EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 07.05.1996 
KOM(96) 200 slutlig 
95/0074 (COD) 
Ändrat förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som 
fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av 
sändningsverksamhet för television 
(framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget) 

MOTIVERING 
1. Inledning 
1.1 Direktivet från år 19891 
Direktivet från år 1989 antogs för att skapa den rättsliga referensram som behövdes på 
gemenskapsnivå för att säkerställa fri rörlighet för TV-sändningar. Detta har uppnåtts 
genom att nationella bestämmelser har samordnats på områden där skillnaderna mellan 
dem var - eller är potentiellt - sådana som skapar rättsliga barriärer för fri rörlighet. De 
berörda områdena är jurisdiktion, främjande av distribution och produktion av TV-
program, reklam och sponsring, skyddande av minderåriga och rätten till genmäle. 
Medlemsstaterna rar inte begränsa mottagningen eller återutsändningen från andra 
medlemsstater av skäl som faller under de samordnade områdena. En medlemsstat får 
endast fastställa mera detaljerade eller striktare regler inom dessa områden när det gäller 
programföretag inom medlemsstaternas egen jurisdiktion. Direktivets huvudmål är att 
uppnå fri rörlighet. Eftersom metoden för att uppnå detta primära mål är att vid behov 
samordna de nationella bestämmelserna, omfattar direktivet också målen för de nationella 
bestämmelserna. Direktivet utgör hörnstenen inom det europeiska audiovisuella området 
och har kompletterats eller kompletteras för närvarande med ytterligare rättsbestämmelser 
(särskilt direktivet om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar 
och vidaresändning via kabel2). 
Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 "om samordning av vissa bestämmelser som 
fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet 
för television" (EGT L 298, 17.10.1989, s. 23). 
Rådets direktiv 93/83/EEG (EGT L 248, 6.10.1993, s. 15.) 
Se även den senaste grönboken om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster på den inre 
marknaden. KOM(96)76. 
\ 
1.2 Bakgrunden till förslaget till ett direktiv om ändring av direktivet från år 1989 
Enligt artikel 26 i direktivet från år 1989 skall kommissionen lägga fram en rapport om 
direktivets tillämpning fem år efter antagandet, åtföljd i förekommande fall av förslag till 
att anpassa direktivet till utvecklingen inom området TV-sändning. Kommissionen 
genomförde ett vittgående samrådsförfarande år 1994. Den 31 maj 19953 överlämnade 
kommissionen till Europaparlamentet och rådet ett meddelande som inbegrep 
tillämpningsrapporten, motiveringen och förslaget till ett direktiv om ändring av direktivet 
från år 1989. Syftet med förslaget är att anpassa och klargöra vissa bestämmelser i texten 
från år 1989 mot bakgrund av den erfarenhet som erhållits vid genomförandet av 
direktivet och av utvecklingar inom sektorn. Det nuvarande direktivet är i kraft tills det 
har ändrats (nästa rapport om tillämpning skall läggas fram i oktober 1996). ' 
Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 13 september 1995 
(ESK 972/95). 
Den 14 februari 1996 antog Europaparlamentet en lagstiftningsresolution4 vid första 
behandlingen i medbeslutandeproceduren (artikel 189 b i EG-fördraget) genom vilken 
kommissionens förslag godkändes med förbehåll för parlamentets ändringar. Ministerrådet 
undersökte förslaget samtidigt och diskuterade det på ministernivå vid sitt möte den 
20 november 1995 i väntan på att Europaparlamentets yttrande skulle antas i enlighet med 
medbeslutandeproceduren. 
2. Det ändrade förslaget 
2.1 Parlamentets ändringar 
Det ändrade forslaget som presenteras här innehåller de ändringar som har godkänts av 
kommissionen. Ett stort antal ändringar (25) godkändes delvis eller i sin andemening och 
fem ändringar godkändes i sin helhet, dvs. kommissionen godkände ungefär hälften av 
ändringarna som antagits av Europaparlamentet. Denna motivering förklarar på vilket sätt 
dessa ändringar har införlivats i texten och ger ytterligare mera ingående kommentarer 
om kommissionens resonemang i förekommande fall. Rent allmänt har kommissionen 
gjort sitt yttersta för att i högsta möjliga grad ta hänsyn till Europaparlamentets önskemål 
från den första läsningen. Om kommissionen inte har kunnat införliva en ändring, 
antingen delvis eller inte alls, beror detta på en eller flera av följande orsaker: 
- Ändringen skulle antingen ensam eller i kombination med andra ändringar 
allvarligt rubba balansen i kommissionens förslag. 
- Ändringen inbegriper åtgärder som enligt kommissionen skulle vara 
omöjliga att genomföra i praktiken. 
- Ändringen innebär enligt kommissionen allvarliga juridiska svårigheter. 
3 EGT C 185, 19.7.1995, s. 4. 
4 EP 196.583. 
2.2 Motivering av de införlivade ändringarna 
Kolumnen till höger i den bifogade handlingen är kommissionens ändringsförslag. 
Ändringarna är understreckade. Kolumnen till vänster är kommissionens ursprungliga 
förslag och är med för att underlätta jämförelsen. 
Punkt 5 a införlivar delvis Europaparlamentets ändring nr 35. Emedan kommissionen 
anser att det är godtagbart att fastställa att gemenskapens framtida rättsbestämmelser 
måste vara förenliga med befintliga bestämmelser inom samma område, skulle resultatet 
av den framtida lagstiftningsprocessen avgöras på förhand om man gick längre än så. 
Punkt 9 införlivar en förändring som har blivit nödvändig genom Europaparlamentets 
ändring nr 22 som delvis har införlivats i artikel 2.3. 
Punkt 11 införlivar en förändring som har blivit nödvändig genom Europaparlamentets 
ändring nr 28, vars andemening har införlivats i artikel 3.2. 
Punkt 15a motsvarar Europaparlamentets ändring nr 88. 
Punkt 17a motsvarar Europaparlamentets ändring nr 10 (och delvis nr 4). 
Punkt 21 a. b och c motsvarar Europaparlamentets ändring nr 35. Kommissionen anser 
att även om det vid genomförandet av artikel 5 är till hjälp att ha en riktgivande 
definition på termen "oberoende producent", skulle det vara för restriktivt, mot bakgrund 
av hur varierande den oberoende produktionen i medlemsstaterna är, att införliva en sådan 
definition i en artikel. Därför har det föreslagits att definitionen inbegrips i en punkt. 
Dessutom måste den aktuella definitionen vara tillräckligt flexibel för att ta hänsyn till 
mångfalden ifråga. I vissa mindre medlemsstater finns det till exempel mycket få 
programföretag (i vissa fall finns det för närvarande endast ett, såsom i Österrike och 
Irland). Därför är det omöjligt att i absoluta tal föreskriva att en producent endast är 
självständig om han eller hon inte tillhandahåller mer än 90 % av sin produktion till 
samma programföretag. Ytterligare ett användbart kriterium för oberoende som skall 
beaktas är i hur stor utsträckning som producenten behåller rätten att utnyttja 
produktionen på sekundära marknader (t.ex. efter första sändningen eller efter en viss tid) 
såsom det föreslås i ändringen. 
Punkt 22a hänvisar till d som har införts i artikel 1 (definition på TV-reklam) och artikel 
18.1 som har ändrats för att ta hänsyn till Europaparlamentets ändring nr 20 (till den del 
saken ännu inte omfattas av den nuvarande definitionen). 
Punkt 23 har ändrats till att delvis införliva Europaparlamentets ändring nr 12. 
Denna är den första av Europaparlamentets ändringar som har införlivats i det ändrade förslagets 
text som följer punktordningen. Det bör emellertid uppmärksammas att ändring nr 1 är identisk 
med punkt 16 i direktivet från år 1989. Denna punkt förblir i kraft, eftersom den inte påverkas av 
direktivet om ändring av direktivet från år 1989. Därför finns det inget behov av (och det är inte 
möjligt) att införliva ändring nr 1 i kommissionens ändringsförslag (då den redan finns i texten 
från år 1989). 
Punkt 24 tar delvis hänsyn till Europaparlamentets ändring nr 52. Den införlivar också 
förändringar som har blivit nödvändiga genom ändringen i artikel 22.2, som nu tar hänsyn 
till Europaparlamentets ändring nr 76. 
Punkt 24a har införlivats för att ta hänsyn till Europaparlamentets ändringar nr 14, 15, 
62 och 55 (den sista är den så kallade "V-chip"-ändringen). Den motsvarar den nya 
artikeln 22 b som införlivats för att ta hänsyn till samma serie av ändringar. 
Punkt 25 har ändrats till att införliva Europaparlamentets ändring nr 26, som hänför sig 
till artikel 3.1. 
Det bör påpekas att artikel 3.1, som fastställer att medlemsstaterna behåller friheten att 
kräva att programföretag inom deras jurisdiktion följer mer detaljerade eller striktare 
regler än vad som föreskrivs i direktivet, inte i sig medför någon juridisk skyldighet för 
medlemsstaterna. Därför är det ingen skillnad, juridiskt sett, om listan över områden inom 
vilka medlemsstaterna får vidta sådana åtgärder - en lista som är vägledande - införlivas 
i en artikel eller i en punkt. Kommissionen föredrar att detta görs i en punkt av 
framläggnings- och tydlighetsskäl. 
b har ersatts i artikel 1. Kommissionen godkände denna del av Europaparlamentets 
ändring nr 18, eftersom den anser att det är en förbättring, vad gäller rättssäkerhet, att 
inbegripa denna definition i vad som avses med termen "TV-program" i artikel 1 a (vars 
svaghet beror på faktumet att televisionssändning definieras genom hänvisning till TV-
program, vilket leder till en cirkeldefinition). Detta tillägg förändrar emellertid inte 
räckvidden av definitionen på televisionssändning, vilken begränsas av termerna "till 
allmänheten" och "den innefattar inte kommunikationstjänster — som efterfrågas 
individuellt". Kommissionen förklarade i motiveringen till det ursprungliga förslaget 
varför den anser att det skulle vara olämpligt att utvidga detta direktivs räckvidd utöver 
räckvidden av texten från år 1989 (dvs. punkt till multipunktöverföring av TV-program 
avsedda för mottagning av allmänheten). 
c har ersatts i artikel 1 och motsvarar Europarlamentets ändring nr 19. Kommissionen 
anser att det är till hjälp att inbegripa en definition på de organisationer som måste följa 
de nationella bestämmelser som införlivar direktivets bestämmelser. Den definition som 
föreslås motsvarar den som Europaparlamentet har föreslagit samt den definition som har 
använts i Europarådets konvention om gränsöverskridande television. Den grundar sig på 
följande tre viktiga delar: 
- Den berör fysiska eller juridiska personer (såsom i konventionen), 
- som har redaktionellt ansvar för utformningen av programscheman (detta 
motsvarar den andra och tredje delen av Europaparlamentets definition och 
den andra delen av Europarådets definition), 
- som sänder eller har sänt dessa program (den tredje delen av Europarådets 
definition). 
