Yttrande från Regionkommittén om "Meddelande från kommissionen - Mot en ny sjöfartsstrategi"

(97/C 379/13)

BAKGRUND

- Meddelande från kommissionen - Mot en ny sjöfartsstrategi (KOM(96) 81 slutlig).

- Kommissionens beslut av den 13 mars 1996, i enlighet med artikel 198c i EG-fördraget att inhämta Regionkommitténs yttrande i denna fråga.

- Regionkommitténs beslut av den 15 januari 1997 att ge utskott 3 "Transporter och kommunikationsnät" i uppdrag att bereda detta yttrande.

- Det utkast till yttrande (CdR 137/97 rev.) som antogs av utskott 3 den 19 juni 1997 (föredragande: Jan Laan).

Regionkommittén antog följande yttrande vid sin 19:e plenarsession den 17-18 september 1997 (sammanträdet den 17 september).

1. Inledning

1.1. Regionkommittén tackar kommissionen för dokumentet "Mot en ny sjöfartsstrategi". Dokumentet belyser hur stor betydelse kommissionen fäster vid en solid säkerhetspolitik och en förstärkning av den europeiska sjöfartens konkurrenskraft.

1.2. Kommittén anser att det är mycket viktigt med en välmående och säker europeisk transportsektor. Sjöfarten spelar bland annat en mycket viktig roll inom gemenskapens transportsektor och sörjer med hjälp av kustsjöfarten för att även de avlägsna områdena i unionen blir tillgängliga på regelbunden basis.

1.3. Regionkommittén är positivt inställd till den uppmärksamhet som kommissionen ägnar förbättringen av säkerheten. Redares åsidosättande av internationella säkerhetsföreskrifter medför ansenliga risker och kan ge upphov till snedvridningar av konkurrensen.

1.4. I detta hänseende ges i dokumentet stor uppmärksamhet åt "undermåliga" fartyg. Kommissionen ger förslag till en politik som försöker få medlemsstaterna att sträva efter en rättvis och enhetlig tillämpning av hamnstaternas regler.

Kommittén vill uppmärksamma att det hittills inte funnits någon tydlig definition av begreppet "undermålig" som har godkänts av alla parter. Detta gör det också omöjligt att upprätta tydliga regler om det eventuella ansvar som lastens intressenter har för bruket av undermåliga fartyg.

1.5. Kommittén värdesätter att kommissionen betonat utbildningen och sysselsättningen inom den europeiska sjöfartssektorn. För den europeiska sjöfartens framtid är det viktigt att den maritima kunskapen i Europa bevaras. Dessutom är välutbildad personal, både ombord och i hamn av väsentlig betydelse för en säker sjöfart.

1.6. Kommittén betonar möjligheterna till sjötransport som ett alternativt transportsätt för att minska belastningen på miljön. Man bör således använda alla medel för att främja sjötransporter.

1.7. Regionkommittén har med stort intresse tagit del av det strategiska dokumentet och ser fram emot den fortsatta utvecklingen. Kommittén är i alla händelser ständigt beredd att tillsammans med kommissionen diskutera en vidareutveckling av de idéer som tas upp i dokumentet.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Regionkommittén står bakom kommissionens strävan efter en strikt efterlevnad av internationellt antagna säkerhetsregler. I detta syfte stöder kommittén helhjärtat kommissionens politiska ansträngningar för att hamnstatskontrollen skall tillämpas effektivt och enhetligt av medlemsstaterna.

Kommittén ställer sig också bakom kommissionens strävan att med hjälp av medlemsstaterna och andra länder försöka fastställa kriterier när det gäller upprättandet av och arbetsrutinerna för en flaggstats administrativa instanser och fartygsregister.

2.2. Regionkommittén anser att medlemsstaterna såväl från säkerhets- som konkurrenssynpunkt måste söka efter effektiva åtgärder och straff för dem som överträder internationellt antagna säkerhetsföreskrifter. Idag står sanktionerna ofta inte i relation till de fördelar som den redare som inte håller sig till internationellt antagna föreskrifter åtnjuter.

2.3. Regionkommittén står bakom kommissionens initiativ att förbättra utbildningen av och effektiviteten hos de inspektörer som utför hamnstatskontrollen i Europa. Härigenom förbättrar kommissionen kontrollen samtidigt som den ger en positiv impuls till de maritima utbildningsinstituten och den maritima kunskapen i Europa.

2.4. Regionkommittén välkomnar den vikt som läggs i dokumentet på att förstärka säkerheten ombord på fartyg genom god utbildning och vidareutbildning av samtliga inom sjöfarten, såväl ombord som på land. Språkproblem mellan hamn och skepp leder fortfarande alltför ofta till oklarheter och farliga situationer.

