(8) Kommissionen lämnade in en första rapport till Europaparlamentet och rådet år 2000 med en utvärdering av medlemsstaternas tillämpning av direktiv 91/477/EEG. I rapporten angavs att medlemsstaterna och berörda parter hade bedömt att den lagstiftning som skapades genom direktivet totalt sett var tillräcklig. De största problemen i fråga om de nationella tillämpningarna av direktivet var följande: svårigheter med utbytet av uppgifter, de nationella lagstiftningarnas komplexitet och skillnader, administrativa arbetssätt och tillståndsförfaranden, skillnader i klassificeringen av vapen för jakt och tävlingsskytte samt administrativa bördor som drabbar små och medelstora företag. Detta visade att vissa bestämmelser behöver förtydligas (t.ex. definitioner av vissa typer av vapen, särskilt vapen som är obrukbara eller antika) för att direktivet ska tillämpas på ett mer enhetligt sätt.

(4) Den slutliga rapporten från utvärderingen lämnades just innan de allvarliga händelserna i Paris och Köpenhamn i januari 2015. Dessa händelser lyfter fram de angelägna EU-omfattande säkerhetsutmaningar som vi står inför. Vid det möte som kommittén för skjutvapen höll i mars 2015 uppmanade kommissionen representanterna från medlemsstaterna att inte bara kommentera slutsatserna från utvärderingen utan även ta upp sådana eventuella farhågor som utvärderarna inte hade tittat på i tillämpningen av skjutvapendirektivet, som hänger samman med den senaste tidens allvarliga händelseutveckling.

-Europeiska skjutvapenpasset (artikel 12): Direktivet har skapat mer flexibla regler för vapen som används för jakt och tävlingsskytte, för att inte hindra dem från att transporteras inom medlemsstaterna. I och med införandet av det europeiska skjutvapenpasset kan jägare med vapen i kategori C och D och tävlingsskyttar med vapen i kategori B, C och D resa till en annan medlemsstat utan att först söka tillstånd från den medlemsstat som man reser till. Det europeiska skjutvapenpasset bör betraktas som det viktigaste dokumentet för jägare och tävlingsskyttar, och medlemsstaterna får inte kräva att en avgift eller kostnad betalas för att skjutvapenpasset ska kunna godtas.

ohar fyllt 18 år; undantag ska dock göras för förvärv (förutom köp) och innehav av skjutvapen avsedda för jakt eller tävlingsskytte, förutsatt att personer under 18 år i detta fall har föräldrarnas tillstånd eller får vägledning från en förälder eller en vuxen med en giltig skjutvapenlicens eller jaktlicens eller befinner sig på ett licensierat eller på annat sätt godkänt träningscenter, och

-”Kategori C: Skjutvapen som ska anmälas – mestadels använda av jägare”

(19) Redan under utvärderingens första månader flaggade utvärderarna för att det saknades viktiga uppgifter relaterade till både marknads- och säkerhetsaspekter. I fråga om marknaden gjorde de uppgifter som fanns tillgängliga på nationell nivå och EU-nivå normalt inte skillnad mellan civila skjutvapen och militära skjutvapen (vilket därmed gjorde det svårt att isolera uppgifter om civila skjutvapen). Även i de fall där detta var möjligt fanns det inte alltid tillgängliga uppgifter på nationell nivå för medlemsstaten för alla länder (på grund av sekretess), vilket gjorde det omöjligt att titta på produktionstrender över en längre tid. Slutligen gav det största företaget inom branschen inte tillgång till information i någon större utsträckning. I fråga om säkerhetsaspekten var de största problemen att det saknades detaljuppgifter om vilken typ eller kategori av skjutvapen som är i omlopp inom EU, samt om dessa används och transporteras olagligt. Det saknades även jämförbara och detaljerade uppgifter om trender i brott och aktiviteter som omfattar civila skjutvapen på EU-nivå. Det saknades även uppgifter om hur stor administrativ börda och ytterligare kostnader tillämpningen av en viss bestämmelse hade orsakat.

