Förslag till RÅDETS BESLUT om ytterligare makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. inledning

För att konsolidera fredsavtalet från Dayton som skrevs under 1995 ställde den internationella gemenskapen sig bakom ett medelfristigt prioriterat återuppbyggnads- och återhämtningsprogram på 5,1 miljarder US-dollar för perioden 1996-1999. Vid den fjärde givarkonferensen för Bosnien och Hercegovina 1998 välkomnade den internationella gemenskapen enhälligt avtalen med Bretton Woods-instituten, vilka banade väg för en mer uthållig ekonomisk tillväxt, och beslutade att fortsätta att ge starkt stöd till Bosnien och Hercegovinas program för ekonomiska reformer och återuppbyggnad.

Det har åstadkommits en hel del sedan Daytonavtalet undertecknades. Ekonomin håller på att återhämta sig, demokratiska insitutioner håller på att byggas upp, de etniska motsättningarna har minskat kraftigt och flyktingarna återvänder. Bosnien och Hercegovinas konstitution ger staten endast begränsade befogenheter. De komplicerade arrangemang varvid de olika entiteterna, Republika Srpska och Federationen, och Brcko åtnjuter en hög grad av autonomi, bland annat över finanspolitiken, har ofta gjort det svårt att upprätta en gemensam nationell politisk dagordning. Det är dessa komplicerade konstitutionella arrangemang, där bland annat den höge representanten ges en framträdande roll, som har stor betydelse vid utvecklingen av den ekonomiska ramen.

Gemenskapen har stött den ekonomiska reformprocessen i Bosnien och Hercegovina genom gemenskapens makroekonomiska stöd. I maj 1999 beslutade rådet att ge Bosnien och Hercegovina makroekonomiskt stöd som omfattar en lånedel på upp till 20 miljoner euro och en bidragsdel på upp till 40 miljoner euro (beslut 1999/325/EG) inom ramen för ett IMF-program (treårigt stand-by-avtal) som man kom överens om i maj 1998. Sedan den första översynen inom ramen för IMF-programmet genomförts och Bosnien och Hercegovina återbetalat alla sina utestående förfallna skulder till gemenskapen och EIB, betalade kommissionen i december 1999 ut en första del om 25 miljoner euro, vilken omfattade en bidragsdel på 15 miljoner euro och en lånedel på 10 miljoner euro. Sedan man gjort tillfredsställande framsteg inom ramen för IMF-programmet, inklusive slutfört de fjärde och femte översynerna, och på ett tillfredsställande sätt uppfyllt de särskilda villkor som är knutna till gemenskapsstödet, betalades den andra delen på 20 miljoner euro ut i slutet av 2000. Efter det att IMF:s styrelse försenat slutfört den sjätte och sjunde (sista) översynen av stand-by-avtalet och efter det att tjänstemän från kommissionen gjort två besök, ansågs de specifika ekonomisk-politiska villkoren för EG-stödet i stort sett vara uppfyllda och följaktligen gjordes den tredje (och sista) utbetalningen av gemenskapsstödet (15 miljoner euro) i slutet av 2001.

EG har också stött landets reformer genom Obnova-stöd och, sedan 2001, med Cards-stöd. I enlighet med det strategidokument för landet omfattande perioden 2002-2006 som antogs av kommissionen i december 2001, fokuserar Cards nuvarande stöd på stöd till de reformer och den institutionsuppbyggnad som krävs för att klara av de skyldigheter som ett framtida stabilitets- och associeringsavtal kommer att medföra. I det årliga Cardsprogram för 2002 som kommissionen antog i maj 2002 planeras åtaganden för 71,9 miljoner euro. I det fleråriga indikativa programmet förutses 63 miljoner euro för 2003. Därutäver har Echo bidragit med över 1 miljard euro i humanitärt bistånd sedan 1991 (som fasats ut under 2000), och EIB har tecknat lån på mer än 160 miljoner euro. Medlemsstaterna har också bidragit med betydande belopp i humanitärt bistånd, samt för att återställa infrastruktur inom transport-, kommunikations- och försörjningssektorerna.

Även om mycket har åstadkommits hittills finns det mycket kvar att göra. Myndigheternas viktigaste uppgifter är nu att fördjupa de ekonomiska refomerna så att förutsättningar skapas för en varaktig marknadsledd ekonomisk tillväxt, påskynda återvändandet av fördrivna personer och flyktingar, med särskild tonvikt på att göra det möjligt för medborgarna att utöva sin äganderätt, samt främja funktionella och demokratiska gemensamma institutioner som stöds av en effektiv meritbaserad statsförvaltning och en sund finansiell grund som bygger på rättsstatliga principer.

