P7_TA(2014)0222

Paketresor och assisterade researrangemang ***I

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 mars 2014 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om paketresor och assisterade researrangemang och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 samt direktiv 2011/83/EU och om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG (COM(2013)0512 – C7-0215/2013 – 2013/0246(COD))

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

(2017/C 378/62)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

(1) EUT C 170, 5.6.2014, s. 73.

P7_TC1-COD(2013)0246

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 12 mars 2014 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/…/EU om paketresor, semesterpaket, paketarrangemang och assisterade sammanlänkade researrangemang och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 samt direktiv 2011/83/EU och om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG [Ändr. 1]

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

(1) Genom rådets direktiv 90/314/EEG (3) fastställs en rad viktiga konsumenträttigheter med anknytning till paketresor, i synnerhet vad gäller informationskrav, näringsidkares ansvar i samband med ett resepakets fullgörande och skydd i händelse av att en arrangör eller en återförsäljare hamnar i obestånd. Det är emellertid nödvändigt att anpassa den rättsliga ramen efter marknadens utveckling för att göra den bättre lämpad för den inre marknaden, undanröja tvetydigheter och täppa igen luckor i lagstiftningen.

(2) Turismen spelar en viktig roll för EU:s ekonomier och paketresor, semesterpaket och paketarrangemang (” resepaket”) står för en betydande andel av den marknaden. Resemarknaden har genomgått omfattande förändringar sedan antagandet av direktiv 90/314/EEG. Utöver traditionella distributionskedjor har internet blivit ett allt viktigare medium för att erbjuda resetjänster. Resetjänster kombineras inte bara i form av traditionella i förväg ordnade resepaket, utan kombineras ofta på ett kundanpassat sätt. Många av dessa reseprodukter ligger antingen i en rättslig gråzon eller uppenbart utanför tillämpningsområdet för direktiv 90/314/EEG. Syftet med detta direktiv är att anpassa skyddets omfattning till denna utveckling, öka öppenheten och förbättra rättssäkerheten för resenärer och näringsidkare. [Ändr. 2]

(3) Enligt artikel 169 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen bidra till uppnåendet av en hög konsumentskyddsnivå genom åtgärder som antas i enlighet med artikel 114 i EUF-fördraget.

(4) Direktiv 90/314/EEG ger medlemsstaterna stort handlingsutrymme vad gäller införlivandet. Av denna anledning kvarstår det betydande skillnader mellan medlemsstaternas lagar. Lagstiftningsmässig splittring innebär högre kostnader för företagen och hinder för dem som vill bedriva gränsöverskridande verksamhet, vilket leder till en begränsning av konsumenternas valfrihet.

(5) I enlighet med artikel 26.2 i EUF-fördraget ska den inre marknaden omfatta ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor och tjänster samt etableringsfrihet säkerställs. En harmonisering av vissa aspekter de rättigheter och skyldigheter som följer av resepaketsavtal och assisterade sammanlänkade researrangemang krävs för att det ska gå att upprätta en verklig inre marknad för konsumenter på detta område, varvid det gäller att åstadkomma rätt balans mellan en hög konsumentskyddsnivå och företagens konkurrenskraft. [Ändr. 3]

(6) Paketresemarknadens gränsöverskridande potential utnyttjas för närvarande inte fullt ut inom unionen. Skillnader i resenärsskyddsreglerna mellan olika medlemsstater avskräcker resenärer i en medlemsstat från att köpa resepaket och assisterade sammanlänkade researrangemang i en annan medlemsstat, och det avskräcker på samma sätt arrangörer och återförsäljare i en medlemsstat från att sälja sådana tjänster i en annan medlemsstat. För att göra det möjligt för konsumenter och företag att till fullo dra nytta av den inre marknaden, samtidigt som en hög konsumentskyddsnivå säkerställs inom hela EU, är det nödvändigt att ytterligare tillnärma medlemsstaternas lagar avseende resepaket och assisterade sammanlänkade researrangemang.

(7) Majoriteten av de resenärer som köper resepaket utgörs av konsumenter i den mening som avses i EU:s konsumentlagstiftning. Samtidigt är det inte alltid lätt att skilja mellan konsumenter och företrädare för småföretag företag eller yrkesverksamma som bokar resor med anknytning till sitt företag eller sitt yrke genom samma bokningskanaler som konsumenterna. Det krävs ofta en liknande skyddsnivå för sådana resenärer. I gengäld bokar ofta större företag eller organisationer resor för sina anställda , medlemmar och företrädare på grundval av ett ramavtal med företag som är specialiserade på affärsresor. Den senare typen av researrangemang kräver inte samma skyddsnivå som den som utformats för konsumenterna. Följaktligen ska detta direktiv endast gälla för affärsresenärer i den mån som dessa inte ordnar researrangemang på grundval av ett ramavtal. För att undvika sammanblandning med definitionen av termen ”konsument” som används i andra konsumentskyddsdirektiv annan unionslagstiftning om konsumentskydd , ska de personer som skyddas enligt detta direktiv benämnas ”resenärer”. [Ändr. 4]

(8) Eftersom resetjänster kan kombineras på många olika sätt är det lämpligt att betrakta alla kombinationer av resetjänster med inslag som resenärer vanligtvis associerar med resepaket som resepaket, särskilt eftersom separata resetjänster sammanförs i en enda reseprodukt för vilka arrangören åtar sig ansvaret för ett avtalsenligt fullgörande. I enlighet med domstolens rättspraxis (4) bör det inte spela någon roll om resetjänster kombineras före kontakten med en resenär eller om kombinationen sker på begäran av eller i enlighet med ett urval som gjorts av resenären. Samma principer bör gälla oberoende av om en bokning görs över disk hos en resebyrå eller på internet.

(9) För öppenhetens skull bör resepaket åtskiljas från assisterade sammanlänkade researrangemang, där internetresebyråer eller resebyråer med service över disk hjälper resenärer att kombinera resetjänster som resulterar i att resenären sluter avtal med olika leverantörer av resetjänster, även genom sammanlänkade bokningsprocesser på ett riktat sätt , som inte innehåller dessa inslag och där det vore olämpligt att ställa samma krav som på paketresor. [Ändr. 5]

(10) Mot bakgrund av marknadsutvecklingen är det lämpligt att definiera resepaket mer i detalj på grundval av alternativa objektiva kriterier som huvudsakligen gäller det sätt på vilket resetjänster presenteras eller köps och när resenärer rimligen kan förvänta sig skydd enligt direktivet. Detta är exempelvis fallet då olika resetjänster köps för samma resa eller semester inom samma bokningsprocess från ett enda försäljningsställe, eller då sådana tjänster erbjuds eller debiteras till ett allomfattande eller totalt pris. Resetjänster bör anses anskaffas inom samma bokningsprocess om de väljs ut innan resenären har gått med på att betala.

(11) Samtidigt bör assisterade sammanlänkade researrangemang åtskiljas från resetjänster som resenärer, ofta vid olika tillfällen, bokar på egen hand, även om dessa ska ingå i samma resa eller semester. Assisterade Sammanlänkade researrangemang via internet bör även åtskiljas från sammanlänkade webbplatser som inte syftar till att sluta avtal med resenären och från länkar genom vilka resenärer uteslutande informeras om ytterligare resetjänster på ett allmänt sätt, och inte på ett riktat sätt, t.ex. då ett hotell eller en arrangör av evenemang på sin webbplats inbegriper en förteckning över alla operatörer som erbjuder transporttjänster till sin anläggning oberoende av eventuella bokningar eller om cookies eller metadata används för att placera reklam på webbplatser placera reklam relaterad till det resmål eller den reseperiod som angetts för den första resetjänst som valts . [Ändr. 6]

(12) Köp av enskilda flygresor som fristående resetjänst utgör varken paketresor eller assisterade sammanlänkade researrangemang.

(13) Därför bör särskilda regler fastställas i detta direktiv för både återförsäljare med service över disk och internetåterförsäljare som, vid tidpunkten för ett enda besök eller en enda kontakt med deras eget försäljningsställe, assisterar resenärer med att sluta separata avtal med enskilda tjänsteleverantörer och när resenären väljer och accepterar att betala separat för varje resetjänst . Sådana regler bör även gälla för internetåterförsäljare som, genom sammanlänkade bokningsprocesser via internet, främjar anskaffandet av ytterligare resetjänster från en annan näringsidkare på ett riktat sätt när åtminstone resenärens namn eller kontaktuppgifter överförs till den andre näringsidkaren och sådana ytterligare tjänster anskaffas senast 24 timmar efter den tidpunkt då bokningen av den första tjänsten bekräftats. Dessa regler skulle gälla exempelvis då en konsument, tillsammans med bekräftelsen av bokningen av en första resetjänst, t.ex. ett flyg eller en tågresa, mottar en inbjudan om att boka ytterligare en resetjänst som finns tillgänglig på det valda resmålet, t.ex. hotellinkvartering, med en länk till en annan tjänsteleverantörs eller förmedlares webbplats där bokningen kan göras. Då dessa arrangemang inte utgör resepaket i den mening som avses i detta direktiv, eftersom det inte kan råda någon tvekan om att en enda arrangör har åtagit sig ansvaret för resetjänsterna, utgör sådana assisterade sammanlänkade arrangemang en alternativ affärsmodell som ofta konkurrerar på nära håll med resepaket. [Ändr. 7]

(14) För att säkerställa sund konkurrens och skydda konsumenterna bör skyldigheten att tillhandahålla tillräckliga bevis för säkerhet i fråga om återbetalning av förskottsbetalningar och hemtransport för resenärer i händelse av obestånd även gälla assisterade sammanlänkade researrangemang.

(14a ) På internet har det uppkommit metoder som innebär att näringsidkare som underlättar anskaffandet av sammanlänkade researrangemang inte på ett klart och tydligt sätt tillhandahåller möjligheten att endast boka den huvudsakliga tjänsten utan att välja några ytterligare tjänster. Sådana metoder bör betraktas som vilseledande för resenärerna. Eftersom den befintliga lagstiftningen inte gör det möjligt att eliminera dem och med tanke på att de är specifika för sammanlänkade researrangemang bör de förbjudas genom detta direktiv. [Ändr. 8]

(15) För att öka tydligheten för resenärerna och göra det möjligt för dem att fatta välunderbyggda beslut beträffande de olika typer av researrangemang som erbjuds är det lämpligt att kräva att näringsidkarna ska ange arrangemangens karaktär tydligt och informera resenärerna om deras rättigheter. En näringsidkares redogörelse för den rättsliga karaktären hos den reseprodukt som marknadsförs bör motsvara den verkliga rättsliga karaktären hos produkten i fråga. Brottsbekämpande myndigheter bör ingripa i händelse av att näringsidkare inte tillhandahåller resenärerna korrekt information.

