MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av ett gemensamt övervaknings-, kontroll- och informationssystem för sjöfarten

2000/0325 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av ett gemensamt övervaknings-, kontroll- och informationssystem för sjöfarten

1. BAKGRUND

Förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet den 8 december 2000 (dokument KOM(2000)802 slutlig - 2000/00325 (COD)).

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 30-31 maj 2001.

Regionkommittén avgav sitt yttrande den 13 juni 2001.

Europaparlamentets yttrande från den första behandlingen avgavs den 14 juni 2001

Det ändrade förslaget lades fram den 12.10.2001 (COM(2001) 592 slutlig COD 2000/0325)

Den gemensamma ståndpunkten antogs den : 19 December 2001

2. Syftet med kommissionens förslag

Vid sidan av det första Erika-paketet, som innehåller förslag för att förbättra säkerheten vid oljetransporter till sjöss, har kommissionen lagt fram det andra Erika-paketet, som innehåller tre lagstiftningsförslag för att åstadkomma en varaktig förbättring av skyddet av människors säkerhet till sjöss och den marina miljön i Europa.

Det första förslaget till lagstiftning i Erika II-paketet avser inrättandet av ett gemensamt övervaknings-, kontroll- och informationssystem för sjöfarten, som skall bidra till att förbättra sjösäkerheten, förebygga föroreningar från fartyg och underlätta sök- och räddningsarbete om en olycka inträffar.

Förslagets viktigaste delar är följande:

- Krav på att fartyg skall följa system för trafikorganisation, rapportering och trafikledning. Skyldighet för medlemsstater att utrusta anläggningar på land för detta ändamål.

- Krav på att viss utrustning skall finnas ombord på fartyg, såsom automatiskt identifieringssystem (AIS) och färdskrivare (VDR eller "svarta lådor" för att underlätta utredningen av olyckor).

- Enhetligare förfaranden för att till de behöriga nationella myndigheterna lämna information om farligt eller förorenande gods ombord, med hjälp av telematik.

- En bättre identifiering och uppföljning av fartyg som kan medföra säkerhets- eller miljörisker.

- Mer omfattande skyldigheter för företag att rapportera tillbud och föroreningar till sjöss och att samarbeta med myndigheter.

- Förbud för fartyg att lämna hamn under extremt dåliga väderförhållanden och vid allvarliga föroreningsrisker.

- Skyldighet för medlemsstater att utarbeta planer för att ta emot fartyg i sjönöd på skyddade platser längs kusterna.

- Skyldighet att samarbeta angående den framtida utvecklingen av ett gemensamt nätverk för sjöfart.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Allmänna synpunkter

Rådet har enhetligt beslutat att göra flera ändringar av kommissionens ursprungliga förslag. Många av dem syftar dock främst till att förtydliga texten. Syftet med kommissionens förslag har på det stora hela behållits eller har till och med betonats ytterligare. I den gemensamma ståndpunkten tas också i stor utsträckning hänsyn till Europaparlamentets synpunkter från den första behandlingen.

3.2. Åtgärder med anledning av parlamentets ändringsförslag

Under plenarsammanträdet den 14 juni 2001 godkände Europaparlamentet kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av ett gemensamt övervaknings-, kontroll- och informationssystem för sjöfarten, men föreslog ett antal ändringar. Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén gav också sitt stöd till lagstiftningsförslaget.

a) De av parlamentets ändringsförslag som tagits med i det ändrade förslaget och den gemensamma ståndpunkten

Följande har tagits med i kommissionens ändrade förslag och i rådets gemensamma ståndpunkt:

* Utvidgningen av kravet på att ett fartyg som anlöper en hamn eller för en medlemsstat flagg skall anlita en sjötrafikinformationstjänst vars ansvarsområde sträcker sig utanför den aktuella statens terrritorialvatten (artikel 8 [1]).

[1] Numreringen följer texten i den gemensamma ståndpunkten, som skiljer sig från numreringen i kommissionens ursprungliga förslag.

* Kravet på att den utrustning och de landbaserade anläggningar som hanterar den information som krävs enligt direktivet skall kunna vidarebefordra informationen till andra anläggningar i de olika medlemsstaterna (artikel 9).

* Kravet på att komplettera skyldigheten att ha svarta lådor (färdskrivare) med principen om en skyldighet att använda de data som samlats in med hjälp av sådan utrustning vid utredningar av olyckor, och att offentliggöra denna information (artikel 10.2).

* Kravet på att det skall genomföras en grundlig bedömning av direktivets genomförande (artikel 26) för att framför allt bedöma ändamålsenligheten när det gäller det system som införts och föreslå eventuella förbättringar av direktivet.

b) De av parlamentets ändringsförslag som endast delvis tagits med i det ändrade förslaget och den gemensamma ståndpunkten

* Bestämmelserna om förbud för fartyg att lämna hamn vid ytterst ogynnsamma väderförhållanden (artikel 18) har endast delvis tagits med. Rådet har liksom parlamentet valt bestämmelser i två steg. Det ges en allmän rekommendation vid säkerhets- och miljörisker och fastställs att lämpliga åtgärder får vidtas när risken för en olycka eller föroreningar är större, t.ex. kan ett fartyg förbjudas att lämna hamn. Rådet har dock inte godtagit vissa delar av parlamentets ändringsförslag, framför allt skyldigheten att tillhandahålla nödvändiga resurser och infrastruktur för att hjälpa fartyg i sjönöd och möjligheten att förbjuda riskfyllda manövrer såsom bunkring till sjöss.

