska täckningen. För att vara kostnadseffektiv och dra nytta av stordriftsfördelar behöver därför Govsatcom optimera matchningen mellan efterfrågan från Govsatcomanvändare och tillgången enligt kontrakt på Govsatcoms satellitkapacitet och tjänster. Eftersom både efterfrågan och den potentiella tillgången förändras med tiden, krävs konstant övervakning och flexibilitet för att anpassa Govsatcomtjänsterna.

(103) De operativa kraven bör baseras på analysen av användningsfallen. Utifrån dessa operativa krav i kombination med säkerhetskraven bör tjänsteportföljen utvecklas. Tjänsteportföljen bör innehålla utgångspunkterna för Govsatcomtjänsterna. För att bibehålla bästa möjliga jämvikt mellan tillgång till och efterfrågan på tjänster bör tjänsteportföljen för Govsatcomtjänster kunna uppdateras regelbundet.

(104) I Govsatcoms första fas, ungefär fram till och med 2025, kommer befintlig kapacitet att användas. I detta sammanhang bör kommissionen upphandla Govsatcomkapacitet från medlemsstater med nationella system och rymdkapacitet och från kommersiella satellitkommunikations- eller tjänsteleverantörer, med beaktande av unionens väsentliga säkerhetsintressen. I denna första fas kommer tjänsterna att byggas ut stegvis. Om en detaljerad analys av den framtida tillgången och efterfrågan under den första fasen visar att detta inte är tillräckligt för att täcka den förändrade efterfrågan, bör det vara möjligt att fatta beslut om att gå vidare till en andra fas och utveckla ytterligare skräddarsydd rymdinfrastruktur eller kapacitet via ett eller flera offentlig-privata partnerskap, t.ex. med unionens satellitoperatörer.

(105) I syfte att optimera tillgängliga satellitkommunikationsresurser för att garantera tillgången i oförutsebara situationer, som naturkatastrofer, och för att säkerställa operativ effektivitet och korta omställningstider krävs det nödvändiga marksegmentet, såsom Govsatcomnav och andra potentiella markelement. Marksegmentet bör utformas på grundval av drifts- och säkerhetskrav. För att minska riskerna kan Govsatcomnav bestå av flera olika fysiska platser. Andra element i marksegmentet, t.ex. förankringsstationer, kan behövas.

(106) För användare av satellitkommunikation är användarutrustningen det absolut viktigaste operativa gränssnittet. Unionens modell för Govsatcom bör göra det möjligt för de flesta användare att fortsätta använda sin befintliga användarutrustning för Govsatcomtjänster.

(107) Med tanke på den operativa effektiviteten har användarna angett att det är viktigt att eftersträva driftskompatibilitet i användarutrustningen, och användarutrustning som kan använda flera olika satellitsystem. Forskning och utveckling kan komma att behövas på detta område.

(108) När det gäller genomförandet bör uppgifter och ansvarsområden fördelas mellan specialiserade organ, till exempel EDA, utrikestjänsten, ESA, byrån och unionens andra organ på ett sådant sätt att de anpassas till deras huvudsakliga uppgift, särskilt för användaraspekter.

(109) Den behöriga Govsatcommyndigheten har en viktig roll när det gäller att övervaka att användare och andra nationella enheter som är involverade i Govsatcom följer reglerna för delning och prioritering och säkerhetsförfarandena i enlighet med säkerhetskraven. En medlemsstat som inte har utsett en behörig Govsatcommyndighet bör under alla omständigheter utse en kontaktpunkt för att hantera eventuella störsändningar som påverkar Govsatcom.

(110) Medlemsstaterna, rådet, kommissionen och utrikestjänsten bör kunna bli Govsatcomdeltagare i den mån som de väljer att godkänna Govsatcomanvändare eller tillhandahålla kapacitet, platser eller anläggningar. Med beaktande av att medlemsstaterna själva får besluta huruvida de godkänner Govsatcomanvändare eller tillhandahåller kapacitet, platser eller anläggningar, kan medlemsstaterna inte förpliktas att bli Govsatcomdeltagare eller att tillhandahålla Govsatcominfrastruktur. Govsatcomkomponenten påverkar därför inte medlemsstaternas rätt att inte delta i Govsatcom, inbegripet i enlighet med nationell rätt eller konstitutionella krav som rör medlemsstatens politik om alliansfrihet och om att stå utanför militärallianser.