(15a) Innan de betalar bör resenärerna uppmärksammas på om de väljer en paketresa eller ett sammanlänkat researrangemang, och på den skyddsnivå som gäller. [Ändr. 9]

(15b) Näringsidkare som underlättar anskaffandet av ett sammanlänkat researrangemang bör klart och tydligt, innan resenären blir bunden av något avtal eller något motsvarande erbjudande om sammanlänkade researrangemang, underrätta resenären om att ett villkor för att kunna dra nytta av de förmåner som gäller enligt direktivet för sammanlänkade researrangemang är att alla andra avtal som utgör det sammanlänkade researrangemanget bekräftas inom 24 timmar. Om konsumenterna inte underrättas om detta, eller om denna information är felaktig, vilseledande eller utelämnas, kan detta utgöra en otillbörlig affärsmetod. [Ändr. 141]

(16) Det är uteslutande kombinationen av olika resetjänster, t.ex. inkvartering, passagerartransport med buss, tåg, båt eller flyg samt biluthyrning, som bör beaktas när det gäller att identifiera ett resepaket eller ett assisterat sammanlänkat researrangemang. Hotellövernattningar med tilläggspaket såsom musikalbiljetter eller spabehandlingar bör undantas om detta paket inte specifikt marknadsförs till resenären som en betydande andel av resan eller om den kompletterande tjänsten inte uttryckligen utgör resans väsentliga inslag. Inkvartering för bostadsändamål, inbegripet för när det är uppenbart att det inte handlar om turism , såsom i samband med långvariga språkkurser, bör inte betraktas som inkvartering i den mening som avses i detta direktiv. [Ändr. 11]

(16a) Passagerartransport med buss, tåg, båt eller flyg där inkvartering ingår, till exempel färjeresor med övernattning eller tågresor i sovvagn, bör betraktas som enskilda resetjänster om det är tydligt att transportkaraktären dominerar och en sådan passagerartransport inte kombineras med en annan resetjänst. [Ändr. 12]

(17) Andra turisttjänster som inträden till konserter, idrottsevenemang, utflykter eller evenemangsparker utgör tjänster som, i kombination med antingen passagerartransport, inkvartering och/eller biluthyrning, bör anses kunna utgöra ett resepaket eller ett assisterat sammanlänkat researrangemang. Emellertid bör sådana resepaket endast omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv om den berörda turisttjänsten står för en betydande andel av resepaketet. I allmänhet bör en turisttjänst betraktas som en betydande andel av resepaketet om den specifikt marknadsförs till resenären som en betydande andel, om det är tydligt att den är skälet till resan, om den står för mer än 20 % 25 % av det totala priset eller på annat sätt utgör ett väsentligt inslag i resan eller semestern. Kompletterande tjänster, som i synnerhet reseförsäkring, transporter mellan järnvägsstationen och inkvarteringen, transporter i början av resan och i samband med utflyktsresor, bagagetransport, måltider och städning som en del av inkvarteringen, bör inte i sig själva betraktas som turisttjänster. [Ändr. 13]

(18) Det bör även klargöras att avtal genom vilka en näringsidkare ger resenären rätt att efter slutandet av avtalet välja bland ett urval av olika slags resetjänster, exempelvis när det gäller paketresor i presentkortsform, bör utgöra resepaket. Dessutom bör en kombination av resetjänster betraktas som ett resepaket då resenärens namn eller uppgifter och andra personuppgifter såsom kontaktuppgifter, kreditkortsuppgifter eller passuppgifter som krävs för att genomföra bokningstransaktionen överförs mellan näringsidkarna senast när 24 timmar efter det att bokningen av den första tjänsten bekräftats. Med uppgifter som krävs för att genomföra en bokningstransaktion avses kreditkortsuppgifter eller annan information som krävs för att erhålla en betalning. Å andra sidan bör överföringen av uppgifter som endast avser resmål eller restider inte vara tillräcklig. Dessutom bör kryssningsresor och tågresor på flera dagar med inkvartering betraktas som paketresor eftersom de är en kombination av passagerartransport, inkvartering och måltider. [Ändr. 14]

(19) Eftersom behovet av att skydda resenärer är mindre i samband med kortvariga resor, och för att bespara näringsidkarna onödig byråkrati, bör resor som varar mindre än 24 timmar och som inte inbegriper inkvartering samt tillfälligt anordnade resepaket uteslutas från tillämpningsområdet för detta direktiv. Även resepaket eller sammanlänkade researrangemang som tillfälligt erbjuds eller sätts samman av en fysisk eller juridisk person såsom ideella föreningar, inbegripet välgörenhetsorganisationer, fotbollsklubbar och skolor, där varken någon direkt eller indirekt ekonomisk vinning görs av försäljningen av sådana resepaket eller av underlättandet av sådana sammanlänkade researrangemang, bör uteslutas från tillämpningsområdet för detta direktiv. [Ändr. 15]

(19a) Medlemsstaterna bör förbli behöriga, i enlighet med unionsrätten, att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv på områden som inte faller inom direktivets tillämpningsområde. Medlemsstaterna får således behålla eller införa nationell lagstiftning som motsvarar samtliga bestämmelser i detta direktiv eller vissa av dess bestämmelser i förhållande till avtal som inte omfattas av direktivets tillämpningsområde. Medlemsstaterna får till exempel tillämpa bestämmelserna i detta direktiv på resepaket och sammanlänkade researrangemang som tillfälligt erbjuds eller sätts samman av en fysisk eller juridisk person där varken någon direkt eller indirekt ekonomisk vinning görs av försäljningen av sådana resepaket eller av underlättandet av dessa sammanlänkade researrangemang och på resepaket och sammanlänkade researrangemang som omfattar en tidsperiod på mindre än 24 timmar och som inte inbegriper inkvartering. [Ändr. 16]

(20) Paketresornas främsta egenskap är att minst en näringsidkare i egenskap av arrangör är ansvarig för att resepaketet som helhet fullgörs enligt åtagandena. Därför bör en näringsidkare bara i fall där en annan näringsidkare, i typfallet en resebyrå med service över disk eller en internetresebyrå, verkar som arrangör av ett resepaket kunna agera uteslutande som återförsäljare eller förmedlare och inte vara ansvarig som arrangör. Huruvida en näringsidkare verkar som arrangör för ett visst resepaket bör bero på dennes inblandning i tillkomsten av ett resepaket enligt definitionen i detta direktiv och inte på den benämning som näringsidkaren går under vid utförandet av sin verksamhet. När två eller fler näringsidkare uppfyller ett kriterium enligt vilket kombinationen av resetjänster utgör ett resepaket och när dessa näringsidkare inte har informerat resenären om vilken av dem som är resepaketets arrangör bör alla berörda näringsidkare betraktas som arrangörer.

(20a) Direktiv 90/314/EEG har gett medlemsstaterna stort handlingsutrymme att fastställa om återförsäljare, arrangörer eller både återförsäljare och arrangörer bör vara ansvariga för att ett resepaket fullgörs. Denna flexibilitet har lett till oklarheter i en del medlemsstater huruvida näringsidkare som är involverade i ett resepaket är ansvariga för de relevanta tjänsternas fullgörande, särskilt i samband med bokningsprocesser på internet. Därför är det lämpligt att i detta direktiv klargöra att arrangörerna är ansvariga för fullgörandet av de resetjänster som inbegrips i avtalet, såvida inte den nationella lagstiftningen också uttryckligen medger att arrangören eller återförsäljaren kan hållas ansvarig. [Ändr. 17]

(21) Vad gäller resepaket bör återförsäljarna tillsammans med arrangören ansvara för att tillhandahålla förhandsinformationen. Samtidigt bör det framhållas att de återförsäljare är ansvariga vid bokningsfel om de begår misstag under bokningsprocessen . För att främja kommunikation, framför allt i gränsöverskridande fall, bör resenärerna ha möjlighet att kontakta arrangören också via den återsäljare som de köpte resepaketet av. [Ändr. 18]

(22) Resenären bör erhålla all nödvändig information innan resepaketet köps, oberoende av om detta säljs genom distanskommunikation, över disk eller genom andra typer av distribution. När informationen lämnas bör näringsidkaren ta särskild hänsyn till sådana specifika behov hos resenärer som är särskilt sårbara på grund av sin ålder eller fysiska tillstånd som näringsidkaren rimligen kunde förutse.

(23) Viktig information, till exempel om resetjänsternas huvudegenskaper eller om priser, som tillhandahålls i annonser, på arrangörens webbplats eller i broschyrer som en del av förhandsinformationen bör vara bindande, såvida inte arrangören förbehåller sig rätten att ändra dessa inslag och förutsatt att sådana ändringar meddelas resenären på ett tydligt och framträdande sätt innan avtalet sluts. Mot bakgrund av den nya informationstekniken finns det emellertid inte längre något behov av att fastställa specifika regler för broschyrer, medan det, under vissa omständigheter, är lämpligt att säkerställa att ändringar som inverkar på avtalets fullgörande meddelas mellan parterna på ett hållbart medium som finns tillgängligt att hänvisa till i ett senare skede. Det bör alltid gå att ändra den informationen när båda avtalsparterna uttryckligen godkänner det. [Ändr. 19]

(23a) Mot bakgrund av den nya informationstekniken som kan bidra till att säkerställa att resenärerna har tillgång till aktuell information vid bokningstillfället och mot bakgrund av den växande trenden att boka resepaket på internet, finns det dock inte längre något behov av särskilda regler om krav på tryckta broschyrer. [Ändr. 20]

(23b) Flygtider bör vara en fast del av avtalet och en av resetjänstens huvudegenskaper. De bör inte skilja sig avsevärt från de tider som anges i den förhandsinformation som tillhandahålls resenärerna. [Ändr. 21]

(24) De informationskrav som fastställs i detta direktiv är uttömmande men bör inte påverka de informationskrav som föreskrivs i annan tillämplig unionslagstiftning (5).