Efterkrigstiden har kännetecknats av omfattande återuppbyggnad, som finansierats och letts av världssamfundet. Även om landet har haft hög tillväxt sedan kriget slutade ligger BNP fortfarande långt under den nivå som rådde före kriget och är nu den näst lägsta i regionen. Återuppbyggnadsstödet förväntas minska under de kommande åren, vilket kommer att minska det externa bidraget till tillväxten. Reformerna måste fortsätta så att grunden läggs för en internt skapad varaktig tillväxt och nya arbetstillfälen. Myndigheterna i Bosnien och Hercegovina har för avsikt att angripa dessa frågor i samband med det kommande IMF-programmet.

Det nya stand-by-avtalet, som inom kort avses godkännas av IMF:s styrelse, bygger på en ekonomisk politik för tillväxt efter återuppbyggnadsfasen med kvarhållande vid sedelfonden och ytterligare betydande finanspolitisk konsolidering som viktigaste inslag. I avtalet föreskrivs även strukturreformer när det gäller skattepolitiken, privatiseringar, handelspolitiken och förbättringar i företagsklimatet.

Bosnien och Hercegovinas externa position kan bli svår att upprätthålla med tanke på det stora bytesbalansunderskottet och det begränsade inflödet av privat kapital. Betalningsbalansen kommer således att fortsätta att vara beroende av ett inflöde av offentliga medel för att klara av landets finansieringsbehov på medellång sikt.

Mot denna bakgrund och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén föreslår nu kommissionen att rådet skall anta ett beslut om beviljande av kompletterande makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina.

2. Makroekonomisk utveckling

Av den senaste makroekonomiska statistiken framgår att BNP-tillväxten har sjunkit kontinuerligt efter den period med hög tillväxt som åtföljde återuppbyggnaden av Bosnien och Hercegovina. År 2000 var tillväxten ensiffrig för första gången sedan krigsslutet. Tillväxttakten för 2001 har reviderats ned från omkring 5 % till 2,3 % till följd av avmattningen i Federationen och recessionen i Republika Srpska. Enligt den officiella statistiken är arbetslösheten mycket hög (40 % av arbetskraften år 2001), men enligt Världsbankens uppskattningar är den faktiska arbetslösheten endast hälften så stor. En del av de som "officiellt" är arbetslösa arbetar antagligen i den informella sektorn, men av det begränsade undersökningsmaterial som finns tillgängligt framgår att fattigdomen bland de arbetslösa är tre till fem gånger högre än för de som har ett arbete.

Trots den svagare tillväxten åstadkom Bosnien och Hercegovina en betydande konsolidering av de offentliga finanserna förra året. Ackumuleringen av skulder till följd av eftersläpningar i utbetalningar av löner och pensioner minskade genom att gamla skulder betalades av och genom förbättrad förvaltning. Situationen för de offentliga finanserna är dock fortfarande instabil. Den viktigaste intäktskällan i entiteternas offentliga finanser är indirekta skatter (omsättningsskatter, punktskatter och tullar), medan statsbudgeten, som inte har några egna intäkter, till stor del är beroende av överföringar från entiteterna för att klara av en av sina huvuduppgifter, nämligen att betala räntor och amorteringar på den offentliga utlandsskulden. Under 2001 var de offentliga utgifterna mycket höga och motsvarande omkring 56 % av BNP. Eftersom budgettaken inte iakttogs under 2000 var man tvungen att vidta motåtgärder under 2001, då FBiH och staten genomförde åtgärder för att åter få de offentliga finanserna i balans.

Att man strikt följt reglerna i sedelfondssystemet, som infördes i mitten av 1997, har bidragit till att dämpa inflationstrycket och har lett till nästan fullständig acceptans för den gemensamma valutan, den konvertibla marken (BAM), som inledningsvis kopplades till den tyska marken till kursen 1:1 och som nu är kopplad till euron. Den tidigare betydande skillnaden i inflationstakt mellan de två entiteterna minskar gradvis. I Federationen (FBiH) har inflationen legat en bra bit under 2 % de senaste tre åren, medan den har sjunkit kontinuerligt i Republika Srpska, där den år 2001 sjönk under 10 %. Denna konvergens i inflationstakten kan förklaras av en ökad ekonomisk integration mellan de två entiteterna. Inflationstakten för hela landet uppskattades till 3 % för 2001, vilket återspeglar sedelfondens stabiliserande effekt.