Artikel 1 d motsvarar b i texten från år 1989, ändrad till att ta hänsyn till ändring nr 20. 
Den bör ses i samband med punkt 22a. Syftet är att klargöra att de grundläggande 
bestämmelserna om konsumentskydd i artikel 10-16 gäller för reklam för 
programföretagen själva (se även den ändrade artikeln 18). 
Artikel 1 g motsvarar e i kommissionens förslag, ändrad till att ta hänsyn till ändring nr 
21 och till att anpassa hänvisningen till varor och tjänster till den nya hänvisningen i d 
som har införts. 
Punkterna 2-4 i artikel 2 har ändrats till att ta hänsyn till ändringarna nr 22, 23 och 24 
(kriterier för jurisdiktion). Kommissionen håller med om att det är viktigt att ha 
detaljerade kriterier som gör det möjligt att med tillräckligt hög grad av tydlighet och 
med hänsyn till de berörda verksamheternas särskilda beskaffenhet fastslå 
programföretagets etableringsort i syfte att bestämma vilken medlemsstat som har 
jurisdiktion. Detta innebär emellertid att de tre särskilda kriterier som har valts (huvud­
kontoret, platsen där de redaktionella besluten fattas, och platsen där en betydande del av 
de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten är placerade) 
noggrant rangordnas för att beakta alla de olika möjligheterna att kombinera dessa 
kriterier. Lyckas man inte skapa en rangordning kan detta ge upphov till positiva 
konflikter (flera stater kräver jurisdiktion) eller negativa konflikter (rättsligt vakuum). 
Dessutom kan kommissionen inte godkänna c i ändring 23 av följande skäl: 
- Genom att införa kriteriet om staten för vilken programmen är avsedda, upphävs 
principen om hemlandstillsyn i direktivet, vilket skulle leda till att direktivet är 
ogenomförbart. 
- Den strider mot logiken i EG-fördraget. 
- Den motverkar sitt eget syfte, eftersom resultatet skulle bli att j urisdiktionen inte 
skulle kunna fastslås på grundval av de tre valda kriterierna och att den därför 
måste fastslås på grundval av rent tekniska kriterier i punkt 4 (frekvens, 
satellitkapacitet eller satellitupplänk). 
Artikel 2a har ändrats till att delvis ta hänsyn till ändring 24. Kommissionen kan 
emellertid inte godkänna den del i ändringen som gör att ett förfarande avsett att ta itu 
med allvarliga överträdelser av bestämmelserna för skydd av minderåriga i programmen 
utvidgas till att omfatta reklam. Det skulle vara högst olämpligt att blanda samman dessa 
två mycket olika frågor. Dessutom skulle detta på ett område upphäva principen om 
hemlandstillsyn och därigenom leda till att direktivet blir ogenomförbart. 
» 
Punkt 2 i artikel 3 har ändrats till att ta hänsyn till ändringarna nr 27 (faktisk 
överenstämmelse) och 28 (gottgörelse till tredje man). 
(Ändring nr 35 har införlivats i punkt 21 a - se ovan). 
Punkt 1 i artikel 6 har tillförts d som kommissionen anser är nödvändig med tanke på den 
utveckling som nyligen skett inom vissa europeiska tredje länders lagstiftning om 
sändning och som det hänvisas till i b och c. Detta tillägg motsvarar delvis också det som 
kommissionen tolkar som andemeningen i Europaparlamentets ändring nr 36. 
Artikel 7 har ändrats till att delvis införliva ändring nr 37. Formuleringen i den första 
meningen betonar att sändningsblocken först och främst är en fråga mellan de 
avtalsslutande parterna. Sändningsblockenas längd har justerats i enlighet med ändringen. 
Kommissionen anser emellertid att bestämmelsen i b som hänvisar till produktion som 
samproducerats med programföretaget gör den sista punkten i ändringen överflödig. Det 
är dessutom omöjligt att på den inre marknaden ta något annat datum än det för den 
första visningen inom gemenskapen som inledningsdatum för de olika sändningsblocken. 
Artikel 9 införlivar en förändring som delvis motsvarar ändring nr 38. 
Artiklarna 10 och 11 införlivar nu hänvisningar till köp-TV såsom i ändringarna nr 39, 
40 och 42. 
Artikel 11.3 införlivar nu den del av ändring nr 41 som gäller filmer som producerats för 
televisionen. Kommissionen kan inte godkänna den del av ändringen som fastställer att 
grunden för beräkningen av antalet tillåtna pauser skulle vara den programlagda 
sändningstiden bortsett från alla avbrott. Detta skulle innebära en onödig begränsning som 
skulle inverka mycket negativt på programföretagets inkomster. 
Artikel 12 c införlivar ändring nr 43. 
Artikel 14 har ändrats till att införliva det väsentliga i den andra delen av 
Europaparlamentets ändring nr 44 med en formulering som är förenlig med befintliga 
gemenskapsbestämmelser. Den första delen av ändringen är inte godtagbar då den går 
emot direktivets princip om hemlandstillsyn och är oförenlig med Europeiska 
gemenskapernas domstols rättspraxis (särskilt Bond van Adverteeders-domen, Rec. 352/86 
av den 24 april 1988). Ett vidsträckt förbud att tillhandahålla medicinska produkter genom 
köp-TV, med hänvisning till befintliga gemenskapsbestämmelser, kan emellertid motiveras 
å ena sidan med allmänna hälsoskäl och å andra sidan med det faktum att köp-TV skiljer 
sig från reklam och sponsorskap genom att den etablerar en mycket mera direkt relation 
med konsumenten. 
Artikel 17 har tillförts 2a som införlivar förändringar som avspeglar den utveckling i 
debatten om läkemedelsföretags sponsring av program som ägt rum efter kommissionens 
ursprungliga förslag. 
Artikel 18 införlivar förändringar som delvis härrör från ändringarna 45 och 46. 
Kommissionen anser emellertid att det varken är önskvärt eller möjligt att utesluta andra 
reklamformer än reklaminslag. I artikeln införlivas också en förändring som berör 
meddelanden från programföretag i samband med deras egna program. I och med den 
ändrade definitionen på TV-reklam i artikel 1 måste en sådan förändring införas för att 
undvika att sådana meddelanden måste räknas in i den maximala reklamtiden per dag. 
Artikel 18a återspeglar ändring nr 74 om köp-TV på andra kanaler än dem som är 
avsedda för köp-TV. 
Artikel 19 motsvarar artikel 18b i kommissionens ursprungliga förslag avseende köp-TV-
kanaler och andra kanaler som uteslutande är till för sälj befrämjande åtgärder. 
Kommissionen anser inte att det är på sin plats att för kanaler som uteslutande är till för 
sälj befrämjande åtgärder eller direktförsäljning införa kvantitativa begränsningar av det 
slag som tillämpas, enligt artikel 18, på konventionella kanaler. Direktförsäljningen har 
ett annat syfte och konkurrerar inte i samma marknadssegment som främjande av 
kommersiella intressen. 
Artikel 20 införlivar en förändring som anpassar artikeln till den terminologi som används 
i artikel 9 och införlivar delvis ändring nr 51. 
Artikel 22.2 motsvarar särskilt ändring nr 76 och skydd av minderåriga i allmänhet i 
enlighet med ändringarna nr 14, 15, 62, 52 och 55 (se även punkt 24). Kommissionen 
anser emellertid att det vore onödigt restriktivt att kräva att ett program som redan har 
kodats skall förses med varningssignaler. Dessutom är någon form av varning (akustisk 
eller visuell) tillräcklig för att uppnå syftet att varna tittarna. 
Artikel 22 b har tillförts en andra punkt som särskilt motsvarar ändringarna nr 62 och 55 
(se även punkt 24a). Kommissionen anser att "V-chip" är en intressant utveckling som 
skulle kunna vara ett effektivt sätt att säkerställa bättre kontrollmöjligheter för föräldrar. 
Denna idé kräver emellertid ytterligare undersökningar innan den kan införlivas i 
bindande rättsbestämmelser på gemenskapsnivå. Särskilt frågan om klassificeringssystemet 
skapar särskilda problem inom ramen för gränsöverskridande television i Europa. 
Samspelet mellan "V-chip" och befintlig programpolitik avseende familjer, bl.a. särskilda 
"barnsäkra klockslag", kräver dessutom ingående analyser för att säkerställa att den nya 
utvecklingen kommer att komplettera och inte underminera befintliga åtgärder. Genom 
att ta sig den tid som behövs för att analysera alla dessa frågor, kommer Europa också 
att kunna dra nytta av den erfarenhet som fås då Förenta staterna och Kanada genomför 
lagstiftningen om "V-chip". 
Artikel 26 motsvarar delvis ändring nr 58. Kommissionen samtycker till att det skall tas 
hänsyn till utvecklingen inom området televisionssändning vid genomförandet av 
direktivet och vid eventuella framtida ändringar, men anser att det skulle vara en för 
kraftig begränsning om de nödvändiga analyserna endast skulle omfatta tjänster vars 
verksamhet uteslutande grundar sig på individuell efterfrågan. Detta är skälet till att 
kommissionen föredrar den allmännare formuleringen för teknisk utveckling i allmänhet. 
