8. Kärnkraftsolycka i Japan
B5-0141, 0150, 0161 och 0170/1999
Resolution om kärnkraftsolyckan i Japan
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
A. En omfattande kritikalitetskärnkraftsolycka har ägt rum i Tokaimuras upparbetningssanläggning i
Japan, 140 km nordöst om Tokyo.
B. Under många år har både tekniker och annan personal som hanterat kärnbränsle åsidosatt säkerhets-
rutinerna på upparbetningsanläggningen och vid anläggningen för framställning av kärnbränsle, ochen mycket större mängd uran än vad säkerhetsnormerna tillåter har blandats i bränslet.
C. Det är ytterst alarmerande att en så oregelmässig hantering av uranet verkar ha varit vanligt förekom-
mande på upparbetningsanläggningen.
D. Eftersom personalen inte kunde gå in på anläggningen på grund av den enormt höga strålningsrisken
visade det sig omöjligt att bromsa kärnkraftskriticiteten, eller ens att få veta exakt vad som inträffade.Personer i personalen har fått allvarliga skador och en del av allmänheten i området har evakueratsoch kan ha drabbats av skador vars omfattning ännu är okänd, dessutom uppmanades de 313 000personer som lever inom en radie på 10 km att stanna inomhus och hålla fönstren stängda.
E. Olyckan påvisar tydligt att det är absolut grundläggande med beredskapsplaner för nödlägen för alla
kärnkraftsanläggningar, särskilt för dem som ligger i EU, som även inbegriper omedelbara åtgärder föratt skydda de personers hälsa som bor i området.
F. Adekvat och fortlöpande utbildning och oberoende kontroll, i synnerhet från IAEA, vad beträffar tek-
niker och annan personal som hanterar kärnmaterial är viktiga nyckelfaktorer för att internationellterkända säkerhetsnormer skall uppfyllas.
1. Parlamentet uttrycker sitt deltagande med det japanska folket, i synnerhet med den berörda persona-
len och lokala befolkningen, som åter igen på nära håll har fått utstå denna fara,
2. beklagar att företaget som driver anläggningen beslutat att låta personalen kringgå regeringens säker-
hetsbestämmelser och kräver att de ansvariga åläggs med lämpliga påföljder; välkomnar i detta samman-
hang att de japanska myndigheterna så snart vidtagit åtgärder för att utreda händelsen,
3. uppmanar de japanska myndigheterna att tillsammans med IAEA se över sina säkerhetsrutiner, inklu-
sive sina program för utbildning i säkerhet för personal vid alla de kärnkraftsanläggningar som finns i
landet; uppmanar även de japanska myndigheterna att inte tillåta att verksamheten vid upparbetningsan-
läggningen i Tokaimura återupptas förrän en grundlig utredning har gjorts,
4. uppmanar kommissionen att utifrån sina befogenheter inom ramen för Euratom tillhandahålla varje
form av teknisk eller vetenskaplig specialistkompetens, om de japanska myndigheterna ber om detta,
5. uppmanar IAEA att utöka inspektionerna på plats och genomföra kontroller av säkerheten, och se till
att tekniker och myndigheter ser över rutinerna vid alla kärnkraftsanläggningar världen över,
6. kräver att slarv med rutinerna och misstag måste tas med i beräkningarna i säkerhetskraven för alla
kärnkraftsanläggningar,
7. uppmanar det ansvariga utskottet att be IAEA:s och Euratoms experter att till utskottet ge en utförlig
och fullständig förklaring av vad som inträffat,
8. begär att Euratoms inspektörer skall sammanställa en rapport om den lärdom man kan dra av denna
olycka, också vad gäller säkerhetsutbildning för anställda i syfte att bemöta allmänhetens oro inför kärn-kraftsverksamhet i Europeiska unionen,13.4.2000 SV C 107/111 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 7 oktober 1999
9. uppmanar kommissionen att överväga om EU bör fortsätta att ha upparbetningskontrakt med tredje
länder som inte uppfyller internationellt erkända normer,
10. uppmanar kommissionen att göra ett uttalande inför parlamentet för att klargöra EU:s roll och
ansvarsskyldighet, och för att klarlägga eventuella konsekvenser för säkerhetsanordningar och säkerheteni allmänt, i synnerhet vad gäller säkerhetsåtgärder som har vidtagits eller skall vidtas för att garantera attliknande olaglig verksamhet som den i Japan inte kan inträffa i EU,
11. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
regeringar, IAEA och Japans regering.
9. Klimatförändringar
B5-0118/1999
Resolution om klimatförändringar: förberedelser inför genomförandet av Kyotoprotokollet
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
;dash med beaktande av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring
(UNFCCC) från december 1997(1)
;dash med beaktande av sina tidigare resolutioner om klimatförändringar, bland andra ingressen till resolu-
tionen av den 17 september 1998 om klimatförändringar inför Buenos Aires (november 1998)(2),
;dash med beaktande av resolutionen av den 11 mars 1999 om kommissionens meddelande om energi-
effektivisering i Europeiska gemenskapen ;dash inför en strategi för rationell energianvändning(KOM(1998) 246 ;dash C4-0316/1998)(
3)
;dash med beaktande av kommissionens uttalande inför parlamentet den 27 januari 1999 och parlamentets
resolution av den 9 februari 1999 om resultatet av den fjärde konferensen för parterna i Förentanationernas ramkonvention om klimatförändring (COP4) som hölls i Buenos Aires den 2-13 novem-ber 1998(
4)
;dash med beaktande av Världshandelsorganisationens (WTO) högnivåkonferens om handel och miljö som
hölls vid WTO i Genève den 15-16 mars 1999,
;dash med beaktande av det tionde sammanträdet med UNFCCC:s hjälporgan (SBSTA) i Bonn (31 maj-11
juni 1999),
;dash med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köln den 3 och 4 juni 1999,
;dash med beaktande av slutsatserna från rådets (miljö) möte den 24-25 juni 1999,
;dash med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om förberedelser inför
genomförandet av Kyotoprotokollet (KOM(1999) 230)
;dash med beaktande av rådets och kommissionens uttalanden inför parlamentet den 6 oktober 1999, och
av följande skäl:
A. I klimatmodellerna från den mellanstatliga panelen för klimatförändring (IPCC) förutsägs ytterligare
temperaturökningar med cirka 2° C år 2100 jämfört med 1990 års nivåer, varvid ökningarna förut-sägs bli större i norra Europa än i södra. Om framtida temperaturökningar skall begränsas till 1,5° Cår 2100 och 0,1° C per decennium och om havsvattennivåerna inte skall öka med mer än 2 cm perdecennium måste industriländerna minska utsläppen av växthusgaser med minst 35 procent mellan1990 och 2010(
5).
(1) FCCC/CP/1997/L.7/add1.
(2) EGT C 313, 12.10.1998, s. 169.
(3) EGT C 175, 21.6.1999, s. 292.
(4) EGT C 150, 28.5.1999, s. 59.
(5) Rapport från Europeiska miljöbyrån: Miljön i Europeiska unionen vid sekelskiftet.C 107/112 SV 13.4.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 7 oktober 1999