Den KPI-baserade reala effektiva växelkursen sjönk med omkring 5 % år 2001, vilket är en följd av att den jugoslaviska dinaren steg kraftigt i värde. Detta gav ett visst utrymme för ökningar av enhetsarbetskostnaderna, vilka måste övervakas noga i framtiden för att inte Bosnien och Hercegovinas konkurrenskraft skall bli lidande.

När det gäller de utrikes affärerna lättade trycket på betalningsbalansen något till följd av den exportuppgång som inleddes år 2000 (som delvis förklaras av att den jugoslaviska marknaden åter öppnades) och den minskade importen (främst till följd av minskat återuppbyggnadsstöd från givarländerna). Underskottet i bytesbalansen (exklusive överföringar) minskade visserligen något under 2001, då det uppmättes till 20 % att jämföras med 22,2 % år 2000, men är fortfarande stort. De utländska direktinvesteringarna beräknades netto uppgå till omkring 33 US-dollar per capita, vilket är en av de lägsta noteringarna i regionen. De officiella bruttovalutareserverna ökade så att de 2001 täckte fem månaders import, vilket kan förklaras av att den nationella valutan används i allt högre grad.

Utlandsskulden uppgick till 58 % av BNP vid utgången av 2001. Skuldtjänsten som andel av varuexporten är relativt låg, vilket återspeglar att en stor del av skulden utgörs av lån till förmånliga villkor och att skulden lagts om på ett förmånligt vis. Den totala skuldtjänsten på utlandsskulden kommer dock att öka betydligt på medellång sikt från 81 miljoner US-dollar år 2001 till 134 US-dollar 2002 och 200 US-dollar 2004 (vilket motsvarar en skuldtjänstkvot på 7 %).

3. Ramen för den ekonomiska politiken på medellång sikt

Det nya stand-by-avtalet, som omfattar omkring 89 miljoner US-dollar och har en löptid på 15 månader, avses godkännas av styrelsen den [XXX] och däri anges ramen för den ekonomiska politiken för perioden 2002-2003. Myndigheternas mål för den reala BNP-tillväxten är att den skall öka från 2,5 % år 2002 till 4 % 2003 med ett medelfristigt tillväxtmål på omkring 5-6 % per år. De andra huvudmålen är att få ned bytesbalansunderskottet, upprätthålla stora valutareserver och hålla inflationen på nuvarande låga nivå. Politiken grundas på tre centrala inslag: en försiktig finanspolitik, strikt iakttagande av sedelfondssystemets regler och ytterligare strukturreformer.

Myndigheterna avser att konsolidera de offentliga finanserna och anger målet att minska underskottet i den konsoliderade offentliga sektorns finanser (periodiserat) från 6,3 % av BNP år 2001 till 3 % år 2003. Minskningen skall åstadkommas genom de besparingar som uppstår i samband med den militära demobiliseringen 2002 samt genom andra utgiftsnedskärningar, däribland en frysning av lönerna och nyanställningarna inom den offentliga sektorn. De offentliga utgifterna som andel av BNP förväntas minska från ungefär 61 % 2001 till 55 % 2003. På intäktssidan kommer ansträngningar att göras för att förbättra skatte- och tullförvaltningen, bland annat genom att systemet med skatteidentifieringsnummer (Tax Identification Number) och tullens informationssystem "ASYCUDA++" börjar användas. Skatteintäkterna förväntas öka med 1 % av BNP under perioden, även om de sammanlagda offentliga intäkterna till följd av lägre bidrag minskar med motsvarande 3 % av BNP till 52 % år 2003. Andra finanspolitiska åtgärder inbegriper fortsatt harmonisering av entiteternas olika finanspolitiska system, slutförandet av en översyn av de offentliga finanserna med Världsbankens hjälp samt det fullständiga införandet i varje entitet av det system för finansförvaltning som används på central nivå med avsikt att sedan införa samma system även på andra nivåer. Dessutom håller en andra "World Bank Public Finance Structural Adjustment Credit" (PFSAC II) på att genomföras för att förbättra samordningen mellan entiteterna, utgiftsprioriteringarna och budget- och skuldförvaltningen.