Ändrat förslag till 
Europaparlamentets och rådets direktiv 
om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som 
fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av 
sändningsverksamhet för television 
URSPRUNGLIGT FORSLAG 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT 
DETTA DIREKTIV 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt 
artiklarna 57.2 och 66 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, 
i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget3, och 
med beaktande av följande: 
1. Rådets direktiv 89/552/EEG4 utgör den rättsliga ramen för sändningsverksamhet inom 
den inre marknaden. 
2.1 artikel 26 i direktiv 89/552/EEG föreskrivs att kommissionen senast vid slutet av det 
femte året efter dagen för antagandet av nämnda direktiv skall överlämna en rapport om 
tillämpningen av direktivet till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala 
kommittén och, om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till 
utvecklingen inom området TV-sändning. 
3. Genomförandet av direktiv 89/552/EEG och den rapport om tillämpningen som 
framlagts av kommissionen har visat behovet av att klargöra eller precisera vissa 
definitioner eller skyldigheter för medlemsstaterna enligt det direktivet. 
4. Kommissionen har i sitt meddelande av den 19 juli 1994 med titeln "På väg mot 
informationssamhället i Europa: en handlingsplan" understrukit vikten av att ha tillgång 
till ett regelverk som är tillämpligt på innehållet i audiovisuella tjänster, vilket skulle 
bidra till att säkerställa den fria rörligheten inom gemenskapen för dessa tjänster och 
svara mot de tillväxtmöjligheter inom sektorn som ny teknologi medför samtidigt som 
hänsyn tas till de audiovisuella programmens särart, särskilt deras kulturella och 
samhälleliga påverkan oavsett på vilket sätt de sänds. 
5. Vid sitt 1787:e möte den 28. september 1994 mottog rådet denna handlingsplan positivt 
och underströk nödvändigheten av att förbättra konkurrenskraften hos den europeiska 
audiovisuella industrin. 
EGT nr 
EGT nr 
EGT nr 
EGT nr L 298, 17.10.1989, s. 23. 
6. Stats- och regeringscheferna riktade vid Europeiska rådets möte i Essen den 9 och 10 
december 1994 en anmodan till kommissionen att före deras nästa möte lägga fram ett 
förslag till ändring av direktiv 89/552/EEG. 
7. Tillämpningen av direktiv 89/552/EEG har visat att det är nödvändigt att klargöra 
begreppet jurisdiktion när det tillämpas på den specifika audiovisuella sektorn. Med 
hänsyn till Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis bör etableringskriteriet vara 
huvudkriterium för fastställande av en medlemsstats befogenhet. 
8. Begreppet etablering innebär enligt de kriterier som EG-domstolen fastställt i sin dom 
av den 25 juli 1991 i mål C-221/89 "Factortame"5 faktiskt utövande av en ekonomisk 
verksamhet med hjälp av en fast anläggning under en obestämd fastställd tidsperiod. 
9. Enligt direktiv 89/556 (EEG), i dess lydelse enligt detta direktiv, kan etableringen av 
ett programföretag fastställas med hjälp av en rad kriterier, såsom den plats där företaget 
som tillhandahåller en tjänst har sitt säte, den plats där besluten om programinriktningen 
vanligtvis fattas, eller platsen för slutregi (det vill säga den plats där det program som 
skall sändas till allmänheten slutgiltigt sammanställs) i den utsträckning en avsevärd del 
av de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten för television 
befinner sig i en och samma medlemsstat. 
10. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis6 behåller en medlemsstat rätten att vidta 
åtgärder mot ett programföretag som etablerar sig i en annan medlemsstat men vars 
verksamhet uteslutande eller huvudsakligen riktar sig mot den första medlemsstaten då 
denna etablering har gjorts i syfte att undandra sig de regler som skulle ha varit 
tillämpliga på detta programföretag om det hade etablerat sig inom den första 
medlemsstatens territorium. 
11. Varje berörd part inom gemenskapen måste ha möjlighet att hävda sina rättigheter 
inför behörig domstol i den medlemsstat som har jurisdiktion över det programföretag 
som inte följer de nationella bestämmelser som följer av tillämpningen i det här 
direktivet. 
12. Medlemsstaterna har rätt att vidta de åtgärder de bedömer som lämpliga vad gäller 
de sändningar från tredje land som inte motsvarar villkoren i artikel 2 i direktiv 89/552 
(EEG), dock under förutsättning att gemenskapsrätten och gemenskapens internationella 
åtaganden respekteras. 
Mål C-221/89, Drottningen mot Transportministern, ex parte: Factortame, Rec. 1991 s. 1-3905, 
punkt 20. 
Framför allt dom i mål 33/74, Van Binsbergen mot Bestuur van de Bedrijfsvereniging, Rec. 1974 
s. 1299, och i mål C-23/93, TV 10 SA mot Commissariaat voor the Media, Rec. 1994 s. 1-4795. 
10 
13. För att undanröja de hinder som uppstår till följd av olikheter i de nationella 
lagstiftningarna vad gäller främjandet av europeiska produktioner innehåller direktiv 
89/552/EEG bestämmelser som syftar till att harmonisera dessa regelverk. Allmänt sett 
bör de bestämmelser som antas för att libéralisera utbytet också innehålla bestämmelser 
som harmoniserar konkurrensvillkoren. 
14. I artikel 128.4 i fördraget föreskrivs dessutom att gemenskapen skall beakta de 
kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i samma fördrag. 
15. I grönboken "Strategiska valmöjligheter för stärkande av programindustrin inom 
ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik" som antogs av kommissionen den 
7 april 1994 understryks särskilt nödvändigheten av att stärka åtgärderna för främjande 
av europeiska produktioner för att utveckla denna sektor. 
16. Till ovannämnda överväganden kommer nödvändigheten att säkerställa lämpliga 
villkor för att förbättra programindustrins konkurrenskraft. Av meddelandet om 
tillämpningen av artiklarna 4 och 5 i direktiv 89/552/EEG som antogs av kommissionen 
den 3 mars 1994 i enlighet med artikel 4.3, framgår att åtgärderna för främjande av 
europeiska produktioner bidrar till denna förbättring men bör anpassas till utvecklingen 
inom området för TV-sändning. 
17. Med tanke också på verkningarna av de finansiella medel som gemenskapen och 
medlemsstaterna förfogar över bör den faktiska tillämpningen av bestämmelserna i artikel 
4 i direktiv 89/552/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, under en tioårsperiod medföra 
att målet att stärka den europeiska programindustrin kan uppnås. 
18. Det är nödvändigt att säkerställa att sådana bestämmelser faktiskt tillämpas inom hela 
gemenskapen för att garantera en sund och likvärdig konkurrenssituation mellan de olika 
aktörerna inom en och samma sektor. Tillämpningen av dessa bestämmelser bör också 
leda till att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan de olika medlemsstaterna. 
19. Efter tioårsperiodens utgång får eventuella åtgärder på nationell nivå inom detta 
område inte urholka principen om fri rörlighet för tjänster genom upprättande av hinder 
för mottagande eller återutsändning av TV-program med ursprung i andra medlemsstater. 
20. Andelarna av sändningstiden för europeiska produkter bör uppnås med de ekonomiska 
realiteterna i åtanke. För att uppnå detta mål bör följaktligen ett progressivt system 
inrättas. 
21. Hänsyn bör tas till den specifika arten hos de program som sänds uteslutande på ett 
annat språk än medlemsstaternas. 
11 
22. Frågan om särskilda tidsfrister för olika typer av TV-förevisning av biografproduktion 
hör främst samman med friheten att ingå avtal. I brist på överenskommelse mellan 
berörda parter eller yrkeskretsar bör dock en tidsplan anpassad till behoven för varje fas 
i förevisningen fastställas. 
23. Det är viktigt att, genom en anpassning av reglerna för sändningstid, tillåta en 
utveckling av köp-TV, som utgör en betydande ekonomisk verksamhet för samtliga 
aktörer och en viktig väg för avsättning för varor och tjänster inom gemenskapen. För att 
garantera konsumenterna ett fullgott skydd är det väsentligt att köp-TV underställs ett 
visst antal miniminormer som styr form och innehåll i dessa program. 
24. Det är nödvändigt att precisera reglerna för skydd av minderårigas fysiska, mentala 
och moraliska utveckling. Fastställandet av en klar skillnad mellan sådana program som 
är föremål för totalförbud och sådana som kan tillåtas under villkor att lämpliga tekniska 
medel finns tillgängliga bör vara tillräckligt för att tillgodose allmänhetens intresse, något 
som uttryckts av medlemsstaterna och kommissionen. 
25. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis7 täcker begreppet "tillhandahålla tjänster" enligt 
artiklarna 59 och 60 i Romfördraget sändning av TV-program, inräknat sändning med ett 
kabeldistributionsföretag som mellanhand. Det är lämpligt att i enlighet med artikel 3b 
i samma fördrag inte vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att 
uppnå gemenskapens mål vad gäller sändningsverksamhet för television. Dessutom är det 
lämpligt att åter bekräfta principen att medlemsstaterna har rätt att fastställa strängare 
eller mer detaljerade regler vad gäller de programföretag för TV-sändning som står under 
deras jurisdiktion. 
26. I artikel B i fördraget anges att unionen skall ha som mål att, bland annat, fullt ut 
upprätthålla gemenskapens regelverk. 
[ursprungligt förslag:] Framför allt dom i mål 155/73, Sacchi, Rec. 1974 s. 409, och i mål 52/79, 
Procureur du Roi mot Debauve, Rec. 1980 s. 833. 
12 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE 
Artikel 1 
Direktiv 89/552/EEG ändras på följande sätt: 
1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt: 
a) b skall ersättas med följande: 
"b) TV-reklam: varje form av sänt meddelande mot betalning eller 
liknande ersättning som utförts av ett offentligt eller privat företag 
i samband med handel, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i 
avsikt att mot betalning främja tillhandahållandet av varor eller 
tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser. 