(25) Med beaktande av paketreseavtalens särdrag bör parternas rättigheter och skyldigheter fastställas med avseende på tiden före och efter avresa, i synnerhet om resepaketet inte fullgörs enligt åtagandena eller om vissa omständigheter ändras.

(26) Eftersom resepaket ofta köps långt innan de fullgörs kan oförutsedda händelser inträffa. Därför bör resenären under särskilda förhållanden ha rätt att överlåta ett resepaket till en annan resenär. I sådana situationer bör arrangören kunna återfå sina utgifter, t.ex. om en underleverantör kräver en avgift för att byta ut resenärens namn eller för avbokning av en resebiljett samt utfärdande av en ny. Resenärer bör även ha möjlighet att häva avtalet vid vilken tidpunkt som helst innan avresa mot en rimlig ersättning samt ha rätt att säga upp avtalet utan att behöva betala ersättning i händelse av att oundvikliga och extraordinära omständigheter som krig , däribland terrorism, eller en naturkatastrof , däribland cykloner och jordbävningar eller politisk instabilitet som äventyrar resenärernas säkerhet, på ett betydande sätt skulle komma att påverka resepaketet , om dessa händelser har inträffat efter slutandet av reseavtalet . Oundvikliga och extraordinära omständigheter bör i synnerhet anses råda när tillförlitliga och för allmänheten tillgängliga rapporter, t.ex. rekommendationer utfärdade av medlemsstaternas myndigheter, avråder från resor till resmålet. [Ändr. 22]

(27) Under särskilda omständigheter bör även arrangören även ha rätt att säga upp avtalet innan avresa utan att behöva betala ersättning, t.ex. om minimiantalet deltagare inte har uppnåtts och förbehåll för denna möjlighet har lämnats i avtalet. I en sådan situation bör arrangören på lämpligt sätt informera resenärer som kan komma att påverkas av denna avtalsklausul. [Ändr. 23]

(28) I vissa fall bör arrangörer ha rätt att ensidigt införa ändringar i paketreseavtalet. Resenärerna bör emellertid ha rätt att säga upp ett avtal om de föreslagna ändringarna innebär en betydande ändring av något av resetjänsternas huvudinslag. Prishöjningar bör bara vara möjliga om det sker förändringar avseende bränslepriserna för passagerartransport, avseende skatter eller avgifter som tas ut av en tredje part som inte är direkt inblandad i fullgörandet av de inbegripna resetjänsterna eller avseende växlingskurser av relevans för resepaketet och om det finns ett uttryckligt förbehåll i avtalet för prisändringar både uppåt och nedåt. Prishöjningar Resenärer bör begränsas till 10 % ha rätt att säga upp avtalet utan att vara skyldiga att betala ersättning eller acceptera en likvärdig resa som arrangören erbjuder om prishöjningen överstiger 8 % av det ursprungliga resepaketets pris. [Ändr. 24]

(28a) En prishöjning bör alltid motiveras på ett varaktigt medium. Om priset höjs med mer än 8 procent bör resenären på ett varaktigt medium erbjudas att säga upp avtalet eller erbjudas ett alternativt resepaket vars pris motsvarar den bokade resans pris. Om resenären inte utnyttjar denna möjlighet bör resenären anses ha accepterat resepaketet till det högre priset. Bevisbördan för att underrättelsen på ett varaktigt medium nått mottagaren bör vila på arrangören. [Ändr. 25]

(29) Specifika regler om rättsmedel för bristande överensstämmelse vad gäller fullgörandet av paketreseavtal bör fastställas. Resenären bör ha rätt till att få problem lösta och, i händelse av att en betydande andel av de avtalade tjänsterna inte kan tillhandahållas, bör resenären erbjudas alternativa arrangemang. Resenärer bör även ha rätt till en prissänkning och/eller en ersättning för skador. Ersättningen bör också omfatta eventuella immateriella skador, i synnerhet i händelse av en förstörd semester, och, i motiverade fall, utgifter som en resenär ådragit sig när denne själv löst ett problem.

(30) För att säkerställa en enhetlig tillämpning är det lämpligt att anpassa bestämmelserna i detta direktiv till internationella konventioner avseende resetjänster och till unionslagstiftningen om passagerares rättigheter. När arrangören är ansvarig för försummelse eller brister avseende fullgörandet av de tjänster som ingår i ett paketreseavtal bör arrangören kunna åberopa de begränsningar av tjänsteleverantörers ansvar som anges i internationella konventioner, t.ex. konventionen om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter från 1999 (Montrealkonventionen) (6), fördraget om internationell järnvägstrafik från 1980 (Cotif) (7) och 1974 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods (8). När det på grund av oundvikliga och extraordinära omständigheter är omöjligt att säkerställa en resenärs återresa till avreseplatsen bör arrangörens skyldighet att åta sig kostnaden för resenärens fortsatta vistelse på resmålet anpassas till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/2014 (9) (*1).

(31) Detta direktiv bör inte påverka resenärers rätt att lägga fram anspråk både enligt detta direktiv och enligt annan relevant unionslagstiftning, så att resenärer också fortsättningsvis kommer att ha möjlighet att kunna rikta anspråk mot arrangören, transportören eller vilken som helst annan ansvarig part eller, vilket också är möjligt, mot flera parter. Det bör klargöras att de inte kan samla rättigheter enligt olika rättsliga grunder om rättigheterna skyddar samma intresse eller har samma syfte. Dock bör inte behovet att säkerställa att resenärer får en rimlig ersättning i rätt tid i fall där avtalet inte fullgörs fullständigt av en av parterna innebära att arrangörer och återförsäljare åläggs en orimlig och oproportionerlig börda. Utöver sin skyldighet att åtgärda all bristande överensstämmelse eller ersätta resenärer bör arrangörer och återförsäljare också ha rätt att begära gottgörelse från någon tredje part som har bidragit till den händelse som utlöste ersättningen eller andra skyldigheter. Arrangörens och återförsäljarens ansvar påverkas därför inte av den rätten att söka gottgörelse från tredje parter, inbegripet tjänsteleverantörer. [Ändr. 27]

(32) Om en resenär hamnar i svårigheter under en resa eller semester bör arrangören vara skyldig att omedelbart utan onödigt dröjsmål tillhandahålla lämpligt stöd. Sådant stöd bör huvudsakligen bestå av att i lämpliga fall tillhandahålla information om t.ex. hälso- och sjukvårdstjänster, lokala myndigheter och konsulärt stöd samt praktisk hjälp, t.ex. avseende distanskommunikation och anskaffande av alternativa researrangemang. [Ändr. 28]

(33) I sitt meddelande av den 18 mars 2013 med titeln Skydd för passagerare i händelse av ett lufttrafikföretags insolvens fastställer kommissionen åtgärder för att förbättra resenärers skydd i händelse av att ett lufttrafikföretag hamnar i obestånd, inbegripet bättre tillämpning av förordning (EG) nr 1008/2008, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 (10) samt engagemang med intressenter inom näringen, varvid en lagstiftningsmässig åtgärd i annat fall kan komma att övervägas. Det meddelandet avser köp av en enskild del, närmare bestämt flygresetjänster, och påverkar därför inte de befintliga reglerna om resepaket och hindrar inte att lagstiftarna föreskriver skydd i händelse av obestånd också för dem som köper andra moderna kombinationer av resetjänster.

(34) Medlemsstaterna bör säkerställa att resenärer som köper ett resepaket eller ett assisterat sammanlänkat researrangemang skyddas fullt ut i händelse av att arrangören, den återförsäljare som har tillhandahållit det assisterade sammanlänkade researrangemanget eller någon något av tjänsteleverantörerna de företag som medverkar i det sammanlänkade researrangemanget hamnar i obestånd. De medlemsstater i vilka arrangörer av resepaket och återförsäljare som tillhandahåller assisterade researrangemang är etablerade Medlemsstaterna bör säkerställa att näringsidkare som erbjuder sådana kombinationer av resetjänster tillhandahåller säkerhet avseende återbetalning av resenärernas alla betalningar samt hemtransport i händelse av obestånd. Samtidigt som medlemsstaterna också fortsättningsvis ska få välja hur skyddet i händelse av obestånd ska ges bör medlemsstaterna säkerställa att deras nationella program för skydd i händelse av obestånd är effektiva och kan garantera omedelbar hemtransport av och återbetalning till alla resenärer som drabbas av obeståndet. Om en resenär skulle föredra att slutföra sitt resepaket eller sitt sammanlänkade researrangemang framför att få en fullständig återbetalning kan skyddet vid obestånd i tillämpliga fall täcka uppfyllandet av befintliga avtal, så att resepaketet eller det sammanlänkade researrangemanget kan fortsätta utan merkostnader för resenären. Det nödvändiga skyddet i händelse av obestånd bör beakta den faktiska finansiella risken beträffande den verksamhet som bedrivs av arrangören, den berörda återförsäljaren eller tjänsteleverantören av något av de företag som medverkar i det sammanlänkade researrangemanget , inbegripet den typ av kombination av resetjänster som de säljer, förutsebara säsongsmässiga variationer samt förskottsbetalningarnas omfattning och det sätt på vilka dessa säkras. I enlighet med direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden får sådan säkerhet inte begränsas till intyg som utfärdas av finansiella operatörer som är etablerade i en viss medlemsstat i fall då skydd i händelse av obestånd kan tillhandahållas i form av en garanti eller en försäkring. [Ändr. 29]

(35) För att främja den fria rörligheten för tjänster bör medlemsstaterna vara skyldiga att erkänna skydd i händelse av obestånd enligt lagstiftningen i den medlemsstat där näringsidkaren är etablerad. För att underlätta det administrativa samarbetet och övervakningen av företag som verkar i olika medlemsstater vad gäller skydd i händelse av obestånd bör medlemsstaterna vara skyldiga att utse centrala kontaktpunkter.

(36) Vad gäller assisterade sammanlänkade researrangemang omfattas de berörda avtalen av unionens allmänna konsumentskyddslagstiftning och sektorspecifik unionslagstiftning utöver skyldigheten att tillhandahålla skydd i händelse av obestånd och att informera resenärer om att enskilda tjänsteleverantörer uteslutande är ansvariga för sitt avtalsmässiga fullgörande.

(37) Resenärer bör skyddas i situationer då en återförsäljare sköter bokningen av ett resepaket eller ett assisterat sammanlänkat researrangemang och återförsäljaren begår misstag under bokningsprocessen.