Den offentliga skuldstocken, inklusive eftersläpningar med inhemska löne- och pensionsutbetalningar (på omkring 9 % av BNP), förväntas öka från 68 % av BNP vid utgången av 2001 till 71 % av BNP vid utgången av 2003. Om man räknar med frusna banktillgodohavanden i utländsk valuta (30 % av BNP) och potentiella krigsskadestånd (50 % av BNP) kan den totala offentliga skulden överstiga 150 % av BNP. Myndigheterna kommer därför att se över privatiseringslagstiftningen för att se till att alla privatiseringsintäkter och därmed sammanhängande intäkter placeras på ett depositionskonto och sedan används till att betala av denna skuld.

När det gäller penning- och växelkurspolitiken kommer sedelfondssystemet, som är en av de institutioner i Bosnien och Hercegovina som åtnjuter störst förtroende och som kan uppvisa bäst resultat, att behållas åtminstone till mitten av 2003, vilket formellt krävs i Daytonavtalet. Efter denna tidpunkt skall eventuella förändringar godkännas i statens parlament. Myndigheterna har dock uttryckt ett långsiktigt stöd för systemet, särskilt på grund av dess oberoende och dess isolering från den komplicerade politiska miljön.

Två stora administrativa förändringar förväntas ske under den närmaste tiden. BAM är redan i praktiken kopplad till euron, men nu kommer de nödvändiga ändringarna i centralbankslagen att göras. Kapitalkraven på affärsbankerna kommer även att göras flexiblare, från 10-15 % till 10-20 %, i syfte att öka det penningpolitiska svängrummet. Kapitalkravet kommer dock att ligga kvar på 10 % så länge stand-by-avtalet är i kraft. Centralbanken kommer dessutom inte att göra några betalningar av utdelningar till regeringen förrän dess egna kapital överstiger 10 % av bankens monetära skulder (för närvarande uppgår det egna kapitalet till omkring 5 %).

Strukturpolitiken behöver förstärkas om Bosnien och Hercegovina skall kunna förverkliga sin tillväxtpotential. Strukturpolitiken kommer att inriktas på de fem huvudområdena.

För det första kommer myndigheterna att försöka förbättra företagsklimatet genom att göra det lättare för företag att komma in på och lämna marknaden. Detta skall uppnås genom att man sänker de administrativa kostnaderna och förstärker den rättsliga ramen för utländska direktinvesteringar. Ett låneavtal i syfte att förbättra företagsklimatet (Business Environment Credit) ingicks nyligen med Världsbanken. Man strävar efter ökad harmonisering av lagstiftningen på statlig respektive entitetsnivå, bland annat när det gäller konkurslagstiftningen. I Federationen kommer åtminstone 8 stora strategiska företag att privatiseras under 2002 och ytterligare privatiseringar av medelstora företag förväntas ske i Republika Srpska.

För att främja handeln och dess avreglering kommer ansträngningar att göras för att öka Bosnien och Hercegovinas tillträde till utländska marknader och för att öka den regionala integrationen. Myndigheterna kommer att sträva efter att kunna utfärda inspektionsintyg grundat på EU:s sundhetsstandarder för växter och vid halvårsskiftet 2002 bör frihandelsavtal ha trätt i kraft med alla f.d. jugoslaviska republiker, medan bilaterala avtal med Bulgarien och Turkiet kommer att förhandlas fram under 2002. Bosnien och Hercegovina förväntas bli medlemmar i WTO i början av 2003.

Att förstärka det finansiella systemet är också en prioriterad uppgift, som bland annat innefattar att slutföra privatiseringen av banksektorn och kontrollera att bankerna följer tillsynsbestämmelserna. Banker som inte kan privatiseras innan den lagstadgade tidsfristen löper ut kommer att avvecklas. Senast vid utgången av 2002 måste även alla affärsbanker uppfylla kapitalkravet på 15 miljoner BAM eller avvecklas. Myndigheterna har också för avsikt att skapa ett insättningsgarantiorgan som täcker hela landet och som ersätter de nuvarande systemen på entitetsnivå. På detta område har även ett låneavtal ("Enterprise and Bank Privatisation Adjustment Credit" - EBPAC) just ingåtts med Värlsbanken.

Kvaliteten på statistiken är mycket dålig och det offentliggörs inga officiella uppskattningar av BNP, betalningsbalansen eller de offentliga finanserna. Därför kommer det att göras stora ansträngningar för att förbättra kvaliteten på statistiken. Bland annat kommer man att förbättra samordningen mellan de tre statistikkontoren och centralbanken och börja genomföra en undersökning av hushållens budgetar (med stöd av "Customs and Fiscal Assistance Office" (CAFAO), ett program som finansieras av Europeiska kommissionen) samt göra uppskattningar av den reala BNP:n för perioden 1998-2002. En första folkräkning kommer också att genomföras, liksom regelbunda konjunkturbarometrar och undersökningar av hushållens inköpsplaner.

