MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Strategi för utvidgningen och huvudfrågor 2011–2012 /* KOM/2011/0666 slutlig */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Strategi för utvidgningen och huvudfrågor 2011–2012 1. Inledning Europeiska unionens utvidgningsprocess har gått in i en ny fas. Slutförandet av anslutningsförhandlingarna med Kroatien, som ger landet en möjlighet att bli medlem av EU i mitten av 2013, utgör en bekräftelse på den politik som antogs efter 1990-talets förödande konflikter på Balkan. Målet för denna politik är att främja fred, stabilitet, demokrati och slutligen EU-medlemskap för hela regionen. Att vi har nått denna milstolpe utgör ett bevis på den omdanande kraften hos EU:s utvidgningspolitik och ger ny fart åt reformerna i alla utvidgningsländer. EU:s utvidgningspolitik, såsom den fastställs i fördraget om Europeiska unionen[1], utgör ett svar på européernas legitima strävanden att förverkliga tanken om ett enat Europa. Integrationen av länderna i Central- och Östeuropa under det gångna decenniet har visat att utvidgningen har fördelar för EU som helhet och ger EU större möjligheter att ta itu med globala utmaningar. Utvidgningspolitiken har visat sig vara ett kraftfullt verktyg för samhällelig omvandling. Länder som redan har anslutit sig till EU och länder som är på väg mot ett medlemskap har genomgått avsevärda förändringar tack vare anslutningsrelaterade demokratiska och ekonomiska reformer. Engagemang, villkorlighet och trovärdighet är centrala inslag i anslutningsprocessen och avgörande för dess framgång. Den förnyade konsensusen om utvidgning, som antogs av Europeiska rådet i december 2006 och grundar sig på principerna om konsolidering av åtaganden, rättvisa och stränga villkor och en god kommunikation med allmänheten, i kombination med EU:s kapacitet att integrera nya medlemmar, utgör fortfarande ramen för EU:s utvidgningspolitik. Genom utvidgningspolitiken utvidgar EU sitt område med fred, stabilitet, demokrati och välstånd, begrepp som har fått ny relevans mot bakgrund av den senaste tidens händelser. · De dramatiska händelserna i södra Medelhavsområdet och Mellanöstern, samt den efterföljande bräckliga situationen, visar hur viktigt det är att det finns ett centrum för stabilitet och utveckling i Sydösteuropa som är fast förankrat i EU:s utvidgningsprocess. · Den senaste tidens globala finanskris och de nuvarande svårigheterna i euroområdet har tydliggjort hur de nationella ekonomierna är beroende av varandra både inom EU och utanför EU:s gränser. Händelserna visar på vikten av att ytterligare konsolidera den ekonomiska och finansiella stabiliteten och främja tillväxt, även i utvidgningsländerna. För detta ändamål är utvidgningsprocessen ett kraftfullt verktyg. Sedan det senaste utvidgningspaketet antogs har den positiva utvecklingen fortsatt på västra Balkan. I och med att Ratko Mladić och Goran Hadžić har gripits och överlämnats till Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (Icty) har ett betydande hinder för Serbiens EU-anslutning undanröjts och man har tagit ett viktigt steg mot försoning. Mellan Belgrad och Priština har det upprättats en dialog som bland annat syftar till framsteg på vägen mot EU-anslutning, och de första resultaten har redan nåtts. Framsteg i EU-relaterade reformer kan rapporteras i de flesta utvidgningsländer. Medborgarna i ytterligare två länder på västra Balkan, nämligen Albanien och Bosnien och Hercegovina, har beviljats viseringsfria resor. Viktiga reformer har dock fördröjts i flera länder, ofta till följd av interna politiska händelser och konflikter. Förseningarna och blockeringarna har varit särskilt allvarliga i Bosnien och Hercegovina och i Albanien. God samhällsstyrning, rättsstatsprincipen, den administrativa kapaciteten, arbetslösheten, ekonomiska reformer och social integration utgör stora utmaningar i de flesta länder. När det gäller yttrandefriheten i medierna ger utvecklingen anledning till oro i flera fall. Meningsskiljaktigheterna rörande Kosovos[2] status fortsätter att inverka negativt på både Kosovo och regionen. De händelser som nyligen har inträffat i norra Kosovo ger anledning till allvarlig oro. Namnfrågan för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har fortfarande inte lösts. Island har gått framåt i sin anslutningsprocess under det gångna året. Framstegen i förhandlingarna beror på Islands redan långt integrerade strukturer, tack vare den väl etablerade demokratin, medlemskapet i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och Schengenområdet och landets högkvalitativa offentliga förvaltning. I Turkiet utgör anslutningsprocessen den mest effektiva ramen för att främja EU-relaterade reformer, utveckla dialogen i utrikes- och säkerhetspolitiska frågor, stärka den ekonomiska konkurrenskraften och diversifiera energikällorna. I anslutningsförhandlingarna har det sedan över ett år tillbaka tyvärr inte varit möjligt att öppna något nytt förhandlingskapitel. En ny konstruktiv fas i förbindelserna med Turkiet måste inledas på grundval av konkreta åtgärder på områden av gemensamt intresse. Kroatiens nära förestående anslutning visar att anslutningsprocessen styrs av en strävan att maximera förändringseffekterna i de berörda länderna. De förbättringar i anslutningsprocessen som infördes genom den förnyade konsensusen om utvidgning från 2006 har omsatts i praktiken i Kroatien, och har visat sig vara värdefulla. Pågående och framtida förhandlingar med andra utvidgningsländer bör bygga på denna erfarenhet. I synnerhet bör svåra förhandlingskapitel, t.ex. rättsväsendet och grundläggande rättigheter samt rättvisa, frihet och säkerhet tas upp på ett så tidigt stadium som möjligt så att kandidatlandet ges den tid som behövs för att uppnå tillräckliga resultat i fråga om reformer. Kroatiens anslutning utgör ett betydande steg i det historiska projektet att integrera västra Balkan i EU. EU har alltid framhållit det integrerande syftet med politiken för västra Balkan, med början i ”det regionala tillvägagångssättet” i mitten av 1990-talet och särskilt genom den stabiliserings- och associeringsprocess som inleddes 1999 och toppmötet i Thessaloniki 2003 där det bekräftades att västra Balkans framtid ligger inom EU. Kroatiens anslutning får inte leda till att en skiljelinje dras på Balkan utan den bör fungera som incitament och katalysator för resten av regionen för att påskynda framstegen mot EU. Med tanke på EU:s åtaganden samt regionens geografi och historia kommer flera oavslutade frågor att kvarstå fram till dess att hela västra Balkan har anslutit sig till EU, så snart villkoren är uppfyllda. Med detta i åtanke håller kommissionen fast vid principen om att varje kandidatland ska bedömas efter egna meriter. Takten för varje enskilt lands framskridande mot medlemskap beror i huvudsak på landets resultat när det gäller att uppfylla de kriterier och villkor som fastställts. Kroatiens lyckade erfarenheter ger starka signaler till de andra utvidgningsländerna: · EU fullgör sina åtaganden så snart villkoren är uppfyllda. · Kriterierna och villkoren för anslutning är stränga och övervakningen av hur de uppfylls är noggrannare än tidigare. Detta utgör dock inte ett hinder för anslutning utan leder till att kandidatlandet får en bättre beredskap som efter anslutningen gagnar både landet själv och EU. · Bilaterala tvister med grannländer bör och kan lösas genom dialog och kompromiss, i överensstämmelse med etablerade principer. Att utvidgningsprocessen fortsätter att vara trovärdig är viktigt för att driva på reformerna i utvidgningsländerna och se till att medlemsstaterna stödjer processen. Utvecklingen under det gångna året har bekräftat att det går att åstadkomma påtagliga resultat på vägen mot ett EU-medlemskap redan före anslutningen, när de tillämpliga villkoren är uppfyllda. Kommissionens rekommendationer i detta meddelande om att gå vidare till nästa stadier i utvidgningsprocessen och utvidga viseringsliberaliseringen till att omfatta Albanien och Bosnien och Hercegovina utgör talande exempel på detta. I de fall där den politiska viljan och engagemanget saknas eller inte räcker till för att nå konkreta resultat har anslutningsprocessen däremot inte gått framåt och riskerar att stagnera. I detta meddelande bedöms det aktuella läget i EU:s utvidgningsagenda, som omfattar västra Balkan, Turkiet och Island. På grundval av de åtföljande djuplodande landsspecifika analyserna[3] bedöms ländernas resultat när det gäller förberedelserna för medlemskap, dagsläget och utsikterna för de följande åren. Det ges även flera rekommendationer. Liksom under tidigare år ägnas särskild uppmärksamhet åt vissa viktiga utmaningar. 2. De viktigaste utmaningarna 2.1. Ökat fokus på förstärkning av rättsstaten och reformer av den offentliga förvaltningen Det har konstaterats att förstärkningen av rättsstaten fortsätter att vara en betydande utmaning och ett avgörande villkor för att länderna ska kunna göra framsteg på vägen mot ett EU-medlemskap. Denna fråga har under de senaste åren fått större uppmärksamhet på alla stadier av anslutningsprocessen, i överensstämmelse med den förnyade konsensusen om utvidgning. Denna tonvikt på rättsstaten återspeglas i den betydande uppmärksamhet som dessa frågor har getts i anslutningsförhandlingarna med Kroatien, särskilt i samband med förhandlingskapitlen om rättsväsendet och grundläggande rättigheter samt rättvisa, frihet och säkerhet. Rättsstatsfrågornas tyngd bland de nyckelprioriteringar som utgjorde villkor för att inleda anslutningsförhandlingar med Albanien och Montenegro är ett annat exempel på prioriteringen av detta område redan före själva förhandlingsskedet. De erfarenheter som har gjorts vid anslutningsförhandlingarna med Kroatien kommer att utnyttjas i pågående och framtida förhandlingar med andra länder. Kommissionen kommer därför att föreslå en ny strategi när det gäller frågor som rör rättsväsendet och de grundläggande rättigheterna samt rättsliga och inrikes frågor. Dessa bör tas upp på ett tidigt stadium i anslutningsprocessen och motsvarande kapitel öppnas på grundval av handlingsplaner, eftersom de förutsätter att trovärdiga resultat först har uppnåtts. Kommissionen kommer under alla stadier av processen att rapportera om de framsteg som uppnåtts på dessa områden enligt de delmål som fastställs i handlingsplanerna, och vid behov ange nödvändiga korrigerande åtgärder. IPA-medel kommer att anslås för att stödja denna process. Inom ramen för föranslutningsprocessen har kommissionen uppmuntrat länder att bygga upp ett oberoende och effektivt domstolsväsende och rätta till befintliga brister. Kroatien har förbättrat sitt system för utnämning av domare, Serbien har inlett en granskning av förfarandet för återutnämning av domare och åklagare och Montenegro har inlett en översyn av centrala bestämmelser avseende domstolsväsendet i grundlagen och övrig lagstiftning. Kosovo har slutfört säkerhetsprövningen av domare och åklagare. Bekämpningen av korruption är en av de viktigaste utmaningarna för rättsstaten i de flesta utvidgningsländer. Korruptionen är fortfarande ett allvarligt problem. Den påverkar inte bara människornas vardag på viktiga områden såsom hälso- och sjukvård samt utbildning, utan medför också allvarliga negativa effekter för investeringar och affärsverksamhet och inverkar skadligt på de nationella budgetarna, särskilt när det gäller offentlig upphandling och privatisering. Kommissionen har under de senaste åren skärpt sitt fokus på bekämpningen av korruption i utvidgningsländerna. De viktiga erfarenheter som vunnits i arbetet med utvidgningsländerna har bidragit till utvecklingen av EU:s egen strategi för bekämpning av korruption på alla politikområden, både när det gäller den interna och externa politiken[4]. Kommissionen håller på att inrätta en mekanism för övervakning av korruptionsbekämpning i medlemsstaterna, men kommer också att fortsätta att ge hög prioritet åt att övervaka politiken för korruptionsbekämpning i utvidgningsländerna, med tonvikt på resultat och långsiktighet från och med de första stadierna av förberedelserna för anslutning. Kommissionen kommer också att främja en nära samordning mellan internationella givare för att resurserna ska användas på bästa möjliga sätt. Bekämpning av organiserad brottslighet är en viktig prioritering för utvidgningsländerna. Den hänger nära samman med bekämpningen av korruption och inrättandet av oberoende domstolar. Det faktum att den brottsliga