(38) Det bör även bekräftas att konsumenter inte kan avsäga sig rättigheter som utgår från detta direktiv och arrangörer och näringsidkare som tillhandahåller assisterade sammanlänkade resetjänster kan inte undslippa sina skyldigheter genom att åberopa att de uteslutande agerar som leverantörer av resetjänster, förmedlare eller i någon annan egenskap.

(39) Medlemsstaterna måste fastställa påföljder för brott mot nationella bestämmelser som införlivar detta direktiv och säkerställa att dessa verkställs. Påföljderna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

(40) Antagandet av detta direktiv gör att det blir nödvändigt att anpassa vissa konsumentskyddslagar. Med beaktande av att Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU av den 25 oktober 2011 om konsumenträttigheter (11) i sin nuvarande form inte gäller för avtal som omfattas av direktiv 90/314/EEG är det nödvändigt att ändra direktiv 2011/83/EU för att säkerställa att det gäller fortsätter gälla för assisterade enskilda resetjänster som utgör en del av ett sammanlänkat researrangemang , såvida dessa enskilda tjänster inte på annat sätt är undantagna från tillämpningsområdet för direktiv 2011/83/EU och att vissa konsumenträttigheter som fastställs i det direktivet också gäller för resepaket. [Ändr. 30]

(41) Detta direktiv bör inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 (12) eller nationell avtalslagstiftning vad gäller de aspekter som inte regleras i ovannämnda förordning. Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att bidra till en väl fungerande inre marknad och till uppnåendet av en i möjligaste mån enhetlig hög konsumentskyddsnivå, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(42) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan). Detta direktiv respekterar i synnerhet den näringsfrihet som fastställs i artikel 16 i stadgan, samtidigt som en hög konsumentskyddsnivå tryggas inom EU i enlighet med artikel 38 i stadgan.

(43) I enlighet med medlemsstaternas och kommissionens gemensamma politiska förklaring av den 28 september 2011 om förklarande dokument (13) har medlemsstaterna åtagit sig att, i motiverade fall, låta anmälan av deras införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och de motsvarande delarna i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är motiverat.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I

Syfte, harmoniseringsnivå, tillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta direktiv ska är att bidra till en väl fungerande inre marknad och till uppnåendet av en i möjligaste mån enhetlig hög konsumentskyddsnivå genom att tillnärma vissa aspekter av med avseende på medlemsstaternas lagar, regler och administrativa bestämmelser vad gäller avtal om paketresor och assisterade sammanlänkade researrangemang som sluts mellan resenärer och näringsidkare. [Ändr. 31]

Artikel 1a

Harmoniseringsnivå

Om inte annat föreskrivs i detta direktiv får medlemsstaterna inte i sin nationella lagstiftning behålla eller införa bestämmelser som avviker från bestämmelserna i detta direktiv, inklusive strängare eller mindre stränga bestämmelser som skulle ge en annan konsumentskyddsnivå. [Ändr. 32]

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Detta direktiv ska gälla för resepaket som saluförs eller säljs av näringsidkare till resenärer, med undantag för artiklarna 17, 17a och 17b och för assisterade sammanlänkade researrangemang med undantag för artiklarna 4–14, 18 och 21.1.

2. Detta direktiv ska inte gälla för följande:

a) Resepaket och assisterade researrangemang som omfattar en tidsperiod på mindre än 24 timmar, såvida inte inkvartering över natten ingår.

aa) Resepaket eller sammanlänkade researrangemang som tillfälligt erbjuds eller sätts samman av en fysisk eller juridisk person där varken någon direkt eller indirekt ekonomisk vinning görs av försäljningen av dessa resepaket eller av underlättandet av dessa sammanlänkade researrangemang, och resenären har underrättats i vederbörlig ordning av den ansvarige näringsidkaren om att detta direktiv inte ska gälla för sådana resepaket eller researrangemang. [Ändr. 33]

b) Kompletterande avtal som omfattar resetjänster som utgör kompletterande tjänster till resepaketet och som tilläggsbokas utan arrangörens medverkan eller kompletterande avtal som omfattar finansiella tjänster. [Ändr. 34]

c) Resepaket och assisterade sammanlänkade researrangemang som köpts på grundval av ramavtal för affärsresor mellan en resenärs arbetsgivare ett företag för vars räkning resenären reser och en näringsidkare som är specialist inom anordnandet av affärsresor. [Ändr. 35]

d) Resepaket i samband med vilka högst en resetjänst enligt artikel 3.1 a–c kombineras med en resetjänst enligt artikel 3.1 d, om denna tjänst den sistnämnda tjänsten inte utgör en betydande del av resepaketet eller om det tydligt framgår att den inte är skälet till resan eller den kompletterande tjänsten inte uttryckligen marknadsförs som resans viktigaste del . [Ändr. 36]

e) Fristående resetjänster avseende en enskild resa.

ea) Passagerartransport med buss, tåg, båt eller flyg där inkvartering ingår, om det är tydligt att transportkaraktären dominerar och en sådan persontransport inte kombineras med en annan resetjänst som avses i artikel 3.1 b–d. [Ändr. 37]

Artikel 3

Definitioner

I detta direktiv gäller följande definitioner:

1. resetjänst: a) passagerartransport, b) inkvartering för andra ändamål än bostadsändamål , förutsatt att det är uppenbart att sådan inkvartering är avsedd för turiständamål , [Ändr. 38] c) uthyrning av bilar, andra fordon eller transportmedel , [Ändr. 39] d) alla andra turisttjänster som inte utgör en sidotjänst till passagerartransporten, inkvarteringen eller uthyrningen av bilar, andra fordon eller transportmedel. [Ändr. 40]

2. resepaket: en kombination av minst två olika typer av resetjänster avsedda för samma resa eller semester om a) dessa tjänster satts samman av en enda näringsidkare, inbegripet på begäran av resenären eller enligt resenärens urval, innan ett avtal om alla tjänster slutits, eller om b) dessa tjänster, oberoende av om separata avtal har slutits med enskilda resetjänstleverantörer, i) köps från ett enda försäljningsställe inom samma bokningsprocess och alla dessa tjänster har valts av resenären innan resenären har gått med på att betala , [Ändr. 41] ii) erbjuds eller debiteras till ett allomfattande eller totalt pris, eller [Ändr. 42] iii) marknadsförs eller säljs med beteckningen ”resepaket” eller en liknande beteckning, eller [Ändr. 43] iv) kombineras efter slutandet av ett avtal enligt vilket en näringsidkare ger resenären rätt att välja bland ett urval av olika slags resetjänster, eller v) köps från separata näringsidkare genom sammanlänkade bokningsprocesser via internet där resenärens namn eller de uppgifter och andra personuppgifter såsom kontaktuppgifter, kreditkortsuppgifter eller passuppgifter som krävs för att genomföra bokningstransaktionen överförs mellan näringsidkarna senast när 24 timmar efter det att bokningen av den första tjänsten bekräftats. [Ändr. 44]

3. paketreseavtal: ett avtal om ett resepaket som helhet eller, om resepaketet tillhandahålls enligt olika avtal, alla avtal som omfattar tjänster som ingår i resepaketet.

4. avresa: början av resepaketets fullgörande.

5. assisterat sammanlänkat researrangemang: en kombination av minst två olika typer av resetjänster avsedda för samma resa eller semester, vilka inte utgör ett resepaket och som leder till slutandet av separata avtal med de enskilda resetjänstleverantörerna, om en medverkande leverantör eller en återförsäljare förmedlar kombinationen, antingen [Ändr. 45 – Ändringen av ”assisterat” till ”sammanlänkat” ska gälla genomgående i hela texten.] a) när resenären väljer och accepterar att betala separat för varje resetjänst på grundval av separata bokningar vid tidpunkten för ett enda besök hos eller en enda kontakt med försäljningsstället, eller [Ändr. 46] b) genom anskaffande av ytterligare resetjänster från en annan näringsidkare på ett målinriktat sätt genom sammanlänkade bokningsprocesser via internet om åtminstone resenärens namn eller kontaktuppgifter överförs till den andre näringsidkaren och sådana ytterligare tjänster anskaffas senast när 24 timmar efter den tidpunkt då bokningen av den första tjänsten bekräftats. [Ändr. 47]

6. resenär: en person som vill sluta ett avtal eller har rätt att resa på grundval av ett avtal som har slutits inom detta direktivs tillämpningsområde, inbegripet affärsresenärer i den mån dessa inte reser på grundval av ett ramavtal för affärsresor mellan ett företag för vars räkning resenären reser och en näringsidkare.

7. näringsidkare: varje person som agerar med hänsyn till ändamål relaterade till sin bransch, sina affärer, sitt hantverk eller sitt yrke.

8. arrangör: en näringsidkare som kombinerar och säljer eller erbjuder resepaket för försäljning, antingen direkt eller genom en annan näringsidkare eller tillsammans med en annan näringsidkare eller som främjar kombinerandet och anskaffandet av sådana paket . När mer än en näringsidkare uppfyller något av de kriterier som anges i 2 b ska alla dessa näringsidkare betraktas som arrangörer, såvida inte en av dem utsetts till arrangör och resenären blivit vederbörligen underrättad. [Ändr. 48]

9. återförsäljare: en annan näringsidkare än arrangören, som a) säljer eller erbjuder resepaket för försäljning resepaket som satts samman av arrangören , eller [Ändr. 49] b) främjar anskaffandet av resetjänster som ingår i ett assisterat sammanlänkat researrangemang genom att hjälpa resenärer att sluta separata avtal om resetjänster med enskilda tjänsteleverantörer bland vilka även återförsäljaren själv kan ingå . [Ändr. 50]

10. varaktigt medium: vilket medel som helst som gör det möjligt för en resenär eller en näringsidkare att lagra information som riktats direkt till resenären eller näringsidkare själv på ett sätt som möjliggör hänvisning i ett senare skede under en tidsperiod som lämpar sig för informationens syften och som möjliggör oförändrad reproduktion av den lagrade informationen.