4. Bosnien och Hercegovinas behov av extern finansiering under 2002 och 2003

Det nya 15-månaders stand-by-avtalet bygger vidare på tidigare resultat och syftar till att främja högre tillväxt och en minskning i bytesbalansunderskottet. Även om reformarbetet och den makroekonomiska stabiliseringen fortskrider planenligt står det dock klart att Bosnien och Hercegovina under överskådlig framtid kommer att vara beroende av offentligt externt finansiellt stöd, bland annat makroekonomiskt stöd.

Enligt IMF:s betalningsbalansberäkningar kommer bytesbalansunderskottet (före bidrag) att uppgå till 1 015 miljoner US-dollar 2002 och 947 miljoner US-dollar 2003 (21,3 % respektive 18,7 % av BNP). Den officiella bruttovalutareservern planeras öka med 319 miljoner US-dollar 2002, bland annat under förutsättning att inväxlingen av tyska mark/euro till BAM fortsätter under gynnsamma externa och inhemska förhållanden. År 2003 planeras reserverna öka med 50 miljoner US-dollar. Med beaktande av amorteringarna på medel- och långfristiga skulder (exklusive IMF-lånen) på 46 miljoner US-dollar 2002 och 43 miljoner US-dollar 2003 samt mindre förändringar i stocken av försenade utbetalningar, affärsbankernas nettotillgodohavanden i utländsk valuta, omläggningen av skulderna till Londonklubben och skuldavskrivningar, uppgår finansieringsbehovet brutto till 1 281 miljoner US-dollar 2002 och 945 miljoner US-dollar 2003.

Detta finansieringsbehov förväntas endast delvis täckas av utländska direktinvesteringar på 240 miljoner US-dollar 2002 och 320 miljoner US-dollar 2003, offentliga kapitalöverföringar och lån till återuppbygganden (även om denna finansieringskälla ger ett allt mindre bidrag) samt andra inflöden som inväxling av tyska mark/euro till BAM. Om man även beaktar andra skuldomläggningar och skuldavskrivningar 2002 uppgår det återstående finansieringsbehovet till 140 miljoner US-dollar 2002 och 60 miljoner US-dollar 2003.

Med beaktande av den förväntade finansieringen från de internationella finansinstituten beräknas det totala återstående externa finansieringsbehovet uppgå till omkring 75 miljoner US-dollar 2002 och omkring 41 miljoner US-dollar 2003, det vill säga sammanlagt 116 miljoner US-dollar fram till utgången av 2003. IMF har förutsatt att gemenskapens makroekonomiska stöd och annat stöd från givarländerna kommer att tillhandahållas under denna period så att detta resterande finansieringsbehov kan täckas under 2002 och 2003.

5. Eventuellt ytterligare makroekonomiskt stöd från gemenskapen och stödets huvuddrag

Kommissionen föreslår att gemenskapen beviljar Bosnien och Hercegovina ytterligare makroekonomiskt stöd på upp till 60 miljoner euro som ett komplement till IMF:s nya 15-månaders stand-by-avtal.

Med tanke på att den offentliga skuldkvoten uppgår till nästan 70 % av BNP, oaktat de frusna tillgodohavandena i utländsk valuta (30 % av BNP) och eventuella krigsskadestånd (omkring 50 % av BNP), vore en försiktig attityd till ny utlåning till Bosnien och Hercegovina tillrådig. Således anses det lämpligt att tillhandahålla en större del av detta stöd i form av ett bidrag på omkring 40 miljoner euro. En så pass betydande bidragsdel ligger helt i linje med det första stödpaketet och skulle främja en ökad hållbarhet i de utrikes affärerna på medellång sikt.

Det föreslagna bidragsbeloppet skulle finansieras från budgetpost B7-548 (Makroekonomiskt stöd till länderna i västra Balkan). Med tanke på Bosnien och Hercegovinas ansträngda betalningsbalans skulle lånet ha en löptid på 15 år med en 10-årig ränte- och amorteringsfri period, vilket är jämförbart med det föregående makroekonomiska stödpaketet till Bosnien och Hercegovina och de som beviljats andra länder i västra Balkan. Beviljandet av detta stöd skulle kräva att garantifonden förses med ytterligare ungefär 1,8 miljoner euro, vilket är möjligt tack vare att garantifonden har tillräckliga reservmarginaler.