(111) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad gäller antagandet av operativa krav för Govsatcomtjänster och tjänsteportföljen för Govsatcomtjänster. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.

(112) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad avser antagandet av närmare regler för delning och prioritering för användning av samlad satellitkommunikationskapacitet inom Govsatcom. Vid fastställande av närmare regler för delning och prioritering bör kommissionen ta hänsyn till operativa krav och säkerhetskrav samt en analys av risker och förväntad efterfrågan från Govsatcomdeltagare. Även om Govsatcomtjänster i princip bör tillhandahållas avgiftsfritt till Govsatcomanvändarna, kan det, om det av analysen framgår att det råder brist på kapacitet och i syfte att undvika en snedvridning av marknaden, utvecklas en prispolitik som en del av dessa detaljerade regler för delning och prioritering. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.

(113) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad avser marksegmentinfrastrukturens belägenhet inom Govsatcom. Det kommer att ge kommissionen möjlighet att ta hänsyn till operativa krav och säkerhetskrav samt befintlig infrastruktur vid valet av sådana platser. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.

(114) Genom förordning (EU) nr 912/2010 inrättades en unionsbyrå, kallad Europeiska byrån för GNSS, för att hantera vissa aspekter av Galileo- och Egnosprogrammen för satellitnavigering. Genom den här förordningen ges Europeiska byrån för GNSS nya uppgifter, särskilt säkerhetsackreditering, inte bara i fråga om Galileo och Egnos, utan även i fråga om andra av programmets komponenter. Europeiska byrån för GNSS namn, uppgifter och organisation bör därför anpassas i enlighet med detta.

(115) I enlighet med beslut 2010/803/EU (33) har byrån sitt säte i Prag. För utförandet av byråns uppgifter får byråns personal utplaceras i något av de markcentrum för Galileo eller Egnos som avses i kommissionens genomförandebeslut (EU) 2016/413 (34) i syfte att genomföra den programverksamhet som föreskrivs i det berörda avtalet. För att byrån ska fungera så effektivt och ändamålsenligt som möjligt kan dessutom vissa anställda utplaceras på lokala kontor i en eller flera medlemsstater. Om personal utplaceras utanför byråns säte eller Galileos och Egnos markbaserade centra, bör detta inte innebära att byråns kärnverksamhet överförs till dessa lokala kontor.

(116) På grund av den utökade verksamheten, som inte längre bör vara begränsad till Galileo och Egnos, bör namnet på Europeiska byrån för GNSS ändras. Byrån bör dock säkerställa kontinuiteten i Europeiska byrån för GNSS verksamhet, inbegripet kontinuiteten när det gäller rättigheter och skyldigheter, personal samt giltigheten i de beslut som fattas.

(117) Med tanke på byråns mandat och kommissionens roll i genomförandet av programmet, är det lämpligt att föreskriva att vissa av de beslut som fattas av styrelsen inte bör antas utan att kommissionens företrädare röstar ja.

(118) Utan att det påverkar kommissionens befogenheter, bör styrelsen, styrelsen för säkerhetsackreditering och den verkställande direktören vara oberoende i sin tjänsteutövning och agera i allmänhetens intresse.

(119) Det är möjligt och till och med troligt att vissa av programmets komponenter kommer att bygga på användning av känslig eller säkerhetsrelaterad nationell infrastruktur. I detta fall skulle det med tanke på den nationella säkerheten vara nödvändigt att föreskriva att närvaron av företrädarna för medlemsstaterna och för kommissionen vid mötena i styrelsen och styrelsen för säkerhetsackreditering är behovsprövad. I styrelsen får endast företrädarna för de medlemsstater som förfogar över sådan infrastruktur och en företrädare för kommissionen delta i omröstningarna. I arbetsordningarna för styrelsen och styrelsen för säkerhetsackreditering bör det anges i vilka situationer detta förfarande ska vara tillämpligt.

(120) Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (35) bör detta program utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som utgångspunkt för utvärdering av programmets faktiska konsekvenser.