verksamheten i hög grad är gränsöverskridande utgör en stor utmaning i kampen mot organiserad brottslighet. Regionalt samarbete mellan rättsvårdande och rättsliga myndigheter, t.ex. i form av yrkesnätverk, är särskilt viktigt för att komma tillrätta med denna utmaning. Kommissionen stöder upprättandet av ett regionalt nätverk för åklagare. Det kommer att bistås av utstationerade experter från medlemsstaterna och av relevanta EU-organ. Kommissionen stöder också inrättandet av samordnade system för vittnesskydd i regionen. Under fjolåret intensifierade kommissionen sin dialog om rättsstaten med länderna på västra Balkan. Syftet är att stärka ländernas förberedelser i tidiga faser av föranslutningsprocessen på grundval av en fördjupad analys av deras sektorer för rättsliga och inrikes frågor. För detta ändamål har expertuppdrag genomförts i de flesta utvidgningsländer. Kommissionen har stärkt samarbetet och utbytet av information med de EU-organ som berörs, bl.a. Europol, Frontex, Eurojust och Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, samt regionala initiativ, Europarådet och andra internationella organisationer. Där så var lämpligt användes riktmärken redan under tidiga stadier av processen. En strukturerad dialog om rättsliga frågor med Bosnien och Hercegovina har inletts, och kommissionen föreslår en liknande dialog med Kosovo om rättsstaten, i syfte att lösa problemen på detta område och stödja reformer av rättsväsendet. Reformer av den offentliga förvaltningen, för ökad öppenhet, ansvarighet och effektivitet, vilket är väsentligt för demokratin och rättsstaten, fortsätter att vara en nyckelprioritering när det gäller de politiska kriterierna i de flesta utvidgningsländer. För genomförandet av EU:s regelverk är det avgörande att det finns lämpliga administrativa förfaranden, bland annat när det gäller personalförvaltning och förvaltning av offentliga finanser. Länderna måste göra mer för att förbättra sin offentliga förvaltning på grundval av övergripande nationella strategier. I vissa utvidgningsländer har det allt oftare visat sig att det inte upprätthålls tillräcklig åtskillnad mellan de styrande partiernas och statens roller. Sådan praxis riskerar att undergräva rättsstaten och en fungerande demokrati. 2.2. Tryggande av yttrandefriheten i medierna Yttrandefriheten är en grundläggande rättighet, som garanteras i folkrätten och utgör en integrerad del av en fungerande pluralistisk demokrati. I anslutningsprocessen är tryggandet av denna frihet ett viktigt inslag i de politiska Köpenhamnskriterierna för medlemskap. Utvidgningsländerna kännetecknas på det hela taget av ett pluralistiskt medielandskap. I vissa länder har dock en negativ utveckling kunnat konstateras på senare tid, vilket utgör en källa till allvarlig oro. Kommissionen granskar yttrandefriheten närmare i de åtföljande rapporterna, där det redogörs för situationen i de enskilda länderna. Yttrandefriheten och medierna står inför utmaningar bland annat i form av politisk inblandning (ibland även genom rättssystemet), ekonomisk påtryckning, användning av brottsliga medel och korruption för att påverka medierna, och otillräckligt skydd för journalister mot trakasserier eller till och med våldsangrepp. Utmaningarna av ekonomisk karaktär rör ägarkoncentration och brist på insyn, avsaknad av sund konkurrens och bristande oberoende för marknadens tillsynsmyndigheter. I en del utvidgningsländer har det övergripande genomförandet av medielagstiftningen inte skett på ett tillfredsställande sätt. Ett antal fall där journalister har angripits, och i vissa fall dödats, är fortfarande olösta flera år efter att händelserna inträffat. I Turkiet tryggas yttrandefriheten ännu inte i tillräcklig utsträckning av den rättsliga ramen. Det stora antalet mål där journalister åtalats samt undersökningar riktade mot journalister och otillbörliga påtryckningar på medierna ger anledning till allvarlig oro. Alla dessa företeelser medför allvarliga begränsningar av mediernas möjligheter uttrycka kritik mot regeringar och motverkar undersökande journalistik. Medierna och journalisterna tvingas ofta tillämpa självcensur. Det är av största vikt att utvidgningsländerna ser till att medielandskapet är öppet och pluralistiskt, vilket möjliggör en kultur av kritisk och oberoende journalistik. De offentliga radio- och tv-bolagen måste förbättra sin ekonomiska ställning och sitt oberoende för att kunna utföra sitt uppdrag. Samtidigt bör massmedierna gå in för självreglering på grundval av övergripande etiska regler och yrkesmässiga normer. I maj 2011 anordnade kommissionen en konferens om yttrandefrihet, med deltagande av företrädare för medierna och det civila samhället på västra Balkan och Turkiet. Målet var att genom konferensen nå inte bara officiella företrädare för regeringarna, utan även dem som direkt berörs av dessa frågor, och lyssna till deras synpunkter och erfarenheter. Slutsatserna från konferensen kommer att ligga till grund för kommissionens fortsatta arbete på området. Kommissionen kommer att nära övervaka utvecklingen inom ramen för befintliga överenskommelser och strukturerade dialoger med utvidgningsländerna. Dessa frågor kommer att integreras i anslutningsförhandlingarna, särskilt under kapitlet om rättsväsen och grundläggande rättigheter. Kommissionen kommer att fastställa prioriteringar och uppmuntra regeringarna att genomföra åtgärder för att uppfylla europeiska normer i fråga om yttrandefrihet. I detta syfte kommer man att öka samarbetet med berörda partnerländer och internationella organisationer, särskilt Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa. Dialogen med journalister och sammanslutningar på området kommer att utvecklas ytterligare. 2.3. Ökat regionalt samarbete och främjande av försoning på västra Balkan Regionalt samarbete och goda grannförbindelser är viktiga inslag i stabiliserings- och associeringsprocessen, och övervakas därför noggrant av kommissionen under alla stadier av anslutningsprocessen. Det regionala samarbetet stöder och främjar försoningen i en region som för inte så länge sedan var drabbat av omfattande konflikter. Regionalt samarbete och handel kan ge regionen ytterligare ekonomiska fördelar. Det utgör också en oskiljaktig del av EU-integrationsprocessen, som ofta förutsätter regionala strategier och åtgärder. Betydande framsteg har ägt rum på detta område under det senaste decenniet, och ytterligare framsteg rapporteras under det gångna året. De besök i grannländerna som gjorts av ledarna i regionen, särskilt från Serbien och Kroatien, och de uttalanden som gjorts om 1990-talets konflikter har på ett avsevärt sätt bidragit till den regionala försoningen. Sarajevoprocessen om flyktingars återvändande där Serbien, Kroatien, Bosnien och Hercegovina och Montenegro deltar kommer att slutföras under de närmaste dagarna. Initiativ från icke-statliga organisationer och det civila samhället, t.ex. Ungdomsinitiativet för mänskliga rättigheter, sannings- och försoningskommissionen (Recom) och Igmaninitiativet, spelar en viktig roll när det gäller att främja försoning inte bara mellan regeringarna utan även mellan invånarna i regionen. Samarbetet inom vissa sektorer fungerar väl och går framåt, bland annat genom energigemenskapen, det gemensamma europeiska luftfartsområdet och gemensam utbildning vid den regionala skolan för offentlig förvaltning (Respa) som nu är fullt fungerande. I december 2010 lade kommissionen fram ett förslag till en strategi för att främja utvecklingen av Donauregionen, vilket senare antogs av medlemsstaterna[5]. Den regionala handeln inom ramen för Centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta) ökar och man är i färd med att utvidga avtalet till att omfatta bl.a. konkurrenspolitik, ett ytterligare avskaffande av tullhinder och avreglering av tjänster. Det regionala samarbetsrådet har börjat genomföra sin strategi och sitt arbetsprogram för de tre närmaste åren, och verkar för mer resultatinriktade åtgärder. Samtidigt återstår dock problem som härrör från tidigare konflikter och andra olösta bilaterala frågor. Dessa utgör betydande utmaningar för stabiliteten på västra Balkan, vilket påverkar det regionala samarbetet och förbindelserna mellan länderna samt de enskilda ländernas interna funktion och reformprocesser. Dessa kvarstående problem bör lösas snarast. Om en lösning kan nås undanröjs ett betydande hinder på västra Balkans väg mot ett EU-medlemskap. Särskilt konflikter knutna till interetniska frågor eller frågor rörande status, bland annat i Bosnien och Hercegovina och i Kosovo, fortsätter att hindra att institutionerna fungerar normalt, bromsar reformprocessen och den europeiska agendan och får ibland mer omfattande regionala konsekvenser. Kommissionen anser att den bästa vägen för länderna att lösa dessa problem är att fortsätta med framstegen på vägen mot ett medlemskap. Utvecklingen under den senaste tiden, särskilt framstegen i den EU-stödda Belgrad–Priština-dialogen, är av avgörande betydelse i detta sammanhang. Tioårsdagen av undertecknandet av Ohrid-ramavtalet, som firades i augusti i år, utgör en påminnelse om att svåra etniska frågor kan få en lyckad lösning med hjälp av dialog och kompromisser. Man kunde nyligen lösa de problem som på grund av meningsskiljaktigheter om Kosovos status försvårat genomförandet av fungerande regionala initiativ som omfattar alla parter, men mer måste göras på detta område. Inom ramen för Belgrad–Priština-dialogen nåddes en överenskommelse när det gäller Serbiens godtagande av Kosovos tullstämplar. Detta kommer sannolikt att leda till att den regionala handeln kan återupptas inom ramen för Cefta. Redan innan detta började man på nytt hålla möten inom Cefta och det regionala samarbetsrådet med medverkan av alla parter, och konventionen om regler om förmånsberättigande ursprung för Europa–Medelhavsområdet undertecknades. Meningsskiljaktigheter om Kosovos status har dock fortsatt att hindra färdigställandet och undertecknandet av fördraget om en transportgemenskap och utvidgandet av de autonoma handelsåtgärderna till att omfatta Kosovo och andra partner på västra Balkan. Dessa meningsskiljaktigheter utgör fortfarande ett hinder för att utveckla avtalsmässiga förbindelser mellan EU och Kosovo. I dialogen mellan Belgrad och Priština har man ännu inte kommit fram till en övergripande lösning på frågor som rör det regionala samarbetet. Kommissionen uppmanar alla berörda parter att fortsätta att arbeta för praktiska och pragmatiska lösningar så att det regionala samarbetet kan omfatta samtliga parter, utan att låta sig påverkas av att åsikterna går isär i frågan om Kosovos status. Framstegen under fjolåret visar att detta är möjligt. För att uppnå en varaktig försoning är det avgörande att processen slutförs när det gäller att skipa rättvisa för förbrytelser som begicks under krigen i f.d. Jugoslavien. Att länderna till fullo samarbetar med Icty är en avgörande förutsättning för anslutningsprocessen på västra Balkan. Att de två återstående personer som åtalats av Icty nyligen gripits och överlämnats till Haag utgör betydande steg i den riktningen Kommissionen uppmanar också de berörda regeringarna att starkare engagera sig för att de inhemska krigsrättegångarna genomförs korrekt. Kommissionen förhåller sig mycket allvarligt till den rapport som antogs av Europarådets parlamentariska församling i januari (Marty-rapporten) angående brott, t.ex. handel med organ, som enligt uppgift begåtts under och efter konflikten i Kosovo. Kommissionen stöder till fullo den utredning som genomförs av Eulex, konstaterar betydelsen av vittnesskydd i sammanhanget och välkomnar inrättandet av en särskild Eulex-arbetsgrupp baserad i Bryssel samt de berörda regeringarnas samarbete med arbetsgruppen. På det hela taget är det viktigt att regeringarna och det civila samhällets organisationer i regionen gör mer för att förklara för allmänheten att försoningen utgör en del av deras framtid i Europa och det i denna process är absolut nödvändigt att det skipas rättvisa i fråga om krigsförbrytelserna. De politiska ledarna bör undvika uttalanden och åtgärder som kan innebära ett ifrågasättande av dessa viktiga principer. När det gäller olösta bilaterala problem måste de lösas av de berörda parterna så tidigt som möjligt under utvidgningsprocessen, med beslutsamhet, i en anda av god grannsämja och med hänsyn till EU:s övergripande intressen. Kommissionen uppmanar parterna att göra sitt yttersta för att lösa kvarstående gränskonflikter