Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om motåtgärder med anledning av Ryska federationens underlåtenhet att uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om partnerskap och samarbete vad gäller handeln med alkoholhaltiga drycker

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Ett av de viktigaste målen för avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan (nedan kallat partnerskapsavtalet), är att främja handel och investeringar samt harmoniska ekonomiska förbindelser mellan parterna.

2. I partnerskapsavtalet finns ett antal bestämmelser som rör handel med varor och som i stor utsträckning bygger på motsvarande bestämmelser i GATT.

Trots dessa bestämmelser har de åtgärder som Ryssland vidtagit för att reglera marknaden för alkoholhaltiga drycker inneburit upprepade överträdelser av interimsavtalet och partnerskapsavtalet. Det är särskilt inslag i följande ryska författningar som strider mot partnerskapsavtalet: federal lag nr 5-FZ om avgifter för utfärdande av licenser för tillverkning och distribution av etylalkohol, sprithaltiga produkter och alkoholprodukter, federal lag nr 18-FZ av den 7 januari 1999 om statlig reglering av tillverkning och omsättning av etylalkohol och alkoholprodukter, federal lag nr 61-FZ av den 31 mars 1999 om ett tillfälligt förbud mot import av etylalkohol, regeringens dekret nr 34 av den 10 januari 1999 om transport av etylalkohol på Ryska federationens territorium samt regeringens dekret nr 1365 av den 9 december 1999 om vissa ändringar av Ryska federationens tulltaxa.

Regionala handelsbestämmelser, inbegripet de obligatoriska regionala identifieringsmärkena, utgör ytterligare hinder för handeln med alkoholhaltiga drycker och bidrar till den ryska lagstiftningens allmänna brist på öppenhet.

3. Gemenskapen har upprepade gånger uppmärksammat de ryska myndigheterna på att den lagstiftning som nämns ovan inte är förenlig med bestämmelserna i partnerskapsavtalet; detta har bland annat skett i de organ som inrättats genom partnerskapsavtalet och i ett flertal aide-mémoires om viktiga handelsfrågor i vilka gemenskapen begärt att all rysk lagstiftning som strider mot partnerskapsavtalet snarast ses över. Dessutom ägde samråd enligt artikel 102 i partnerskapsavtalet rum i december 1998. Vid detta samråd gjordes tyvärr endast minimala framsteg.

4. En väl avvägd reaktion från gemenskapens sida är både önskvärd och berättigad av följande skäl:

- Handelskonsekvenserna av Rysslands underlåtenhet att uppfylla sina förpliktelser enligt partnerskapsavtalet är betydande. Gemenskapens export av alkoholhaltiga drycker till Ryssland minskade från 478 miljoner euro 1994 till 143 miljoner euro 1998 och har därefter minskat ytterligare till cirka 66 miljoner euro 1999 (vilket motsvarar 14 % av beloppet för 1994). Detta beror i stor utsträckning direkt på svårigheter att få tillträde till marknaderna och på handelsbegränsningar, vilket förvärrats av rubelns devalvering 1998 och importfinansieringens sammanbrott.

- Det finns utkast till lagstiftning som skulle innebära att marknadstillträdet begränsades ytterligare.

- Gemenskapens mål, som anges i den gemensamma strategin för Ryssland, är att tillsammans med Ryssland verka för en stat som bygger på rättsstatsprincipen och ligger till grund för en blomstrande marknadsekonomi. Om gemenskapen reagerar på ett väl avvägt sätt på överträdelserna av partnerskapsavtalet kommer detta att ge tyngd åt gemenskapens uttalanden om behovet av att befästa rättsstatsprincipen i Ryssland och att respektera internationella handelsregler (vilket har ett naturligt samband med tillträdet till Världshandelsorganisationen och ett eventuellt framtida frihandelsområde mellan EU och Ryssland). Det skulle också förstärka gemenskapens trovärdighet som handelspartner.

- Ryssland har vidtagit få eller inga åtgärder för att lösa det ökande antalet handelsproblem som är allvarliga för gemenskapen, till exempel den planerade försäkringslagstiftning som skulle strida mot vissa nyckelbestämmelser i partnerskapsavtalet.

5. Enligt artikel 107.2 i partnerskapsavtalet får en part vidta motåtgärder om han anser att den andra parten underlåtit att uppfylla en förpliktelse enligt avtalet. Ryssland har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser vad gäller handel med alkoholhaltiga drycker. I enlighet med bestämmelserna i artikel 107.2 i partnerskapsavtalet har gemenskapen därför till samarbetsrådet, genom en skrivelse till dess ordförande, överlämnat all relevant information som krävs för en noggrann undersökning av situationen i syfte att finna en lösning som är godtagbar för parterna.

