A4-0331/97

Resolution om kommissionens meddelande Agenda 2000: Unionens framtida finansiering - nya ekonomiska ramar 2000-2006 (KOM(97)2000 - C4-0372/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(97)2000 - C4-0372/97),

- med beaktande av betänkandet från budgetutskottet och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, budgetkontrollutskottet, utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi, utskottet för institutionella frågor, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor, utskottet för regionalpolitik, fiskeriutskottet, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd, utskottet för utveckling och samarbete och utskottet för sysselsättning och socialfrågor (A4-0331/97), och med beaktande av följande:

A. Det interinstitutionella avtalet från 1993 och den budgetplan som ingår som bilaga i detta avtal löper ut 1999.

B. I väntan på att förfarandet för en ny budgetplan skall inledas under det första halvåret 1998, är det lämpligt att fastställa de ekonomiska ramarna för åren efter 2000 i samband med att den framtida politiska utvecklingen analyseras.

C. Utvidgningen av unionen till kandidatländerna utgör ytterligare en etapp mot att uppbyggnaden av ett enat och fritt Europa befästs.

D. Denna process kan endast genomföras med framgång om alla kandidatländer kan integreras i gemenskapspolitiken och om denna kan bidra till den ekonomiska utvecklingen i dessa länder och till deras integrering i unionen.

E. Den nya budgetplanen måste svara på de ökade behov av ekonomisk och social sammanhållning som är förknippade med utvidgningen och de krav som ställs inför Ekonomiska och monetära unionen.

F. Det är absolut nödvändigt att unionen förfogar över tillräckliga resurser inte endast för att föra denna process i hamn, utan även för att fullfölja och utveckla den europeiska integrationen efter år 1999.

1. Parlamentet noterar kommissionens ovannämnda meddelande, i vilket Europas politiska ramar och ekonomiska behov definieras för de kommande sju åren: anser att detta inte fritar kommissionen från att lägga fram ett formellt förslag till budgetplan för de femton medlemsstaterna före den 1 juli 1998, i enlighet med artikel 25 i det gällande interinstitutionella avtalet,

De makro-ekonomiska ramarna

2. förvånas över de makro-ekonomiska ramar som kommissionen presenterar, och fäster Europeiska rådets uppmärksamhet på riskerna med att basera all ekonomisk analys på mycket osäkra prognoser,

3. anser att tillväxten på 2,5 % årligen kan vara överskattad och att den riskerar att skapa falska förhoppningar om möjligheten att inleda en historisk process av en sådan betydelse utan ytterligare kostnader,

Budgetplanens varaktighet

4. erkänner nyttan av att ha försett Agenda 2000 med ekonomiska ramar som sträcker sig över en tillräckligt lång period och anser att även om denna period kan visa sig vara för lång för en budgetplan, är det klart att det för att utvidgningen skall kunna genomföras med framgång krävs en budgetstabilitet som kan garanteras av ett interinstitutionellt avtal åtföljt av motsvarande budgetplan,

5. anser därför att kommande budgetplaners löptid främst kommer att bero på den flexibilitet som kommer att införas i det nya interinstitutionella avtalet antingen mellan rubrikerna eller genom bindande revisionsklausul, för att ta hänsyn till osäkerheten vad den framtida utvecklingen beträffar,

6. betonar att den nya budgetplanen (avseende intäkter och utgifter) måste ses över, automatikt när fördraget om utvidgning med ett eller flera av kandidatländerna undertecknats, och även om reformer av jordbruks- och strukturpolitiken inte genomförs eller om den tillväxttakt som man räknat med inte uppnås,

7. anser att man vid denna översyn även skall kontrollera förhandlingsläget och resultaten av en eventuell regeringskonferens om en reform av institutionerna,

8. påminner om att budgetförfarandet alltid kan fortgå i enlighet med artikel 203 i EG-fördraget i händelse av att institutionerna inte kommer överens om översynen av budgetplanen,

Taket för egna medel

9. noterar att kommissionen i sitt meddelande inte gjort någon verklig uppskattning av behoven för de femton medlemsstaternas och kandidatländernas framtida gemenskapspolitik, utan nöjt sig med att förklara att det nuvarande taket för de egna medlen på 1,27 % av BNI skall bibehållas,

10. anser att denna strategi inte lever upp till det föreliggande förslagets ambition; menar att en seriös och fördjupad analys av situationen leder till slutsatsen att det är för tidigt att redan nu förklara att taket för egna medel skall bibehållas och att man riskerar att underskatta de verkliga problemen, även om det kan vara fördelaktigt för att undvika debatter inom Europeiska rådet,