i enlighet med fastslagna principer och metoder, bland annat genom att vid behov hänvisa frågor till internationella domstolen. Bilaterala problem bör inte bromsa anslutningsprocessen. Kommissionen är beredd att bidra till att skapa de politiska impulser som behövs för att finna lösningar och stödja initiativ på detta område. Avtalet om ett skiljeförfarande i gränskonfliktfrågan mellan Slovenien och Kroatien som börjar tillämpas senare i år banar vägen för en lösning av bilaterala problem. Kommissionen uppmanar med eftertryck parterna i konflikten om namnet på f.d. jugoslaviska republiken Makedonien att föra de pågående FN-ledda samtalen i en lika konstruktiv anda. 2.4. Uppnå hållbar ekonomisk återhämtning och ta till sig Europa 2020-strategin Alla utvidgningsländer har nu börjat återhämta sig, men takten varierar. Turkiet har gått ur krisen med en större ekonomi än tidigare. Tillväxten i Turkiet är fortsatt imponerande, men tecknen på överhettning blir allt fler. Ekonomierna på västra Balkan håller också på att återhämta sig, men det kommer att ta tid för dem att nå de nivåer som rådde före krisen. Islands ekonomi håller på att återhämta sig från de betydande ekonomiska störningar den drabbades av under krisen. Utvidgningsländerna står dock inför avsevärda utmaningar på det socioekonomiska området. Arbetslösheten är fortsatt hög och stiger i de flesta länder. Arbetslösheten i Kosovo, Bosnien och Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är den högsta i Europa. Arbetskraftsdeltagandet är lågt, särskilt för kvinnor och ungdomar, och den informella sysselsättningen är ett allmänt förekommande problem. Exporten från västra Balkan, som bidrar till återhämtningen, domineras av varor med ett lågt mervärde, inbegripet råvaror, som är utsatta för prisvolatilitet och kraftig konkurrens från de framväxande marknaderna. De flesta utvidgningsländerna har tillämpat en allmänt taget försiktig makroekonomisk politik. Budgetkonsolidering och arbetsmarknadsreformer är de mest brådskande prioriteringarna på kort sikt, vilket vittnar om att problemen på det hela taget är desamma som för närvarande drabbar EU. Ytterligare strukturreformer behövs för att öka konkurrenskraften och förbättra investeringsklimatet och därigenom dra till sig utländska direktinvesteringar, främja skapandet av arbetstillfällen och trygga en hållbar tillväxt. Västra Balkan står inför särskilda utmaningar när det gäller att förbättra den offentliga förvaltningens kapacitet, stärka rättsstaten, bland annat genom reformer av domstolsväsendet och bekämpning av den utbredda korruptionen. Framsteg på detta område skulle också förbättra företagsklimatet. Offentliga tjänster för näringslivet och investeringar i infrastruktur är sällsynta. Arbetsmarknadsreformer, inbegripet en granskning av de sociala förmånssystemen, skattefrågor och en översyn av utbildningssystemen, skulle sannolikt bidra till att avhjälpa större strukturella svagheter på västra Balkan och därmed möjliggöra en kraftigare och hållbar tillväxt som kommer fler människor till del. Ta till sig målen för Europa 2020-strategin Europa 2020 är EU:s strategi för tillväxt för detta decennium och vägleder EU i dess strävan att bli en smart, hållbar och inkluderande ekonomi i en föränderlig värld. Utvidgningsländerna uppmuntras att ansluta sig till Europa 2020-strategin och dess flaggskeppsinitiativ[6]. Den erbjuder en användbar grund för reformer. Målen för Europa 2020-strategin beaktas där så är lämpligt i dialogerna mellan kommissionen och utvidgningsländerna om ekonomisk politik samt om sysselsättning och socialpolitik. Kommissionen har riktat in planeringen av ekonomiskt bistånd på målen i Europa 2020-strategin, särskilt när det gäller målen för socioekonomisk utveckling. Dessa mål beaktas också i samarbetet med de internationella finansinstituten. Den pågående skuldkrisen i Europa understryker vikten av sunda offentliga finanser. Kommissionen delar några av sina mekanismer för inbördes utvärdering med kandidatländer och potentiella kandidatländer. I detta sammanhang är den multilaterala EU-övervakningen av finanserna ett viktigt verktyg. Den kommer stegvis att anpassas till den framtida stärkta ekonomiska styrningen i EU. När det gäller utveckling av den privata sektorn vägleds samordningen av politiken med västra Balkan och Turkiet av bestämmelserna i EU:s småföretagsakt[7]. Tack vare denna samordning, som bygger på regelbunden utvärdering mot fastställda EU-riktmärken, har man kunnat utarbeta välbeprövade rekommendationer som beaktar de enskilda utvidgningsländernas särdrag. Kommissionen föreslår att resultaten av småföretagsakten ska användas som ett referensverktyg för framtida verksamhet som avser små och medelstora företag i regionen. Inom investeringsramen för västra Balkan uppmuntrar kommissionen de internationella finansinstitut som fungerar som partner att stödja nya former av finansiering för små och medelstora företag, särskilt finansiering med eget kapital och riskkapital samt garantimekanismer. Kommissionen kommer att medfinansiera en plattform för små och medelstora företag på västra Balkan, som har till syfte att förbättra tillgången till finansiering för företagen genom garantier och riskkapital. På området forskning och innovation har man redan kommit långt i samarbetet mellan utvidgningsländerna och EU när det gäller behörigheten att delta i EU-initiativ. Utvidgningsländerna deltar i det sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling och i programmet för konkurrenskraft och innovation. Nuvarande indikatorer visar dock att länderna i de flesta fall ligger långt under EU-genomsnittet i fråga om investeringar och utveckling av forsknings- och innovationspolitiken. Regionala ledare uppmanas, bland annat i samband med de konferenser som kommer att hållas på ministernivå, att engagera sig för att öka sina investeringar i forskning, innovation och humankapital. Utvidgningsländerna måste öka sin beredskap att klara av klimatförändringen och anpassa sig till EU:s åtgärder för att möta denna utmaning, bland annat genom informationskampanjer. Klimatinsatser som genomförs stegvis kommer att medföra fördelar genom koldioxidsnål utveckling och kan skapa sysselsättning. Den ekonomiska återhämtning som har börjat har ännu inte gett några resultat i form av förbättring av den sociala situationen. Den andel av befolkningen som lever under fattigdomsgränsen är fortfarande hög och fortsätter att stiga på västra Balkan. Den utbredda informella sysselsättningen inverkar negativt på den sociala situationen, särskilt för unga människor. Att sörja för sysselsättning och för social inkludering av utsatta grupper är en prioritering. I den sociala sektorn har de faktiska investeringarna dock varit få, och samarbetet med internationella givare har stött på hinder i den strategiska planeringen. Kommissionen poängterar sysselsättningen och socialpolitiken i sin policydialog och uppmuntrar länderna att ställa upp tydliga och realistiska mål på dessa områden och bättre rikta in och prioritera sina sociala utgifter. Där så är lämpligt bör utvidgningsländerna ansluta sig till målen för den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning. Långsiktiga åtgärder måste antas för att integrera alla utsatta grupper i samhället i stort. När det gäller den särskilt missgynnade romska minoriteten har kommissionen uppmanat västra Balkan och Turkiet att samarbeta inom ramen för EU:s plattformar för integrering av romer, där integreringsarbetet övervakas systematiskt och förslag till insatser läggs fram. Kommissionen har anordnat en rad seminarier om romska frågor, för att uppmuntra länderna i regionen att se över och stärka de nationella handlingsplanerna och genomförandet av dem när det gäller att bekämpa diskriminering och förbättra integreringen av romer, särskilt på områdena utbildning, sysselsättning, bostäder och hälso- och sjukvård. Länderna på västra Balkan bör göra kraftfulla ansträngningar för att underlätta folkbokföringen av fördrivna personer. Bättre utbildning är en nyckelfaktor i en strukturell förändring för att främja hållbar tillväxt som kommer alla till del. Hittills har investeringarna i utbildning, kompetens och kvalifikationer mestadels varit små och nationella kvalifikationer erkänns inte i tillräcklig utsträckning på regional nivå. Statliga utbildningssystem och infrastrukturer måste reformeras, och det krävs program för yrkesutbildning, allmän utbildning och fortbildning som står sig i en internationell jämförelse för att avhjälpa det befintliga kompetensglappet. Kommissionen har öppnat den strategiska ramen ”Utbildning 2020” för deltagande från kandidatländerna, men f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro deltar ännu inte. Kommissionen har föreslagit att en plattform för utbildning för västra Balkan ska inrättas, med den öppna samordningsmetoden som bas, för att alla utvidgningsländer ska kunna delta. Detta skulle främja dialog om de främsta politiska utmaningarna och trygga genomförandet och övervakningen. Länderna på västra Balkan har uppmanats att delta i den centraliserade verksamheten inom EU:s program Livslångt lärande. 2.5. Utvidga transport- och energinäten Ett bättre samarbete på transport- och energiområdet med utvidgningsländerna ger befolkningen och företagen i EU direkta fördelar. Sammanlänkningen av transport- och energinäten är ett viktigt inslag i EU:s samarbete med alla grannländer och har till syfte att främja hållbar ekonomisk tillväxt, handel och kulturutbyte, sysselsättning och bättre levnadsvillkor. När det gäller utvidgningsländerna syftar samarbetet också till att förbereda dem för att till fullo ta till sig och genomföra EU:s regelverk på transport- och energiområdet. Turkiet, med sitt strategiska läge i skärningspunkten mellan Europa, Mellanöstern och Kaukasus, har genomgått en kontinuerlig utveckling och stärkt sina förbindelser med EU. Om detta vittnar den senaste tidens utveckling på luftfartsområdet och landets roll i inrättandet av den södra gaskorridoren. En ytterligare utveckling av dessa förbindelser skulle gagna båda parter. Den södra gaskorridoren skulle utgöra ett led i att trygga naturgasförsörjningen i EU, eftersom den på ett betydande sätt skulle bidra till att utöka försörjningsvägarna och stimulera konkurrensen på den internationella gasmarknaden. Kommissionen ger Turkiet finansiellt stöd för att vidareutveckla transportnätet i landet, särskilt när det gäller förbindelser för höghastighetståg och modernisering av hamnar. Samtidigt bör Turkiet uppmanas att fördjupa sin gasmarknad och öka likviditeten, liksom flexibiliteten i fråga om kontrakt. Genom denna process kan Turkiet utvecklas till en knutpunkt för energitransporter, vilket kan bidra till ökad energiförsörjningstrygghet. På västra Balkan har ett regionalt transportnät dragits upp inom ramen för transportobservationsorganet för sydöstra Europa, som fastställer prioriterade projekt av regionalt intresse. Länderna på västra Balkan deltar, tillsammans med EU:s medlemsstater och andra europeiska länder, i avtalet om det gemensamma europeiska luftrummet, som undertecknades 2006. Samarbete på transportområdet planeras också inom ramen för Donaustrategin. Sedan 2008 har kommissionen förhandlat om att upprätta en transportgemenskap med länderna på västra Balkan, vilket skulle leda till en integrerad marknad för infrastruktur samt sjö- och landtransport och transport på inre vattenvägar. Förhandlingarna har i det närmaste slutförts, men bromsas av meningsskiljaktigheter om Kosovos status. Kommissionen anmodar de berörda parterna att vidta nödvändiga åtgärder för att förhandlingarna snabbt ska kunna slutföras och fördraget undertecknas. Kommissionen har föreslagit en översyn av EU:s transeuropeiska nät på transportområdet för att förbättra förbindelserna med de länder som omfattas av utvidgnings- respektive grannskapspolitiken[8]. På energiområdet arbetar EU också för en integration av näten, särskilt genom stöd till energigemenskapen, som omfattar EU och dess medlemsstater, hela västra Balkan och vissa grannländer[9]. Genom energigemenskapen, som bygger på EU:s regler för energisektorn, upprättas en öppen och konkurrenskraftig regional marknad som uppmuntrar till investeringar. Energigemenskapens regelverk täcker redan den inre marknaden för energi, energieffektivitet och förnybar energi, samt vissa delar av regelverket rörande miljö, sociala frågor och konkurrens. Det kommer att utvidgas till att utöver elektricitets- och gasmarknaderna omfatta även obligatoriska oljelager. 