(17) Utvärderingen täckte alla bestämmelser i direktivet i alla 28 medlemsstaterna, från 1991 och fram till i dag. Dessutom bads utvärderarna att räkna in tidigare undersökningar och initiativ från kommissionen , och även två undersökningar som höll på att avslutas under samma tidpunkt om att göra skjutvapen obrukbara, förstöra dem eller märka dem och om kampen mot olagliga vapentransporter inom EU .

-Avvikelser i tillämpningen av kategorier, särskilt kategorierna C och D, skapar förvirring i det dokument som krävs vid köp av skjutvapen i olika länder, hindrar rörligheten på marknaden för skjutvapen inom Europa och genererar kostnader.

I utvärderingen rekommenderas att direktivets nuvarande definition av delar och komponenter anpassas till den definition som ingår i FN:s protokoll om skjutvapen, att det föreslås märkningsnormer på EU-nivå och att direktivet utökas med ett krav på märkning av alla väsentliga delar vid tidpunkten för tillverkning eller import. Underliggande problem: Vissa medlemsstater har inte behandlat de väsentliga delarna som skjutvapen, och skyldigheten att endast markera ”en väsentlig del” har tolkats på olika sätt, vilket har skapat svårigheter för brottsbekämpande myndigheter vid spårning av skjutvapen i gränsöverskridande brott. Det kan även komma att förhindra en välfungerande inre marknad, eftersom märkningen eventuellt inte erkänns av alla medlemsstater. Det bör göras en preliminär djupanalys av vilka delar till skjutvapen som regleras och märks i medlemsstaterna. Man bör även på EU-nivå ta upp skillnaderna mellan definitionen av ”väsentliga delar” i skjutvapendirektivet och ”delar och komponenter” i FN-protokollet, för att utvärdera om det behöver göras en ändring av definitionerna i direktivet.

-Öppenhet och tillgång till nationella regler för tillämpning av direktivet (kräver ingen lagstiftning)

I utvärderingen rekommenderas att alla intresserade aktörer på ett bättre sätt ska ha tillgång på EU-nivå till sådan information som samlas in på nationell nivå (t.ex. genom att skapa en databas som samlar information om befintlig lagstiftning och krav i de 28 medlemsstaterna), särskilt sett till de informationskostnader som annars kan uppstå för små och medelstora företag. Underliggande problem: Skillnader vid tillämpningen är orsak till långsammare överföring av skjutvapen inom EU, informationskostnader (särskilt för små och medelstora företag) och bördor på grund av skillnader i de olika administrativa förfarandena.

-Gemensamt system för klassificering av skjutvapen för jakt och tävlingsskytte och förtydligande av reglerna för det europeiska skjutvapenpasset (kräver ingen lagstiftning)

I utvärderingen rekommenderas att regler som gäller det europeiska skjutvapenpasset definieras ytterligare på EU-nivå (t.ex. i fråga om antalet ytterligare dokument som de nationella myndigheterna kräver eller antalet skjutvapen som kan inkluderas i skjutvapenpasset). Underliggande problem: Klassificeringen av de skjutvapen som normalt används för dessa aktiviteter varierar i olika medlemsstater (med andra ord kan skjutvapen som normalt används för tävlingsskytte vara förbjudna i vissa medlemsstater). Även restriktiva tolkningar av vissa regler som hänger samman med skjutvapenpasset kan orsaka problem.

-Djupanalys av nyckelfrågor (kräver ingen lagstiftning)

I utvärderingen rekommenderas en djupanalys av vissa specifika punkter i direktivet som i utvärderingen visade sig vara problematiska: 1) ytterligare harmonisering av kraven i samband med innehav av skjutvapen 2) tolkning av termen vapenmäklare 3) utvärdering av reglerna som tillämpas för halvautomatiska vapen och utvärdering av deras skadenivå (sett till det faktum att de kan omvandlas till automatvapen). Underliggande problem: 1) Krav för innehav av skjutvapen: utvärderarna noterade en stegvis nationell anpassning i medlemsstaterna mot gemensamma och mer detaljerade krav än de som anges i direktivet. 2) Termen vapenmäklare: inkonsekvens i definitionen av termen kan orsaka risker. 3) Halvautomatiska vapen: ett antal medlemsstater har understrukit riskerna i samband med omvandlingen av halvautomatiska vapen till automatvapen.