(121) Användningen av Copernicus- och Galileobaserade tjänster förväntas ha en betydande inverkan på den europeiska ekonomin i allmänhet. I dag förefaller emellertid ad hoc-mätningar och fallstudier dominera. Kommissionen (Eurostat) bör fastställa relevanta statistiska mätningar och indikatorer som kan ligga till grund för en systematisk och auktoritativ övervakning av inverkan av unionens rymdverksamhet.

(122) Europaparlamentet och rådet bör snarast underrättas om arbetsprogrammen.

(123) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på omfördelning av medel mellan utgiftskategorierna i programmets budget, antagande av beslut om medverkan rörande överenskommelser om medverkan, fastställande av de tekniska och operativa krav som är nödvändiga för genomförandet av programmets komponenter och de tjänster som de tillhandahåller, beslut om ramöverenskommelsen om ekonomiskt partnerskap, antagande av nödvändiga åtgärder för att Egnos och Galileo ska fungera väl och för att de ska spridas på marknaden, antagande av närmare bestämmelser om tillgången till SST-tjänster och de relevanta förfarandena, antagande av den fleråriga planen och relevanta nyckelprestationsindikatorer för utveckling av SST-tjänster, antagande av närmare regler om funktionssättet för den organisatoriska ramen för medlemsstaternas deltagande i delkomponenten SST, valet av SWE-tjänster samt antagande av arbetsprogrammen. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. Kommissionen bör biträdas av programkommittén som bör sammanträda i särskild konstellation.

(124) Eftersom programmets komponenter är användarstyrda, måste användarna fortlöpande och aktivt delta i genomförandet och utvecklingen av dem, särskilt fastställandet och godkännandet av kraven på tjänsterna. För att öka värdet för användarna bör man aktivt söka deras medverkan och hålla regelbundna samråd med slutanvändare från den offentliga och den privata sektorn i medlemsstaterna och när så är lämpligt internationella organisationer. Det bör därför inrättas en arbetsgrupp (nedan kallad användarforumet) för att bistå programkommittén med fastställandet av användarnas krav, verifikationen av tjänsternas förenlighet med kraven samt kartläggningen av luckor i de tjänster som tillhandahålls. I kommitténs arbetsordning bör användarforumets organisation fastställas varvid hänsyn bör tas till de särskilda egenskaperna hos var och en av programmets komponenter och varje tjänst inom komponenterna. Närhelst så är möjligt bör medlemsstaterna bidra till användarforumet på grundval av ett systematiskt och samordnat samråd med användare på nationell nivå.

(125) Eftersom sund offentlig styrning förutsätter en enhetlig förvaltning av programmet, snabbare beslutsfattande och lika tillgång till information, skulle företrädare för enheter som anförtrotts uppgifter med anknytning till programmet kunna delta som observatörer i arbetet i den programkommitté som inrättats med stöd av förordning (EU) nr 182/2011. Av samma anledning skulle företrädare för tredjeländer och internationella organisationer som har ingått ett internationellt avtal med unionen med anknytning till programmet eller dess komponenter eller delkomponenter kunna delta i programkommitténs arbete, med förbehåll för säkerhetsrestriktioner och i enlighet med avtalsvillkoren. Företrädarna för de enheter som anförtrotts uppgifter med anknytning till programmet, tredjeländer och internationella organisationer bör inte ha rätt att delta i programkommitténs röstningsförfaranden. Villkoren för observatörernas och de tillfälliga deltagarnas deltagande bör fastställas i programkommitténs arbetsordningar.

(126) För att säkerställa en effektiv bedömning av programmets framsteg när det gäller att uppnå dess mål, bör kommissionen ges befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget, med avseende på tillägg till bestämmelserna om de Copernicusdata och den Copernicusinformation som ska tillhandahållas Copernicusanvändarna vad gäller villkoren och förfaranden för tillgång till och användning av sådana data och sådan information, ändringar av bilagan till denna förordning när det gäller indikatorerna där så krävs och för att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättandet av en ram för övervakning och utvärdering. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

(127) Eftersom målet för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av att åtgärdens omfattning och verkningar överskrider varje enskild medlemsstats ekonomiska och tekniska kapacitet, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

(128) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av programmets säkerhetskrav bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. Medlemsstaterna bör kunna utöva maximal kontroll över programmets säkerhetskrav. När kommissionen antar genomförandeakter på programmets säkerhetsområde, bör den biträdas av programkommittén som sammanträder i en särskild säkerhetskonstellation. Med tanke på säkerhetsfrågornas känsliga natur bör programkommitténs ordförande sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd inom kommittén. Kommissionen bör inte anta genomförandeakter som fastställer de allmänna säkerhetskraven för programmet i de fall då programkommittén inte avger något yttrande.