3. Framsteg i utvidgningsländerna och dagordningen för 2011–2012 3.1. Västra Balkan Kroatien Anslutningsförhandlingarna med Kroatien slutfördes i juni. Detta skedde tack vare att Kroatien under fjolåret uppnådde stängningsriktmärkena på de områden som återstod, bland annat svåra kapitel såsom rättsväsen och grundläggande rättigheter samt konkurrenspolitik. Kroatien har uppnått avsevärda resultat i bekämpningen av korruption, infört ett nytt objektivt och öppet system för utnämning av domare och åklagare, och har betydligt förbättrat genomförandet av bostadsförsörjningsprogram för återvändande flyktingar. Omstruktureringen av skeppsvarv i svårigheter har gått rejält framåt. Resultatet av anslutningsförhandlingarna kommer att införlivas i ett anslutningsfördrag, som enligt vad Europeiska rådet enades om vid sitt junimöte bör undertecknas före slutet av detta år. Detta bör göra det möjligt för Kroatien att ansluta sig till EU den 1 juli 2013, förutsatt att de nödvändiga ratificeringsförfarandena har slutförts. Kroatien har uppnått en mycket god beredskap för att påta sig de skyldigheter som följer av ett medlemskap. Landet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna. Kroatien förväntas uppfylla de ekonomiska kriterierna och de kriterier som avser EU:s regelverk senast den 1 juli 2013. Denna takt måste upprätthållas. Kroatien måste fortsätta att bygga vidare på de reformer som genomförts och den kapacitet som utvecklats under loppet av anslutningsförhandlingarna. Kommissionen kommer att noga övervaka att Kroatien uppfyller alla sina åtaganden och fortsätter sina förberedelser för att påta sig de skyldigheter som följer av medlemskapet. Övervakningen kommer särskilt att inriktas på de åtaganden som Kroatien har gjort i fråga om rättsväsen och grundläggande rättigheter, rättvisa, frihet och säkerhet samt konkurrenspolitik. Övervakningen kommer att ske med hjälp av uppdaterade övervakningstabeller, dialogen inom ramen för stabiliserings- och associeringsavtalet, sakkunnigbedömningar, det ekonomiska programmet inför anslutningen och rapporter om de offentliga finanserna. Fram till Kroatiens anslutning kommer kommissionen att offentliggöra halvårsvisa bedömningar av genomförandet av landets åtaganden inom ramen för dessa kapitel. En övergripande övervakningsrapport kommer att läggas fram för Europaparlamentet och rådet hösten 2012. Om Kroatien inte åtgärdar eventuella källor till oro som konstateras under övervakningsprocessen kommer kommissionen vid behov att utfärda skriftliga förvarningar till de kroatiska myndigheterna och eventuellt föreslå rådet att vidta alla lämpliga åtgärder redan före anslutningen. Liksom vid den femte utvidgningen kommer anslutningsfördraget att innehålla en allmän ekonomisk skyddsklausul, en skyddsklausul för den inre marknaden och en skyddsklausul på området rättvisa, frihet och säkerhet. Kroatien förväntas fortsätta att spela en aktiv roll i det regionala samarbetet på västra Balkan. Kommissionen ser fram emot genomförandet av avtalet om ett skiljeförfarande i gränskonfliktfrågan mellan Slovenien och Kroatien. Kommissionen kommer i enlighet med avtalet att stödja inrättandet av skiljedomstolen och dess verksamhet. Kommissionen välkomnar den kroatiska regeringens uttalande om att stödja de andra länderna i regionen på deras väg mot ett EU-medlemskap, och uppmanar Kroatien att före anslutningen lösa kvarstående olösta bilaterala problem med grannländerna. Samtidigt bör de politiska ledarna undvika uttalanden och åtgärder som kan innebära att vikten av försoning ifrågasätts eller att krigsförbrytelsernas allvarliga karaktär förringas. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien Parlamentsvalen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien i juni hölls i det stora hela i enlighet med internationella normer, och landet har fortsatt de anslutningsinriktade reformerna. Koalitionsregeringen har varit stabil. Landet fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna i tillräckligt hög grad. Vissa framsteg har gjorts när det gäller reformerna av parlamentet, domstolsväsendet och den offentliga förvaltningen samt i fråga om respekten för och skyddet av minoriteter, men viktiga utmaningar återstår. Det krävs ytterligare ansträngningar särskilt när det gäller yttrandefriheten i medierna, domarkårens oberoende, reformerna av den offentliga förvaltningen och bekämpningen av korruption. De politiska krafterna måste stärka sitt samarbete. Landet fortsätter att fullgöra sina åtaganden inom ramen för stabiliserings- och associeringsavtalet. Kommissionen håller fast vid sitt förslag om att man ska gå vidare till den andra etappen i associeringen i enlighet med stabiliserings- och associeringsavtalet och uppmuntrar rådet att snarast fatta ett beslut i frågan. Kommissionen noterar att rådet inte har kunnat följa upp kommissionens rekommendation från 2009 om att inleda anslutningsförhandlingar med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Om landet går vidare till nästa etapp i anslutningsprocessen kommer detta att gynna reformtakten och relationerna mellan de etniska grupperna och ha en positiv inverkan på regionen. Konflikten mellan Grekland och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien om statens namn är fortfarande olöst efter närmare 20 år. En FN-ledd dialog har pågått sedan 90-talet, och den kompletteras sedan 2009 av bilaterala kontakter, bland annat på statsministernivå. Dessa processer har dock ännu inte lett till några resultat. Det är viktigt att landet upprätthåller goda förbindelser med grannländerna, inklusive en ömsesidigt godtagbar förhandlingslösning på namnfrågan under FN:s överinseende. Kommissionen understryker behovet av att intensifiera ansträngningarna för att nå en lösning intensifieras å det snaraste. Kommissionen påminner också om att åtgärder och uttalanden som kan inverka negativt på landets goda grannförbindelser bör undvikas. Namnfrågan borde ha lösts för länge sedan. Montenegro I december 2010 beviljade Europeiska rådet Montenegro status som kandidatland och godkände de sju nyckelprioriteringar för inledandet av anslutningsförhandlingar som fastställts i kommissionens yttrande om Montenegros ansökan om EU-medlemskap. Sedan yttrandet antogs har Montenegro gjort goda framsteg när det gäller att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna, och uppnått på det hela taget tillfredsställande resultat, särskilt när det gäller de nyckelprioriteringar som fastställts. Den rättsliga och institutionella ramen har förbättrats för att stärka parlamentets arbete och ramen för valförfaranden, öka professionalismen och minska politiseringen av den offentliga förvaltningen samt stärka domarkårens oberoende och ansvarsskyldighet, bekämpningen av korruption och organiserad brottslighet, friheten för medierna och samarbetet med det civila samhället. Det krävs dock oförminskade ansträngningar för att fortsätta åstadkomma resultat när det gäller rättsstaten, särskilt med avseende på fall av korruption på hög nivå och organiserad brottslighet. Framsteg har också gjorts i fråga om strategier för att bekämpa diskriminering och för att förbättra situationen för fördrivna personer. Dessa måste nu omsättas i konkreta åtgärder för att minska diskrimineringen av utsatta grupper, däribland fördrivna. Kommissionen kommer att fästa särskild vikt vid att övervaka Montenegros framsteg i fråga om rättsstaten och bekämpning av diskriminering i syfte att upprätthålla reformtakten på dessa områden och kommer att fortsätta att stödja Montenegro i genomförandet av EU-relaterade reformer. Albanien Albaniens inhemska politiska situation har i hög grad präglats av ett fortsatt politiskt dödläge och ytterligare konfrontationer. Våldsamma sammandrabbningar mellan regeringskritiska demonstranter och polis ledde till att fyra personer miste livet och gav upphov till ett ökat misstroende mellan de politiska krafterna och mot vissa statliga institutioner. Även om lokalvalen i maj ansågs vara fria och öppna, var de klart behäftade med brister som måste rättas till. Särskilt tvisten rörande felaktigt nedlagda röstsedlar vid valet av borgmästare i Tirana ökade polariseringen mellan den regerande majoriteten och oppositionen. Det är nu angeläget att de politiska krafterna i Albanien återupprättar och upprätthåller en politisk dialog på en nivå som möjliggör att viktiga demokratiska institutioner såsom parlamentet kan fungera väl, och att landet gör framsteg mot en EU-integration. De betydande brister som konstaterats vid de två senaste valen visar att det behövs en övergripande valreform. Reformarbetet skulle främjas av extern oberoende rådgivning och ett samförstånd bland de politiska partierna. De två största politiska partierna har tagit emot EU:s erbjudande om att på ett konstruktivt sätt återuppta arbetet med landets prioriteringar med sikte på en EU-integration. Det är nu viktigt att Albaniens politiska partier engagerar sig i ett strukturerat och kontinuerligt samarbete för EU-inriktade reformer. Det fortsatta arbetet bör inbegripa att man gemensamt ser över och antar handlingsplanen för att ta itu med rekommendationerna i kommissionens yttrande, liksom en tidsplan för viktiga reformer, bland annat i fråga om det parlamentariska arbetet och val. Allmänt taget har Albanien gjort begränsade framsteg när det gäller att uppfylla de politiska kriterierna för medlemskap och de tolv nyckelprioriteringar för inledandet av anslutningsförhandlingar som fastställs i kommissionens yttrande som antogs av rådet i december 2010. Vissa framsteg har gjorts när det gäller att bekämpa organiserad brottslighet och förbättra behandlingen av frihetsberövade personer i fängelser och i fråga om barnets rättigheter, men framstegen är otillräckliga när det gäller domstolsväsendet, politiken för att bekämpa korruption, äganderätten och förbättrandet av den romska befolkningens levnadsförhållanden samt arbetet för att förbättra de parlamentariska förfarandena och valförfarandena. Albanien har börjat genomföra en handlingsplan för att ta itu med rekommendationerna i kommissionens yttrande. Det krävs dock ytterligare insatser för att se till att de planerade åtgärderna är effektiva och heltäckande, bland annat genom nära samarbete med oppositionen. Albanien måste göra oförminskade ansträngningar och uppnå påtagliga framsteg i alla dessa frågor innan kommissionen kan rekommendera att Albanien ges status som kandidatland och att förhandlingar om en EU-anslutning inleds. Albanien har fortsatt det smidiga genomförandet av stabiliserings- och associeringsavtalet. I december 2010 beviljades viseringsfritt tillträde till Schengenområdet för landets medborgare, tack vare de tillfredsställande resultaten i dialogen om liberalisering av viseringsbestämmelserna. Kommissionen har åtagit sig att fortsätta stödja Albanien i dess strävan att genomföra EU-inriktade reformer och uppfylla nyckelprioriteringarna i yttrandet. Bosnien och Hercegovina I Bosnien och Hercegovina vittnar fortfarande politikernas handlingar om avsaknaden av gemensam syn på landets allmänna framtida inriktning och institutionella struktur. Samförstånd har inte nåtts om hur institutionernas funktion ska kunna säkras och förbättras, samtidigt som de konstituerande folkens intressen tillvaratas, särskilt med tanke på landets EU-ambitioner som stöds av en stor del av befolkningen. Inrättandet av verkställande och lagstiftande myndigheter efter valen i oktober 2010 måste slutföras genom att en regering bildas på statlig nivå. Denna betydande försening har hindrat välbehövliga reformer som skulle göra det möjligt för Bosnien och Hercegovina att göra ytterligare framsteg på vägen mot en EU-anslutning. Anslutningsprocessen kräver fungerande institutioner på alla nivåer och en effektiv samordningsmekanism som gör att landet kan tala med en röst i samarbetet med EU. Den allmänna reformtakten har följaktligen varit mycket begränsad. Vissa resultat har uppnåtts, som bland annat har medfört att landets medborgare beviljades viseringsfritt tillträde till EU i december 2010. I juni enades landets ledare om att inleda en strukturerad dialog om rättsliga frågor med EU inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, med målet att säkerställa ett oberoende, effektivt, opartiskt och ansvarigt rättsväsende. Efterlevnaden av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna är ett väsentligt krav i interimsavtalet och