Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring, till förmån för arbetslösa personer, av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) nr 574/72 som anger tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1408/71" () (96/C 295/08)

Den 8 februari 1996 beslutade rådet att i enlighet med artikel 198 i Romfördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som var ansvarig för kommitténs förberedande arbete, antog sitt yttrande den 20 juni 1996. Föredragande var Pierre Chevalier.

Vid sin 337:e plenarsession den 10 och 11 juli 1996 (sammanträdet den 10 juli 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande, med 85 röster för, 3 röster emot och 10 nedlagda röster.

1. Kommissionens förslag

1.1. Den 18 juni antog kommissionen ett förslag som syftade till att ändra reglerna för förtidspension och arbetslöshet i förordningarna nr 1407/71 och 574/72 om sociala trygghetssystem för arbetstagare som flyttar. Detta förslag antogs dock aldrig av rådet, där det krävs enhällighet, framför allt därför att de två frågorna (förtidspension och arbetslöshet) hade slagits samman i ett enda förslag.

1.2. Följaktligen beslöt kommissionen att dra tillbaka sitt förslag från 1980 och ersätta det med två skilda och uppdaterade förslag, som skulle läggas fram till rådet samtidigt.

1.3. När det gäller arbetslöshetsersättning för arbetstagare som flyttar påminde kommissionen om att bestämmelserna i nämnda förordningar inte längre motsvarade den aktuella ekonomiska situationen i gemenskapen och därför inte innebar någon lösning på vissa frågor som inte förutsetts när yttrandet antogs. Detta gäller fortfarande.

1.4. Gemenskapen har för närvarande hög arbetslöshet. Detta medför att tiden som krävs för att hitta ett nytt arbete har förlängts avsevärt och att möjligheterna till återanpassning till arbetslivet har minskat.

1.5. Med syfte att förbättra den europeiska arbetsmarknaden och att främja arbetstagarnas fria rörlighet skulle det vara lämpligt att ändra bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 om arbetslöshetsersättning.

1.6. De nya bestämmelserna bör på vissa villkor göra det möjligt för den arbetslöse att behålla rätten till arbetslöshetsunderstöd efter den fastställda perioden på tre månader, när den arbetslöse reser till en annan medlemsstat än den medlemsstat där han senast var anställd för att söka arbete.

1.7. I syfte att minska riskerna för missbruk föreskrivs det att den administrativa kontrollen av de arbetslösa skall göras av institutionen i den stat där den arbetslöse söker arbete och i enlighet med lagstiftningen i den staten samt i samarbete med institutionerna i de medlemsländer som har befogenhet att betala ut ersättning.

1.8. Det föreslås att ersättningen betalas ut av institutionen i den medlemsstat där den arbetslöse söker arbete, på uppdrag av institutionen i den medlemsstat där den arbetssökande senast var anställd. Det föreslås dock att rätten till ersättning kvarstår efter den första perioden om tre månader, men för att undvika missbruk skall inte ersättning beviljas till ett belopp eller för en sammanlagd period som överstiger det belopp eller den period som föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat där den arbetslöse söker arbete eller i den behöriga medlemsstaten.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Vid flera tillfällen har kommitténs yttranden analyserat och beklagat försämringen av den ekonomiska situationen och situationen på arbetsmarknaden. Man har begärt en förstärkning av de åtgärder som syftar till att sanera ekonomin, att ge ökad hjälp till arbetslösa och deras familjer, att underlätta återanpassning till arbetslivet och att motverka att någon förlorar arbetet.

2.2. Kommittén stöder kommissionen när den motiverar det aktuella förslaget med att det ökar chanserna att hitta ett nytt arbete.

2.2.1. Men kommittén anser att man med de medel som hittills planerats bara delvis svarar mot målsättningen.

2.2.2. Kommittén anser att de föreslagna åtgärderna utgör en verklig förbättring av den befintliga ersättningsmodellen, men man menar att det är nödvändigt att arbetslöshetsersättningen utgör en del av en dynamisk politik för att skapa sysselsättning. I detta sammanhang bör man även ta hänsyn till de ekonomiska och sociala effekter som betonades vid regeringskonferensens förberedande sammanträde i Turin.

2.2.3. De stränga begränsningarna för den planerade förlängningen skapar svårigheter när det gäller att söka arbete. Istället skulle det vara lämpligt att i möjligaste mån underlätta arbetssökandet. Om man förlänger tidsperioden eller ökar ersättningen får detta inte leda till villkor som äventyrar sysselsättningen.

2.2.4. Slutligen är kalkylen över förlängningens utsträckning överdrivet tillkrånglade, liksom sättet att förvalta rättigheterna och sättet att betala ut ersättning.