Häri ingår inte köp-TV." 
b) Följande skall införas som e: 
"e) Köp-TV: program och avsnitt som innehåller direkta erbjudanden 
till allmänheten med avseende på försäljning, köp eller hyra av 
produkter eller med avseende på tillhandahållande av tjänster mot 
betalning. 
2. Artikel 2 skall ersättas med följande: 
"Artikel 2 
1. Varje medlemsstat skall säkerställa att alla TV-sändningar som sänds av 
programföretag inom dess jurisdiktion överensstämmer med 
bestämmelserna i den lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för 
allmänheten i denna medlemsstat. 
2. De programföretag för TV-sändning som är etablerade inom en 
medlemsstats territorium där de förfogar över en fast anläggning och 
faktiskt utövar en ekonomisk verksamhet faller under en medlemsstats 
jurisdiktion. 
3. De programföretag för TV-sändning som är etablerade utanför 
gemenskapens territorium faller också under en medlemsstats jurisdiktion 
om något av följande villkor uppfylls: 
a) De använder sig av en frekvens som har upplåtits av den 
medlemsstaten 
b) Utan att använda sig av en frekvens som har upplåtits av en 
medlemsstat, använder de sig av satellitkapacitet som har upplåtits 
av den medlemsstaten. 
13 
c) Utan att använda sig av vare sig en frekvens eller satellitkapacitet 
som har upplåtits av medlemsstat, använder de sig av en 
satellitupplänk mot en satellit som är belägen i den medlemsstaten. 
4. Detta direktiv skall inte tilllämpas på TV-sändningar som uteslutande är 
avsedda för mottagning i tredje land och som inte mottas direkt eller 
indirekt av allmänheten i en eller flera medlemsstater." 
3. Följande artikel skall införas: 
"Artikel 2a 
Medlemsstaterna skall säkerställa fri mottagning och får inte begränsa 
återutsändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater 
av skäl som omfattas av detta direktiv. De kan tillfälligt vidta lämpliga åtgärder 
för att begränsa mottagningen och/eller inställa återutsändningen av TV-sändningar 
om följande villkor uppfylls: 
a) En TV-sändning som kommer från ett annat medlemsland uppenbarligen, 
allvarligt och djupt överträder bestämmelserna i artikel 22 eller artikel 22a. 
b) TV-programföretaget under de föregående 12 månaderna har överträtt 
samma bestämmelse vid minst två tillfallen. 
c) Medlemsstaten i fråga skriftligen har underrättat TV-programföretaget och 
kommissionen om de angivna överträdelserna och om sin avsikt att vidta 
åtgärder för att begränsa mottagningen och/eller inställa återutsändningen 
om en sådan överträdelse åter skulle inträffa. 
d) Samråd med den sändande staten och kommissionen inte har resulterat i 
en uppgörelse i godo inom 15 dagar efter den skriftliga underrättelsen 
enligt c och den angivna överträdelsen fortsätter. 
Kommissionen skall inom två månader från underrättelsen om den åtgärd som vidtagits 
av medlemsstaten genom beslut fastställa huruvida åtgärden var förenlig med 
gemenskapsrätten. I händelse av negativt beslut måste medlemsstaten omedelbart avsluta 
åtgärden i fråga. 
Bestämmelsen i första stycket påverkar inte tillämpningen av förfaranden, åtgärder eller 
sanktioner för överträdelserna i fråga i den medlemsstat som har jurisdiktion över det 
berörda TV-programföretaget." 
14 
4. Artikel 3 skall ändras enligt följande: 
"Artikel 3 
1. Medlemsstaterna skall ha frihet att föreskriva att TV-programföretagen 
inom deras jurisdiktion fastställer mer detaljerade eller striktare regler 
inom de områden som omfattas av detta direktiv. Sådana regler, som måste 
vara förenliga med gemenskapsrätten, kan röra i synnerhet: 
- Generalförande av språkpolitiska åtgärder 
- Hänsyn till allmänhetens intresse rörande televisionens roll vad gäller 
information, utbildning, kultur och underhållning såväl som bevarande av 
mångfald inom information och media 
2. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sin lagstiftning, på lämpligt sätt 
säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion uppfyller 
bestämmelserna i detta direktiv. 
Varje medlemsstat fastställer de sanktioner som skall tillämpas mot 
programföretag inom deras jurisdiktion som inte följer de bestämmelser 
som antagits till följd av detta direktiv. Dessa sanktioner måste vara 
tillräckliga för att säkerställa att bestämmelserna följs. 
3. Medlemsstaterna skall även, såvitt gäller TV-programföretag inom deras 
jurisdiktion, inom ramen för sin lagstiftning säkerställa att tillfälliga 
åtgärder kan vidtas i syfte att komma till rätta med överträdelser av 
bestämmelserna i detta direktiv, om nödvändigt genom att av 
sändningsrätten tillfälligt dras in." 
5. Artikel 4 skall ersättas med följande: 
"Artikel 4 
1. Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att TV-programföretagen 
avsätter en övervägande del av sin sändningstid med undantag av tid för 
nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, teletexttjänster och köp-TV, 
för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. 
2. Då det är frågan om kanaler vilkas programtid förutom den tid som avsätts 
för reklam eller köp-TV till minst 80 % består av biograf- eller 
fiktionsproduktion, dokumentärfilmer eller tecknade serier, skall 
medlemsstaterna fastställa att TV-programföretagen i stället för att följa 
vad som fastställs i punkt 1 kan välja att avsätta 25 % av programbudgeten 
för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. Med 
programbudget skall i detta direktiv avses de bokförda kostnader för köp 
och förköp av sändningsrättigheter, produktion och samproduktion för alla 
program som sänds av kanalen i fråga under loppet av referensåret. 
15 
3. Kvoterna i punkt 1 och 2 skall uppnås stegvis inom en period av tre år 
räknat från den dag då den berörda kanalen inleder sina sändningar. 
4. Kanaler som sänder uteslutande på ett annat språk än medlemsstaternas 
omfattas inte av bestämmelserna i denna artikel och i artikel 5. 
5. Från och med den dag då detta direktiv antas skall medlemsstaterna 
vartannat år till kommissionen överlämna en rapport om tillämpningen av 
denna artikel och artikel 5. 
Rapporten skall särskilt innefatta en statistisk uppgift om den uppnådda 
andelen som anges i denna artikel och i artikel 5 för var och en av de TV-
kanaler som faller inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion. 
Medlemsstaterna skall till kommissionen uppge skälen till att dessa andelar 
inte uppnåtts och de åtgärder som vidtas i varje enskilt fall för att försäkra 
sig om att programföretaget faktiskt uppnår dem. 
Kommissionen skall informera de övriga medlemsstaterna och 
Europaparlamentet om rapporterna, eventuellt åtföljt av ett yttrande. 
Kommissionen skall säkerställa att denna artikel och artikel 5 tillämpas i 
överensstämmelse med bestämmelserna i fördraget. Kommissionen får i 
sitt yttrande särskilt beakta de framsteg som uppnåtts i förhållande till 
tidigare år, andelen premiärproduktioner i programplaneringen, de särskilda 
omständigheterna för nya TV-programföretag och den speciella situationen 
i länder med låg audiovisuell produktionskapacitet eller begränsat 
språkområde." 
Artikel 5 skall ersättas med följande: 
"Artikel 5 
Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att programföretagen avsätter minst 
10% av sin sändningstid, med undantag för tid reserverad för nyheter, 
sportevenemang, tävlingar, reklam, köp-TV och teletexttjänster, eller alternativt, 
efter medlemsstatens bedömande, minst 10 % av sin programbudget, för 
europeiska produktioner, skapade av producenter som är oberoende av TV-
programföretagen. 
Denna andel får uppnås samtidigt som en andel på minst 50 % avsätts för nya 
produktioner, det vill säga produktioner som sänds inom fem år efter 
framställningen." 
16 
7. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: 
a) I punkt 1 skall ersättas med följande: 
"a) produktioner som härrör från medlemsstaterna" 
b) Punkt 3 skall ersättas med följande: 
"3. De produktioner som anges i punkt 1 c är produktioner som utförts i 
samarbete med producenter, etablerade i en eller flera medlemsstater, eller 
uteslutande av producenter etablerade i ett eller flera europeiska tredje 
länder med vilka gemenskapen har slutit avtal som täcker den 
audiovisuella sektorn om dessa produktioner huvudsakligen utförts med 
författare och personal som är bosatta i en eller flera europeiska stater." 
c) Följande punkt skall införas: 
"3a. De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 men 
som framställs inom ramen för avtal om bilateral samproduktion som 
ingåtts mellan medlemsstaterna och tredje land skall anses som europeiska 
produktioner såvitt huvudparten av de totala produktionskostnaderna bärs 
av samproducenterna från gemenskapen och produktionen inte kontrolleras 
av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna." 
d) I punkt 4 skall orden "och punkt 3a" införas efter orden "produktioner som 
inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 " 
8. Artikel 7 skall ersättas med följande: 
"Artikel 7 
Innehavaren av rättigheterna och TV-programföretagen skall komma överens om 
tidsfrister för sändning av biografproduktioner. I brist på en sådan 
överenskommelse får TV-programföretagen inte sända biografproduktion innan 
följande tidsfrister löpt ut, räknat från det att produktionen börjar visas på 
biografer i någon av medlemsstaterna: 
a) Sex månader för fönster som betalas per visning, ("pay-per-view"). 
b) Tolv månader för andra betal-TV-tjänster än de som avses i a. 
c) Arton månader för andra tjänster än de som avses i a och b. 
Medlemsstaterna skall säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion 
följer dessa bestämmelser. 
9. Artikel 8 skall upphöra att gälla. 
17 
10. Rubriken till kapitel 4 skall ersättas med följande: 
"TV-reklam, sponsring och köp-TV" 
11. Artikel 11.3 skall ersättas med följande: 
"3. Överföring av längre spelfilmer får avbrytas en gång för varje hel period 
om 45 minuter. Ytterligare ett avbrott får göras om deras programlagda 
sändningstid är minst 20 minuter längre än två eller flera kompletta 
fyrtiofemminutersperioder ." 