2.5. Regionkommittén anser att det måste upprättas ett offentligt register över bevisligen undermåliga fartyg och att denna information skall vara lättillgänglig för alla. Upprättandet av ett sådant register skulle skapa en klarhet som inte finns idag i fråga om undermåliga fartyg. Kommittén medger att det inte kommer att vara enkelt att upprätta och genomföra en sådan offentlig registrering och förespråkar därför att det inrättas en tillfällig arbetsgrupp som kommissionen kan rådfråga om svårigheterna och möjligheterna med ett sådant registreringssystem. Samtidigt bör denna arbetsgrupp utnyttja all tillgänglig expertis, inklusive transportköpare och redare, för att kunna ge meningsfulla rekommendationer om offentlig registrering. I samband med detta försöker European Shippers' Councils (ESC) och European Community Shipowners' Associations (ECSA) tillsammans nå större klarhet i vad som bör förstås med undermåliga fartyg.

2.6. Regionkommittén stöder kommissionens förslag att förstärka sin roll inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). Kommittén anser dock att kommissionen inte bör sträva efter att göra IMO:s icke-bindande resolutioner till tvingande med hjälp av gemenskapslagstiftning. Härigenom kan man skada IMO:s funktion, som bygger på frivilligt samarbete mellan länder, och genomförandet av IMO:s regler.

2.7. Regionkommittén välkomnar kommissionens åtgärder för att öka sjösäkerheten genom att stimulera aktörerna till att anta högre säkerhetsnormer. För att uppnå denna målsättning anser kommittén att hamnmyndigheterna själva alltid måste kunna utforma och tillämpa de föreslagna åtgärderna, t.ex. tillämpning av tariffer som ökar progressivt för fartyg som inte uppfyller de högt ställda säkerhetsnormerna.

2.8. Regionkommittén anser att förfarandet för att bevilja statligt stöd måste vara fullkomligt öppet för insyn. Under nuvarande omständigheter är stödet rättfärdigat som en kompensation för den europeiska sjöfartens underläge till följd av ojämlika konkurrensmöjligheter på världsmarknaden. Statligt stöd bör endast ges för att förstärka den europeiska sjöfartssektorns strategiska position och den sjöfartsrelaterade verksamheten på land, med tanke på mervärdet och betydelsen för sysselsättningen. Kommittén anser att medlemsstaternas stödinsatser främst måste vara inriktade på säkerhet och på att skapa fler arbetstillfällen både för europeiska sjömän och personal på land.

2.9. Regionkommittén påpekar betydelsen av att de kombinerade transportsätten erkänns och att man närmar sig de härtill relaterade problemen på bred front. Gränserna i Europa håller på att suddas ut och varutransporter blir allt enklare. Ett rent och billigt transportsätt, som sjötransport, borde enligt kommittén integreras bättre i fastlandets transportsätt, så att bytet mellan transportsätt kan ske på ett bättre och snabbare sätt.

Regionkommittén vill fästa uppmärksamhet på det beslut som kommissionen tidigare fattat och enligt vilket alla nödvändiga åtgärder måste vidtas för att utöka sjötransporterna (short sea shipping) i stället för lastbils- och tågtransporter. Sjötransporter är det miljövänligaste, det ekonomiskt fördelaktigaste och vad transportfrekvensen beträffar det användbaraste transportsättet.

2.10. Kommittén pläderar för en förenkling och förbättring av tullformaliteterna i den mån dessa fortfarande finns kvar inom den Europeiska unionen. På så sätt kommer gemenskapens transporter att stå inför färre hinder. Kommittén hoppas att kommissionen med framgång kan fortsätta sina ansträngningar för att förbättra tullens effektivitet och säkerhet.

2.11. Slutligen påpekar kommittén att stycket om tillämpning av konkurrensreglerna på gemenskapens sjöfart inte är tillräckligt tydligt. Det finns inga bevis för att redarnas produktivitet har ökat märkbart genom tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler. Det föreligger inte heller några bevis för att de traditionella linjekonferenserna begränsar tillhandahållandet av globala tjänster genom konsortier.

Kommittén ser gärna att kommissionen ytterligare belyser behovet av en ändring av förordning (EEG) nr 4057/86 () om illojal prissättning. Grönboken är inte tydlig i denna fråga och en ändring skulle kunna vara meningsfull.

Bryssel den 17 september 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT L 378, 31.12.1986, s. 14; EGT L 93, 7.4.1987, s. 18; EGT L 117, 5.5.1988, s. 33/35.