11. menar att det nuvarande taket för egna medel endast gör det möjligt att finansiera budgetplanen efter utvidgningen om rådet fattar de beslut som det har befogenhet till för att reformera den nuvarande politiken,

Systemet med egna medel

12. betonar att det i Agenda 2000 inte föreslås någon ändring av systemet för gemenskapens finansiering, att man tiger om nödvändigheten av finansiell autonomi för unionen och att man inte skapar någon finansiell koppling mellan skattebetalarna och EU-institutionerna,

13. beklagar att kommissionen velat undvika att ta upp den ofrånkomliga frågan om systemet med egna medel; menar att det är dags att visa politiskt mod och fantasi för att ta sig an revideringen av ett system som förvisso möjliggjort unionens finansiering, men som i dagsläget inte längre tycks vara anpassat för att säkerställa en rättvis fördelning av den europeiska skattebördan,

14. anser att det är nödvändigt att analysera möjligheterna med ett system som står i bättre proportion till medborgarnas relativa välstånd och som är mer synligt för unionsmedborgarna,

15. anser att tillämpningen av den så kallade principen för «rättvis återbetalning» i budgeten bör uteslutas, och understryker att man bör ta hänsyn till alla budgetmässiga och icke budgetmässiga fördelar som följer med deltagandet i den europeiska integrationen, i synnerhet de objektiva fördelarna med den inre marknaden och perspektivet om en utvidgning,

16. uppmanar kommissionen att snarast lägga fram ett meddelande om systemet med egna medel för att en debatt skall inledas mellan den budgetansvariga myndighetens två grenar och för att ett beslut skall kunna fattas innan de kommande anslutningsförhandlingarna och en eventuell regeringskonferens avslutas,

Det interinstitutionella avtalet

17. påminner om att budgetplanen alltsedan den antogs varit ett komplement till de interinstitutionella avtalen som sedan 1988 gjort balanserade budgetförfaranden möjliga; anser emellertid att förbättringar är nödvändiga för att göra förfarandena ännu mer inriktade på att institutionernas verksamhet skall fungera väl och på att den balans mellan institutionerna som eftersträvas i fördragen skall respekteras,

18. menar att kommande förslag om budgetplanen bör åtföljas av en översyn av det interinstitutionella avtalet, en översyn som bland annat bör göra det möjligt att avskaffa onödig tungroddhet genom större flexibilitet, åstadkomma en begränsad översyn av rubrikerna och pragmatiskt avskaffa otidsenliga faktorer som fortfarande ingår i förfarandena, såsom klassificeringen av utgifterna; anser att de också bör omfatta möjligheten att inte betala tillbaka icke utnyttjade medel till medlemsstaterna utan placera dem i ett särskilt reservkapitel; anser att dessa medel sedan skulle kunna användas dels för oväntad utveckling inom unionen, dels inom ramen för utvidgningsprocessen,

19. uppmanar rådet och kommissionen att förbinda sig att, inom ramen för förhandlingarna om nästa interinstitutionella avtal utarbeta ett förslag om en översyn av budgetförfarandet för att säkerställa att det fungerar för utvidgad union,

Finansiering av utvidgningen

20. noterar att kommissionen presenterat en prognos för det belopp som behövs sedan kandidatländerna anslutit sig; uppmärksammar det faktum att detta belopp - inbegripet prognosen för samtliga kostnader för en eventuell övergångsperiod - endast är av vägledande karaktär och att dess verkliga storlek inte kan avgöras förrän efter det att anslutningsförhandlingarna,

21. konstaterar även att kommissionen uppger att om inte extra resurser tillkommer kan de marginaler som behövs för utvidgningen endast bli tillgängliga genom kraftiga minskningar inom nuvarande politikområden, bland annat jordbruket och strukturfonderna,

22. anser att det är först efter det att rådet antagit reformer som det kommer att vara möjligt att beräkna de besparingar som verkligen gjorts och dessutom kommer den exakta kostnaden inte att bli känd förrän förhandlingarna avslutats; anser att ett slutgiltigt beslut under dessa omständigheter om ett eventuellt bibehållande av det nuvarande taket för egna medel kommer att kunna fattas först vid denna tidpunkt,

23. föreslår att alla utgifter inför anslutningen skall skrivas in under en ny rubrik i budgetplanen,

24. uppmanar Europeiska rådet att överväga alternativ till finansieringen av utvidgningen i det fall rådets beslut om kommissionens reformförslag innebär besparingar som är mindre än dem som kommissionen förutspått, eller om antalet kandidatländer förändras eller tidsplanen för anslutningen inte överensstämmer med den som kommissionen planerat,