12. I artikel 12 skall första meningen ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV får inte:" 
13. Artiklarna 13 och 14 skall ersättas med följande: 
"Artikel 13 
Alla former av TV-reklam och köp-TV för cigaretter eller andra tobaksvaror skall 
vara förbjudna." 
Artikel 14 
TV-reklam och köp-TV för medicinska produkter och medicinsk behandling skall vara 
förbjuden, om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i 
den medlemsstat till vars jurisdiktion programföretaget hör." 
14. Artikel 15 skall ändras på följande sätt: 
a) Första meningen skall ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV för alkoholhaltiga drycker skall uppfylla följande 
kriterier:" 
b) I a, b, c, d, e, och f skall orden "den får inte" bytas ut mot "de får inte" 
och orden "de skall inte". 
15. Artikel 16 skall ändras på följande sätt: 
a) Första meningen skall ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV skall inte orsaka moralisk eller fysisk skada hos 
minderåriga och måste därför uppfylla följande kriterier:" 
b) I a, b, c, och d skall orden "den skall inte" bytas ut mot "de skall inte". 
18 
16. Artikel 17.2 skall ersättas med följande: 
"2. TV-program får inte sponsras av fysiska eller juridiska personer, vars 
huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av produkter eller 
tillhandahållande av tjänster för vilka reklam är förbjuden enligt artikel 13." 
17. Artikel 18 skall ersättas med följande: 
"Artikel 18 
1. Reklamtiden skall inte överstiga 15 % av den dagliga sändningstiden. 
Denna andel får ökas till 20 % om den innefattar andra former av reklam 
än reklam- och köp-TV-inslag som införts i eller mellan program som 
sänds i en enhet som inte endast är avsedd för köp-TV, under förutsättning 
att andelen reklaminslag inte överstiger 15 %. 
2. Reklaminslagens längd inom en given klocktimme skall inte överstiga 
20 %." 
18. Följande artiklar skall införas: 
"Artikel 18a 
1. Köp-TV-program och köp-TV-avsnitt skall lätt kunna igenkännas som 
sådana, och i de fall då de införs i en enhet som inte uteslutande är ägnad 
åt sådan verksamhet skall de vara klart avgränsade från övriga program 
inom denna enhet, inbegripet reklamutsändningar genom optiska medel 
eller ljussignaler. 
2. Köp-TV-program och köp-TV-inslag skall uppfylla de bestämmelser som 
fastställs i rådets direktiv [...]10 om konsumentskydd vid distansförsäljning, 
särskilt vad gäller uppgifterna om avtalens innehåll. 
Artikel 18b 
1. De sändningsblock som avsätts för köp-TV-program införs i en enhet som 
inte uteslutande är avsedd för sådan verksamhet får inte överstiga tre 
timmar per 24-timmarsperiod. 
2. De enheter som uteslutande är avsedda för köp-TV-program är inte 
underkastade någon begränsning vad gäller tiden." 
19. Artikel 19 skall upphöra att gälla. 
10 EGT nr L 
19 
20. Artikel 20 skall ersättas med följande: 
"Artikel 20 
Utan att påverka tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig 
hänsyn till gemenskapens lagstiftning, fastställa andra villkor än de som fastställts 
i artikel 11.2, 11.5 och i artikel 18 och 18b ifråga om sändningar, som uteslutande 
är avsedda för det nationella territoriet och som inte kan tas emot, direkt eller 
indirekt, i en eller flera andra medlemsstater." 
21. Artikel 21 skall upphöra att gälla. 
22. Rubriken till kapitel 5 skall ersättas med följande: 
"Artikel 22 
1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV-
sändningar, inbegripet trailrar, från TV-programföretag inom respektive 
stats jurisdiktion inte inkluderar program som allvarligt kan skada den 
fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskilt 
program som innehåller pornografi eller meningslöst våld. 
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall utsträckas till att även gälla andra program 
som kan bedömas skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen 
hos minderåriga, utom då det kan anses säkert, genom val av tid för 
sändningen eller genom tekniska åtgärder, att de minderåriga inom 
sändningsområdet normalt inte hör eller ser sådana sändningar." 
24. Följande artiklar skall införas: 
"Artikel 22a 
Medlemsstaterna skall också se till att sändningarna inte innehåller något som 
uppammar hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. 
Artikel 22b 
Kommissionen skall ägna särskild uppmärksamhet åt tillämpningen av 
bestämmelserna i detta kapitel i samband med den rapport som avses i artikel 26". 
25. Artikel 25 skall upphöra att gälla. 
20 
26. Artikel 26 skall ersättas med följande: 
"Artikel 26 
Senast vid slutet av det tredje året efter dagen för antagandet av detta direktiv och 
vartannat år därefter skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och 
Ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av 
detta direktiv och om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det 
till utvecklingen inom området TV-sändning." 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är 
nödvändiga för att följa detta direktiv senast ett år efter den dag då det 
trädde i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. 
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en 
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de 
offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall 
varje medlemsstat själv utfärda. 
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala 
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som 
omfattas av detta direktiv. 
Artikel 3 
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts 
i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Artikel 4 
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 
21 
ANDRÅT FORSLAG 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT 
DETTA DIREKTIV 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt 
artiklarna 57.2 och 66 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag11, 
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande12, 
i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget13, och 
med beaktande av följande: 
1. Rådets direktiv 89/552/EEG14 utgör den rättsliga ramen för sändningsverksamhet inom 
den inre marknaden. 
2.1 artikel 26 i direktiv 89/552/EEG föreskrivs att kommissionen senast vid slutet av det 
femte året efter dagen för antagandet av nämnda direktiv skall överlämna en rapport om 
tillämpningen av direktivet till Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén 
och, om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom 
området TV-sändning. 
3. Genomförandet av direktiv 89/552/EEG och den rapport om tillämpningen som 
framlagts av kommissionen har visat behovet av att klargöra eller precisera vissa 
definitioner eller skyldigheter för medlemsstaterna enligt det direktivet. 
4. Kommissionen har i sitt meddelande av den 19 juli 1994 med titeln "På väg mot 
informationssamhället i Europa: en handlingsplan" understrukit vikten av att ha tillgång 
till ett regelverk som är tillämpligt på innehållet i audiovisuella tjänster, vilket skulle 
bidra till att säkerställa den fria rörligheten inom gemenskapen för dessa tjänster och 
svara mot de tillväxtmöjligheter inom sektorn som ny teknologi medför samtidigt som 
hänsyn tas till de audiovisuella programmens särart, särskilt deras kulturella och 
samhälleliga påverkan oavsett på vilket sätt de sänds. 
5. Vid sitt 1787:e möte den 28 september 1994 mottog rådet denna handlingsplan positivt 
och underströk nödvändigheten av att förbättra konkurrenskraften hos den europeiska 
audiovisuella industrin. 
EGT 
EGT 
EGT 
EGT nr L 298, 17.10.1989, s.23 
22 
5a. Införandet av en definition på "TV-program" skall ingalunda tolkas som en utvidgning 
av detta direktivs tillämpningsområde att omfatta nya tjänster som beställ-video och on­
line- eller internetliknande tjänster. Alla rättsliga ramverk avseende nva audiovisuella 
tjänster måste vara förenliga med detta direktivs överordnade mål, vilket är att skapa ett 
rättsligt ramverk för fri rörlighet för tjänster. 
6. Stats- och regeringscheferna riktade vid Europeiska rådets möte i Essen den 9 och 10 
december 1994 en anmodan till kommissionen att före deras nästa möte lägga fram ett 
förslag till ändring av direktiv 89/552/EEG. 
7. Tillämpningen av direktiv 89/552/EEG har visat att det är nödvändigt att klargöra 
begreppet jurisdiktion när det tillämpas på den specifika audiovisuella sektorn. Med 
hänsyn till Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis bör etableringskriteriet vara 
huvudkriterium för fastställande av en medlemsstats befogenhet. 
8. Begreppet etablering innebär enligt de kriterier som EG-domstolen fastställt i sin dom 
av den 25 juli 1991 i mål C-221/89 "Factortame"15 faktiskt utövande av en ekonomisk 
verksamhet med hjälp av en fast anläggning under en obestämd tidsperiod. 
9. Enligt direktiv 89/552 (EEG), i dess lydelse enligt detta direktiv, kan etableringen av 
ett programföretag fastställas med hjälp av en rad kriterier, såsom den plats där företaget 
som tillhandahåller en tjänst har sitt säte, den plats där besluten om programinriktningen 
vanligtvis fattas, eller platsen för slutregi (det vill säga den plats där det program som 
skall sändas till allmänheten slutgiltigt sammanställs), och den plats där en avsevärd del 
av de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten för television 
befinner sig. 
9a. Fastställandet av en rad materiella kriterier har som mål att genom ett omfattande 
förfarande fastslå att en medlemsstat och endast en är behörig för ett programföretag i 
samband med genomförandet av bestämmelserna för tjänsterna som direktivet avser. Med 
hänsyn tagen till EG-domstolens rättspraxis och för att undvika kompetensvakuum, om 
frågan vilken medlemsstat som har jurisdiktion inte kan avgöras enligt dessa materiella 
kriterier, är den stat i vilken programföretaget har etablerats enligt artikel 52 ff i EG-
fördraget den behöriga medlemsstaten. 
10. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis16 behåller en medlemsstat rätten att vidta 
åtgärder mot ett programföretag som etablerar sig i en annan medlemsstat men vars 
verksamhet uteslutande eller huvudsakligen riktar sig mot den första medlemsstaten då 
denna etablering har gjorts i syfte att undandra sig de regler som skulle ha varit 
tillämpliga på detta programföretag om det hade etablerat sig inom den första 
medlemsstatens territorium. 
11. Direkt berörd tredje man, inbegripet medborgare från andra medlemsstater, måste ha 
möjlighet att hävda sina rättigheter inför behörig domstol eller myndigheter i den 
medlemsstat som har jurisdiktion över det programföretag som kanske inte följer de 
nationella bestämmelser som följer av tillämpningen i det här direktivet. 