stabiliserings- och associeringsavtalet. Den ihållande eftersläpningen när det gäller att anpassa konstitutionen enligt ett beslut av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna om etnisk diskriminering när det gäller representation i landets institutioner utgör en källa till allvarlig oro i detta hänseende[10]. En trovärdig process måste inledas för att följa detta beslut och en lag på statlig nivå om statligt stöd måste antas. Framsteg måste också göras när det gäller att anta en lag på statlig nivå om folkräkning och påskynda reformer för att underlätta landets EU-integrationsprocess. För att åstadkomma finanspolitisk hållbarhet är antagandet av en övergripande finanspolitisk ram en prioritering. Bosnien och Hercegovinas styre präglas fortfarande av en internationell närvaro med ett verkställande mandat. När det gäller det slutgiltiga fastställandet av staden Brčkos ställning, som är ett villkoren för att stänga den höga representantens kansli[11], har framsteg gjorts i elektricitetsfrågan. Det krävs ytterligare ansträngningar för att uppnå de mål som återstår och att underlätta övergången från ett land med internationellt styre och säkerhet till ett land med inhemska institutioner och fullständigt egenansvar för den politiska och lagstiftande processen, i linje med kraven på ett land som strävar efter ett EU-medlemskap. Övergripande för dessa frågor är behovet av ett stabilt politiskt klimat. Inledandet av den strukturerade dialogen om rättsliga frågor och erfarenheterna av de reformer som genomfördes under processen för viseringsliberalisering visar hur man ska gå vidare: genom ett europeiskt tillvägagångssätt med dialog och kompromisser och fokus på EU-agendan kommer landet att stegvis kunna övergå från handlingsförlamning och konfrontation till samarbete och från internationell övervakning till en framtid i EU. EU har stärkt sin roll i Bosnien och Hercegovina, och EU:s första gemensamma representant i Bosnien och Hercegovina har tillträtt. EU kommer att fortsätta att öka sitt stöd för landets institutioner när det gäller att uppnå målen på EU-agendan, i enlighet med rådets slutsatser från mars 2011. Serbien Parallellt med detta meddelande har kommissionen antagit sitt yttrande om Serbiens ansökan om EU-medlemskap. Slutsatserna och rekommendationen i yttrandet återges i en bilaga till detta meddelande. Kosovo Under en tid präglad av förtida parlamentsval och parlamentets utdragna val av en ny president har få framsteg gjorts när det gäller reformagendan. Valen i sig var behäftade med allvarliga brister, som måste rättas till. Konstitutionsdomstolen spelade en positiv roll genom sitt sätt att fullgöra sitt uppdrag. Den nya regeringen har visat sitt åtagande att förverkliga Kosovos europeiska perspektiv, bland annat genom oförminskade ansträngningar på områden såsom viseringar och handel, och när det gäller att upprätta ett nationellt råd för EU-integrationen. Det nya parlamentet har nyligen börjat att anta den lagstiftning som behövs för att inleda viktiga reformer. Mycket mer behöver dock göras för att bekämpa organiserad brottslighet och korruption. Den offentliga förvaltningen är svag och genomförandet av reformen av domstolsväsendet utgör fortfarande en utmaning. Efter antagandet av FN:s generalförsamlings resolution i september 2010 har en EU-stödd dialog mellan Priština och Belgrad inletts. Dialogen syftar till att främja samarbete och framsteg på vägen mot en EU-anslutning och att förbättra befolkningens levnadsvillkor. Den fördes i en allmänt sett konstruktiv anda fram till september och har lett till överenskommelser i flera frågor: fri rörlighet för varor och personer, folkbokföring samt fastighetsregister. Dessa konstruktiva ansträngningar måste fortsätta och leda till ytterligare framsteg i normaliseringen av förbindelserna mellan Serbien och Kosovo. De överenskommelser som nåtts måste genomföras i god tro. Integrationen av Kosovoserberna söder om floden Ibër/Ibar har förbättrats. Kosovoserber deltog i folkräkningen i Kosovo och deras deltagande i de nyligen genomförda allmänna valen ökade. Trots detta kvarstår spänningen mellan folkgrupperna i norra Kosovo och incidenter har ägt rum. Separata serbiska organ, som stöds av Belgrad, motsatte sig folkräkningen och uppmanade till bojkott av de val som anordnades av Kosovos myndigheter. Kommissionen anmodar alla berörda parter i Kosovo att minska spänningarna och samarbeta fullt ut med Eulex. Den enda möjligheten att få till stånd framsteg i Kosovo är att arbeta för lösningar genom att föra dialog och avstå från unilaterala åtgärder och våld. Kommissionen uppmanar alla parter att ta avstånd från våldet och inte vidta några åtgärder som hotar stabiliteten. Kosovo delar västra Balkans europeiska perspektiv. I mars lade kommissionen fram sitt förslag till ett ramavtal som gör det möjligt för Kosovo att delta i EU-program, vilket var ett av de nyckelinitiativ som lanserades i meddelandet om Kosovo från 2009[12]. Kommissionen kommer att fortsätta stödja Kosovos ansträngningar att nå de andra två centrala målen, nämligen viseringsliberalisering och handelsavtal med EU, och andra reforminsatser som främjar Kosovos europeiska perspektiv. Kommissionen kommer att se över sitt meddelande från 2009 för att se till att Kosovo kan dra ytterligare fördelar av EU-anslutningsprocessen. Kommissionen föreslår att det inleds en strukturerad dialog med Kosovo om rättsstaten. Kommissionen understryker också vikten av att Kosovo lägger fram en övergripande dagordning för norra Kosovo. 3.2. Turkiet Turkiet spelar en nyckelroll för EU:s säkerhet och välstånd på grund av sin dynamiska ekonomi, sin viktiga regionala roll och sitt bidrag till EU:s utrikespolitik och energitrygghet. Turkiet är genom tullunionen redan i stor utsträckning integrerat i EU när det gäller handel och utländska investeringar. Landet har blivit en viktig industriell plattform för flera ledande europeiska företag och är därför en viktig faktor för EU:s konkurrenskraft. Turkiets höga BNP-tillväxt, som uppgick till närmare 9 % år 2010 och förväntas nå 6,1 % i år, liksom landets G-20-medlemskap, ger landet en ytterligare ökad ekonomisk betydelse. Turkiets bidrag till EU på flera avgörande områden kommer att få full effekt först när landets anslutningsprocess är aktiv och trovärdig. I denna process måste EU:s åtaganden och de fastställda villkoren respekteras. Det är av största vikt att Turkiet fortsätter sina reformer när det gäller de politiska kriterierna för anslutning. Inrättandet av ett särskilt ministerium för EU-frågor är en uppmuntrande signal i detta hänseende. Även om landet har gjort avsevärda framsteg under de senaste tio åren, krävs betydande ytterligare ansträngningar för att garantera de grundläggande rättigheterna i praktiken, särskilt yttrandefriheten, kvinnors rättigheter och religionsfrihet. Turkiet antog nyligen lagstiftning om religiösa samfund, som gör det lättare för dessa att återfå konfiskerad egendom. Detta är ett betydande framsteg. Kommissionen är redo att ytterligare bistå Turkiet i det fortsatta arbetet med nödvändiga reformer, bland annat en omfattande reform av konstitutionen. Turkiet håller på att utöka sin diplomatiska verksamhet ytterligare till följd av händelserna i Nordafrika och Mellanöstern. Turkiet är en konstruktiv partner på västra Balkan. I egenskap av stabil stat med demokratiska institutioner, en snabbt växande ekonomi och ett kandidatland som förhandlar om anslutning till EU kan Turkiet spela en viktig roll för att skapa stabilitet och stödja reformer i sina grannländer, som samtidigt är grannländer till EU. EU håller på att ytterligare utveckla sin politiska dialog med Turkiet om utrikespolitiska frågor av gemensamt intresse. I den aktuella situationen är det viktigt att en sådan dialog vidareutvecklas som ett komplement till anslutningsprocessen och kan leda till ökad samordning. Mot bakgrund av de framsteg som under ledning av FN:s generalsekreterare har nåtts mellan ledarna för den grekiska respektive den turkiska befolkningsgruppen i förhandlingarna om en övergripande lösning på Cypernproblemet uppmanas Turkiet att på ett konkret sätt öka sitt engagemang och bidrag till dessa förhandlingar. En övergripande lösning ligger i alla parters intresse, eftersom den skulle öka stabiliteten i sydöstra Medelhavsområdet, skapa nya ekonomiska möjligheter och ge landets EU-anslutningsförhandlingar, som befinner sig i en kritisk fas, ett kraftigt uppsving. Kommissionen är bekymrad över de spänningar som under den senaste tiden har förekommit i förbindelserna mellan Turkiet och Cypern. Kommissionen påminner om att rådet har anmodat parterna att undvika alla former av hot, källor till konflikter eller handlingar som skulle kunna inverka negativt på de goda grannförbindelserna och en fredlig lösning av tvister. EU har också poängterat de suveräna rättigheterna för EU:s medlemsstater, t.ex. att ingå bilaterala avtal i enlighet med EU:s regelverk och folkrätten, bland annat FN:s havsrättskonvention. Kommissionen upprepar, i enlighet med rådets och kommissionens ståndpunkter under de senaste åren, att det är avgörande att Turkiet snarast fullgör sin skyldighet att till fullo genomföra tilläggsprotokollet och gör framsteg i riktning mot en normalisering av de bilaterala förbindelserna med Cypern. Kommissionen anmodar också parterna att undvika alla former av hot, källor till konflikter eller handlingar som skulle kunna inverka negativt på de goda grannförbindelserna och en fredlig lösning av tvister. EU kommer att fortsätta att följa upp och granska framstegen i dessa frågor i överensstämmelse med relevanta rådsbeslut. Turkiet måste intensifiera sina ansträngningar att lösa kvarstående bilaterala problem, såsom gränstvister, med grannländerna. Grekland har framfört ett betydande antal formella klagomål om att Turkiet har kränkt landets territorialvatten och luftrum, bland annat genom flygningar över de grekiska öarna. Kommissionen kommer att arbeta för att skapa en ny ”god cirkel” i anslutningsprocessen med Turkiet. En ny och positiv agenda bör utvecklas, med utgångspunkt i en pragmatisk hållning och konkreta åtgärder på områden av gemensamt intresse, en gemensam förståelse när det gäller begränsningar och en strävan efter framsteg i Turkiets anpassning till EU. På så sätt blir det möjligt att utveckla mer konstruktiva och positiva förbindelser. Agendan bör spänna över ett flertal områden, däribland en intensifiering av dialogen och samarbetet om politiska reformer, viseringar, rörlighet och migration, energi, bekämpning av terrorism, ett utökat deltagande från Turkiets sida i gemenskapsprogram (t.ex. Ett Europa för medborgarna) och vänortsverksamhet samt handel och tullunionen, där syftet är att undanröja befintliga handelshinder, sträva efter en närmare samordning i förhandlingarna om frihandelsavtal och utreda nya sätt att till fullo utnyttja EU:s och Turkiets gemensamma ekonomiska potential. Kommissionen kommer vid sidan av anslutningsförhandlingarna att utöka sitt samarbete med Turkiet, till stöd för landets ansträngningar att genomföra reformer och anpassa sig till EU:s regelverk, bland annat rörande de kapitel där anslutningsförhandlingar inte kan inledas för närvarande. Kommissionen kommer att fortsätta att underrätta rådet så snart Turkiet anses ha uppnått relevanta riktmärken[13]. 3.3. Island Island fortsätter att återhämta sig från det finansiella och ekonomiska sammanbrottet 2008–2009. Den politiska situationen har förblivit stabil, även om koalitionsregeringen vid flera tillfällen har satts på prov och stöds av en mindre majoritet än tidigare i parlamentet. Islands anslutningsprocess har fortsatt och genomgången av Islands lagstiftning håller på att slutföras. Landets redan långtgående integration med EU på en rad olika politikområden utgör en betydande fördel i denna process. Kommissionen beaktar Islands särdrag och önskemål i sin befintliga strategi för anslutningsförhandlingarna, samtidigt som man till fullo värnar om om EU:s principer och regelverk. Ett fortsatt öppet och konstruktivt arbete kommer att leda till lösningar som avspeglar det goda samarbetet mellan EU och de isländska myndigheterna. Med denna utgångspunkt har anslutningsförhandlingarna om särskilda förhandlingskapitel inletts. Fyra kapitel har öppnats och två har stängts preliminärt. På det hela taget är nivån av anpassning hög för de kapitel som omfattas av EES-avtalet och Schengenavtalet och förhandlingarna kommer därför sannolikt att förlöpa väl. Island måste fortfarande genomföra befintliga förpliktelser, bland annat de som fastställts av Eftas övervakningsmyndighet inom ramen för EES-avtalet. Upplysningskampanjer har satts igång för att främja en välunderbyggd debatt om Islands anslutningsprocess. EU-anslutningen är fortfarande en kontroversiell fråga på Island. Kommissionen kommer att fortsätta att tillhandahålla stöd när det gäller information och direkta personkontakter. 