Kommissionen föreslår att väl avvägda åtgärder vidtas med anledning av Rysslands underlåtelse att uppfylla sina förpliktelser enligt partnerskapsavtalet genom införandet av en strafftull på import till gemenskapen av vodka och odenaturerad etylalkohol med en alkoholhalt av minst 80 volymprocent (som i kemiskt hänseende är omöjlig att skilja från vodka av motsvarande styrka) med ursprung i Ryssland. Den handel som skulle påverkas av den höjda tullen motsvarar cirka 12,2 miljoner euro per år.

Varor under transport till gemenskapen bör dock undantas från denna åtgärd, förutsatt att varorna avsänts innan denna förordning trädde i kraft.

6. Kommissionen föreslår att rådet

- antar den föreslagna förordningen.

2000/0247 (ACC)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om motåtgärder med anledning av Ryska federationens underlåtenhet att uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om partnerskap och samarbete vad gäller handeln med alkoholhaltiga drycker

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,

med beaktande av avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C [...], [...], s. [...].

och av följande skäl:

(1) Ett av målen för avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan (nedan kallat "partnerskapsavtalet") [2], är att främja handel och investeringar samt harmoniska ekonomiska förbindelser mellan parterna.

[2] EGT L 327, 28.11.1997, s. 1.

(2) Enligt artikel 11 i partnerskapsavtalet skall produkter från den ena partens territorium som importeras till den andra partens territorium inte omfattas av interna skatter eller andra interna avgifter av något slag, vare sig direkt eller indirekt, utöver dem som direkt eller indirekt tillämpas på likadana inhemska produkter. Vidare får dessa produkter inte ges en mindre gynnsam behandling än den som ges likadana produkter av inhemskt ursprung såvitt avser alla lagar och andra författningar och krav som påverkar deras interna försäljning, utbud, inköp, transport, distribution eller användning.

(3) Enligt artikel 13 i partnerskapsavtalet skall artikel VIII i GATT, enligt vilken alla avgifter i samband med import skall begränsas till kostnaden av de lämnade tjänsterna, och artikel X i GATT-avtalet, om skälig öppenhet och förutsägbarhet, också tillämpas mellan parterna. Vidare gäller enligt artikel 15.2 i partnerskapsavtalet att varor med ursprung i gemenskapen skall importeras till Ryssland utan kvantitativa restriktioner och enligt artikel 16 i samma avtal att parterna, fram till dess att Ryssland ansluter sig till WTO, skall samråda i samarbetskommittén om sin importtullpolitik, inbegripet förändringar i tullskyddet. Parterna skall dessutom enligt artikel 53 i partnerskapsavtalet avhjälpa eller undanröja konkurrensbegränsningar i den utsträckning som dessa kan påverka handeln mellan parterna.

(4) År 1998 antog Ryssland den federala lagen nr 5-FZ om avgifter för utfärdande av licenser för tillverkning och distribution av etylalkohol, sprithaltiga produkter och alkoholprodukter, som innebär att en diskriminerande licensavgift tas ut för import av och handel med i utlandet tillverkade alkoholdrycker i strid med artikel 11.2 i partnerskapsavtalet.

Denna diskriminerande bestämmelse gäller fortfarande, trots att Ryssland senare antagit den federala lagen nr 18-FZ av den 7 januari 1999 om statlig reglering av tillverkning och omsättning av etylalkohol och alkoholprodukter vilken inte inneburit att överträdelsen av partnerskapsavtalet åtgärdats, trots att den föreföll avsedd att göra detta, och som dessutom innebär en kvotbegränsning av import av starksprit, i strid med artikel 15.2 i partnerskapsavtalet. Enligt samma lag måste en importör som vill erhålla en licens för import av alkohol ha en årlig import av alkoholhaltiga drycker som motsvarar 50 000 dekaliter ren sprit. Detta krav strider mot artikel 13 andra punkten i partnerskapsavtalet. Kravet innebär också att möjligheterna att vinna tillträde till marknaden begränsas för normala och godtroende importörer och utgör ett tekniskt handelshinder som strider mot artikel 53.1 i partnerskapsavtalet.

Den federala lagen nr 61-FZ av den 31 mars 1999 som innebär ett förbud mot import av etylalkohol fram till 2002 och därför strider mot artikel 15.2 i partnerskapsavtalet trädde i kraft i maj 1999. Denna lag ersätter regeringens dekret nr 34 av den 10 januari 1999 om transport av etylalkohol på Ryska federationens territorium som inte desto mindre förblir i kraft och innebär att importen av etylalkohol begränsas, bland annat genom att den måste ske via anvisade införselpunkter. Denna föreskrift strider mot artikel 13 andra punkten i partnerskapsavtalet som hänvisar till artikel VIII i GATT.

Regionala handelsregleringar, inbegripet krav på obligatoriska regionala identifieringsmärken, utgör ytterligare hinder för handeln med alkoholdrycker och bidrar till den ryska lagstiftningens allmänna brist på öppenhet som strider mot artikel 13 fjärde punkten i partnerskapsavtalet, vilken hänvisar till artikel X i GATT.

Genom regeringens dekret nr 1365 av den 9 december 1999 som trädde kraft den 1 april 2000 infördes, utan att samråd hållits i samarbetskommittén, en värdetull på import av vissa viner, vilket strider mot artikel 16 i partnerskapsavtalet.