REG 1991, 1-3905, punkt 20. 
Bl.a mål 33/74 (Van Binsbergen), REG 1974, s.1299 och mål C 23/93 (TV10 S.A.), REG 1994, 1-4795. 
23 
12. Medlemsstaterna har rätt att vidta de åtgärder de bedömer som lämpliga vad gäller 
de sändningar från tredje land som inte motsvarar villkoren i artikel 2 i direktiv 89/552 
(EEG), dock under förutsättning att gemenskapsrätten och gemenskapens internationella 
åtaganden respekteras. 
13. För att undanröja de hinder som uppstår till följd av olikheter i de nationella 
lagstiftningarna vad gäller främjandet av europeiska produktioner innehåller direktiv 
89/552/EEG bestämmelser som syftar till att harmonisera dessa regelverk. Allmänt sett 
bör de bestämmelser som antas för att libéralisera utbytet också innehålla bestämmelser 
som harmoniserar konkurrensvillkoren. 
14. I artikel 128.4 i Romfördraget föreskrivs dessutom att gemenskapen skall beakta de 
kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i samma fördrag. 
15. I grönboken "Strategiska valmöjligheter för stärkande av programindustrin inom 
ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik" som antogs av kommissionen den 
7 april 1994 understryks särskilt nödvändigheten av att stärka åtgärderna för främjande 
av europeiska produktioner för att utveckla denna sektor. 
15a. Programföretag, programmakare, producenter, författare och andra experter bör 
utveckla mer detaljerade idéer och strategier inriktade på att utveckla europeiska 
audiovisuella fiktionsfilmer som är avsedda för en bred publik. 
16. Till ovannämnda överväganden kommer nödvändigheten att säkerställa lämpliga 
villkor för att förbättra programindustrins konkurrenskraft. Av meddelandet om 
tillämpningen av artiklarna 4 och 5 i direktiv 89/552/EEG som antogs av kommissionen 
den 3 mars 1994 i enlighet med artikel 4.3, framgår att åtgärderna för främjande av 
europeiska produktioner bidrar till denna förbättring men bör anpassas till utvecklingen 
inom området för TV-sändning. 
17. Med tanke också på verkningarna av de finansiella medel som gemenskapen och 
medlemsstaterna förfogar över bör den faktiska tillämpningen av bestämmelserna i artikel 
4 i direktiv 89/552/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, under en tioårsperiod medföra 
att målet att stärka den europeiska programindustrin kan uppnås. 
17a. Ett svfte med programmet Media II är att främja yrkesutbildning och distribution 
inom den audiovisuella sektorn, med det har också utformats för att underlätta framtida 
europeiska produktioner. 
18. Det är nödvändigt att säkerställa att sådana bestämmelser faktiskt tillämpas inom hela 
gemenskapen för att garantera en sund och likvärdig konkurrenssituation mellan de olika 
aktörerna inom en och samma sektor. Tillämpningen av dessa bestämmelser bör också 
leda till att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan de olika medlemsstaterna. 
19. Efter tioårsperiodens utgång får eventuella åtgärder på nationell nivå inom detta 
område inte urholka principen om fri rörlighet för tjänster genom upprättande av hinder 
för mottagande eller återutsändning av TV-program med ursprung i andra medlemsstater. 
24 
21a. För genomförandet av åtgärderna avsedda att främja produktioner som skapats av 
producenter som är oberoende av programföretag behövs riktgivande kriterier enligt vilka 
en producent kan anses vara oberoende om 
= programföretaget inte innehar mer än 25 % av aktiekapitalet i produktionsföretaget 
(50 % om mer än ett programföretag är involverat). 
= producenten under en treårsperiod tillhandahåller samma programföretag högst 90 % 
av produktionen, om inte producenten, under samma tidsperiod, producerar endast ett 
program eller endast en serie. 
= producenten inte innehar ett betydande antal aktier i ett programföretag. 
21b. Vid tillämpning av kriterierna ovan skall det tas hänsyn till särdrag i 
medlemsstaternas audiovisuella system särskilt i de medlemsstater med mindre 
audiovisuell kapacitet eller ett begränsat språkområde. 
21c. Medlemsstater får också ta hänsyn till ändamålet med och äganderätt av sekundära 
rättigheter då kriterierna för oberoende fastställs. 
22. Frågan om särskilda tidsfrister för olika typer av TV-förevisning av biografproduktion 
hör främst samman med friheten att ingå avtal. I brist på överenskommelse mellan 
berörda parter eller yrkeskretsar bör dock en tidsplan anpassad till behoven för varje fas 
i förevisningen fastställas. 
22a. Sändningstid tilldelad för meddelanden i samband med upplysningar om program 
och härledda produkter eller i samband med allmänna meddelanden och uppmaningar till 
att stödja välgörande ändamål, vilka sänds gratis, skall inte inbegripas i den maximala 
sändningstiden per dag eller timme som kan användas för reklam eller köp-TV. 
23. Mot bakgrund av utvecklingen av köp-TV, som utgör en betydande ekonomisk 
verksamhet för samtliga aktörer och en viktig väg för avsättning för varor och tjänster 
inom gemenskapen, är det viktigt att anpassa reglerna för sändningstid och att garantera 
konsumenterna ett högt skydd genom att införa lämpliga normer som styr form och 
innehåll i dessa program. 
24. Det är nödvändigt att precisera reglerna för skydd av minderårigas fysiska, mentala 
och moraliska utveckling särskilt med tanke på program som kan skada dem psykiskt. 
Fastställandet av en klar skillnad mellan sådana program som är föremål för totalförbud 
och sådana som kan tillåtas under villkor att lämpliga skyddande åtgärder av teknisk natur 
eller rned avseende på tidpunkten för sändningen bör vara tillräckliga för att tillgodose 
berättigad oro. Dessutom bör sådana program då de sänds i okodad form kunna 
identifieras genom optiska eller akustiska medel oberoende av tidpunkten för sändningen. 
25 
24a. Då det verkar vara möjligt att harmonisera nationella bestämmelser för skvdd av 
minderåriga endast i en begränsad utsträckning på grund av skillnader i känslighet och 
moraliska normer, bör möjligheterna för tekniska filtreringsanordningar och lämpliga 
klassificeringssystem på nationell nivå och gemenskapsnivå undersökas i svfte att göra 
det möiligt för föräldrar och målsmän att filtrera bort program som skulle kunna ha en 
skadlig inverkan på minderårigas mentala och fysiska utveckling. Sådana 
klassificeringssystem bör inbegripa så många expertorgan (pedagoger och 
mediaspecialisterV som möjligt, som tillsätts i samarbete med programföretagen och 
producenterna med lämpligt stöd från de behöriga nationella och europeiska 
myndigheterna. 
24b. Kommissionen bör tillsammans med medlemsstaternas myndigheter genomföra en 
ingående analys av dessa frågor och möjliga åtgärder som inbegriper 
= kravet på att nva TV-apparater skall vara utrustade med tekniska anordningar som gör 
det möjligt för föräldrar eller målsmän att filtrera bort vissa program. 
= utarbetandet av lämpliga klassificeringssystem. 
= främjande av en programpolitik som tar hänsyn till familjerna, och 
= andra utbildningsåtgärder och åtgärder som väcker medvetenhet 
i syfte att lägga fram lämpliga förslag till lagstiftning eller andra åtgärder, om nödvändigt, 
innan tidsfristen löper ut enligt artikel 26. 
25. Direktiv 89/552/EEG och detta direktiv har antagits för att uppnå den väsentliga 
harmonisering som är nödvändig och tillräcklig för att säkerställa att den fria rörligheten 
för sändningar inom gemenskapen inte kommer att begränsas på grund av skäl som faller 
under de samordnade områdena. Medlemsstaterna har även fortsättningsvis rätt att 
fastställa strängare eller mer detaljerade regler vad gäller de programföretag för TV-
sändning som faller under deras behörighet. Dessa regler, som måste vara förenliga med 
gemenskapsrätten7, kan ha som målsättning att genomföra språkpolitiska mål och ta 
hänsyn till allmänna intressen när det gäller televisionens roll som tillhandahållare av 
information, utbildning, kultur och underhållning samt behovet att slå vakt om 
mångfalden inom informationsindustrin och medierna. 
25a. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas möjligheter att vidta 
konkurrensskvddande åtgärder för att undvika missbruk av dominerande ställning och/eller 
etableringen eller stärkandet av dominerande ställning genom fusioner, avtal, förvärv och 
liknande initiativ. 
26. I artikel B i fördraget anges att unionen skall ha som mål att, bland annat, fullt ut 
upprätthålla gemenskapens regelverk. 
[ändrat förslag:] Dom i mål C-412/93, Leclerc-Siplec, REG 1995 s. 1-179. 
26 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE 
Artikel 1 
Direktiv 89/552/EEG ändras på följande sätt: 
1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt: 
a) b skall ersättas med följande: 
"b) TV-program: enligt a avses en animerad eller icke-animerad sekvens med 
eller utan ljud." 
b) c skall ersättas med följande: 
"c) TV-programföretag: fysisk eller juridisk person som har redaktionellt 
ansvar för utformningen av programscheman enligt b och som sänder TV-
program eller låter en tredje man sända dem." 
c) d skall ersättas med följande: 
"d) "TV-reklam: varje form av sänt meddelande antingen mot betalning eller 
liknande ersättning eller som reklam i eget svfte som utförs av ett 
offentligt eller privat företag i samband med handel, affärsverksamhet, 
hantverk eller yrke i avsikt att mot betalning främja tillhandahållandet av 
varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och 
förpliktelser. Häri ingår inte köp-TV." 
d) c i artikel 1 i direktiv 89/552//EEG blir e 
e) d i artikel 1 i direktiv 89/552/EEG blir f 
f) Följande skall införas som g: 
"g) Köp-TV: sändning av direkta erbjudanden till allmänheten med avseende 
på tillhandahållande av varor och tjänster, inbegripet fast egendom eller 
rättigheter och förpliktelser mot betalning. 