4. Stödja utvidgningsprocessen 4.1. Finansiellt stöd Kommissionen tillhandahåller finansiellt och tekniskt stöd till utvidgningsländerna för deras förberedelser för anslutningen. Stödet ges i huvudsak inom ramen för instrumentet för föranslutningsstöd (IPA), med ett totalanslag för perioden 2007–2013 på 11,6 miljarder euro[14]. Sedan 2010 har fokus för kommissionens finansiella stöd ändrats, från stödinsatser till enskilda projekt till ett mer sektorsövergripande synsätt med inriktning på nyckelområden i mottagarlandets reformagenda. Utvidgningsländernas regeringar uppmanas att anta en övergripande och långsiktig politik i prioriterade sektorer, t.ex. rättsliga och inrikes frågor, offentlig förvaltning, utveckling av den privata sektorn, transport, energi, miljö och klimatförändring, social utveckling, jordbruk och landsbygdsutveckling. I de fleråriga vägledande planeringsdokumenten för perioden 2011–2013 anger centrala sektorer för varje land, enligt den specifika situationen i de enskilda länderna och framstegen i anslutningsprocessen. Särskild uppmärksamhet ägnas bekämpning av korruption, utveckling av det civila samhället och yttrandefrihet. Omkring 10 % av de tillgängliga IPA-medlen kommer att anslås till projekt på västra Balkan och i Turkiet som omfattar flera länder. Kommissionen har i dag antagit sin årliga revidering av den fleråriga vägledande finansieringsramen, för perioden 2012–2013. I linje med sitt meddelande från juni 2011 En budget för Europa 2020[15] håller kommissionen nu på att utarbeta den rättsliga ramen för tillhandahållandet av stöd inför anslutningen inom den följande fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020, som en del av en uppsättning instrument på området yttre förbindelser. Stödet inom ramen för den nuvarande IPA-förordningen har visat sig vara effektivt och ändamålsenligt. Det förslag till ett nytt finansiellt instrument som kommer att läggas fram i december 2011 kommer att bygga på erfarenheterna från genomförandet av det nuvarande instrumentet. Med detta som utgångspunkt kommer det nya instrumentet att omfatta både stöd för uppfyllande av anslutningskriterierna och stöd för socioekonomisk utveckling. I dialog med mottagarländerna, de andra givarna och det civila samhället och på grundval av de erfarenheter som hittills har gjorts, har kommissionen undersökt hur man kan stärka kopplingen mellan ekonomiskt stöd och de andra prioriteringar som fastställs i utvidgningsstrategin, göra det ekonomiska stödet mer strategiskt, målinriktat och flexibelt och förenkla förfarandena. I detta sammanhang övervägs bland annat en mer långsiktig och övergripande planering av stöd som omfattar alla politikområden, en starkare inriktning på mottagarländernas behov och prioriteringar, belöning för framsteg i anslutningsprocessen, användning av IPA-medel för att dra till sig ytterligare medel från andra givare och den privata sektorn samt en stärkt roll för det civila samhället. 4.2. Viseringsliberalisering och rörlighet Viseringsfria inresor till EU är av största vikt för medborgarna i alla utvidgningsländer och utgör en del av anslutningsprocessen. Framstegen i riktning mot en liberalisering förutsätter dock att de berörda länderna uppfyller villkor som tryggar EU:s intressen i fråga om inre säkerhet och migrationspolitik. Island är redan en del av Schengenområdet. När det gäller västra Balkan har kroatiska medborgare alltid kunnat resa in till EU utan visering. Medborgare i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien beviljades viseringsfria resor till Schengenområdet i december 2009 och detsamma skedde ett år senare för medborgare i Albanien och Bosnien och Hercegovina. De nyligen fattade besluten om att avskaffa viseringskraven för medborgare i länderna på västra Balkan grundar sig på att dessa länder har uppnått riktmärkena i de färdplaner som gjorts upp inom ramen för de dialoger om viseringsliberalisering som förts under kommissionens ledning. Dialogerna har fungerat som starka incitament till reformer för att uppnå EU-normer på området rättsliga och inrikes frågor, särskilt när det gäller att stärka den administrativa kapaciteten avseende gränsförvaltning och dokumentsäkerhet, men också för att stärka rättsstaten och bekämpa gränsöverskridande organiserad brottslighet, korruption och illegal migration. Efter det att viseringskravet avskaffades har vissa EU-medlemsstater dock noterat en betydlig ökning av antalet asylansökningar av medborgare från de berörda länderna, särskilt Serbien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, vilket tyder på att det viseringsfria systemet missbrukas. Kommissionen inrättade därför i januari 2011 en mekanism för övervakning efter liberaliseringen av bestämmelserna, inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, och inledde en dialog med de berörda länderna för att bedöma det konsekventa genomförandet av reformer och verkningsfulla korrigerande åtgärder. De berörda länderna har sedermera stärkt sina kontroller på plats och satt igång kampanjer för att informera sina medborgare om de rättigheter och skyldigheter som hänger samman med viseringsfritt resande. Kommissionen uppmanar myndigheterna i de berörda länderna att vidta alla ytterligare åtgärder som krävs för att det viseringsfria systemet ska fungera smidigt. För att åtgärderna ska få effekt måste de kompletteras genom ökat stöd och bättre levnadsförhållanden för de mest utsatta av de grupper som berörs, bland annat romerna. I samband med en omfattande revidering av EU:s viseringspolitik lade kommissionen fram ett utkast till ändring av viseringsförordningen för rådet, som möjliggör ett tillfälligt upphävande av det befintliga viseringsfria systemet för ett tredjeland vid en plötslig tillströmning av personer[16]. En viseringsliberalisering för Kosovo skulle slutföra denna process för västra Balkans vidkommande. I december 2010 bekräftade rådet detta perspektiv för Kosovo, så snart alla villkor har uppfyllts. För att uppfylla dem har Kosovo antagit en rättslig ram för återtagande och undertecknat bilaterala avtal om återtagande med 13 stater i Schengenområdet. Kosovo har också antagit planer för återintegrering och fortsatt att genomföra dem. Kommissionen kommer därför att inleda en viseringsdialog med Kosovo i slutet av året. EU och Turkiet har börjat stärka sitt samarbete i viseringsfrågor, och kommissionen har inlett en dialog med Turkiet om viseringar, rörlighet och migration, i enlighet med rådets slutsatser från februari 2011. Processen har börjat att ge resultat både när det gäller utfärdande av viseringar för turkiska resenärer och en lösning på problemet med olaglig invandring till EU, och med hjälp av processen kommer det att fastställas vilka konkreta åtgärder som Turkiet måste vidta för en framtida viseringsliberalisering. Ett viktigt steg i detta sammanhang är att Turkiet vidtar nödvändiga åtgärder för att ett återtagandeavtal snabbt ska kunna ingås. 4.3. Information och kommunikation Allmänhetens stöd är viktigt för att utvidgningspolitiken ska bli en framgång. Medlemsstaternas och utvidgningsländernas myndigheter på nationell, regional och lokal nivå spelar en viktig roll för insatser på informations- och kommunikationsområdet. Kommissionen har åtagit sig att främja en väl underbyggd offentlig debatt om utvidgningsprocessen, på grundval av användarvänlig, saklig information, i alla typer av medier. Informationen måste främst rikta sig till ungdomar och viktiga opinionsbildare, t.ex. journalister och företrädare för organisationer i det civila samhället och näringslivet. Utbytesprogram mellan parlamenten kan också spela en viktig roll för en välunderbyggd debatt och ömsesidig förståelse för utvidgningsprocessen. Under den kommande perioden kommer de nästkommande stegen i anslutningsprocessen för utvidgningsländerna att dryftas. Påtagliga resultat är den bästa reklamen för EU:s utvidgningspolitik. Goda exempel är det lyckade resultatet av förhandlingarna med Kroatien, den ekonomiska återhämtningen i Sydösteuropa och de konkreta resultaten i viktiga frågor såsom energiförsörjning eller transportnät. Det är av avgörande betydelse att förklara för allmänheten hur utvidgningsagendan kan hjälpa EU att uppnå sina mål när det gäller den ekonomiska krisen, sysselsättningen, miljön och klimatförändringen, säkerhet och migration, och påskynda reformagendan och förbättra levnadsförhållandena i utvidgningsländerna. 5. Slutsatser och rekommendationer Mot bakgrund av ovanstående analys framför kommissionen följande slutsatser och rekommendationer: 1. Syftet för utvidgningspolitiken är att utvidga EU:s område med fred, stabilitet, demokrati och välstånd. Utvidgningen är till nytta för EU som helhet och förbättrar EU:s möjligheter att ta sig an globala utmaningar. I och med att anslutningsförhandlingarna med Kroatien slutfördes i juni gick EU:s utvidgningsprocess in i en ny fas. 2. Utvidgningspolitiken har visat sig vara ett kraftfullt verktyg för samhällelig omvandling. Länder som redan har anslutit sig till EU och länder som är på väg mot ett medlemskap har genomgått avsevärda förändringar tack vare anslutningsrelaterade demokratiska och ekonomiska reformer. Kroatiens utveckling efter att landet slog in på vägen mot anslutning utgör ett nytt bevis på EU:s omdanande kraft. 3. I sin utvidgningspolitik, som grundar sig på den förnyade konsensus som antogs av Europeiska rådet i december 2006, tillämpar EU en sträng villkorlighet och övervakar framstegen allt noggrannare. Detta leder till att de stater som eftersträvar medlemskap uppnår en god beredskap som gagnar både dem själva och EU. 4. De erfarenheter som gjorts i förhandlingarna med Kroatien kommer att utnyttjas i pågående och framtida förhandlingar. Kommissionen kommer därför att föreslå ett nytt tillvägagångssätt när det gäller frågor som rör rättsväsendet och de grundläggande rättigheterna samt rättvisa, frihet och säkerhet. Dessa frågor bör tas upp på ett tidigt stadium i anslutningsprocessen och de motsvarande kapitlen öppnas på grundval av handlingsplaner, eftersom de förutsätter att trovärdiga resultat har uppnåtts. Kommissionen kommer under alla stadier av processen att rapportera om framstegen på dessa områden enligt de delmål som fastställs i handlingsplanerna och vid behov ange nödvändiga korrigerande åtgärder. IPA-medel kommer att anslås för att stödja denna process. 5. En trovärdig utvidgningsprocess, som erbjuder klara utsikter till medlemskap på grundval av stränga villkor, är avgörande för att gå framåt med reformerna i utvidgningsländerna och ger medborgarna påtagliga resultat redan under ländernas väg mot en EU-anslutning. Villkorligheten för framskridandet mot EU-medlemskapet ger länderna starka incitament att inleda viktiga reformer. Den är också avgörande för att garantera stöd för utvidgningen i medlemsstaterna. 6. Kroatiens framgångar på vägen mot anslutning tjänar som exempel för de andra utvidgningsländerna. Att det första landet på västra Balkan vinner inträde i EU innebär att regionens europeiska framtid konkretiseras. 7. Att stärka rättsstatsprincipen är fortfarande en stor utmaning för de flesta utvidgningsländer och ett avgörande villkor för ett framskridande mot ett EU- medlemskap. Kommissionen fortsätter att prioritera reformer av rättsväsendet och den offentliga förvaltningen liksom bekämpningen av organiserad brottslighet och korruption. Det sker bland annat genom regelbunden övervakning, strukturerad dialog, sakkunnigbedömningar, institutionsuppbyggnad, partnersamverkan och finansiellt stöd. 8. I flera utvidgningsländer har en negativ utveckling noterats i fråga om yttrandefrihet. Det är av största vikt att utvidgningsländerna ser till att medielandskapet är öppet och pluralistiskt, vilket möjliggör en kritisk och oberoende journalistik. Kommissionen kommer att nära följa utvecklingen på detta område och ytterligare integrera dessa frågor i anslutningsförhandlingarna, särskilt under kapitlet om rättsväsen och grundläggande rättigheter. 