(129) Programmet bör inrättas för en sjuårsperiod så att dess löptid anpassas till löptiden för den fleråriga budgetramen 2021–2027, som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 (36) (nedan kallad budgetramen 2021–2027). Byrån, som utför sina egna uppgifter, bör inte omfattas av denna tidsgräns.

(130) För att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av stöd på det relevanta politikområdet och för att göra det möjligt att påbörja genomförandet från och med början av den fleråriga budgetramen 2021–2027 bör denna förordning skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021.

(131) Förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013 och (EU) nr 377/2014 samt beslut nr 541/2014/EU bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 Innehåll Genom denna förordning inrättas unionens rymdprogram (nedan kallat programmet) för löptiden för den fleråriga budgetramen 2021–2027. I förordningen fastställs målen för programmet, budgeten för perioden 2021–2027, formerna för unionsfinansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering samt reglerna för genomförande av programmet. Genom denna förordning inrättas Europeiska unionens rymdprogrambyrå (nedan kallad byrån) som ersätter och efterträder Europeiska byrån för GNSS, som inrättades genom förordning (EU) nr 912/2010, och i förordningen fastställs även regler för byråns verksamhet.

Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: 1. rymdfarkost: ett föremål i omloppsbana som är utformat för att utföra en särskild funktion eller ett särskilt uppdrag, t.ex. kommunikation, navigering eller jordobservation, inbegripet satelliter, de övre stegen i bärraketer samt fordon för återinträde. En rymdfarkost som inte längre kan utföra sitt avsedda uppdrag anses inte längre fungera. Rymdfarkoster i reserv- eller standbyläge som inväntar eventuell återaktivering anses fungera. 2. rymdföremål: alla konstgjorda föremål i yttre rymden. 3. jordnära objekt eller NEO: naturliga föremål i solsystemet som närmar sig jorden. 4. rymdskrot: alla rymdföremål inklusive rymdfarkoster eller fragment och bitar av sådana, i omloppsbana runt jorden eller i återinträde i jordens atmosfär, som inte längre fungerar eller inte längre tjänar något visst syfte, inbegripet delar av raketer eller artificiella satelliter, eller inaktiva artificiella satelliter. 5. rymdväderhändelse eller SWE: naturligt förekommande variationer i rymdmiljön vid solen och runt jorden, inbegripet soleruptioner, energirika solpartiklar, variationer i solvind, koronamassautkastningar, geomagnetiska stormar och geomagnetism samt strålningsstormar och jonosfäriska störningar som kan påverka jorden och rymdbaserad infrastruktur. 6. rymdlägesbild eller SSA: ett helhetsgrepp som innefattar heltäckande kunskaper och förståelse av de viktigaste rymdriskerna, inbegripet kollisioner mellan rymdföremål, rymdföremåls fragmentering och återinträde i atmosfären, rymdväderfenomen samt jordnära objekt. 7. system för rymdövervakning och spårning eller SST-system: ett nätverk av mark- och rymdbaserade sensorer som kan övervaka och spåra rymdföremål och även har bearbetningskapacitet för tillhandahållande av data, information och tjänster avseende rymdföremål i omloppsbana runt jorden. 8. SST-sensor: en anordning eller en kombination av anordningar, t.ex. mark- eller rymdbaserad radar och laser och mark- eller rymdbaserade teleskop, som kan utföra rymdövervakning eller spårning och som kan mäta fysiska parametrar med anknytning till rymdföremål såsom storlek, plats och hastighet. 9. SST-data: rymdföremålens, inbegripet rymdskrots, fysiska parametrar, som samlas in av SST-sensorerna eller rymdföremåls banparametrar som hämtats från SST-sensorernas observationer, i samband med delkomponenten SST. 10. SST-information: bearbetade SST-data som med lätthet kan förstås av mottagaren. 11. returlänk: en funktionell kapacitet hos Galileotjänsterna för sök- och räddningsoperationer; Galileos sök- och räddningstjänst kommer att bidra till den globala övervakningstjänsten för luftfartyg, en övervakning som har fastställts av Internationella civila luftfartsorganisationen (Icao). 12. Copernicus Sentinels: Copernicus egna satelliter, rymdfarkoster eller rymdfarkostnyttolaster för rymdbaserad jordobservation. 13. Copernicusdata: data från Copernicus Sentinels, inklusive tillhörande metadata. 