Rådet ombeds därför anta det bifogade utkastet till beslut om beviljande av ytterligare makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina.

2002/0193 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om ytterligare makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE:

med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1]

[1] EGT

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2], ochav följande skäl:

[2] EGT

(1) [Kommissionen samrådde med Ekonomiska och finansiella kommittén innan den lade fram förslaget.]

(2) Bosnien och Hercegovinas myndigheter återuppprättade kontakterna med de internationella organisationerna och gjorde särskilda framsteg med att normalisera landets finansiella förbindelser med de multilaterala långivarna, däribland Europeiska investeringsbanken, och med de offentliga bilaterala långivarna.

(3) Sedan oktober 2000 har Bosnien och Hercegovina gjort betydande framsteg med den ekonomiska stabiliseringen och de ekonomiska reformerna och har tagit stora steg på vägen mot att upprätta en väl fungerande marknadsekonomi.

(4) Inom ramen för stabiliserings- och anslutningsprocessen, som utgör ramen för EU:s relationer med regionen, är det önskvärt att stödja de ansträngningar som görs för att den politiska och ekonomiska stabiliseringen i Bosnien och Hercegovina skall fortsätta, i syfte att utveckla fullt utbyggda samarbetsförbindelser med gemenskapen.

(5) Ekonomiskt stöd från gemenskapen är avgörande för att föra Bosnien och Hercegovina närmare gemenskapen. Gemenskapen har redan tidigare beviljat makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina.

(6) [Internationella valutafonden (IMF) godkände den [XXX] ett 15-månaders "stand-by-avtal" för Bosnien och Hercegovina på omkring 89 miljoner US-dollar för att stödja myndigheternas ekonomiska program för perioden 2002-2003.]

(7) Världsbanken har anslagit sammanlagt omkring 900 miljoner US-dollar till stöd för 42 IDA-krediter/Trust Funds och har betalat ut omkring 670 miljoner US-dollar sedan 1996. Därutöver har omkring 45 miljoner US-dollar i IFC-lån beviljats, varav 37 miljoner US-dollar hade betalats ut fram till februari 2002. En andra "Public Finance Structural Adjustment Credit" (PFSAC II) håller på att genomföras och "Enterprise and Bank Privatisation Adjustment Credit" (EBPAC) har just avslutats och en transaktion till förmån för arbetsmarknadsreformer och socialt skydd avslutades förra året. Nyligen ingicks även ett låneavtal som syftar till att förbättra företagsklimatet.

(8) Medlemmarna i Parisklubben kom i oktober 1998 överens om skuldavskrivningar till förmån för Bosnien och Hercegovina, vilket redan då minskade belastningen på betalningsbalansen.

(9) Bosnien och Hercegovinas myndigheter har begärt finansiellt stöd från de internationella finansinstituten, gemenskapen och andra bilaterala givare.

(10) Utöver den beräknade finansiering som kan erhållas från IMF och Världsbanken kvarstår ett betydande finansieringsbehov som behöver täckas för att stödja de ekonomisk-politiska målsättningar som myndigheternas reformansträngningar är förenade med.

(11) Makroekonomiskt stöd från gemenskapen till Bosnien och Hercegovina är en lämplig åtgärd för att lindra landets externa finansieringsrestriktioner, stödja betalningsbalansen och stärka valutareserven.

(12) Ekonomiskt stöd från gemenskapen i form av ett långfristigt lån kombinerat med ett direkt bidrag är en lämplig åtgärd för att göra landets externa position mer hållbar, med tanke på landets begränsade lånekapacitet.

(13) Budgetmyndighetens befogenhet påverkas inte av att en bidragsdel inkluderats i stödet.

(14) Detta stöd bör förvaltas av kommissionen i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

(15) För att anta detta beslut föreskrivs i fördraget inga andra befogenheter än de som anges i artikel 308.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Gemenskapen skall bevilja Bosnien och Hercegovina ytterligare ett makroekonomiskt stöd i form av ett långfristigt lån och ett direkt bidrag i syfte att säkerställa en hållbar betalningsbalanssituation och stärka landets valutareserv.

2. Lånedelen av stödet skall uppgå till högst 20 miljoner euro, med en maximal löptid på 15 år. Kommissionen skall i detta syfte vara bemyndigad att på gemenskapens vägnar låna upp de nödvändiga medlen, vilka kommer att ställas till Bosnien och Hercegovinas förfogande i form av ett lån.