9. Regionalt samarbete, till stöd för försoning och integrering i EU, är ett viktigt inslag i stabiliserings- och associeringsprocessen. Även om man i detta samarbete har gjort framsteg på flera områden fortsätter frågor som mestadels härrör från konflikter i det förflutna att medföra negativa effekter och hota stabiliteten på västra Balkan. Dessa frågor bör lösas snarast. En särskilt brådskande prioritering är att det regionala samarbetet ska omfatta alla parter. Detta bör vara möjligt, oavsett meningsskiljaktigheter om Kosovos status, om alla parter går in för ett konstruktivt och pragmatiskt förhållningssätt. 10. Bilaterala frågor måste beslutsamt lösas av de berörda parterna, i en anda av god grannsämja och med hänsyn till EU:s övergripande intressen. Dessa frågor bör tas upp så tidigt som möjligt och får inte bromsa anslutningsprocessen. Blockeringar som hänger samman med bilaterala frågor kan sätta utvidgningsprocessens omdanande kraft på spel. Kommissionen uppmanar de berörda parterna att göra sitt yttersta för att lösa återstående gränskonflikter i enlighet med fastslagna principer och metoder, bland annat genom att vid behov hänvisa frågor till internationella domstolen. Goda grannförbindelser är liksom tidigare av avgörande betydelse. EU är berett att bidra till att finna lösningar och att stödja initiativ på detta område. 11. Viseringsfria inresor till EU är av största vikt för medborgarna i alla utvidgningsländer. När det gäller viseringsliberalisering som en del av anslutningsprocessen har det gjorts ytterligare framsteg i och med att viseringstvånget för medborgare från Bosnien och Hercegovina respektive Albanien hävdes i december 2010, eftersom länderna hade uppfyllt de fastställda villkoren. Kommissionen anmodar myndigheterna i länderna på västra Balkan att vidta alla nödvändiga åtgärder mot missbruket av systemet för viseringsfria resor. Kommissionen har för sin del stärkt övervakningen efter liberaliseringen av bestämmelserna genom att inrätta en mekanism för dialog med de berörda länderna och införa åtgärder mot missbruk. 12. När det gäller Kosovos framsteg rörande återtagande och återintegrering av återvändande personer kommer kommissionen i enlighet med rådets slutsatser från december 2010 att inleda en viseringsdialog med Kosovo i slutet av detta år. Med Turkiet har EU stärkt samarbetet i viseringsfrågor och kommissionen har inlett en dialog med landet om viseringar, rörlighet och migration och kommer att fastställa de konkreta åtgärder som Turkiet måste genomföra för att en liberalisering av viseringsbestämmelserna ska vara möjlig. Viktigt är bland annat att Turkiet vidtar nödvändiga åtgärder för att ett återtagandeavtal snabbt ska kunna ingås och träda i kraft. 13. Efter den globala ekonomiska krisen har alla utvidgningsländer nu börjat återhämta sig ekonomiskt, men takten varierar. Turkiet har gått ur krisen med en större ekonomi än tidigare, och tillväxten är fortsatt imponerande. Alla utvidgningsländer står dock inför betydande utmaningar. Arbetslösheten är fortsatt hög och stiger i de flesta länder. Budgetkonsolidering, strukturreformer och förbättring av företagsklimatet, bland annat genom att stärka rättsstaten och genomföra reformer av arbetsmarknaden, är viktiga prioriteringar för en hållbar återhämtning och en tillväxt som kommer alla till del. Kommissionen uppmanar därför utvidgningsländerna att i sina reformer utgå från målsättningarna i Europa 2020-strategin. 14. I december 2011 kommer kommissionen att lägga fram ramen för tillhandahållande av finansiellt stöd inför anslutningen inom den fleråriga budgetramen för 2014–2020. Kommissionen grundar sitt förslag på de positiva erfarenheterna från det nuvarande instrumentet, och stärker kopplingen mellan stödet och prioriteringarna i utvidgningsstrategin, med tonvikt på socioekonomisk utveckling, ökad flexibilitet i stödet och förenklade förfaranden. 15. Allmänhetens stöd är viktigt för att utvidgningspolitiken ska bli en framgång. Medlemsstaterna och utvidgningsländernas myndigheter på nationell, regional och lokal nivå spelar en viktig roll för informations- och kommunikationsinsatser i detta sammanhang. Kommissionen har åtagit sig att främja en välunderbyggd offentlig debatt om utvidgningsprocessen, på grundval av användarvänlig, saklig information. Kommissionen uppmuntrar till utveckling av ett aktivt civilsamhälle, eftersom detta är ett viktigt inslag i demokratin, även för att främja en välunderbyggd debatt om EU:s utvidgning. 16. Kommissionen antog ett positivt yttrande om Kroatiens anslutning till EU den 1 juli 2013. Anslutningsförhandlingarna har kunnat slutföras tack vare att Kroatien uppnått de återstående stängningsriktmärkena, bland annat för svåra kapitel såsom rättsväsen och grundläggande rättigheter samt konkurrenspolitik. Kroatien måste fortsätta att konsolidera sina reformer, i enlighet med de åtaganden som landet gjort under anslutningsförhandlingarna. Kommissionen kommer att noga övervaka Kroatiens vidare förberedelser för att efter anslutningen påta sig de skyldigheter som följer av ett medlemskap. Kroatien förväntas fortsätta att stödja anslutningsprocessen för de övriga länderna på västra Balkan. 17. Turkiet är ett viktigt land för Europeiska unionen, med tanke på landets dynamiska ekonomi och viktiga regionala roll. Om detta vittnar den nuvarande regionala och globala politiska och ekonomiska utvecklingen. Turkiet har fortsatt sina EU-relevanta reformer, men det krävs betydande ytterligare ansträngningar bland annat när det gäller att garantera viktiga grundläggande rättigheter. Anslutningsförhandlingarna har tyvärr inte framskridit på över ett år. Kommissionen kommer att arbeta för en förnyad positiv agenda i förbindelserna mellan EU och Turkiet, med ett fortsatt stöd för reformer, särskilt för en bred konstitutionell reformprocess och ekonomisk integration. Denna agenda skulle kunna omfatta en rad områden av gemensamt intresse, bland annat politiska reformer, utrikespolitisk dialog, anpassning till EU:s regelverk, viseringar, rörlighet och migration, energi, terrorismbekämpning, handel och deltagande i EU-program. Turkiets bidrag till EU kommer att få full effekt först när landet har ett trovärdigt och aktivt anslutningsperspektiv. Kommissionen är bekymrad över de spänningar som under den senaste tiden har förekommit i förbindelserna mellan Turkiet och Republiken Cypern. Kommissionen påminner om att rådet har anmodat Turkiet att avstå från alla former av hot, källor till konflikter eller handlingar som skulle kunna skada de goda grannförbindelserna och en fredlig lösning av gränstvister. EU har också poängterat de suveräna rättigheterna för EU:s medlemsstater, t.ex. att ingå bilaterala avtal i enlighet med EU:s regelverk och folkrätten, bland annat FN:s havsrättskonvention. EU har upprepade gånger understrukit att Turkiet med det snaraste måste fullgöra sin skyldighet att på ett fullständigt och icke-diskriminerande sätt genomföra tilläggsprotokollet till associeringsavtalet och göra framsteg i riktning mot en normalisering av de bilaterala förbindelserna med Republiken Cypern. Detta skulle kunna ge anslutningsprocessen ett kraftigt uppsving. EU kommer att fortsätta att följa upp och granska framstegen i frågor som omfattas av förklaringen av den 21 september 2005, i enlighet med rådets relevanta slutsatser. Om framsteg inte görs rekommenderar kommissionen att EU fortsätter att tillämpa de åtgärder som antogs 2006. 18. När det gäller Cypernfrågan har ledarna för de grekcypriotiska och turkcypriotiska befolkningsgrupperna intensifierat förhandlingarna om en övergripande lösning under FN:s överinseende. Kommissionen stöder kraftfullt deras ansträngningar och tillhandahåller teknisk rådgivning i frågor som ligger inom EU:s behörighet. Kommissionen anmodar båda ledarna att nu göra de kompromisser som behövs för att slutföra förhandlingarna med framgång och anmodar alla berörda parter att fokusera alla ansträngningar och krafter på att få till stånd en övergripande lösning på Cypern. Under den pågående intensiva fasen av Cypernförhandlingarna är det av största vikt att alla berörda parter visar återhållsamhet och gör sitt yttersta för att åstadkomma ett positivt förhandlingsklimat som främjar ett lyckat resultat, och på ett konkret sätt bidrar till en övergripande lösning. 19. Anslutningsprocessen med Island har fått vind i seglen och förhandlingarna om enskilda kapitel i EU:s regelverk har inletts. Landets långtgående integration med EU på en rad olika politikområden har visat sig utgöra en betydande fördel i denna process. Kommissionen beaktar Islands särdrag och önskemål, samtidigt som man respekterar den etablerade strategin för anslutningsförhandlingarna och värnar om EU:s principer och regelverk samt förhandlingsramen. Kommissionen kommer att fortsätta att stödja den offentliga debatten om anslutning på Island genom objektiv information om EU-medlemskapet. 20. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna i tillräckligt hög grad. Vissa framsteg har gjorts när det gäller de viktigaste reformerna. Betydande utmaningar återstår dock när det gäller att genomföra antagen lagstiftning, garantera yttrandefriheten i medierna, stärka domstolsväsendets oberoende, reformera den offentliga förvaltningen och bekämpa korruption. Kommissionen upprepar sin rekommendation att förhandlingar om anslutning till Europeiska unionen bör inledas med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Kommissionen upprepar även sitt förslag om att snarast gå vidare till den andra etappen i associeringen i enlighet med stabiliserings- och associeringsavtalet. Det är av största vikt att goda grannförbindelser upprätthålls, inklusive en ömsesidigt godtagbar förhandlingslösning på namnfrågan under FN:s överinseende. Det bör undvikas att ytterligare ett år går till spillo. 21. Montenegro har med framgång tagit itu med de nyckelprioriteringar som EU fastställde 2010 som förutsättningar för ett inledande av anslutningsförhandlingar. Landet har stärkt det nationella samförståndet om EU-integration. Mot bakgrund av de framsteg som har gjorts anser kommissionen att Montenegro i tillräcklig grad uppfyller kriterierna för medlemskap, särskilt de politiska Köpenhamnskriterierna. Det är dock av största vikt att reformtakten upprätthålls, med särskilt fokus på genomförandet av lagstiftningen och politiken avseende rättsstaten. Kommissionen har därför för avsikt att föreslå att man i Montenegros fall tillämpar det nya tillvägagångssätt som avses i punkt 4 vid förhandlingarna om kapitlen om rättsväsen och grundläggande rättigheter samt rättvisa, frihet och säkerhet. Mot bakgrund av dessa överväganden och med beaktande av rådets slutsatser från december 2010 rekommenderar kommissionen att anslutningsförhandlingar inleds med Montenegro. 22. Under det senaste året har Albaniens inhemska politiska situation i hög grad präglats av det politiska dödläget mellan den styrande majoriteten och oppositionen och av ytterligare konfrontationer. De politiska krafterna i Albanien måste nu snarast bygga vidare på de senaste positiva signalerna och återuppta och upprätthålla den politiska dialogen på en nivå som möjliggör att viktiga demokratiska institutioner kan fungera, att ramen för valförfaranden förbättras och att viktiga reformer genomförs. Kommissionen uppmanar nyckelaktörerna att gemensamt fastställa konkreta metoder för att överbrygga interna meningsskiljaktigheter i landet för att Albaniens europeiska perspektiv ska kunna förverkligas. 23. Kommissionen har i dag lagt fram sitt yttrande om Serbiens ansökan om medlemskap. Mot bakgrund av de framsteg som Serbien hittills har gjort rekommenderar kommissionen att Europeiska rådet beviljar Serbien status som kandidatland, förutsatt att Serbien återupptar dialogen med Kosovo och snabbt går vidare med att i god tro genomföra de överenskommelser som hittills har nåtts. Serbien är på god väg att i tillräcklig utsträckning uppfylla de politiska kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 och de villkor som fastställts i samband med stabiliserings- och associeringsprocessen, förutsatt att framstegen fortsätter och att man kan finna praktiska lösningar på problemen rörande Kosovo. Kommissionen rekommenderar därför att förhandlingar om anslutning till Europeiska unionen inleds med Serbien så snart landet gör ytterligare betydande framsteg när det gäller att uppfylla följande nyckelprioritering: – Ytterligare åtgärder för att normalisera förbindelserna med Kosovo i enlighet med de villkor som har fastställts i samband med stabiliserings- och associeringsprocessen, genom att till fullo respektera principen om ett regionalt samarbete som omfattar alla, till fullo respektera bestämmelserna i fördraget om energigemenskapen, finna lösningar när det gäller telekommunikationer och ömsesidigt godkännande av examensbevis, genom att fortsätta att i god tro genomföra alla överenskommelser som nåtts, och genom att aktivt samarbeta med Eulex så att det kan utöva sina befogenheter i alla delar av Kosovo. Kommissionen kommer att lägga fram en rapport om Serbiens genomförande av denna nyckelprioritering så snart tillräckliga framsteg har gjorts. 