A4-0022/95

Resolution om kommissionens 23:e rapport om konkurrenspolitik

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens 23:e rapporten om konkurrenspolitik (KOM(94)0161),

- med beaktande av kommissionens svar på parlamentets resolution av den 8 februari 1994 ((EGT nr C 61, 28.2.1994, s. 25-33.)) om den 22:a rapporten,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A4-0022/95), och

A. En av grundpelarna när det gäller ekonomisk rationalitet är erkännandet av de särskilda egenheter som marknadsekonomiska medlingsförfaranden uppvisar, och försöken att ersätta marknadsmässiga priser med politiskt fastsatta priser eller monopolpriser i samband med den europeiska integrationen har gång på gång visat sig vara ineffektiva.

B. Förbudet mot sådant statligt stöd som omtalas i artikel 92 i Romfördraget är enligt artikel 130 i Romfördraget ett av villkoren för skapandet av rättvis konkurrens utan social och ekologisk dumpning eller dumpning i form av stöd.

Parlamentet

Samspelet mellan konkurrenspolitik och industriell politik

1. anser att konkurrenspolitik och industripolitik är ett medel för att uppnå Europeisk unionens slutgiltiga mål, dvs. en harmonisk och väl avvägd utveckling av näringslivet inom gemenskapen som helhet, en hållbar och icke-inflatorisk tillväxt som tar hänsyn till miljön, en hög grad av ekonomisk konvergens, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning mellan medlemsstaterna (artikel 2 i fördraget),

2. betonar att industripolitiken måste eftersträva sina mål på ett sätt som inte hindrar konkurrens, och upprepar att såväl konkurrenspolitik som industripolitik är värdefulla redskap vad gäller gemenskapsekonomins behov,

3. anser att en strikt och rättvis konkurrenspolitik förutsätter en ändring av de bestämmelser som rör öppenhet, behandlingstid samt rättslig säkerhet och övervakning, samtidigt som det nuvarande systemet som har fastställts i fördraget bör behållas,

4. är bekymrat över den allt öppnare inblandningen från regeringars sida, särskilt när det gäller statligt stöd som syftar till att begränsa de befogenheter som kommissionen har fått sig tilldelat i Fördraget om Europeiska unionen; anser att regeringskonferensen 1996 bör användas till att skydda kommissionens politiska roll vid utformningen av konkurrenspolitiken, eftersom det är den enda institution som är direkt underkastad Europaparlamentets demokratiska kontroll,

Rapportens uppläggning

5. välkomnar rapportens nya uppläggning, inklusive användandet av databasen AMDATA; eftersöker emellertid att det i framtida rapporter finns en åtföljande analys i kommentarerna om koncentration och konkurrens i Europa,

6. kräver att det i framtida årsrapporter om konkurrens ingår en omfattande rapport där genomförandet av samarbetsavtalet med Förenta staterna analyseras utifrån tillämpningen av konkurrensbestämmlserna,

Europeisk konkurrenspolitik 1993

7. välkomnar att kommissionen under 1993 försökte säkerställa ökad konkurrens inom flera sektorer utan att uppmuntra privata monopol, t.ex. inom telekommunikation som är en mycket viktig sektor för den europeiska konkurrenskraften som helhet,

8. konstaterar med tillfredsställelse att kommissionen också var aktiv på det internationella planet under 1993, genom förhandlingar med två av EU:s viktigaste handelspartners, Japan och Förenta staterna, genom förberedande av EES, slutande av avtal med länderna i Central- och Östeuropa och deltagande i utformningen av det internationella ramverk som har ersatt de traditionella handelsavtalen GATT; menar att behovet av att ta bort handelshinder i framtiden inte bara bör bestå i avskaffandet av statliga hinder utan även vara ett resultat av företagens konkurrensuppträdanden,

9. erkänner att kommissionens GD IV har en allt större arbetsbörda och uppmuntrar därför kommissionen att decentralisera tillämpningen av konkurrensreglerna i syfte att få en rimlig fördelning mellan kommissionen och medlemsstaterna,

