Utsläppen ökade något (med 0,7 %) 2015 efter ett kraftigt fall på 4 % 2014, Även om det är allmänt erkänt att år 2015 var det varmaste året någonsin globalt var vädret i Europa kallare under 2015 än under 2014, och antalet ”graddagar för uppvärmning” ökade med 4 %. Dessutom sjönk priserna på fossila bränslen, särskilt drivmedel, under 2015, vilket bidrog till en ökad försäljning jämfört med 2014. På medellång till lång sikt fortsätter utsläppen dock att minska.

EU:s utsläppshandelssystem är en hörnsten i EU:s klimatpolitik. Det gäller främst industri- och energisektorerna. Mellan 2005 och 2015 minskade de utsläpp som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem, som motsvarar knappt hälften av de totala utsläppen i EU, med 24 %. Under denna period minskade de utsläpp som inte ingår i EU:s utsläppshandelssystem med 12 %. Under 2015 beräknas utsläppen av växthusgaser från anläggningar som ingår i EU:s utsläppshandelssystem ha minskat med knappt 0,4 %. Detta bekräftar den sjunkande trenden under de senaste fem åren. Det överskott av utsläppsrätter som har byggts upp i systemet sedan 2009 minskade dessutom kraftigt, till cirka 1,78 miljarder utsläppsrätter till följd av att senareläggningen har börjat genomföras. Överskottet ligger därför nu på sin lägsta nivå sedan innevarande handelsperiod inleddes 2013. Senareläggningen innebar att auktioneringen av 400 miljoner utsläppsrätter sköts upp under 2014, 300 miljoner 2015 och 200 miljoner 2016. Dessa utsläppsrätter kommer att överföras till den reserv för marknadsstabilitet som kommer att tas i funktion i januari 2019 och kommer att hantera det nuvarande överskottet på utsläppsrätter. En rapport om hur koldioxidmarknaden fungerar kommer att offentliggöras senare i år.

Enligt beslutet om insatsfördelning ska medlemsstaterna uppfylla bindande årliga mål för utsläppen av växthusgaser under perioden 2013–2020 inom sektorer som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem, däribland bygg- och fastighetssektorn, transportsektorn, avfallssektorn och jordbrukssektorn. Enligt inventeringarna för 2013 och 2014 och den approximativa inventeringen för 2015 (se diagram 2) har 27 medlemsstater uppnått sina mål för treårsperioden 2013–2015. Det är endast Maltas utsläpp som har överskridit målet för vart och ett av dessa tre år. Maltas utsläpp har konsekvent varit högre än de ursprungliga uppskattningarna i de nationella prognoserna. Därför behöver landet använda de flexibilitetsmöjligheter som anges i beslutet om insatsfördelning (t.ex. köpa enheter från andra medlemsstater) och kan också behöva uppdatera sina prognoser för 2020 med utgångspunkt i färska utsläppsdata.

Dessutom väntas de flesta medlemsstater nå sina mål för EU:s utsläppshandelssystem 2020 enligt nationella prognoser som utgår från den politik som redan har införts. Enligt deras egna prognoser behöver några få medlemsstater fortfarande vidta kompletterande åtgärder eller använda flexibla lösningar 2020:

I Irland väntas utsläppen vara stabila fram till 2020, medan utsläppen från transporter väntas öka kraftigt. I samband med den europeiska planeringsterminen (en årlig samordning av den makroekonomiska politiken, budgetpolitiken och strukturpolitiken i EU) i juni 2016 rekommenderade EU:s ledare Irland att minska utsläppen ytterligare genom att investera mer i kollektivtrafik.

Enligt de senaste nationella prognoserna kommer Luxemburgs utsläpp att överskrida det nationella målet med 5 % 2020.

Även Belgien väntas missa sitt 2020-mål med 5 %. Mer investeringar i transportinfrastruktur och energiproduktionskapacitet skulle dock kunna bidra till att minska utsläppen. Den fortsatt förmånliga behandlingen av företagsbilar bidrar till föroreningar, trafikstockningar och utsläpp av växthusgaser.

Enligt deras prognoser riskerar Österrike, Danmark och Finland också att missa sina utsläppsmål för 2020, men med en marginal på mindre än 5 %. Om de genomför sina planerade kompletterande åtgärder kan Österrike och Finland emellertid fortfarande uppfylla sina mål.

1.4.Efterlevnad av Kyotomålet för den första åtagandeperioden och framsteg mot målet för den andra åtagandeperioden

Den 2 augusti 2016 offentliggjorde UNFCCC slutrapporterna från parterna i Kyotoprotokollet för den första åtagandeperioden, som motsvarar perioden 2008–2012. EU som part och 26 medlemsstater gjorde ett åtagande för den perioden. Under den första åtagandeperioden var EU:s utsläpp 23,5 gigaton koldioxidekvivalenter, jämfört med ett kumulativt mål på 26,7 gigaton koldioxidekvivalenter. Målet uppfylldes alltså med en marginal på 12 % vilket förklaras mer ingående i tabell 7 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar.

Som helhet använde EU 21,8 miljarder tilldelade utsläppsenheter (AAU), 818 miljoner certifierade utsläppsminskningar (CER), 1,6 miljoner tillfälliga CER, 508 miljoner utsläppsminskningsenheter (ERU) och 390 miljoner sänkkrediter (RMU) för efterlevnaden. Unionen överförde 4 miljarder AAU, 1,5 miljarder CER och 1,7 miljarder ERU. Överförda enheter kan användas för efterlevnad av den andra åtagandeperioden enligt de regler som fastställs i Dohaändringen av Kyotoprotokollet. Överförda AAU får dock inte användas för att uppfylla de mål som fastställts i EU:s klimat- och energilagstiftning och användningen av CER och ERU är begränsad av kvalitet och kvantitet.

För den andra åtagandeperioden (2013–2020) gjorde alla de 28 medlemsstaterna ett gemensamt åtagande om ett EU-omfattande mål. Enligt medlemsstaternas prognoser är EU och dess 28 medlemsstater på väg att uppnå detta mål med god marginal.

2.Agera nationellt och internationellt genom klimatfinansiering

2.1.Ta vara på intäkterna från auktionering av utsläppsrätter i EU:s utsläppshandelssystem

Medlemsstaternas användning av auktionsintäkter

År 2015 genererade auktioneringen av utsläppsrätter i EU:s utsläppshandelssystem 4,9 miljarder euro i intäkter för medlemsstaterna, varav 98 % kom från fasta anläggningar och 2 % från luftfart. Enligt de uppgifter som har lämnats in till kommissionen använde eller planerade medlemsstaterna att använda 77 % av dessa intäkter för klimatrelaterade ändamål.

Som framgår av diagram 4 har intäkterna använts utifrån medlemsstaternas prioriteringar. Ungern beslutade t.ex. nyligen att man skulle investera en del av intäkterna i e-rörlighet. Frankrike och Tjeckien lade större delen av intäkterna på energieffektivitet. Spanien prioriterar fortfarande att utveckla förnybar energi. Mer information om hur auktionsintäkterna används kommer att finnas i nästa rapport om tillståndet i energiunionen.