2. Artikel 2 skall ersättas med följande: 
"Artikel 2 
1. Varje medlemsstat skall säkerställa att alla TV-sändningar som sänds av 
programföretag inom dess jurisdiktion överensstämmer med bestämmelserna i den 
lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i denna 
medlemsstat. 
27 
2. I detta direktiv avses med programföretag för TV-sändning inom en medlemsstats 
jurisdiktion företag som är etablerade inom den medlemsstatens territorium enligt 
punkt 3 samt företag för vilka punkt 4 är tillämplig. 
3. I detta direktiv skall ett programföretag anses vara etablerat inom en medlemsstat 
i följande fall: 
a) Programföretaget har sitt huvudkontor i den medlemsstaten och 
redaktionella beslut om programscheman fattas inom den medlemsstatens 
territorium. 
b) Om ett programföretag har sitt huvudkontor i en medlemsstat men 
redaktionella beslut om programscheman fattas i en annan medlemsstat, 
skall programföretaget anses vara etablerat inom den medlemsstat där en 
betydande del av de medel som är involverade i utförandet av 
sändningsverksamheten för television finns. Om det i var och en av dessa 
medlemsstater finns en betydande del av de medel som är involverade i 
utförandet av sändningsverksamheten, skall programföretaget anses vara 
etablerat inom den medlemsstat där det har sitt huvudkontor. Om en 
betydande del av de medel som är involverade i utförandet av 
sändningsverksamheten för television inte finns i någondera av dessa 
medlemsstater, skall programföretaget anses vara etablerat i den 
medlemsstat där det först inledde sändningsverksamhet i enlighet med 
lagstiftningen i den medlemsstaten, förutsatt att det har en stabil och 
befintlig förbindelse med den medlemsstatens ekonomi. 
c) Om ett programföretag har sitt huvudkontor i en medlemsstat, men beslut 
om programscheman fattas i en icke-medlemsstat. eller tvärtom, skall 
programföretaget anses vara etablerat i den berörda medlemsstaten, 
förutsatt att en betydande del av de medel som är involverade i utförandet 
av sändningsverksamheten för television finns i den medlemsstaten. 
4. De programföretag för TV-sändning som inte är etablerade inom en medlemsstats 
territorium enligt punkt 3 skall anses falla under en medlemsstats jurisdiktion i följande 
fall: 
a) De använder sig av en frekvens som har upplåtits av den medlemsstaten. 
b) Utan att använda sig av en frekvens som har upplåtits av en medlemsstat, 
använder de sig av satellitkapacitet som tillhör den medlemsstaten. 
c) Utan att använda sig av vare sig en frekvens eller satellitkapacitet som 
tillhör en medlemsstat, använder de sig av en satellitupplänk mot en 
satellit som är belägen i den medlemsstaten. 
5. Detta direktiv skall inte tilllämpas på TV-sändningar som uteslutande är avsedda 
för mottagning i tredje land och som inte mottas direkt eller indirekt av 
allmänheten i en eller flera medlemsstater." 
28 
3. Följande artikel skall införas: 
"Artikel 2a 
Medlemsstaterna skall säkerställa fri mottagning och får inte begränsa återutsändning 
inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater av skäl som omfattas 
av detta direktiv. De kan tillfälligt avvika från det ovan sagda om följande villkor 
uppfylls: 
a) En TV-sändning som kommer från ett annat medlemsland uppenbarligen, allvarligt 
och djupt överträder bestämmelserna i artikel 22 eller artikel 22a. 
b) TV-programföretaget under de föregående 12 månaderna har överträtt samma 
bestämmelse vid minst två tillfällen. 
c) Medlemsstaten i fråga skriftligen har underrättat TV-programföretaget och 
kommissionen om de angivna överträdelserna och om de åtgärder som den avser 
att vidta, om en sådan överträdelse åter skulle inträffa. 
d) Samråd med den sändande staten och kommissionen inte har resulterat i en 
uppgörelse i godo inom 15 dagar efter den skriftliga underrättelsen enligt c och 
den angivna överträdelsen fortsätter. 
Kommissionen skall inom två månader från underrättelsen om den åtgärd som vidtagits 
av medlemsstaten genom beslut fastställa huruvida åtgärden var förenlig med 
gemenskapsrätten. I händelse av negativt beslut måste medlemsstaten omedelbart avsluta 
åtgärden i fråga. 
Bestämmelsen i första stycket påverkar inte tillämpningen av förfaranden, åtgärder eller 
sanktioner för överträdelserna i fråga i den medlemsstat som har jurisdiktion över det 
berörda TV-programföretaget." 
4. Artikel 3 skall ändras enligt följande: 
"Artikel 3 
1. Medlemsstaterna skall ha frihet att föreskriva att TV-programföretagen inom deras 
jurisdiktion fastställer mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som 
omfattas av detta direktiv. 
2. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sin lagstiftning, på lämpligt sätt säkerställa 
att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion faktiskt uppfyller bestämmelserna 
i detta direktiv. 
Åtgärderna skall inbegripa lämpliga förfaranden för direkt berörd tredje man, 
inbegripet andra medlemsstaters medborgare, som skall kunna vända sig till de 
behöriga rättsliga eller andra myndigheterna för att begära faktisk 
överensstämmelse enligt nationella bestämmelser." 
29 
5. Artikel 4 skall ersättas med följande: 
"Artikel 4 
1. Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att TV-programföretagen avsätter en 
övervägande del av sin sändningstid med undantag av tid för nyheter, 
sportevenemang, tävlingar, reklam, teletexttjänster och köp-TV, för europeiska 
produktioner i den mening som avses i artikel 6. 
2. Då det är frågan om kanaler vilkas programtid förutom den tid som avsätts för 
reklam eller köp-TV till minst 80 % består av biograf- eller fiktionsproduktion, 
dokumentärfilmer eller tecknade serier, skall medlemsstaterna fastställa att TV-
programföretagen i stället för att följa vad som fastställs i punkt 1 kan välja att 
avsätta 25 % av programbudgeten för europeiska produktioner i den mening som 
avses i artikel 6. Med programbudget skall i detta direktiv avses de bokförda 
kostnader för köp och förköp av sändningsrättigheter, produktion och 
samproduktion för alla program som sänds av kanalen i fråga under loppet av 
referensåret. 
3. Kvoterna i punkt 1 och 2 skall uppnås stegvis inom en period av tre år räknat från 
den dag då den berörda kanalen inleder sina sändningar. 
4. Kanaler som sänder uteslutande på ett annat språk än medlemsstaternas omfattas 
inte av bestämmelserna i denna artikel och i artikel 5. 
5. Från och med den dag då detta direktiv antas skall medlemsstaterna vartannat år 
till kommissionen överlämna en rapport om tillämpningen av denna artikel och 
artikel 5. 
Rapporten skall särskilt innefatta en statistisk uppgift om den uppnådda andelen 
som anges i denna artikel och i artikel 5 för var och en av de TV-kanaler som 
faller inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion. Medlemsstaterna skall till 
kommissionen uppge skälen till att dessa andelar inte uppnåtts och de åtgärder 
som vidtas i varje enskilt fall för att försäkra sig om att programföretaget faktiskt 
uppnår dem. 
Kommissionen skall informera de övriga medlemsstaterna och Europaparlamentet 
om rapporterna, eventuellt åtföljt av ett yttrande. Kommissionen skall säkerställa 
att denna artikel och artikel 5 tillämpas i överensstämmelse med bestämmelserna 
i fördraget. Kommissionen får i sitt yttrande särskilt beakta de framsteg som 
uppnåtts i forhållande till tidigare år, andelen premiärproduktioner i 
programplaneringen, de särskilda omständigheterna för nya TV-programföretag 
och den speciella situationen i länder med låg audiovisuell produktionskapacitet 
eller begränsat språkområde." 
30 
6. Artikel 5 skall ersättas med följande: 
"Artikel 5 
Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att programföretagen avsätter minst 10 % 
av sin sändningstid, med undantag för tid reserverad för nyheter, sportevenemang, 
tävlingar, reklam, köp-TV och teletexttjänster, eller alternativt, efter medlemsstatens 
bedömande, minst 10 % av sin programbudget, för europeiska produktioner, skapade 
av producenter som är oberoende av TV-programföretagen. 
Denna andel får uppnås samtidigt som en andel på minst 50 % avsätts för nya 
produktioner, det vill säga produktioner som sänds inom fem år efter framställningen." 
7. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: 
a) I punkt 1 skall a ersättas med följande: 
"a) produktioner som härrör från medlemsstaterna" 
och d läggs till: 
"d) Förutsättningen för tillämpningen av bestämmelserna i b och c är att produktioner 
som härrör från en medlemsstat inte är föremål för diskriminerande åtgärder i de 
berörda tredje länderna." 
b) Punkt 3 skall ersättas med följande: 
"3. De produktioner som anges i punkt 1 c är produktioner som utförts i samarbete 
med producenter, etablerade i en eller flera medlemsstater, eller uteslutande av 
producenter etablerade i ett eller flera europeiska tredje länder med vilka 
gemenskapen har slutit avtal som täcker den audiovisuella sektorn om dessa 
produktioner huvudsakligen utförts med författare och personal som är bosatta i 
en eller flera europeiska stater." 
c) Följande punkt skall införas: 
"3 a. De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 men 
som framställs inom ramen för avtal om bilateral samproduktion som 
ingåtts mellan medlemsstaterna och tredje land skall anses som europeiska 
produktioner såvitt huvudparten av de totala produktionskostnaderna bärs 
av samproducenterna från gemenskapen och produktionen inte kontrolleras 
av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna." 
d) I punkt 4 skall orden "och punkt 3a" införas efter orden "produktioner som inte 
är europeiska produktioner enligt punkt 1". 
31 
8. Artikel 7 skall ersättas med följande: 
"Artikel 7 
Om inte innehavaren av rättigheterna och TV-programföretagen har kommit överens 
om någonting annat, får den senare inte sända biografproduktion innan arton månader 
har löpt ut, räknat från det att produktionen börjar visas på biografer i någon av 
medlemsstaterna. 