* Rådet har godtagit att begreppet nödhamnar också skall omfatta andra skyddade platser (artikel 20). Rådet tillbakavisade dock förslaget att hamnarna skulle få rätt till ersättning för att ta emot fartyg i sjönöd, liksom kravet på försäkringar för fartyg som anlöper skyddade platser.

I sitt ändrade förslag har kommissionen tagit med de av Europaparlamentets ändringsförslag som det hänvisas till i punkterna a och b ovan, med hänsyn till den text som rådet godtog i sina gemensamma riktlinjer av den 28 juni 2001.

3.3. Nya bestämmelser som rådet infört och kommissionens ställningstagande till dessa

Nedan följer de viktigaste ändringar som rådet gjort i sin gemensamma ståndpunkt och som kommissionen kan godta. Bestämmelserna i direktivet har numrerats om till följd av de ändringar som rådet gjort, framför allt det faktum att nya artiklar förts in.

* Rubriken och syftet (artikel 1) har förbättrats. Framför allt har det tvetydiga ordet "kontroll" i artikel 1 ersatts med en mer detaljerad definition av direktivets mål.

* Tillämpningsområdet (artikel 2) har ändrats något: traditionsfartyg (dvs. historiska fartyg och nybyggda kopior av sådana) omfattas inte av direktivet, men fritidsbåtar undantas endast om de kortare än 45 meter.

* Anmälan innan ett fartyg anlöper gemenskapshamnar (artikel 4) skall ske minst 24 timmar i förväg, istället för 48 timmar i förväg såsom angavs i kommissionens förslag. Denna ändring görs med hänsyn till nuvarande praxis i de olika hamnarna i gemenskapen.

* Av tydlighetsskäl har bestämmelserna om användning av fartygsrapporteringssystem, system för trafikorganisation och sjötrafikinformationstjänster (artiklarna 5, 7 och 8) förts in i separata artiklar. Ordalydelsen har också anpassats till motsvarande bestämmelser i IMO:s Solas-konvention.

* Artikel 6 om användning av automatiska identifieringssystem har skärpts genom att det införts en skyldighet att alltid ha systemet i drift.

* När det gäller montering av färdskrivare på fartyg som anlöper EU-hamnar (artikel 10), har rådet ändrat den tidtabell som fastställs i bilaga II. Befintliga lastfartyg (dvs. sådana som är byggda före den 1 juli 2002) skall vara utrustade med färdskrivare senast det datum som IMO fastställt, eller om IMO inte fattat något beslut, senast den 1 januari 2007 eller 2008, beroende på fartygets dräktighet. Kommissionen kan godta denna förändring, som innebär att man följer principen om obligatorisk utrustning för alla fartyg, enligt det ursprungliga förslaget, utan att riskera att föregripa IMO:s antagande av sådana krav.

* Rådet har infört en ny artikel 11 om utredning av olyckor, enligt vilken det krävs att medlemsstaterna skall följa tillämpliga IMO-bestämmelser och samarbeta vid utredningen.

* Medlemsstaterna och kommissionen skall bedriva ett intensivt samarbete när det gäller system, förfaranden och meddelanden i samband med elektroniskt utbyte av data om farligt eller förorenande gods (artikel 13 och bilaga III). Detta kommer att ske på grundval av ICD ("Interface Control Document") som kommissionen skall utarbeta och som kommer att innehålla en beskrivning av den uppställning och de förfaranden som skall användas. Ett sådant informationssystem kommer dessutom att inbegripa krav på rapportering och informationsutbyte enligt andra direktiv, framför allt direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester.

* Rådet har förtydligat formuleringen i punkt 3 i artikel 16 angående uppföljningsåtgärder som skall vidtas efter det att det har konstaterats att ett fartyg medför risker för sjöfarten.

* Omfattningen av kravet på att rapportera tillbud och olyckor till sjöss (artikel 17) har utvidgats så att det även i tillämpliga fall omfattar det område för sök- och räddningsinsatser som respektive medlemsstat ansvarar för.

* I artikel 25 har rådet ersatt de detaljerade bestämmelserna om påföljder som fastställdes i kommissionens ursprungliga förslag med standardbestämmelsen om att påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Även om kommissionen anser att fördelen med dess ursprungliga förslag var att det tydligt angavs på vilka sätt direktivet kan överträdas, kan den godta rådets text eftersom den inte försvagar medlemsstaternas skyldigheter att införa påföljder om direktivets bestämmelser överträds.

3.4. Problem angående kommittéförfaranden

Rådet har ändrat något på bestämmelserna om den föreskrivande kommittén i kommissionens förslag, och anger framför allt att kommittén inte får ändra direktivet så att dess tillämpningsområde utökas. Kommissionen kan godta denna ändring, som är en standardbestämmelse som återfinns i flera direktiv om sjöfartssäkerhet.

4. Slutsats

Kommissionen anser att texten i den gemensamma ståndpunkten, som enhetligt antagits av rådet, kan godtas, eftersom den är i överensstämmelse med de viktigaste principerna i det ursprungliga förslaget. Den medger ett visst rimligt handlingsutrymme, som balanseras av att vissa bestämmelser skärpts mot bakgrund av de ändringsförslag som parlamentet antog vid den första behandlingen.