10. är emmellertid bekymrat över att GD IV:s befoghenheter vad gäller vissa aspekter av konkurrensövervakningen - i synnerhet statligt stöd - uppenbarligen glider över på andra generaldirektorat, och anser att det är nödvändigt med ett bättre samarbete mellan GD IV och andra generaldirektorat för att få större konsekvens och samordning,

Nya krav på konkurrenspolitiken

11. hänvisar till de viktiga bidrag som konkurrenspolitiken lämnar till genomförandet av den inre marknaden genom att övervaka avtal, sammanslagningar och statligt stöd; anser dock att kommissionen måste kunna agera så snabbt som möjligt på grundval av förordning (EEG) nr 4064/89 ((EGT nr L 395 30.12.1989, s. 1.)) om kontroll av företagskoncentrationer som i högre grad tar hänsyn till den nya situation som har uppstått efter öppnandet av gränserna,

12. uppmanar kommissionen att stärka pluralismen och använda sig av alla typer av konkurrenspolitik och kontroll av sammanslagningar för att förhindra att konkurrensen snedvrids inom viktiga sektorer som massmedia och den nya kommunikationsteknologin,

13. välkomnar Gatt:s slutande av Uruguay-rundan och de möjligheter detta medför för liberaliseringen av internationell handel; hoppas att världshandelsorganisationen (WTO) snart skall kunna ta itu med de problem som ännu inte är lösta,

14. välkomnar därför idén om upprättandet av ett internationellt konkurrenssystem baserat på ömsesidighet, och uppmanar kommissionen att uppmuntra förhandlingar, t.ex. med NAFTA, om bilaterala och multilaterala avtal för tillämpning av konkurrensregler; uppmanar kommissionen att inom ramen för WTO försöka säkerställa införandet av internationella konkurrensregler för att komma till rätta med och övervaka konkurrensbegränsningar, sammanslagningar av marknadsdominerande företag, uppkomsten av oligopolstrukturer och de multinationella företagens dominerande position på världsmarknaden,

15. uppmanar kommissionen att snarast möjligt avlägsna de återstående hindren för en friktionslös inre marknad och dessutom arbeta för att förverkliga fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital,

16. påpekar att skulle råda mindre bekymmer kring konkurrenspolitikens framtid om det redan den 1 januari 1993 hade varit möjligt att börja tillämpa alla bestämmelser som rör den inre marknaden,

17. välkomnar kommissionens regionalpolitik, i det avseende att allmänt investeringsstöd nu endast kan ges till underutvecklade regioner eller verksamheter som har fått problem på grund av ekonomiska omständigheter, där undantag endast tillåts för att främja små och medelstora företag,

Utvidgning av konkurrenspolitikens tillämpningsområden

18. påpekar att en utvidgning av konkurrenspolitikens tillämpningsområden även inkluderar åtgärder för miljöskydd; betonar emellertid behovet av att harmonisera miljönormerna i medlemsstaterna (t.ex. miljöskatt på energi) för att förhindra snedvriden konkurrens,

19. anser att även sociallagstiftningen skall harmoniseras, för att garantera ett strängt konkurrenssystem; undantagsklausulen på det sociala området leder till snedvriden konkurrens och är därför oacceptabel,

20. välkomnar undertecknandet av associeringsavtal med ytterligare två länder i Central- och Östeuropa, Rumänien och Bulgarien (efter att sådana avtal tidigare slutits med Polen, Ungern, Slovakien och Tjeckien); konstaterar att dessa avtal täcker viktiga aspekter av konkurrenspolitiken och sörjer för att dessa länders lagstiftning gradvis anpassas till EU:s konkurrensregler; föreslår att kommissionen skall kräva att det antas program för omstrukturering och kapacitetsreduktion inom industrins överskottssektorer och en gradvis minskning av statligt stöd, inom tidsgränser som kan variera från land till land,

Sektorbetonade problem

21. beklagar att programmet för kapacitetsreduktion på järn- och stålmarknaden 1993 inte genomfördes, med undantag för de firmor som behövde offentligt stöd till omstruktureringsprogram; förvånas över att vissa andra firmor inom järn- och stålsektorn meddelar en kapacitetsökning och undrar vilken del av gemenskapens industripolitik som styr denna sektor,