3. Bidragsdelen av stödet skall uppgå till högst 40 miljoner euro.

4. Gemenskapens ekonomiska stöd skall förvaltas av kommissionen i nära samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén och på ett sätt som är förenligt med avtalen mellan IMF och Bosnien och Hercegovina.

Artikel 2

1. Kommissionen skall vara bemyndigad att efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén träffa avtal med myndigheterna i Bosnien och Hercegovina om de villkor i fråga om den ekonomiska politiken som lånet skall vara förenade med. Dessa villkor skall vara förenliga med de avtal som avses i artikel 1.4.

2. Kommissionen skall regelbundet i samarbete med Ekonomiska och finansiella kommittén och samordnat med IMF kontrollera att Bosnien och Hercegovinas ekonomiska politik överensstämmer med syftena för detta lån och att lånevillkoren uppfylls.

Artikel 3

1. Låne- och bidragsdelen av detta stöd skall ställas till Bosnien och Hercegovinas förfogande genom åtminstone två delutbetalningar. Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 2 skall den första delutbetalningen göras på grundval av ett stand-by-avtal mellan Bosnien och Hercegovina och IMF.

2. Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 2 skall den andra och eventuella ytterligare delutbetalningar ske på grundval av ett tillfredsställande genomförande av Bosnien och Hercegovinas anpassnings- och reformprogram och tidigast ett kvartal efter den första utbetalningen.

3. Medlen skall utbetalas till Bosnien och Hercegovinas centralbank.

Artikel 4

1. De upp- och utlåningstransaktioner som avses i artikel 1 skall genomföras med användande av samma valuteringsdag och får inte exponera gemenskapen för risker vad gäller omvandling av löptider, valuta- eller ränterisker eller andra kommersiella risker.

2. Kommissionen skall, om Bosnien och Hercegovina så begär, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att en klausul om förtida återbetalning införs i lånevillkoren och att den får åberopas.

3. På Bosnien och Hercegovinas begäran och i de fall omständigheterna medger en förbättring av räntesatsen på lånet, får kommissionen refinansiera hela eller en del av sin ursprungliga upplåning eller ändra motsvarande finansiella villkor. Refinansierings- eller omläggningstransaktionerna skall genomföras i enlighet med de villkor som anges i punkt 1 och får inte förlänga den genomsnittliga löptiden för upplåningen i fråga eller öka beloppet, beräknat enligt den aktuella växelkursen, av det kapital som är utestående på dagen för refinansierings- eller omläggningsdagen.

4. Om så är lämpligt, skall Bosnien och Hercegovina stå för alla kostnader som kommissionen ådrar sig i samband med avtalandet om eller genomförandet av den transaktion som avses i detta beslut.

5. Ekonomiska och finansiella kommittén skall informeras om utvecklingen vad gäller de transaktioner som avses i punkt 2 och 3.

Artikel 5

Kommissionen skall minst en gång om året, och före september månad, överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet som skall innehålla en utvärdering av hur detta beslut genomfördes föregående år.

Artikel 6

Detta beslut skall träda i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta beslut upphör att gälla två år efter dagen för offentliggörandet.

Utfärdat i

På rådets vägnar

Ordföranden

BILAGA

BUDGETMEDEL SOM KRÄVS FÖR INBETALNINGAR TILL GARANTIFONDEN UNDER 2002 SAMT RESERVMARGINAL FÖR LÅN OCH LÅNEGARANTIER TILL FÖRMÅN FÖR TREDJE LAND

(I MILJONER EURO)

>Plats för tabell>

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. Åtgärdens beteckning

Ytterligare makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina.

2. BERÖRD BUDGETPOST

a) Stödets bidragsdel

B7-548

b) Stödets lånedel

Rubrik B0-215 "Europeiska gemenskapens garanti för upplåningsprogram som gemenskapen har ingått för att ge ekonomiskt stöd till länderna i västra Balkan.

3. Rättslig grund

Artikel 308 i fördraget.

4. Beskrivning av och motiv för åtgärden

a) Beskrivning av åtgärden

Tillhandahållande av gemenskapslån (som skall finansieras genom att gemenskapen lånar upp pengar på den internationella kapitalmarknaden) på högst 20 miljoner euro och bidrag från gemenskapen på högst 40 miljoner euro (som skall finansieras genom den allmänna budgeten) till Bosnien och Hercegovina för att stödja regeringens reformsträvanden och säkerställa en hållbar betalningsbalanssituation.

b) Motiv för åtgärden

Mottagarlandet är i hög grad beroende av externt finansiellt stöd från officiella källor på gynnsamma villkor för att genomföra varaktiga ekonomiska reformer.