Reform av politikområden

25. erkänner behovet av att reformera vissa mekanismer såväl inom jordbrukspolitiken som strukturfonderna; anser emellertid att dessa reformer bör ha som mål att effektivisera gemenskapens politikområden för att anpassa dem bättre till den allmänna situationen (dvs. WTO), regionernas ekonomiska utveckling samt till vår tids nya utmaningar (arbetslösheten),

26. uppmanar Europeiska rådet att överväga de faror som reformer av politikområdena kan innebära om de endast dikteras av behoven av att få fram resurser utan några politiska perspektiv och visioner, och att redan nu ange sina mål för reformerna,

Sektorsvisa synpunkter

Jordbruk

27. konstaterar att kommissionen har bibehållit riktlinjen för jordbruk, betonar nödvändigheten av att bevara en jordbrukspolitik på medellång sikt och är medvetet om att utvidgningens framgång är kopplad dels till kandidatländernas förmåga att utveckla sitt jordbruk, dels till unionens förmåga att anpassa sitt eget jordbruk, utan att för den skull åternationalisera gemensamma jordbrukspolitiken eller straffa hela den europeiska jordbruksproduktionen,

Fiskeri

28. uppmanar kommissionen att ta fram förslag till en enhetlig och sektorsövergripande strukturstrategi för fiskeri, som bör läggas fram på samma gång som de detaljerade reformförslagen för att motverka risken för en ökad obalans mellan regioner som är starkt beroende av fiske; ersättningslösningar som bibehåller insatsernas sektorsövergripande karaktär bör därför eftersträvas,

Miljö

29. anser att ett stort urval av stöd- och finansieringsmöjligheter bör ställas till förfogande med tanke på miljöproblemens oroväckande omfattning i kandidatländerna och de därmed förbundna höga sanerings- och investeringskostnaderna, bland annat:

- lämpliga medel bör ställas till förfogande för de mest akuta miljöproblemen, främst problemen med dricksvattenförsörjning, behandling av avloppsvatten, avfallshantering, transporter och energiförsörjning,

- strukturproblemen bör lösas, i första hand genom stöd till energisektorn och stadsmiljön,

- man bör främja skapandet av samriskföretag mellan näringslivet i medlemsstaterna och kandidatländerna, utan att glömma att miljö- och konsumentskyddsaspekter enligt EG-fördraget måste beaktas i EU:s alla politikområden,

- man bör undersöka möjligheterna att, i samarbete med EBRD och EIB, inrätta garantifonder för banker i central- och östeuropeiska länder för att bevilja lån till miljöprojekt, särskilt för små och medelstora företag samt lokala och regionala myndigheter;

Regionalpolitik

30. anser i likhet med kommissionen att det är nödvändigt att avsevärt förbättra strukturpolitikens resultat, effektivitet och se till att den ger mer valuta för pengarna, och stöder i stort kommissionens betoning på ökad koncentration, förenkling och partnerskap, men fruktar att resultatet av att tilldela 10 % av medlen på grundval av prestation skulle resultera i svåra subjektiva val och ökad byråkrati, fruktar också att kommissionens förslag om en reserv för närvarande inte är grundat på en genomförbart och objektivt koncept,

31. anser att utvidgningen utgör ett historiskt tillfälle och att dess kostnader bör delas rättvist av alla medlemsstater, samtidigt som man bibehåller solidariteten mellan regionerna, noterar dock att beloppet 0,46 % av BNI till sammanhållningspolitiken för femton stater enligt kommissionens nya förslag successivt kommer att minska för att år 2006 vara 0,39 %, fortfarande i förhållande till unionens nuvarande sammansättning,

Sysselsättning

32. uppmärksammar att utkastet till Amsterdamfördrag fastställer nya skyldigheter för gemenskapen på sysselsättningsområdet genom att uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna samt genom att stödja och «vid behov komplettera deras åtgärder»; anser med hänsyn till det fortsatta hotet i form av arbetslöshet och fattigdom att de nya ekonomiska ramarna bör innehålla en större handlingsmarginal för utveckling av nya instrument för att främja sysselsättningen,

33. uppmanar med kraft Europeiska rådet att säkerställa att eventuella sysselsättningsinitiativ för små och medelstora företag vid sammanträdet i november 1997 inte överlappar de nuvarande programmen i sektorn; kräver att sysselsättningsskapande initiativ, särskilt för små och medelstora företag, skall föras samman under en rubrik i en eventuell ny budgetplan för 1999,