11. oundvikliga och extraordinära omständigheter: avses en oförutsebar situation utom kontroll för en näringsidkare, vars konsekvenser inte hade kunnat undvikas ens om alla rimliga åtgärder all vederbörlig aktsamhet hade vidtagits iakttagits . [Ändr. 51]

12. bristande överensstämmelse: brister och eller felaktigheter vid fullgörandet av de resetjänster som ingår i ett resepaket. [Ändr. 52]

12a. kompletterande tjänster: en icke fristående turisttjänst i samband med tillhandahållande eller komplettering av resetjänster som i synnerhet reseförsäkring, transporter mellan järnvägsstation och inkvartering, till avreseflygplatsen samt i samband med utflyktsresor, bagagetransport, måltider och städning som tillhandahålls som en del av inkvarteringen. [Ändr. 53]

Kapitel II

Informationsskyldigheter och innehåll i paketreseavtalet

Artikel 4

Förhandsinformation

1. Medlemsstaterna ska se till att innan resenären binds av något paketreseavtal eller motsvarande erbjudande ska arrangören och, om resepaketet säljs genom en återförsäljare också återförsäljaren, förse resenären med följande information om resepaketet i förekommande fall: [Ändr. 54]

a) Resetjänsternas huvudsakliga egenskaper: i) Resmål, resväg och vistelseperiod, med datum , samt antalet nätter som ingår . [Ändr. 55] ii) Transportmedel, typ av transport och transportkategori, datum, tid och plats för avresa och hemkomst, eller, om den exakta tidpunkten ännu inte har fastställts, den ungefärliga tiden för avresa och hemkomst, resans längd och plats för uppehåll under resan och anslutande transporter. Om den exakta tidpunkten ännu inte har fastställts ska näringsidkaren informera resenären om den ungefärliga tidpunkten för avresa och hemkomst. Om någon ungefärlig tidpunkt inte kan fastställas ska återförsäljaren informera resenären om detta. [Ändr. 56] iii) Inkvarteringens belägenhet, utmärkande kännetecken och officiella kategori som beviljas av den behöriga organisationen på platsen för inkvarteringen . [Ändr. 57] iv) Huruvida måltider ingår, och i så fall vilka. v) Besök, utflykter eller andra tjänster som ingår i det avtalade totalpriset för paketresan. va) Huruvida någon av resetjänsterna ska tillhandahållas resenären som en del av en grupp och hur många personer som i så fall förväntas delta. [Ändr. 58] (vi) Det/de språk som aktiviteterna kommer att anordnas på. [Ändr. 59] vii) På resenärens förfrågan huruvida tillträde för personer med en viss nedsatt rörlighet garanteras under hela resan eller semestern. [Ändr. 60]

b) Handelsnamnet på och besöksadressen till arrangören och, i förekommande fall, återförsäljaren samt deras telefonnummer och e-postadresser.

c) Resepaketets totalpris inklusive skatter och, i förekommande fall, alla tilläggsavgifter och övriga kostnader eller, om dessa kostnader inte rimligen kan beräknas i förväg, information om att resenären kan komma att behöva betala sådana tilläggskostnader och vad dessa består av . Det totala priset måste framgå i form av en fullständig faktura där alla kostnader för resetjänsten visas i tydlig form. [Ändr. 61]

d) Betalningsplan och, i förekommande fall, förekomst och villkor för handpenningar eller andra ekonomiska garantier som ska betalas eller tillhandahållas av resenären.

e) I förekommande fall det minsta antalet personer som krävs för att resepaket ska genomföras och en den tidsgräns på minst 20 dagar före avresa som anges i artikel 10.3 för en eventuell inställning om inte antalet resenärer har uppnåtts. [Ändr. 62]

f) Allmän information om pass- och visumkrav, inbegripet ungefärlig tid för att erhålla visum för medborgare i den eller de medlemsstater som berörs samt information om hälsoformaliteter.

fa) Information om frivillig försäkring som täcker kostnaden för resenärens avbeställning eller för hemtransport i händelse av olycks- eller sjukdomsfall. [Ändr. 63]

g) Bekräftelse på att tjänsterna utgör ett resepaket.

ga) Information om att resenären eller arrangören i enlighet med artikel 10 kan säga upp avtalet när som helst före avresa och vid betalning av en eventuell tillämplig skälig standardiserad uppsägningsavgift. [Ändr. 64]

gb) Möjlighet att överlåta paketreseavtalet till en annan resenär och eventuella begränsningar eller konsekvenser av en sådan överlåtelse. [Ändr. 65]

1a. Om ett paket säljs via en återförsäljare ska återförsäljaren utan dröjsmål förse resenären med all den information som anges i punkt 1. [Ändr. 66]

2. Den information som avses i punkt 1 ska tillhandahållas på ett klart , begripligt och tydligt sätt. [Ändr. 67]

2a. När det är frågan om ett reseavtal som slutits på elektronisk väg ska arrangören omedelbart före bokningen på ett tydligt och framträdande sätt uppmärksamma resenären på den information som anges i punkt 1 a i–v samt c och d i denna artikel. Artikel 8.2 andra stycket i direktiv 2011/83/EU ska tillämpas på motsvarande sätt. [Ändr. 68]

2b. Bevisbördan för att de informationskrav som anges i detta kapitel uppfylls vilar på näringsidkaren. [Ändr. 69]

Artikel 5

Förhandsinformationens bindande karaktär och ingående av avtalet

1. Medlemsstaterna ska se till att arrangören inte ändrar den information som tillgängliggjorts för resenären enligt artikel 4 4.1 a, c, d, e och , f, g och ga , vilken blir en del av paketreseavtalets innehåll och inte får ändras , såvida inte arrangören förbehåller sig rätten att ändra denna information och informerar resenären om dessa avtalsparterna uttryckligen enas om något annat . Alla ändringar i förhandsinformationen ska meddelas resenären på ett klart och tydligt sätt innan avtalet ingås. [Ändr. 70]

2. Om den information om sådana tilläggsavgifter eller övriga kostnader som avses i artikel 4 4.1 c inte tillhandahålls före avtalets ingående, ska resenären inte stå för dessa avgifter eller övriga kostnader. [Ändr. 71]

3. I samband med eller omedelbart utan onödigt dröjsmål efter avtalets ingående ska arrangören överlämna en kopia av avtalet eller en bekräftelse på avtalet på ett varaktigt medium till resenären. [Ändr. 72]

Artikel 6

Innehåll i avtalet om en paketresa och handlingar som ska tillhandahållas innan avresa

1. Medlemsstaterna ska se till att paketreseavtal är klart och begripligt utformade samt läsliga om de är skriftliga.

2. Avtalet Avtalstexten eller bekräftelsen på avtalet ska återge hela innehållet i avtalet och särskilt innehålla all den information som avses i artikel 4. Det , som har blivit en del av avtalets innehåll . Avtalstexten eller bekräftelsen på avtalet ska också innehålla följande information: [Ändr. 74]

a) Särskilda krav från resenären som arrangören har godkänt.

b) Information om att arrangören är i) ansvarig för att alla ingående resetjänster fullgörs, ii) skyldig att tillhandahålla assistans om resenären befinner sig i sådana svårigheter som avses i artikel 14, iii) skyldig att utverka skydd vid obestånd för återbetalning och hemtransport i enlighet med artikel 15, samt att tillhandahålla namnet på det organ som tillhandahåller skyddet vid obestånd och dess kontaktuppgifter, inbegripet besöksadressen.

(c) Uppgifterna för den kontaktpunkt som resenären kan vända sig till för att klaga på eventuell bristande efterlevnad som denne upplever på plats. [Ändr. 75]

(d) Namnet på och besöksadressen, telefonnumret samt e-postadressen till arrangörens lokala representant eller kontaktpunkt som en resenär som befinner sig i svårigheter kan be om hjälp från eller, om inga sådana representanter eller kontaktpunkter finns, ett nödnummer eller en uppgift om andra sätt som arrangören kan kontaktas på. [Ändr. 76]

(e) Information om att resenären kan säga upp avtalet när som helst innan avresa mot betalning av en rimlig ersättning eller en skälig standardiserad uppsägningsavgift om sådana avgifter anges i enlighet med artikel 10.1. [Ändr. 77]

f) Om minderåriga reser inom ramen för ett resepaket som inbegriper inkvartering , och inte reser i sällskap med sina föräldrar eller vårdnadshavare, information som för en förälder eller vårdnadshavare möjliggör direkt kontakt med den minderårige eller den person som är ansvarig på den plats där den minderårige vistas. [Ändr. 78]

g) Information om tillgängliga interna förfaranden för hantering av klagomål och mekanismer för alternativ tvistlösning i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/11/EU (14) och mekanismer för tvistlösning online i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 524/2013 (15). [Ändr. 79]

3. Den information som avses i punkt 2 ska tillhandahållas på ett klart , begripligt och tydligt sätt. [Ändr. 80]

4. I god tid före avresa ska arrangören förse resenären med följande information:

a) Nödvändiga kvitton, intyg eller biljetter, inbegripet information om de exakta tiderna tidpunkterna för avresa, uppehåll under resan, anslutande transporter och ankomst.

b) Information om alla relevanta kontaktuppgifter om resenären upplever att tjänsterna inte fullgörs i enlighet med avtalet samt information om hur resenären bör göra.

c) Namnet på och besöksadressen, telefonnumret samt e-postadressen till arrangörens lokala representant eller kontaktpunkt som en resenär som befinner sig i svårigheter kan be om hjälp från eller, om inga sådana representanter eller kontaktpunkter finns, ett nödnummer eller en uppgift om andra sätt som arrangören kan kontaktas på. [Ändr. 81]

Kapitel III

Avtalsändringar före avresan

Artikel 7

Överlåtelse av avtalet till en annan resenär

1. Medlemsstaterna ska säkerställa att en resenär, efter att ha givit arrangören rimligt eller återförsäljaren varsel på ett varaktigt medium senast 7 dagar före avresan, kan överlåta avtalet till en person som uppfyller de villkor som gäller för detta avtal. [Ändr. 82]

2. Den som överlåter avtalet och den som tar över det är solidariskt ansvariga för resterande betalning och för alla eventuella tilläggsavgifter och övriga kostnader med anledning av överlåtelsen. Dessa Arrangören ska informera den som överlåter avtalet och den som tar över det om eventuella kostnader ska inte för en sådan överlåtelse, som aldrig får vara oskäliga och aldrig får överstiga den faktiska kostnaden för arrangören. [Ändr. 83]

Det är arrangörens ansvar att tillhandahålla belägg för de tilläggsavgifter eller övriga kostnader som uppkommit till följd av överlåtelsen av avtalet. [Ändr. 84]

Artikel 8

Ändring av priset

1. Medlemsstaterna ska se till att priser inte kan ändras, såvida det inte i avtalet uttryckligen framgår att en höjning kan komma att göras och arrangören förpliktigas att minska priserna i samma omfattning som en direkt följd av förändringar gällande

a) priset för tjänster för transport av passagerare till följd av kostnaden för bränsle för transporten av passagerarna, [Ändr. 85]

b) nivån på skatter eller avgifter för de inbegripna resetjänsterna som tas ut av tredje parter som inte direkt är involverade i genomförandet av resepaketet, vilket inbegriper turistskatter, landningsskatter eller start- och landningsavgifter i hamnar eller på flygplatser, eller

c) valutakurser av relevans för resepaketet.