(5) Gemenskapen har vid flera tillfällen uttryckt sin djupa oro över dessa överträdelser av partnerskapsavtalet, dock utan tillfredsställande resultat.

Frågan har tagits upp vid möten i samarbetsrådet och samarbetskommittén. De aide-mémoires i frågan, vilka överlämnats till de ryska myndigheterna senast vid samarbetsrådets andra möte (maj 1999), samarbetskommitténs tredje möte (oktober 1999) och samarbetsrådets tredje möte (april 2000), har inte fått någon tillfredsställande respons. Ledamoten av kommissionen Hans van den Broek gav också uttryck för gemenskapens oro i sitt brev till den dåvarande vice premiärministern Vladimir Bulgak i maj 1999. Vidare genomfördes samråd enligt artikel 102 i partnerskapsavtalet i december 1998, dock utan att gemenskapens invändningar beaktades i tillräcklig utsträckning.

Frågan har också tagits upp vid möten i underkommittén för handel och industri. Vid det tredje mötet i underkommittén i mars 2000 uppgav Ryssland att något slags åtgärder för att förbättra situationen kunde vara att vänta. Tyvärr gjorde dock Ryssland inga konkreta förslag eller åtaganden.

(6) Handelskonsekvenserna för gemenskapens del är betydande. Rysslands underlåtenhet att uppfylla sina förpliktelser enligt partnerskapsavtalet och de många problem avseende marknadstillträde som detta har givit upphov till har varit en viktig orsak till att gemenskapens export av alkoholhaltiga drycker till Ryssland minskat från 478 miljoner euro 1994 till 143 miljoner euro 1998. Denna utveckling fortsatte under 1999, då exporten sjönk till cirka 66 miljoner euro.

(7) Med hänsyn till allt detta är en reaktion från gemenskapens sida berättigad. Enligt artikel 107.2 i partnerskapsavtalet får en part vidta motåtgärder om han anser att den andra parten underlåtit att uppfylla en förpliktelse enligt avtalet. Gemenskapen anser att Ryssland har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser vad gäller handeln med alkoholhaltiga drycker.

(8) Enligt artikel 107.2 i partnerskapsavtalet gäller vidare att vid valet av åtgärder skall de åtgärder prioriteras som minst rubbar avtalets funktion. De föreslagna motåtgärderna skulle innebära att Gemensamma tulltaxan tillfälligt upphävs vad gäller import till gemenskapen av vodka som omfattas av KN-numren 2208 60 11, 2208 60 19, 2208 60 91 och 2208 60 99 och av odenaturerad etylalkohol med en alkoholhalt av minst 80 volymprocent som omfattas av KN-nummer 2207 10 00, med ursprung i Ryssland; i stället för Gemensamma tulltaxan skulle, fram till dess att Ryssland ändrar den lagstiftning som strider mot partnerskapsavtalet, autonoma tullar gälla för dessa varor.

(9) I enlighet med artikel 107.2 i partnerskapsavtalet har gemenskapen till samarbetsrådet, genom en skrivelse till dess ordförande, överlämnat all relevant information som krävs för en noggrann undersökning av situationen i syfte att finna en lösning som är godtagbar för parterna. Genom denna skrivelse underrättades samarbetsrådet om gemenskapens avsikt att vidta lämpliga åtgärder med anledning av Rysslands underlåtenhet att fullgöra sina förpliktelser enligt partnerskapsavtalet, om inte en lösning i form av undanröjandet av de stadganden i den ryska lagstiftningen som strider mot partnerskapsavtalet kan finnas inom tre månader, räknat från skrivelsens datum.

(10) Varor under transport till gemenskapen bör undantas från den höjda importtullen, förutsatt att de avsändes innan denna förordning trädde i kraft.

(11) Eftersom de åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning är förvaltningsåtgärder i den mening som avses i artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [3] bör de vidtas med användning av förvaltningsförfarandet i artikel 4 i detta beslut.

[3] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För import till gemenskapen av vissa produkter med ursprung i Ryssland skall autonoma tullar gälla enligt följande:

>Plats för tabell>

Artikel 2

Kommissionen skall upphäva åtgärderna i artikel 1 enligt det förfarande som avses i artikel 3.2 när Ryssland uppfyllt sina förpliktelser enligt partnerskapsavtalet vad gäller alkoholhaltiga drycker.

Artikel 3

(1) Kommissionen skall biträdas av den förvaltningskommitté för viner som inrättats genom artikel 74 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 [4].

[4] EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

(2) När det hänvisas till denna punkt skall det förvaltningsförfarande som fastställts i artikel 4 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas i enlighet med artikel 7.3 i det beslutet.

(3) Den tid som avses i artikel 4.3 i rådets beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Förordningen skall inte tillämpas på produkter för vilka det kan visas att de avsänts till Europeiska gemenskapen före det datumet.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

[...]