14. Copernicustredjepartsdata och Copernicustredjepartsinformation: rumsliga data och rumslig information som används på licens inom Copernicus eller som har gjorts tillgängliga för att användas av Copernicus och som har sitt ursprung i andra källor än Copernicus Sentinels. 15. Copernicusfältdata: observationsdata från mark-, vatten- eller flygbaserade sensorer samt referens- och hjälpdata som är licensierade eller tillhandahålls för användning av Copernicus. 16. Copernicusinformation: information som genereras av Copernicustjänsterna efter behandling eller modellering, inklusive tillhörande metadata. 17. Copernicus deltagande stater: tredjeländer som bidrar finansiellt och deltar i Copernicus enligt villkoren i ett internationellt avtal som har ingåtts med unionen. 18. Copernicuskärnanvändare: unionens institutioner och organ samt europeiska, nationella och regionala offentliga organ i unionen eller i Copernicus deltagande stater som har anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter för att utforma, genomföra, upprätthålla eller övervaka civil offentlig politik, såsom miljö-, civilskydds- eller trygghetspolitik, inbegripet infrastruktursäkerhet, eller säkerhetspolitik, vilka drar nytta av Copernicusdata och Copernicusinformation och dessutom driver på utvecklingen av Copernicus. 19. andra Copernicusanvändare: kommersiella och privata organ, välgörenhetsorganisationer, icke-statliga organisationer och internationella organisationer, vilka drar nytta av Copernicusdata och Copernicusinformation. 20. Copernicusanvändare: Copernicuskärnanvändare och andra Copernicusanvändare. 21. Copernicustjänster: tjänster med ett mervärde av allmänt och gemensamt intresse för unionen och medlemsstaterna vilka finansieras genom programmet och vilka omvandlar jordobservationsdata, Copernicusfältdata och andra hjälpdata till bearbetad, aggregerad och tolkad information som är skräddarsydd för Copernicusanvändarnas behov. 22. Govsatcomanvändare: en myndighet, ett organ som har fått i uppdrag att bedriva myndighetsutövning, en internationell organisation eller en fysisk eller juridisk person som vederbörligen har godkänts och fått i uppdrag att sköta övervakning och förvaltning av säkerhetskritiska uppdrag och insatser och säkerhetskritisk infrastruktur. 23. Govsatcomnav: ett operativt centrum med som huvudfunktion att på ett säkert sätt koppla samman Govsatcomanvändarna med leverantörerna av Govsatcomkapacitet och Govcatcomtjänster och på så sätt optimera tillgång och efterfrågan vid varje givet tillfälle. 24. Govsatcomanvändarfall: ett driftsscenario i en viss miljö där det krävs Govsatcomtjänster. 25. säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter: uppgifter eller material som placerats på en EU-säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och vars obehöriga röjande skulle kunna åsamka Europeiska unionens eller en eller flera av dess medlemsstaters väsentliga intressen olika grader av skada. 26. känsliga icke-säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter: icke-säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i den mening som avses i artikel 9 i kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/443 (37), enligt vilken en skyldighet att skydda känsliga icke-säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter är tillämplig endast på kommissionen samt de av unionens byråer och organ som enligt lag är skyldiga att tillämpa kommissionens säkerhetsbestämmelser. 27. blandfinansieringsinsats: åtgärder som stöds genom unionens budget, inbegripet blandfinansieringsinstrument i enlighet med artikel 2.6 i budgetförordningen, i vilka icke-återbetalningspliktiga former av stöd eller finansieringsinstrument eller budgetgarantier från unionens budget sammanförs med återbetalningspliktiga former av stöd från institutioner för utvecklingsfinansiering eller andra offentliga finansinstitut, kommersiella finansinstitut och investerare. 28. rättslig enhet: en fysisk person, eller en juridisk person som inrättats och erkänts som sådan enligt unionsrätt, nationell rätt eller internationell rätt, som har rättskapacitet och förmåga att handla för egen räkning och utöva rättigheter och ha skyldigheter, eller en enhet som inte har rättskapacitet i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 197.2 c i budgetförordningen. 29. förvaltare: rättslig enhet som är fristående från kommissionen eller tredje part och som tar emot data från kommissionen eller den tredje parten för säker lagring och behandling av dessa data.