1a. En prissänkning enligt punkt 1 på 3 % eller mer ska slå igenom hos resenären. En prisökning enligt punkt 1 ska slå igenom hos resenären endast om priset ökar med 3 % eller mer. I händelse av en prissänkning på 3 % eller mer kan arrangören schablonmässigt ta ut 10 euro per resenär för administrativa kostnader. [Ändr. 86]

2. Om den prisökning som avses i punkt 1 ska inte överstiga 10 % överstiger 8 % av resepaketets paketets pris ska artikel 9.2 tillämpas . [Ändr. 87]

3. Den prisökning som avses i punkt 1 är endast giltig om arrangören meddelar resenären om den med en motivering och uträkning , utan onödigt dröjsmål och på ett tydligt och begripligt sätt, på ett varaktigt medium senast 20 dagar före avresan meddelar resenären om prisökningen med en motivering och uträkning . [Ändr. 88]

Artikel 9

Ändring av andra avtalsvillkor

1. Medlemsstaterna ska se till att arrangören, innan avresa, inte ensidigt får ändra andra avtalsvillkor än priset i enlighet med artikel 8 , såvida inte [Ändr. 89]

a) arrangören har förbehållit sig den rätten i avtalet,

b) ändringen är obetydlig, särskilt med avseende på inslagen i artikel 4.1 a och d, och [Ändr. 90]

c) arrangören informerar resenären på ett klart och tydligt sätt på ett varaktigt medium.

1a. En ändring i avtalsvillkoren ska i synnerhet anses vara betydande i den mening som avses i punkt 2 i denna artikel om den tidpunkt för avresa och hemkomst som tillhandahållits enligt artikel 4.1 a ii avviker mer än tre timmar från den faktiska tidpunkten för avresa eller hemkomst, eller om den inte är inom den del av dagen som angetts i förhandsinformationen. [Ändr. 91]

2. Om arrangören före avresan är tvungen att väsentligen ändra några av de huvudsakliga egenskaperna hos de resetjänster som avses i artikel 4 4.1 a eller de särskilda krav som avses i artikel 6.2 a eller höja priset på paketet med mer än 8 % av det avtalade priset i enlighet med artikel 8.2 , ska arrangören utan onödigt dröjsmål informera resenären på ett klart och tydligt sätt på ett varaktigt medium om [Ändr. 92]

a) de föreslagna ändringarna och deras inverkan på resepaketets pris , [Ändr. 93]

b) det faktum att resenären kan säga upp avtalet utan påföljder inom en angiven och skälig tidsfrist och att om detta inte sker kommer de föreslagna ändringarna anses ha godkänts eller godkänna ett alternativt, likvärdigt resepaket som arrangören erbjuder . [Ändr. 94]

ba) det faktum att den föreslagna ändringen av avtalet anses ha godkänts om resenären inte har utnyttjat rätten att säga upp avtalet eller har godkänt ett alternativt resepaket som arrangören erbjuder. [Ändr. 95]

3. Om de ändringar av avtalet eller det alternativa resepaket som erbjudits som avses i punkt 2 leder till ett resepaket som har lägre kvalitet eller värde ska resenären ha rätt till en rimlig prissänkning. [Ändr. 96]

4. Om avtalet sägs upp enligt punkt 2 b ska arrangören betala tillbaka alla de betalningar som erhållits från resenären inom 14 dagar efter det att avtalet sagts upp , inklusive betalningar för kompletterande tjänster som bokats via arrangören, som till exempel en rese- eller avbeställningsförsäkring eller extra aktiviteter på resmålet som bokats i förväg . Resenären har i förekommande fall rätt till ersättning i enlighet med artikel 12. [Ändr. 97]

Artikel 10

Uppsägning av avtalet före avresan

1. Medlemsstaterna ska se till att resenären kan säga upp avtalet före avresan mot en rimlig ersättning till arrangören. Avtalet kan ange skäliga standardiserade uppsägningsavgifter på grundval av tidpunkten för uppsägningen och sedvanliga kostnadsbesparingar och intäkter från ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna. Om det inte finns några standardiserade uppsägningsavgifter ska summan av ersättningen motsvara resepaketets pris minus de kostnadsbesparingar som bevisligen gjorts av arrangören och som inte kan krävas tillbaka från tjänsteleverantörerna eller genom alternativt utnyttjande av dessa tjänster . Avgifter till följd av uppsägning av avtalet, inbegripet administrativa kostnader, får inte vara oproportionerliga eller omåttliga. Arrangören ska överlämna en motivering för beräkningen av kompensationssumman eller de standardiserade uppsägningsavgifterna. Bevisbördan för att ersättningen är rimlig ska vila på arrangören. [Ändr. 98]

2. Resenären ska ha rätt att säga upp avtalet före avresan utan ersättning i händelse av oundvikliga eller extraordinära händelser som efter avtalets slutande skett på resmålet , på vägen dit eller i dess omedelbara närhet och som väsentligen påverkar resepaketet och innebär att arrangören måste göra betydande förändringar av väsentliga delar av paketreseavtalet . Sådana oundvikliga och extraordinära händelser föreligger till exempel om resepaketet väsentligen påverkas av krig eller en naturkatastrof. Oundvikliga och extraordinära omständigheter anses i synnerhet råda när tillförlitliga och för allmänheten tillgängliga rapporter, t.ex. rekommendationer utfärdade av medlemsstaternas myndigheter, avråder från resor till resmålet. [Ändr. 99]

3. Arrangören kan säga upp avtalet utan att betala ersättning till resenären om endast i följande fall: [Ändr. 101]

a) antalet personer som köpt resepaketet är mindre än det minsta antal som anges i avtalet och arrangören meddelar resenären om uppsägningen inom den period som fastställts i avtalet , dock inte senare än i) 20 dagar före avresan vid resor på mer än sex dagar ii) sju dagar före avresan vid resor på två till sex dagar iii) 48 timmar före avresan vid dagsresor , eller [Ändr. 102]

b) arrangören förhindras från att fullgöra avtalet på grund av oundvikliga eller extraordinära händelser och meddelar resenären om uppsägningen utan onödigt dröjsmål före avresan.

4. I händelse av uppsägning enligt punkterna 1, 2 och 3 ska arrangören ersätta alla felaktiga betalningar som gjorts av resenären inom 14 dagar.

Kapitel IV

Resepaketets fullgörande

Artikel 11

Ansvar för resepaketets fullgörande

1. Medlemsstaterna ska se till att arrangören är ansvarig för fullgörandet av de resetjänster som inbegrips i avtalet, oavsett om tjänsterna ska utföras av arrangören eller av andra tjänsteleverantörer.

2. Om någon av tjänsterna inte fullgörs i enlighet med avtalet ska arrangören avhjälpa den bristande överensstämmelsen, såvida resenären påpekar den bristande överensstämmelsen för arrangören eller arrangören kan identifiera den och avhjälpandet inte detta är oproportionerligt eller om den bristande överensstämmelsen kan tillskrivas resenären . [Ändr. 103]

3. Om en betydande andel av tjänsterna inte kan tillhandahållas enligt överenskommelsen i avtalet ska arrangören ordna med lämpliga alternativa arrangemang, utan extra kostnader för resenären, under resepaketets resterande del, vilka åtminstone ska ha samma kvalitetsnivå som tjänsterna som specificeras i avtalet, även då resenärens hemresa till avreseplatsen inte tillhandahålls enligt överenskommelse. [Ändr. 104]

4. Om det är omöjligt för arrangören att erbjuda lämpliga alternativa arrangemang eller om resenären inte godkänner de föreslagna alternativa arrangemangen på grund av att de inte är jämförbara med det som man kom överens om i avtalet, ska arrangören, i den mån som resepaketet innefattar transport av passagerare, erbjuda resenären kostnadsfri, likvärdig transport till avreseplatsen eller till en annan plats som resenären har godkänt och ska, i förekommande fall, om de tjänster man kom överens om inte har fullgjorts , ersätta resenären i enlighet med artikel 12. Ersättning ska utgå inom 14 dagar. [Ändr. 105]

4a. Om punkt 4 är tillämplig kan resenären säga upp avtalet om den bristande överensstämmelsen är betydande och ett fullgörande i efterhand inte är möjligt eller inte är framgångsrikt. [Ändr. 106]

5. Om det är omöjligt att säkerställa resenärens hemresa i rätt tid på grund av oundvikliga och extraordinära omständigheter, ska arrangören endast stå för kostnader för fortsatt vistelse som på högst 100 euro per natt och tre fem nätter per resenär. Arrangören ska säkerställa inkvarteringen. Arrangören ska säkerställa inkvarteringen och i fråga om hotellkategorin beakta den bokade kategorin. Endast om arrangören uttryckligen inte själv kan eller vill ordna inkvarteringen kan resenären själv boka. I sådana fall får arrangören begränsa kostnaden för inkvarteringen till 125 EUR per natt per resenär. [Ändr. 107]

6. Den kostnadsbegränsning som avses i punkt 5 i denna artikel ska inte gälla för personer med nedsatt rörlighet enligt definitionen i artikel 2 a i förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli 2006 om rättigheter för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet eller för personer som medföljer dem, gravida kvinnor och ensamresande barn samt personer i behov av särskild medicinsk hjälp, under förutsättning att de har meddelat arrangören om sina särskilda behov när paketreseavtalet slöts eller, om detta inte är möjligt, minst 48 timmar före avresan. Arrangören får inte åberopa oundvikliga och extraordinära omständigheter för att begränsa de kostnader som avses i punkt 5 i denna artikel om den relevanta transportören inte är beroende av dessa omständigheter enligt gällande EU-lagstiftning. [Ändr. 108]

7. Om de alternativa arrangemangen leder till ett resepaket av lägre kvalitet eller värde ska resenären ha rätt till en prissänkning och, i tillämpliga fall, skadestånd i enlighet med artikel 12.