34. understöder en snabbare förhöjning av anslagen för prioriterade program för intern politik än vad som är fallet för den övriga budgeten; påminner om att detta måste göras på ett sätt som är rättvist i regionalt och socialt hänseende och som överensstämmer med principen om integrering av perspektivet som rör lika möjligheter för kvinnor och män i all politik och alla åtgärder,

Kultur, utbildning och ungdomsfrågor

35. anser inför år 2000 att utbildnings- och kultursektorerna i en utvidgad union bör stärkas eftersom

- de bidrar till att stärka grunden för solidaritet inom gemenskapen och känslan av att tillhöra samma helhet,

- de utgör de främsta sektorerna för immateriella investeringar som direkt och indirekt har återverkningar på sysselsättningen,

- de bidrar till en förstärkning av praktisk demokrati, i synnerhet genom utveckling av föreningslivet,

Medborgerliga fri- och rättigheter

36. betonar att de avsevärda behov kommissionen påtalat hos alla kandidatländer när det gäller rättsliga och inrikes frågor, i synnerhet beträffande uppbyggnaden av effektiva och demokratiska institutioner (polis och rättssväsende), bekämpning av organiserad brottslighet, penningtvätt och korruption samt beträffande effektiva gränskontroller och asylpolitik kräver en betydande ekonomisk insats före anslutningen,

Forskning och energi

37. anser att unionens främjande av forskning och teknisk utveckling bör förbli en prioriterad uppgift för att bidra till såväl den europeiska industrins konkurrenskraft som till skapandet av arbetstillfällen, tillväxt och hållbar utveckling; påminner om sin resolution av den 15 november 1996 om integreringen av EKSG:s verksamhet i unionens budget (( EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 327.)), som bör ingå i nästa budgetplan,

38. beklagar att kommissionen inte tillskriver energipolitiken någon viktig roll i Agenda 2000 och anser att det är nödvändigt att vidta åtgärder på området för en förbättring av kärnkraftssäkerheten och Euratom- normerna,

Transport

39. anser att en utvidgning av de transeuropeiska transportnäten till länderna i Central- och Östeuropa samt i Medelhavsområdet är av största vikt för den gradvisa integreringen av dessa stater i Europeiska unionen,

Utveckling

40. beklagar att utvecklingspolitiken inte tas upp i Agenda 2000, vilket innebär att kommissionens avsikter på detta område förblir oklara och outtalade, och beklagar också att kommissionen har underlåtit att inleda en diskussion på detta område,

41. betonar att en utvidgad europeisk union kommer ha ännu större internationell betydelse och ett ännu större ansvar gentemot tredje världen och att bilden av en europeisk union som enbart skyddar sina egna intressen inte kan vara försvarbar; anser att budgetåtstramningar inte får leda till att detta gemensamma åtagande gentemot tredje land överges,

42. upprepar sin begäran om att Europeiska utvecklingsfonden skall föras in i budgeten; anser att detta är så mycket viktigare med tanke på att det skulle kunna ge Europaparlamentet nya möjligheter att driva Europeiska unionens åtaganden och utvecklingspolitiska mål,

Budgetkontroll

43. Anser att de ekonomiska ramar som föreslås av kommissionen bör kräva som villkor för tilldelningen av stödet före anslutningen och allt annat gemenskapsstöd att varje mottagare, inom ramen för "partnerskapet för anslutning", genomför ett bindande program som, om detta inte redan är fallet, syftar till att förse varje land med:

- ett system för administrativ styrning och intern kvalitetskontroll samt ett system för extern, oberoende och effektiv kontroll,

- en adekvat mekanism för administrativt och rättsligt skydd för gemenskapens finanser,

- en intensifierad utbildning för skatte- och tullförvaltningar i inför utvidgningen,

- en mekanism för samarbete med Europeiska revisionsrätten,

En större och starkare unions medel

44. är helt övertygat om att utvidgningen av unionen måste innebära detsamma som ett starkare Europa med en tydligare närvaro i hela världen, som är engagerat i att lösa de problem som drabbar det «globala» samhället och som har förstärkt politisk auktoritet, understödd av lämpliga ekonomiska medel,

45. menar därför att Europeiska rådet bör visa prov på en större öppenhet gentemot unionens utvidgning, med beaktande av att de summor som står på spel, enligt kommissionens uppgifter faktiskt inte utgör mer än 0,13 % av den BNI som beräknats i de femton medlemsstaterna för hela perioden,

o o o

46. uppmanar sin ordförande att lägga fram denna resolution inför Europeiska rådet den 13-14 december 1997 och att vidarebefordra den till gemenskapsinstitutionerna och parlamenten i medlemsländerna.