Artikel 3 Programmets komponenter 1. Programmet ska bestå av följande komponenter: a) Galileo, ett oberoende civilt globalt satellitnavigeringssystem (GNSS) under civil kontroll som består av en konstellation av satelliter, centrum och ett globalt nätverk av markstationer, som erbjuder positionsbestämnings-, navigerings- och tidsbestämningstjänster och som iakttar säkerhetsbehov och säkerhetskrav. b) European Geostationary Navigation Overlay Service (Egnos), ett civilt regionalt satellitnavigeringssystem under civil kontroll som består av centrum och markstationer och flera transpondrar installerade i geosynkrona satelliter och som förstärker och korrigerar de öppna signalerna från Galileo och andra globala system för satellitnavigering, bland annat för flygledningstjänst, flygtrafiktjänster och andra transportsystem. c) Copernicus, ett operativt, oberoende användardrivet civilt jordobservationssystem under civil kontroll som bygger på befintlig nationell och europeisk kapacitet, erbjuder geoinformationsdata och geoinformationstjänster bestående av satelliter, markinfrastruktur, data- och informationsbehandlingsanläggningar och distributionsinfrastruktur, grundar sig på en policy för avgiftsfria, fullständiga och öppna data samt i förekommande fall iakttar säkerhetsbehov och säkerhetskrav. d) Rymdlägesbild eller SSA, som inkluderar följande delkomponenter: i) delkomponenten SST, ett system för rymdövervakning och spårning som syftar till att förbättra, driva och tillhandahålla data, information och tjänster i samband med övervakning och spårning av rymdföremål i omloppsbana runt jorden, ii) delkomponenten SWE, observationsparametrar som rör rymdväderhändelser, och iii) delkomponenten NEO, övervakning av risken att jordnära objekt närmar sig jorden. e) Govsatcom, en satellitkommunikationstjänst under civil och statlig kontroll som möjliggör tillhandahållandet av satellitkommunikationskapacitet och satellitkommunikationstjänster till unionens och medlemsstaternas myndigheter som hanterar säkerhetskritiska uppdrag och säkerhetskritisk infrastruktur. 2. Programmet ska innefatta ytterligare åtgärder för att säkerställa effektiv och autonom tillgång till rymden för programmet, främja en innovativ och konkurrenskraftig europeisk rymdsektor uppströms och nedströms, stärka unionens rymdekosystem samt stärka unionen som global aktör.

Artikel 4 Mål 1. Programmets allmänna mål är att: a) Tillhandahålla eller bidra till tillhandahållandet av högkvalitativa, aktuella och i tillämpliga fall säkra rymdrelaterade data, information och tjänster, utan avbrott och i möjligaste mån på global nivå, för att tillgodose befintliga och framtida behov och kunna stödja unionens politiska prioriteringar, och tillhörande evidensbaserat och oberoende beslutsfattande, bland annat när det gäller klimatförändringar, transporter och säkerhet. b) Maximera den samhällsekonomiska nyttan, särskilt genom att främja utvecklingen av en innovativ och konkurrenskraftig europeisk sektor uppströms och nedströms, inbegripet små och medelstora företag samt uppstartsföretag, och därigenom möjliggöra tillväxt och jobbskapande i unionen och främja bredast möjliga upptagning och användning av data, information och tjänster från prog