-Förbättrad kunskap om ny teknik (kräver ingen lagstiftning)

I utvärderingen rekommenderas ytterligare åtgärder för att underlätta kunskapsdelandet mellan medlemsstaterna om utvecklingen på marknaden för skjutvapen och olaglig handel med dessa (t.ex. webbmarknaden för skjutvapen, delar till skjutvapen och andra vapen), och den effekt som ny teknik (3D-utskrifter) kan ha för kontroll och spårning av vapen. Underliggande problem: Nya tekniska utmaningar innebär en svårighet för brottsbekämpande myndigheter att spåra och upptäcka skjutvapen eller skjutvapenkomponenter i medlemsstaterna och kommer antagligen att leda till svårigheter vid spårning och kontroll av framtida överföringar av skjutvapen.

-Förbättrad insamling av uppgifter (kräver ingen lagstiftning)

I utvärderingen rekommenderas att insamlingen av uppgifter förbättras för att skapa en täckande informationsbas för civila skjutvapen och brottslig verksamhet där sådana har använts, för att stödja kommande beslutsprocedurer på EU-nivå. Underliggande problem: Bristen på detaljerad och omfattande information är ett av de största hindren för evidensbaserade strategier inom politiken.

6. Kritisk utvärdering och återkoppling från kommittén för skjutvapen

(35) Utvärderingen motsvarade de utvärderingsfrågor som kommissionen angav, och analysen baserades på en grundlig genomgång av de insamlade uppgifterna. Sett ur ett kvalitetsperspektiv var dock de uppgifter som fanns tillgängliga via officiell statistik inte tillräckliga. Det finns en tydlig brist på tillgänglig information i säkerhetsfrågor (t.ex. uppgifter om brott som inte är uppdelade per kategori av skjutvapen, begränsade distinktioner mellan lagliga och olagliga skjutvapen som används i brott, begränsade uppgifter om produktionen av civila skjutvapen per medlemsstat m.m.), samt osäker information om marknadsstrukturen för civila skjutvapen (dvs. produktion, import och export av civila skjutvapen, information om anställda och omsättning för företag i branschen). Det saknas uppgifter om beräknade kostnader och administrativa bördor för tillämpningen av specifika bestämmelser.

(36) Utvärderarna kompenserade bristen på aggregerade uppgifter och statistik om civila skjutvapen på EU-nivå genom att kontakta nationella branschorganisationer och via intervjuer samla in den information som saknades. Information från olika källor gav utvärderarna möjlighet att dubbelkontrollera informationens kvalitet och pålitlighet.

(37) För att bättre kunna sammanställa ett yttrande om betydelsen av resultaten och rekommendationerna från utvärderingen uppmanade kommissionen ledamöterna i kommittén för skjutvapen (sammansatt av representanter från 28 medlemsstater och fyra EES- och Efta-länder) att kommentera dessa. Resultatet från utvärderingen lades fram för ledamöterna vid kommitténs möte den 18 december 2014. Vid detta tillfälle kom representanterna från medlemsstaterna fram till att sammantaget var rekommendationerna bra. Efter de dramatiska händelserna i januari 2015 uttryckte medlemsstaterna mer utförliga åsikter om utvärderingens rekommendationer vid ett kommittémöte den 25 mars 2015. Medlemsstaterna angav hur pass brådskande och relevant de ansåg var och en av rekommendationerna vara. Dessutom kompletterade några medlemsstater (Frankrike, Storbritannien, Sverige och Belgien) den muntliga återkopplingen med skriftliga kommentarer.