Denna tidsperiod skall minskas till tolv månader: 
a) För kanaler i vilka program betalas per visning, ("pay-per-view"), och betal-TV-
kanaler. 
b) Vid biografproduktion som samproducerats med programföretaget." 
9. Artikel 8 skall upphöra att gälla. 
9a. Artikel 9 skall ersättas med följande: 
"Artikel 9 
Detta kapitel skall inte gälla TV-sändningar för lokal publik, vilka inte ingår i ett 
nationellt nät." 
10. Rubriken till kapitel 4 skall ersättas med följande: 
"TV-reklam, sponsring och köp-TV" 
10a. Artikel 10 skall ersättas med följande: 
"Artikel 10 
1. TV-reklam och köp-TV skall vara lätta att känna igen som sådan och hållas åtskild 
från andra delar av programmet med optiska och/eller akustiska hjälpmedel. 
2. Enstaka reklaminslag och inslag av köp-TV skall endast förekomma undantagsvis. 
3. Reklam och köp-TV får inte använda subliminalteknik. 
4. Smygreklam och köp-TV som visas i smyg är förbjudna." 
32 
11. Artikel 11 skall ersättas med följande: 
"Artikel 11 
"1. Reklam och köp-TV skall infogas mellan program. Under förutsättning att 
villkoren i punkt 2-5 i denna artikel uppfylls får reklam och köp-TV också 
infogas i program på sådant sätt och med hänsyn till naturliga pauser samt 
programmets sändningslängd och karaktär, att varken programmets integritet och 
värde eller innehavarnas rättigheter kränks." 
2. I program som består av fristående delar eller i sportprogram och på liknande sätt 
strukturerade evenemang och föreställningar som innehåller pauser, skall reklam och 
köp-TV endast infogas mellan sådana delar eller i pauser. 
3. Överföring av audiovisuella produktioner såsom längre spelfilmer och filmer gjorda för 
TV (utom TV-serier. lätta underhållningsprogram och dokumentärer) under 
förutsättning att deras programlagda sändningstid är mer än 45 minuter, får avbrytas 
en gång för varje hel period om 45 minuter. Ett ytterligare avbrott medges om den 
programlagda sändningslängden är minst 20 minuter längre än två eller flera kompletta 
fyrtiofemminutersperioder. 
4. Om andra program än de som omfattas av punkt 2 avbryts av reklam eller inslag av 
köp-TV skall en period om minst 20 minuter förflyta mellan reklaminslagen i 
programmet. 
5. Reklam och köp-TV får inte infogas i sändningar av gudstjänster. Nyhetsprogram och 
program om aktuella samhällsfrågor, dokumentärprogram, religiösa program och 
barnprogram får inte avbrytas av reklaminslag eller köp-TV om deras prograjnlagda 
sändningslängd är mindre än 30 minuter. Om deras programlagda sändningslängd är 
30 minuter eller mer skall punkterna 1--4 gälla. 
12. I artikel 12 skall första meningen ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV får inte:" 
och c skall ersättas med följande: 
"c) angripa religiös, filosofisk eller politisk övertygelse," 
13. Artiklarna 13 och 14 skall ersättas med följande: 
"Artikel 13 
Alla former av TV-reklam och köp-TV för cigaretter eller andra tobaksvaror skall vara 
förbjudna." 
33 
Artikel 14 
1. TV-reklam för medicinska produkter och medicinsk behandling skall vara förbjuden, 
om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i den 
medlemsstat till vars jurisdiktion programföretaget hör. 
2. Köp-TV för medicinska produkter och medicinsk behandling som lvder under ett 
försäljningstillstånd enligt direktiv 65/65/EEG8. senast ändrat genom direktiv 
89/343/EEG9. skall vara förbjuden." 
14. Artikel 15 skall ändras på följande sätt: 
a) Första meningen skall ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV för alkoholhaltiga drycker skall uppfylla följande 
kriterier:" 
b) I a, b, c, d, e, och f skall orden "den får inte" bytas ut mot "de får inte" och orden 
"de skall inte". 
15. Artikel 16 skall ändras på följande sätt: 
a) Första meningen skall ersättas med följande: 
"TV-reklam och köp-TV skall inte orsaka moralisk eller fysisk skada hos 
minderåriga och måste därför uppfylla följande kriterier:" 
b) I a, b, c, och d skall orden "den skall inte" bytas ut mot "de skall inte". 
16. Artikel 17.2 skall ersättas med följande: 
"2. TV-program får inte sponsras av företag, vars huvudsakliga verksamhet är 
tillverkning eller försäljning av cigaretter och andra tobaksprodukter. 
2a. Sponsring av TV-program genom företag vars verksamhet inbegriper tillverkning 
av medicinska produkter och medicinsk behandling får främja företagets namn 
eller anseende och får inte främja särskilda medicinska produkter eller medicinska 
behandlingar som är receptbelagda." 
9 EGT nr L 22, 9.2.1965, s. 369. 
EGT nr L 142, 25.5.1989, s. 14. 
34 
17. Artikel 18 skall ersättas med följande: 
"Artikel 18 
1. Sändningstiden för inslag av köp-TV. reklam eller andra reklamsätt, med undantag 
av köp-TV-sändningsblock enligt artikel 18a skall inte överstiga 20 % av den 
dagliga sändningstiden. Sändningstiden för reklaminslag skall inte överstiga 15 % 
av den dagliga sändningstiden. 
2. Längden på inslag av reklam och köp-TV inom en given klocktimme skall inte 
överstiga 20 %. 
3. I denna artikel inbegriper reklam inte meddelanden från programföretaget i 
samband med dess egna program." 
18. Följande artiklar skall införas: 
"Artikel 18a 
Den oavbrutna längden på sändningsblock som är ägnade åt köp-TV som sänds 
av en kanal som inte uteslutande är ägnad åt köp-TV skall vara minst 15 minuter. 
Deras totala längd skall inte överstiga tre timmar per dygn. De måste klart kunna 
identifieras som köp-TV-sändningsblock genom optiska och/eller akustiska 
hjälpmedel. 
19. Artikel 19 skall ersättas med följande: 
"Artikel 19 
Artikel 18 och 18a skall inte gälla för kanaler som uteslutade är ägnade åt reklam 
och/eller köp-TV." 
20. Artikel 20 skall ersättas med följande: 
"Artikel 20 
Utan att påverka tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig 
hänsyn till gemenskapens lagstiftning, fastställa andra villkor än de som fastställts i 
artikel 11.2-5 och i artiklarna 18 och 18a ifråga om sändningar, som uteslutande är 
avsedda för lokal publik och som inte kan tas emot, direkt eller indirekt, i en eller flera 
andra medlemsstater." 
21. Artikel 21 skall upphöra att gälla. 
35 
trad/113revl.sv 
22. Rubriken till kapitel 5 skall ersättas med följande: 
"Skydd av minderåriga och allmän ordning" 
23. Artikel 22 skall ersättas med följande : 
"Artikel 22 
1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV-sändningar 
från TV-programföretag inom respektive stats jurisdiktion inte inkluderar program 
som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos 
minderåriga, särskilt program som innehåller pornografi eller meningslöst våld. 
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall utsträckas till att även gälla andra program som 
kan bedömas skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos 
minderåriga, utom då det kan anses säkert, genom val av tid för sändningen eller 
genom tekniska åtgärder, att de minderåriga inom sändningsområdet normalt inte 
hör eller ser sådana sändningar. Dessutom skall medlemsstaterna säkerställa att då 
sådana program sänds i okodad form föregås de av en akustisk varning eller kan 
identifieras genom en visuell symbol som visas under hela sändningen." 
24. Följande artiklar skall införas: 
"Artikel 22a 
Medlemsstaterna skall också se till att sändningarna inte innehåller något som 
uppammar hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. 
Artikel 22b 
1. Kommissionen skall ägna särskild uppmärksamhet åt tillämpningen av bestämmelserna 
i detta kapitel i samband med den rapport som avses i artikel 26. 
2. Kommissionen skall tillsammans med medlemsstatens behöriga myndigheter genomföra 
en undersökning av eventuella fördelar och nackdelar med ytterligare åtgärder för att 
underlätta kontrollen som utövas av föräldrar -eller målsmän avseende program som 
minderåriga får titta på. 
24a. I artikel 23 skall punkt 3 ersättas med följande: 
" 1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser inom civilrätt, straffrätt 
eller administrativ lagstiftning som antagits av medlemsstaterna, skall varje fysisk eller 
juridisk person, oberoende av nationalitet, vars legitima intressen, i synnerhet 
vederbörandes rykte och goda namn, har skadats av påståenden om felaktiga fakta i ett 
TV-program, ha rätt till genmäle eller motsvarande. Medlemsstaterna skall säkerställa att 
det faktiska utövandet av rätten till genmäle inte hindras av införande av orimliga villkor. 
Svaret skall avges inom en rimlig tid enligt begäran, under förhållanden som är möjligast 
lika programföretagets förhållanden som begäran hänvisar till. 
25. Artikel 25 skall upphöra att gälla. 
3é 
26. Artikel 26 skall ersättas med följande: 
"Artikel 26 
Senast vid slutet av det tredje året efter dagen för antagandet av detta direktiv och 
vartannat år därefter skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska 
och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv och 
om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom 
området TV-sändning, i synnerhet mot bakgrund av teknisk utveckling sedan det 
antogs." 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är 
nödvändiga för att följa detta direktiv senast ett år efter den dag då det trädde i 
kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. 
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till 
detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare 
föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala 
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas 
av detta direktiv. 
Artikel 3 
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Bestämmelserna i artikel 1.5 skall faktiskt tillämpas under en period av tio år räknat 
från dagen för ikraftträdandet av detta direktiv. 
Artikel 4 
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 
37 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 200 slutlig 
DOKUMENT 
SV 16 
Katalognummer : CB-CO-96-210-SV-C 
ISBN 92-78-03599-8 
Byrån for Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
3?