7a. Medlemsstaterna får behålla eller införa bestämmelser enligt vilka även återförsäljaren är ansvarig för resepaketets fullgörande och därför är bunden av sina skyldigheter enligt denna artikel och artiklarna 6.2 b, 12, 15.1 och 16. [Ändr. 109]

7b. Resenärens eventuella rätt till ersättning enligt förordning (EG) nr 261/2004 är oberoende av resenärens eventuella rätt till ersättning enligt detta direktiv. Om resenären har rätt till ersättning både enligt förordning (EG) nr 261/2004 och enligt detta direktiv ska resenären ha rätt att lägga fram anspråk enligt båda dessa rättsakter, men får i fråga om samma uppgifter inte ackumulera rättigheter enligt båda rättsakterna om rättigheterna syftar till att skydda samma intresse eller har samma mål. [Ändr. 110]

Artikel 12

Prissänkning och skadestånd

1. Medlemsstaterna ska se till att resenären har rätt till en rimlig prissänkning för

a) perioder av bristande överensstämmelse, eller

b) om sådana alternativa arrangemang som avses i artikel 11.3 och 11.4 leder till ett resepaket av lägre kvalitet eller värde.

2. Resenären ska ha rätt till att erhålla ersättning från arrangören för alla skador, inbegripet immateriella skador, som resenären drabbas av för till följd av bristande överensstämmelse.

3. Resenären ska inte ha rätt till prissänkning eller skadestånd om

a) arrangören bevisar att den bristande överensstämmelsen i) kan tillskrivas resenären, ii) kan tillskrivas en tredje part som saknar anknytning till tillhandahållandet av de avtalade tjänsterna och är oförutsebar eller oundviklig, eller iii) har uppkommit på grund av oundvikliga och extraordinära omständigheter, eller

b) om resenären underlåter att informera arrangören utan onödigt dröjsmål om bristande överensstämmelse som resenären upplever på plats, om detta informationskrav klart och tydligt var angivet i avtalet och är skäligt med tanke på omständigheterna.

4. I den mån som de internationella konventioner som är bindande för EU begränsar omfattningen eller villkoren för ersättning som ska betalas av en leverantör som utför en tjänst som är en del av ett resepaket, ska samma begränsningar gälla för arrangören. I den mån som de internationella konventioner som inte är bindande för EU begränsar den ersättning som ska betalas av en tjänsteleverantör kan medlemsstaterna begränsa den ersättning som ska betalas av arrangören i enlighet därmed. I andra fall kan avtalet begränsa den ersättning som ska betalas av arrangören under förutsättning att denna begränsning inte gäller för personskador eller skada som orsakats uppsåtligen eller med grov vårdslöshet och inte uppgår till mindre än tre gånger resepaketets totala pris.

5. Rättigheter till ersättning eller prissänkning enligt detta direktiv ska inte påverka resenärernas rättigheter enligt förordning (EG) nr 261/2004, förordning (EG) nr 1371/2007, förordning (EU) nr 1177/2010 och förordning (EU) nr 181/2011. Resenärer ska ha rätt till att lägga fram skadeståndskrav , i synnerhet mer långtgående skadeståndskrav, enligt detta direktiv och enligt dessa förordningar., men får inte med samma uppgifter samla Rättigheter enligt andra rättsliga grunder om dessa rättigheter skyddar samma intresse eller har samma mål som avser samma uppgifter får inte ackumuleras . [Ändr. 112]

6. Preskriptionstiden för att lämna in skadeståndskrav enligt denna artikel ska understiga ett år tre år . [Ändr. 113]

Artikel 13

Möjlighet att kontakta arrangören via återförsäljaren

Medlemsstaterna ska se till att resenären kan skicka meddelanden, klagomål eller krav vad gäller fullgörandet av resepaketet direkt till den återförsäljare som det paketet köptes genom. Återförsäljaren ska vidarebefordra dessa meddelanden, klagomål eller krav till arrangören utan onödigt dröjsmål. För att uppfylla tidsfrister eller preskriptionstider ska återförsäljarens mottagande av anmälningarna betraktas som arrangörens mottagande.

Artikel 14

Skyldighet att tillhandahålla assistans

Medlemsstaterna ska se till att arrangören utan onödigt dröjsmål ger snabb lämplig assistans till resenärer som befinner sig i svårigheter, i synnerhet genom att [Ändr. 114]

a) tillhandahålla lämplig information om hälso- och sjukvårdstjänster, lokala myndigheter och konsulärt stöd, och

b) hjälpa bistå resenären med att upprätta distanskommunikation och hjälpa resenären att ordna med alternativa researrangemang. [Ändr. 115]

Arrangören ska kunna ta ut en skälig avgift för sådan assistans om situationen orsakats av oaktsamhet eller uppsåt från resenärens sida. Denna avgift får aldrig överstiga arrangörens eller återförsäljarens faktiska kostnader. [Ändr. 116]

Kapitel V

Skydd vid obestånd

Artikel 15

Effektivitet och omfattning gällande skyddet vid obestånd

1. Medlemsstaterna ska se till att arrangörer av resepaket och återförsäljare av sammanlänkade researrangemang som underlättar anskaffandet av assisterade sammanlänkade researrangemang och som är etablerade på deras territorium erhåller en säkerhet för effektiv och snabb omedelbar återbetalning av alla betalningar som gjorts av resenärer och, i den mån som transport av resenärer inbegrips, för en effektiv och snabb hemtransport av resenärerna i händelse av obestånd. Om det är möjligt ska resenärerna erbjudas en fortsättning av resan. [Ändr. 117]

2. Det skydd vid obestånd som avses i punkt 1 ska ta hänsyn till den faktiska finansiella risken för den relevanta näringsidkarens verksamhet. Skyddet ska vara till nytta för resenärer oavsett deras bostadsort, avreseort eller var resepaketet eller det assisterade sammanlänkade researrangemanget såldes.

Artikel 16

Ömsesidigt erkännande av skyddet vid obestånd och administrativt samarbete

1. Medlemsstaterna ska se det som att kraven i deras nationella regler som införlivar artikel 15 uppfylls för allt skydd vid obestånd som erhållits av en arrangör eller återförsäljare som underlättar anskaffandet av assisterade sammanlänkade researrangemang enligt reglerna för införlivande av artikel 15 i den medlemsstat där denne är etablerad.

1a. Medlemsstaterna ska tillåta arrangörer av resepaket, återförsäljare som underlättar anskaffandet av sammanlänkade researrangemang och persontransportföretag som är etablerade utanför deras territorium eller utanför unionen att erhålla skydd vid obestånd i enlighet med deras nationella system för skydd vid obestånd. [Ändr. 118]

2. Medlemsstaterna ska utse centrala kontaktpunkter för att underlätta det administrativa samarbetet och övervakningen av arrangörer och återförsäljare som underlättar anskaffandet av assisterade sammanlänkade researrangemang och som är verksamma i olika medlemsstater. De ska uppge kontaktuppgifter för dessa kontaktpunkter till alla andra medlemsstater och till kommissionen.

3. De centrala kontaktpunkterna ska för varandra tillgängliggöra all nödvändig information om deras nationella program för skydd vid obestånd och fastställa det eller de organ som tillhandahåller skydd vid obestånd för en särskild näringsidkare som är etablerad på deras territorium. De ska ge varandra tillgång till förteckningar över arrangörer och återförsäljare som underlättar anskaffandet av assisterade sammanlänkade researrangemang och som uppfyller sina skyldigheter vad gäller skydd vid obestånd.

4. Om en medlemsstat hyser tvivel om skyddet vid obestånd när det rör sig om en arrangör eller återförsäljare som underlättar anskaffandet av assisterade s ammanlänkade researrangemang, och som är etablerad i en annan medlemsstat men som är verksam på dess territorium, ska denna stat begära ett förtydligande från den medlemsstat där arrangören eller återförsäljaren är etablerad. Medlemsstaterna ska svara på förfrågningar från andra medlemsstater senast inom 15 arbetsdagar från det att de togs emot. [Ändr. 119]

Kapitel VI

Assisterade Sammanlänkade researrangemang

Artikel 17

Informationskrav för assisterade sammanlänkade researrangemang

Medlemsstaterna ska, innan resenären blir bunden av något avtal eller något motsvarande erbjudande om assisterade sammanlänkade researrangemang, se till att den näringsidkare som underlättar anskaffandet av de assisterade sammanlänkade researrangemangen på ett klart och tydligt sätt anger att

a) varje tjänsteleverantör ensam ansvarar för det korrekta avtalsenliga fullgörandet av dess tjänster,

b) resenären inte kommer att erhålla någon av de rättigheter som genom detta direktiv uteslutande beviljas paketresenärer, utan kommer att dra nytta av rätten till att få tillbaka förskottsbetalningar och, i den mån som transport av passagerare inbegrips, hemtransport i det fall då återförsäljaren själv eller någon av tjänsteleverantörerna hamnar i obestånd, och

ba) resenären ändå har de rättigheter som beviljas i enlighet med direktiv 2011/83/EU, om inte annat föreskrivs i detta direktiv. [Ändr. 120]

Om näringsidkaren som underlättar anskaffandet av de sammanlänkade researrangemangen inte har uppfyllt kraven i led b i första stycket ska resenären åtnjuta alla de garantier och rättigheter som säkerställs för resepaket i detta direktiv. [Ändr. 121]

Artikel 17a

Information till återförsäljaren om ytterligare resetjänster som bokas inom ramen för sammanlänkade researrangemang genom sammanlänkade bokningsprocesser via internet

Näringsidkare som tillhandahåller ytterligare resetjänster inom ramen för sammanlänkade researrangemang enligt artikel 5.3 b ska se till att berörd återförsäljare är väl informerad om den bekräftade bokningen av ytterligare resetjänster, som tillsammans med den första bokade resetjänsten utgör ett sammanlänkat researrangemang och därmed utlöser det ansvar och de skyldigheter som åligger återförsäljaren enligt detta direktiv. [Ändr. 122]

Artikel 17b

Näringsidkare som underlättar anskaffandet av sammanlänkade researrangemang via internet

Näringsidkare som underlättar anskaffandet av sammanlänkade researrangemang via internet får inte dölja eller på ett oklart, obegripligt eller tvetydigt sätt ange alternativet att inte boka ytterligare tjänster eller kompletterande tjänster. Ett sådant alternativ ska alltid vara förvalt som standard. [Ändr. 123]

Kapitel VII

Allmänna bestämmelser

Artikel 18

Återförsäljarens särskilda skyldigheter i de fall arrangören är etablerad utanför EES

I de fall då arrangören är etablerad utanför EES ska den återförsäljare som är etablerad i en medlemsstat omfattas av de skyldigheter som fastställs för arrangörer i kapitlen IV och V, såvida inte återförsäljaren lägger fram bevis för att arrangören uppfyller kraven i kapitlen IV och V. När det gäller förmedling av en researrangör som är etablerad utanför EES ska befintliga skadeståndsgrundande anspråk på grund av att annan avtalsenlig tillbörlig aktsamhet inte iakttagits gälla. Annat nationellt återförsäljaransvar ska inte påverkas av dessa bestämmelser. [Ändr. 124]

Artikel 18a

Skyldigheter för arrangörer eller återförsäljare som är etablerade utanför EES

Medlemsstaterna ska se till att en arrangör av resepaket eller en återförsäljare som underlättar anskaffandet av sammanlänkade researrangemang och som är etablerade utanför EES samt bedriver försäljningsverksamhet direkt på en medlemsstats territorium omfattas av de skyldigheter som föreskrivs i detta direktiv. [Ändr. 125]

Artikel 18b

Formkrav för avtal

1. Medlemsstaterna ska se till att alla avtal som omfattas av detta direktiv är klart och begripligt utformade samt läsliga om de är skriftliga. Avtalet ska avfattas på samma språk som förhandsinformationen.