5. Klassificering av utgifterna

a) Bidragsdelen: icke-obligatoriska, differentierade.

b) Lånedelen : obligatoriska.

6. Typ av utgifter

a) Direkt stöd (100 % bidrag), som skall utbetalas i minst två delutbetalningar.

b) Möjligt ianspråktagande av budgetgarantin för den gemenskapsupplåning som syftar till att finansiera lånet.

7. Budgetkonsekvenser

a) Beräkningssätt

Beräkningen av det stödbelopp som bedömts vara nödvändigt grundar sig på de nuvarande uppskattningarna av Moldovas återstående externa finansieringsbehov. Lånedelen av stödet förväntas inte kräva att budgetgarantin tas i anspråk.

b) Åtgärdens effekt på interventionskrediter

Den budgetpost som motsvarar stödets bidragsdel kommer att tas i anspråk under förutsättning att ett antal ekonomisk-politiska villkor som skall avtalas med Bosnien och Hercegovinas myndigheter uppfylls.

Den budgetpost som motsvarar budgetgarantin för stödets lånedel kommer enbart att tas i anspråk om garantin faktiskt åberopas.

c) Finansiering av interventionsutgifter

i) Bidrag

Nedanstående fördelning föreslås för anslag som skall finansieras under det maximala utgiftstaket för kategori 4 i den nuvarande budgetplanen (i miljoner euro):

// 2002

Anslag för åtaganden // 40

Beviljade anslag // 40

ii) Om budgetgarantin tas i anspråk gäller följande:

- Ianspråkstagande av Garantifonden som upprättades genom rådets förordning (EG, EURATOM) nr 2728 av den 31 oktober 1994, senast ändrad genom förordning nr 1149 av den 25 maj 1999.

- Om garantifondens medel inte skulle vara tillräckliga kommer ytterligare medel att tillföras från budgeten genom överföring

av eventuellt resterande marginal i garantireserven, av eventuella försenade betalningar till gemenskapens budget för vilka budgetgarantin har tagits i anspråk (enligt artikel 27.3 i budgetförordningen), av eventuellt tillgänglig marginal under det maximala utgiftstaket för kategori 4 i budgetplanen eller genom omfördelning inom den kategorin.

- För att fullgöra sina förpliktelser kan kommissionen provisoriskt säkerställa skuldtjänstbetalningarna genom sina egna likvida medel. I detta fall gäller artikel 12 i rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89 av den 29 maj 1989.

8. Bestämmelser om bedrägeribekämpning

Medlen kommer att utbetalas direkt till mottagarlandets centralbank först efter det att kommissionens enheter, i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén och i samverkan med IMF:s enheter, har kontrollerat att den makroekonomiska politik som genomförs i landet är tillfredsställande och att de specifika villkor som är knutna till stödet uppfylls.

Revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning kommer att ansvara för kontroll och revision av stödet.

9. Analys av kostnadseffektivitet

a) Skäl för åtgärden och särskilda mål

Genom att stödja Bosnien och Hercegovinas makroekonomiska reformansträngningar och komplettera den internationella finansiering som landet fått tillgång till inom ramen för det IMF-stödda programmet skulle stödet underlätta landets omvandling mot marknadsekonomi.

b) Uppföljning och utvärdering

Detta stöd är av makroekonomisk karaktär och uppföljning och utvärdering görs inom ramen för det 15-månaders IMF-stödda reformprogram som mottagarlandet genomför.

Kommissionens enheter kommer att övervaka åtgärden med hjälp av ett särskilt system med indikatorer för den makroekonomiska och strukturella politiken, om vilket överenskommelse skall träffas med mottagarlandets myndigheter. Kommissionen kommer även i fortsättningen att stå i nära kontakt med IMF:s och Världsbankens enheter och dra nytta av deras bedömning av hur Bosnien och Hercegovinas stabilisering och reformer fortskrider.

I förslaget till rådsbeslut förutses en årlig rapport till Europaparlamentet och rådet, vilken skall innehålla en utvärdering av genomförandet av denna åtgärd.

10. Administrativa utgifter

Denna åtgärd är av exceptionell karaktär och kommer inte att innebära någon ökning av antalet anställda vid kommissionen.