2.3. Kommissionen föreslår att institutionen i den medlemsstat där den arbetslöse söker arbete ges i uppdrag att genomföra den administrativa kontrollen och utbetalningen av den förmån, som den arbetslöse får i ersättning av den behöriga medlemsstaten.

2.3.1. Kommittén anser att processen kommer att bli tungrodd och kostsam utan att för den skull kunna garantera effektiva kontroller, även om de är nödvändiga.

2.3.2. När det gäller det rent tekniska förfarandet för utbetalning av ersättning bör man lägga märke till att det redan finns flera bilaterala avtal om att tillämpa eller inte tillämpa ömsesidiga bestämmelser. Dessa förenklar behandling av ärenden och skulle kunna utgöra alternativa tillvägagångssätt.

2.3.3. När det gäller arbetslösa gränsarbetare föreskriver de planerade bestämmelserna följande:

- Att vid deltidsarbetsarbetslöshet görs utbetalningen av den medlemsstat där man arbetar.

- Att vid full arbetslöshet görs utbetalningen av den medlemsstat där man bor och att man vid återgång till arbete kan välja det land som verkar erbjuda de bästa möjligheterna.

Samtidigt som man eftersträvar flexibilitet för att främja individuell frihet varnar kommittén kommissionen för ett system som kan missbrukas genom att flera av de olika möjligheterna utnyttjas.

2.3.4. Kommittén anser inte att den undantagsåtgärd som man reserverar för Luxemburg är positiv. Det bevisas för övrigt inte att andra länder inte har stora andelar gästarbetare som medför samma slags problem.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén anser att behandlingen av det aktuella förslaget skulle ha underlättas mycket om det hade åtföljts av en jämförande analys av de bestämmelser som gäller i medlemsstaterna.

3.1.1. Samtidigt som man erkänner det positiva med att rätten till arbetslöshetsunderstöd kan behållas efter den fastställda perioden om tre månader önskar kommittén att man mer exakt kunde utvärdera effekterna av detta.

3.1.2. En mer exakt utvärdering skulle vara möjlig om man kunde jämföra resultatet från den ändrade förordningen med den befintliga förordningen som gäller för arbetstagare som flyttar idag.

3.2. Rent tekniskt omfattar förslagen nio artiklar i förordning (EEG) nr 1408/71, men det viktigaste är att tre nya artiklar (69a, b och c) införs och att artikel 71 omformuleras. Förändringarna i de andra artiklarna innebär bara mindre redigeringar som en följd av de nya artiklarna.

3.3. Artiklarna 69a, b och c fastställer villkoren för att behålla rätten till ersättning och de begränsningar och förändringar som rör denna rättighet. Dessa artiklar utökar giltighetstiden för rätten till ersättning utöver de tre fastställda månaderna i enlighet med de begränsningar som anges i kapitel 1 (se ovan under 1. Kommissionens förslag, sista stycket).

3.4. Den nya formuleringen av artikel 71 behandlar gränsarbetarna och ger dem möjlighet att välja mellan den medlemsstat där de arbetar och den medlemsstat där de bor.

3.5. De andra ändrade artiklarna omfattar hänvisningar eller tillämpningar som en följd av artiklarna 69a, b och c och artikel 71.

De ändrade artiklarna är:

- artikel 25 - stycke 1 och 2,

- artikel 39 - stycke 6,

- artikel 45 - stycke 6,

- artikel 47 - stycke 4,

- artikel 67 - stycke 3,

- artikel 70 - stycke 1,

- artikel 72a.

3.6. Förslaget till förordning omfattar dessutom förordning (EEG) nr 574/72 som anger tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1408/71.

3.6.1. De planerade förändringarna medför nya administrativa föreskrifter och hänvisningar på grund av att man redigerat om förordning nr 1408/71. Dessa har dock bara teknisk betydelse.

De artiklar i förordning (EEG) nr 574/72 som ändras är:

- artikel 25 - stycke 1 och 2,

- artikel 83 - rubrik och stycke 1 och 3.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén avger ett positivt yttrande om det aktuella förslaget med hänsyn till att de föreslagna åtgärderna i princip underlättar arbetssökandet, förbättrar den arbetssökandes aktuella situation, underlättar den fria rörligheten och reglerar vissa frågor som inte förklaras i den existerande lagstiftningen. Kommittén betonar dock de anmärkningar som tagits upp i det aktuella yttrandet. Man understryker speciellt att kontrollerna bör göras både enklare och mer säkra och att de bara bör utnyttjas i samband med effektiva stödåtgärder för att underlätta återanpassning till arbetslivet.

Bryssel den 10 juli 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 68, 6. 3. 1996, s. 11.