24. EU kommer att fortsätta att arbeta för en dialog mellan Belgrad och Priština, i syfte att främja samarbete, få till stånd framsteg på vägen mot EU och förbättra människors levnadsförhållanden. Dialogen har visat sig vara ett värdefullt redskap för att ta upp olikheterna i synsätt mellan de två parterna och har lett till flera avtal, bland annat om fri rörlighet för personer och varor och om folkbokföring och fastighetsregister. 25. I Kosovo har året präglats av utdragna valprocesser, och framstegen i fråga om reformagendan har varit begränsade. Presidenten och regeringen har visat sitt engagemang för Kosovos europeiska perspektiv. Detta har lett till vissa inledande reformer. Stora utmaningar återstår när det gäller organiserad brottslighet och korruption, samt förstärkningen av den offentliga förvaltningen. Kommissionen föreslår att en strukturerad dialog om rättsstatsprincipen inleds med Kosovo, i syfte att ta itu med utmaningarna och stödja en reform av rättsväsendet. Integrationen av Kosovoserberna har förbättrats i södra Kosovo, men spänningarna har ökat i norr. Befolkningen i norra Kosovo behöver också komma i åtnjutande av det europeiska perspektivet. Kommissionen understryker därför vikten av att Kosovo lägger fram en övergripande dagordning för norra Kosovo. Kommissionen kommer i enlighet med sitt meddelande från 2009 att fortsätta att stödja Kosovos ansträngningar att förverkliga sitt europeiska perspektiv, särskilt när det gäller viseringar, ett handelsavtal och Kosovos deltagande i EU-program. Kommissionen kommer därför att se över sitt meddelande från 2009 för att se till att Kosovo kan dra ytterligare fördelar av EU-anslutningsprocessen. Kommissionen uppmuntrar till insatser för att övervinna de hinder för utvecklingen av förbindelserna mellan EU och Kosovo som beror på meningsskiljaktigheter om Kosovos status. 26. I Bosnien och Hercegovina fortsätter det politiska och institutionella dödläget, vilket blockerar statens verksamhet och genomförandet av EU-relaterade reformer. Att bilda en regering på statlig nivå är en brådskande prioritering för att åstadkomma en verklig statlig förvaltning. För att Bosnien och Hercegovina ska kunna göra framsteg på vägen mot en EU-anslutning måste landet ändra sin konstitution i enlighet med ett beslut av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna för att avskaffa etnisk diskriminering i fråga om representation i statliga institutioner, samt anta en lag om statligt stöd. Någon lag om folkräkning har ännu inte antagits. Landets engagemang i en strukturerad dialog om rättsliga frågor inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen visar vägen framåt, genom dialog och kompromisser och med fokus på EU-agendan. Det är av största vikt att landet gör framsteg i riktning mot att uppnå de mål och uppfylla de villkor som fastställts för stängningen av den höga representantens kansli. Utnämningen av EU:s första gemensamma representant i Bosnien och Hercegovina innebär en förstärkning av EU:s närvaro och stöd till landet på dess väg från internationell övervakning till en framtid i EU, i linje med rådets slutsatser från mars 2011. 27. EU:s utvidgningspolitik har lett till djupgående demokratisk och ekonomisk omvandling i de länder som strävar efter anslutning. Resultaten under det gångna året understryker betydelsen av en trovärdig utvidgningspolitik. I de fall där den politiska viljan och engagemanget för att nå konkreta resultat saknas eller inte räcker till går anslutningsprocessen däremot inte framåt och riskerar att stagnera. Genomförandet av svåra reformer gör utvidgningsländerna stabila, bättre förberedda och mer välmående, samtidigt som det för dem närmare EU. BILAGA 1 Slutsatser och rekommendationer i kommissionens yttrande om Serbiens ansökan om medlemskap Mot bakgrund av de betydande reformerna under de senaste åren har Serbien har gjort avsevärda framsteg i arbetet med att uppfylla de kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 avseende stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, mänskliga rättigheter och respekten för och skyddet av minoriteter, och de villkor som fastställts i samband med stabilitets- och associeringsprocessen. Serbien har en övergripande, konstitutionell, rättslig och institutionell ram som på det hela taget överensstämmer med europeiska och internationella standarder. Parlamentets lagstiftningsverksamhet har blivit mycket effektivare under den nuvarande mandatperioden. Den rättsliga och institutionella ramen för rättsstaten är övergripande, bland annat när det gäller bekämpning av korruption och organiserad brottslighet, och de första resultaten har nåtts på dessa områden. Den rättsliga ramen för skyddet av mänskliga rättigheter och minoriteter är väl utvecklad och genomförandet av den har inletts. I samarbetet med Icty har Serbien nått en fullt tillfredsställande nivå och landet har intagit en allt aktivare roll när det gäller att främja försoning i regionen. Serbien har samtyckt till och deltagit i en dialog med Kosovo för att underlätta levnadsvillkoren för befolkningen, vilket har lett till flera avtal (fri rörlighet för personer och varor, folkbokföring, fastighetsregister) och Serbien har vidtagit inledande åtgärder för att genomföra avtalen. När det gäller de ekonomiska kriterierna har Serbien tagit viktiga steg i riktning mot en fungerande marknadsekonomi och uppnått en viss grad av makroekonomisk stabilitet trots den globala ekonomiska och finansiella krisen. Ytterligare ansträngningar måste dock göras för att omstrukturera ekonomin och förbättra affärsklimatet, särskilt genom att stärka rättsstaten och minska byråkratin, öka konkurrensen och den privata sektorns roll samt komma tillrätta med stelheter på arbetsmarknaden. För att kunna klara av konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen på medellång sikt måste Serbien genomföra strukturella reformer för att uppgradera ekonomins produktionskapacitet och skapa ett klimat som främjar ökade utländska investeringar. Serbien har uppnått ett positivt resultat när det gäller att genomföra landets skyldigheter inom ramen för stabiliserings- och associeringsavtalet och interimsavtalet. Serbien skulle på medellång sikt kunna vara i stånd att påta sig de skyldigheter som följer av ett medlemskap på nästan alla EU-regelverkets områden, förutsatt att anpassningsprocessen fortsätter och att ytterligare ansträngningar görs för att säkerställa genomförandet och efterlevnaden av lagstiftningen. Särskild uppmärksamhet måste ägnas områdena jordbruk och landsbygdsutveckling, rättsväsendet och grundläggande rättigheter, rättsliga frågor, frihet och säkerhet och finansiell kontroll. Full överensstämmelse med EU:s regelverk på områdena miljö och klimatförändring kan dock uppnås först på lång sikt och skulle kräva höjda investeringsnivåer. På grundval av preliminära uppskattningar skulle Serbiens anslutning ha en begränsad sammantagen inverkan på Europeiska unionens politik och skulle inte påverka unionens förmåga att upprätthålla och fördjupa sin egen utveckling. Mot bakgrund av de framsteg som Serbien hittills har gjort rekommenderar kommissionen att rådet beviljar Serbien status som kandidatland, förutsatt att Serbien återupptar dialogen med Kosovo och snabbt går vidare med att i god tro genomföra de överenskommelser som hittills har nåtts. Serbien är på god väg att i tillräcklig utsträckning uppfylla de politiska kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 och de villkor som fastställts i samband med stabiliserings- och associeringsprocessen, förutsatt att framstegen fortsätter och att man kan finna praktiska lösningar på problemen rörande Kosovo. Kommissionen rekommenderar därför att förhandlingar om anslutning till Europeiska unionen inleds med Serbien så snart landet gör ytterligare betydande framsteg när det gäller att uppfylla följande nyckelprioritering: – Ytterligare åtgärder för att normalisera förbindelserna med Kosovo i enlighet med de villkor som har fastställts i samband med stabiliserings- och associeringsprocessen, genom att till fullo respektera principen om ett regionalt samarbete som omfattar alla, till fullo respektera bestämmelserna i fördraget om energigemenskapen, finna lösningar när det gäller telekommunikationer och ömsesidigt godkännande av examensbevis, genom att fortsätta att i god tro genomföra alla överenskommelser som nåtts, och genom att aktivt samarbeta med Eulex så att det kan utöva sina befogenheter i alla delar av Kosovo. Kommissionen kommer att lägga fram en rapport om Serbiens genomförande av denna nyckelprioritering så snart tillräckliga framsteg har gjorts. Serbien uppmanas att bibehålla takten i reformerna i riktning mot att i tillräckligt hög grad uppfylla kriterierna för medlemskap, med särskild hänsyn till rättsstaten, och att fortsätta sitt konstruktiva engagemang för regionalt samarbete och för stärkta förbindelser med grannländerna. Genomförandet av interimsavtalet och av stabiliserings- och associeringsavtalet, från och med dess ikraftträdande, förväntas fortsätta. Kommissionen kommer att fortsätta att stödja dessa ansträngningar genom finansieringsinstrumentet IPA. BILAGA 2 Slutsatser om Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro, Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kosovo[17], Turkiet och Island. Kroatien Anslutningsförhandlingarna med Kroatien slutfördes i juni 2011, sedan landet uppfyllt de återstående stängningsriktmärkena. Nu måste Kroatien bygga på den höga grad av anpassning som man uppnått och inrikta sig på det arbete som återstår före anslutningen. Denna framstegsrapport är en del av kommissionens övervakning av Kroatiens fullgörande av alla de åtaganden som landet gjort i anslutningsförhandlingarna och dess fortsatta förberedelser för att efter anslutningen kunna axla det ansvar som medlemskapet innebär. Kroatien fortsätter att uppfylla de politiska kriterierna. Betydande framsteg har gjorts på alla områden, också när det gäller rättsstatsprincipen, och resultaten börjar bli påtagliga. Fortsatta ansträngningar krävs för att befästa dessa resultat. Demokratin och rättsstaten har stärkts ytterligare. Regeringen och parlamentet har fortsatt att fungera väl. När det gäller reformen av den offentliga förvaltningen krävs det ytterligare ansträngningar för att befästa ett effektivt genomförande av den rättsliga ramen i syfte att slutföra uppbyggandet av en modern, pålitlig, avpolitiserad och medborgarinriktad offentlig förvaltning. Kroatien har gjort goda framsteg i fråga om domstolsväsendet. Ny lagstiftning har ytterligare stärkt domstolsväsendets oberoende och många åtgärder har vidtagits för att öka dess effektivitet. Ett nytt system för utnämning av tjänstemän inom domstolsväsendet har införts. Vissa utmaningar återstår, särskilt behovet av att ytterligare öka domstolsväsendets effektivitet, och att se till att de nya åtgärder som rör dess oberoende, opartiskhet och ansvarsskyldighet genomförs i praktiken. Framsteg har gjorts när det gäller att hantera krigsförbrytarrättegångar på ett opartiskt sätt. De fyra specialiserade avdelningarna för krigsförbrytelser har fått exklusiv behörighet för alla nya mål och deras roll bör ytterligare stärkas i pågående mål. Justitieministeriet har antagit en strategi för att ta itu med straffrihet, särskilt i ärenden där offren var etniska serber eller de påstådda gärningsmännen ingick i de kroatiska säkerhetsstyrkorna. Betydande framsteg har gjorts i kampen mot korruption. Ansträngningarna för att bekämpa korruptionen har påskyndats och har lett till positiva resultat. Lagstiftningen har förbättrats och de berörda myndigheterna har stärkts. Resultaten när det gäller effektiv handläggning av korruptionsmål måste bli bättre, särskilt i fråga om korruption på hög nivå och lokal nivå, och i fråga om mål som rör offentlig upphandling