2. Avtalet ska tillhandahållas via ett varaktigt medium. Vid avtal utanför fasta affärslokaler ska avtalet tillhandahållas även som papperskopia.

3. Om avtalet ingås per telefon ska näringsidkaren bekräfta erbjudandet på ett varaktigt medium för resenären, som är bunden först när han eller hon undertecknat avtalet eller översänt sitt skriftliga samtycke på ett varaktigt medium. [Ändr. 126]

Artikel 19

Ansvar för bokningsfel

Medlemsstaterna ska se till att en återförsäljare som har tagit på sig att sköta bokningen av ett resepaket eller assisterade sammanlänkade researrangemang eller som underlättar bokningen av sådana tjänster ska vara ansvarig för eventuella om återförsäljaren inte eller inte i sin helhet förmedlar den information som arrangören i enlighet med artikel 4.1 har tillhandahållit eller om återförsäljaren begår fel som kan inträffa under bokningsprocessen, såvida inte sådana fel dessa fel verkligen har inträffat under bokningsprocessen . En återförsäljare är inte ansvarig om sådana fel kan tillskrivas resenären eller oundvikliga och extraordinära omständigheter. I samband med ett sammanlänkat researrangemang som grundas på anskaffandet av ytterligare resetjänster från en annan näringsidkare på ett målinriktat sätt genom sammanlänkade bokningsprocesser via internet i enlighet med artikel 3.5 b, ska återförsäljaren inte vara ansvarig för bokningsfel till följd av fel som begås av denne näringsidkare. I detta fall ska medlemsstaterna se till att den näringsidkare som tillhandahåller ytterligare resetjänster ansvarar för de fel som uppkommer under bokningsprocessen för sådana tjänster. [Ändr. 127]

Artikel 20

Rätt till gottgörelse

1. I de fall där en arrangör eller, i enlighet med artiklarna 15 eller 18, en återförsäljare betalar ersättning, beviljar en prissänkning eller uppfyller de andra skyldigheter som åligger denne enligt detta direktiv, ska inte någon bestämmelse i detta direktiv eller i nationell lagstiftning tolka detta som en begränsning av rätten medlemsstaterna se till att arrangören eller återförsäljaren har rätt att begära gottgörelse från någon tredje part som bidrog till den händelse som utlöste ersättningen, prissänkningen eller andra skyldigheter annan skyldighet .

2. I den rätt att begära gottgörelse som anges i punkt 1 i denna artikel ska även ingå rätten för arrangörer och återförsäljare att begära gottgörelse från resetjänstleverantörer när en arrangör eller återförsäljare måste betala ersättning till en resenär enligt detta direktiv och resenären samtidigt har rätt till ersättning enligt annan tillämplig unionslagstiftning, inklusive men inte begränsat till förordning (EG) nr 261/2004 och förordning (EG) nr 1371/2007. Denna rätt att begära gottgörelse får inte begränsas i ett avtal.

3. Medlemsstaterna ska se till att eventuella begränsningar av rätten att begära gottgörelse enligt punkt 1 är skäliga och proportionerliga i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning. [Ändr. 128]

Artikel 21

Direktivets tvingande karaktär

1. En förklaring från en arrangör om att denne uteslutande agerar som en leverantör av en resetjänst, som en mellanhand eller i någon annan egenskap, eller att resepaketet i den mening som avses i detta direktiv inte utgör ett resepaket, ska inte befria arrangören från de skyldigheter som arrangörer tillskrivs enligt detta direktiv.

2. Resenärer får inte avstå från de rättigheter som beviljas dem genom de nationella bestämmelser som införlivar detta direktiv.

3. Alla avtalsmässiga arrangemang eller påståenden från resenären som direkt eller indirekt åsidosätter eller begränsar de rättigheter som beviljas resenärer enligt detta direktiv, eller som syftar till att kringgå tillämpningen av detta direktiv, är inte bindande för resenären.

Artikel 22

Efterlevnad

Medlemsstaterna ska se till att tillräckliga och effektiva resurser finns för att säkerställa efterlevnaden av detta direktiv.

Medlemsstaterna ska dessutom se till att lämpliga mekanismer finns på plats i syfte att säkerställa att inga vilseledande metoder från näringsidkare eller arrangörer tillämpas, i synnerhet genom att skapa en förväntan på konsumenträttigheter och konsumentgarantier som inte tillhandahålls i enlighet med det berörda avtalet. [Ändr. 129]

Artikel 23

Påföljder

Medlemsstaterna ska föreskriva påföljder som brottsbekämpande myndigheter kan ålägga näringsidkare för överträdelser av de nationella bestämmelser som har utfärdats med tillämpning av detta direktiv och ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa påföljder tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 24

Rapportering från kommissionen samt översyn

Senast … (*2) ska kommissionen lämna in en rapport om direktivets tillämpning till Europaparlamentet och rådet. Rapporten ska vid behov åtföljas av lagförslag för att anpassa detta direktiv till utvecklingen på området resenärers rättigheter.

Artikel 25

Ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv 2011/83/EU

1. Punkt 5 i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (16) ska ersättas med följande:

”5. Europaparlamentets och rådets direktiv …/…/EU (*3).

2. Artikel 3.3 g i direktiv 2011/83/EU ska ersättas med följande:

”g) om resepaket enligt definitionen i artikel 3.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv …/…/EU (*4), med undantag för artiklarna 8.2, 19, 21 och 22.

Kapitel VIII

Slutbestämmelser

Artikel 26

Upphävande

Direktiv 90/314/EEG upphör att gälla från och med … (*5). [Ändr. 130]

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska ses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas i enlighet med tabellen i bilaga I till detta direktiv.

Artikel 27

Införlivande

1. Medlemsstaterna ska senast den … (*5) anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser. [Ändr. 131]

2. De ska tillämpa dessa bestämmelser från den … (*6). [Ändr. 133]

3. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

4. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 28

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den [tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning].

Artikel 29

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i … På Europaparlamentets vägnar Ordförande På rådets vägnar Ordförande

(1) EUT C 170, 5.6.2014, s. 73..

(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 mars 2014.

(3) Rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (EGT L 158, 23.6.1990, s. 59).

(4) Se Europeiska unionens domstols dom av den 30 april 2012 i mål C-400/00 Club-Tour, Viagens e Turismo SA mot Alberto Carlos Lobo Gonçalves Garrido och Club Med Viagens Ld, REG 2002, s. I-04051.

(5) Se Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 17.7.2000, s. 1) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 27.12.2006, s. 36) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 av den 14 december 2005 om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemenskapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafikföretag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv 2004/36/EG (EUT L 344, 27.12.2005, s. 15), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 204, 26.7.2006, s. 1), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av den 23 oktober 2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (EUT L 315, 3.12.2007, s. 14), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av den 24 september 2008 om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen (EUT L 293, 31.10.2008, s. 3), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 334, 17.12.2010, s. 1) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 55, 28.2.2011, s. 1).

(6) Rådets beslut 2001/539/EG av den 5 april 2001 om Europeiska gemenskapernas ingående av konventionen om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter (Montrealkonventionen) (EGT L 194, 18.7.2001, s. 38).

(7) Rådets beslut 2013/103/EU av den 16 juni 2011 om undertecknande och ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och den mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik om Europeiska unionens anslutning till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif) av den 9 maj 1980 , i dess ändrade lydelse enligt Vilniusprotokollet av den 3 juni 1999 (EUT L 51, 23.2.2013, s. 1).

(8) Rådets beslut 2012/22/EU av den 12 december 2011 om Europeiska unionens anslutning till 2002 års protokoll till 1974 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, med undantag för artiklarna 10 och 11 (EUT L 8, 12.1.2012, s. 1).

(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/2014 om ändring av förordning (EG) nr 261/2004 om gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage (EUT L …).

(*1) Nummer på förordningen (2013/0072(COD)) i skälet och nummer, datum för antagande och EUT-hänvisning för förordningen i fotnot 4.

(10) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, 17.2.2004, s. 1).

(11) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU av den 25 oktober 2011 om konsumenträttigheter och om ändring av rådets direktiv 93/13/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44/EG och om upphävande av rådets direktiv 85/577/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG ( EUT L 304, 22.11.2011, s. 64).

(12) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) (EUT L 177, 4.7.2008, s. 6).

(13) EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

(14) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/11/EU av den 21 maj 2013 om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv 2009/22/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 63).

(15) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 524/2013 av den 21 maj 2013 om tvistlösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv 2009/22/EG (förordningen om tvistlösning online vid konsumenttvister) (EUT L 165, 18.6.2013, s. 1).

(*2) Fem år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(16) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (”förordningen om konsumentskyddssamarbete”) (EUT L 364, 9.12.2004, s. 1).

(+) Nummer, datum och EUT-hänvisning för detta direktiv.

(++) Nummer, datum och EUT-hänvisning för detta direktiv.

(*5) 24 månader efter detta direktivs ikraftträdande.

(*6) 24 månader efter detta direktivs ikraftträdande.