22. delar de åsikter som kommissionär van Miert gav uttryck för vid Europaparlamentets utfrågning om konkurrenspolitik, att konkurrenspolitik inte är en monolitisk struktur utan att den konstant ändras i föhållande till utvecklingen av ekonomiska, sociala och miljömässiga faktorer; anmodar därför kommissionen att på sjöfartspolitikens område erkänna sjötransporternas alltmer globala struktur, däribland de integrerade processer som används före och efter containertransporter, och inte sätta de europeisk rederiernas existens på spel genom en snäv konkurrenspolitik, eftersom dessa är utsatta för hård konkurrens, i synnerhet från östasiatiska rederier,

23. begär att skapandet av en inre marknad baseras på en gemensam energipolitik och betonar att skapandet av en inre energimarknad inte får medföra att säker tillförsel och uppfyllandet av offentliga åtaganden sätts ur spel,

24. uppmärksammar problemen med bankernas transaktionsavgifter i samband med gränsöverskridande valutaöverföringar, som skall var i överensstämmelse med konkurrensreglerna; uppmanar kommissionen att klargöra på vilket sätt den ämnar tolka konkurrensregler inom detta område,

Konkurrensregler och medborgarna i Europa

25. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att agera med så stor öppenhet och offentlighet som möjligt, för att göra det möjligt för medborgarna i Europa att förstå fördelarna med en gemensam marknad och med en strikt och rättvis tillämpning av konkurrenspolitiken,

26. uppmanar kommissionen att finna en balans mellan målet att införa konkurrens inom sektorer som traditionellt erbjuder offentliga tjänster, och behovet av att sådana tjänster erbjuds med respekt för principerna om jämlikhet, universalitet, kontinuitet och öppenhet,

Statligt stöd

27. tillsluter sig till kommissionens åsikt att denna även i fortsättningen skall vara det enda organet som skall tillåtas att besluta om statligt stöd inom unionen; gläder sig över att också stats- och regeringscheferna har betonat vikten av att gemenskapens konkurrenspolitik används på områden som statligt stöd, en strategi som föreslogs i vitboken,

28. uppmanar kommissionen att varje år förelägga parlamentet omfattande rapporter om tilldelning av offentlig stöd i de enskilda länderna,

29. uttrycker sin oro över tillämpningen av principen om att «för sista gången» tilldela offentligt stöd till vissa industrigrenar och verksamheter inom Europeiska unionen, med tanke på att det kan uppkomma exceptionella internationella faktorer som kan påverka gemenskapens industriella konkurrenskraft,

30. uppmanar kommissionen att strikt tillämpa de nya riktlinjerna inom området för statligt stöd till luftfart, i synnerhet principen att omstruktureringsstöd endast skall tilldelas en andra gång vid exceptionella och oförutsebara omständigheter som ligger bortom företagens kontroll (force majeure),

31. konstaterar att förhållandet mellan offentliga verksamheter och statliga aktieägare kan medföra problem; välkomnar därför att kommissionen 1993 antog ett direktiv om ändring av ett tidigare direktiv om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag,

Förfaranden

32. välkomnar de åtgärder som kommissionen vidtog 1993 för att förenkla och påskynda vissa förfaranden; godkänner kommissionens förslag om ändring av ovannämnda förordning om kontroll av företagskoncentrationer, så att tröskeln för när kommissionen kan agera sänks avsvärt,

33. stödjer också förslaget om att kommissionen lättare skall kunna överlåta åt nationella myndigheter att kontrollera de koncentrationer som når upp till denna tröskel, men som har enbart nationell räckvidd,

34. uppmanar kommissionen att genom att utbyta erfarenheter och åsikter med berörda organisationer och intressegrupper studera den framtida europeiska kontrollpolitiken vad gäller företagskoncentrationer samt denna politiks förfaranden och institutionella aspekter, och att avlägga rapport till parlamentet,

35. uppmanar kommissionen att i sin nästa rapport om konkurrenspolitik behandla intressekonflikter som uppstår mellan konkurrenspolitik i snäv mening, övervakning av statligt stöd och anti-dumnpningsförfaranden och att förelägga parlamentet förslag till lösningar,

36. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet, medlemsstaternas behöriga myndigheter, EFTA- länderna samt medlemsstaternas och EFTA-ländernas regeringar och parlament.