EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 30.05.1996 
KOM(96) 203 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
om riktlinjerna för 
det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet för fiskeflottan 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. Insatser för det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet för fiskeflottan 
(program IV) 
2. Antagande av program IV 
2.1. Breda konsultationer före debatten i rädet 
2.2. Förlangning av principerna i program III 
3. Klassisk debatt mellan företrädare för kapacitetsmetoden och den blandade 
metoden 
4. Behandling av passiva redskap och bestämmelser om fiskeredskap 
5. Innehåll i program IV 
5.1. Den oberoende expertgruppens rapport oeh tekniska framsteg 
5.2. Hänsynstagande till den socio-ekonomiska effekten av minskningen 
5.3. Indelning av flottan i segment 
5.4. Det särskilda fallet for småskaligt fiske 
5.5. Strukturåtgärdernas varaktiga natur 
5.6. Tillämpningsperiod for program IV 
5.7. Tilläggskriterium for uppföljning av programmen 
5.8. System med sanktioner om målen inte iakttas 
6. Förfaranden för antagande 
6.1. Åtgärder för att medvetandegöra beslutsfattare och den allmänna opinionen 
6.2. Förberedande arbeten 
6.2.1. Medlemsstaternas rapporter 
6.2.2. Den oberoende expertgruppens vetenskapliga rapport 
6.2.3. Socio-ekonomisk rapport efter de regionala samråden 
6.3. Rättsordning i två etapper 
6.3.1. Rådets beslut i juni 1996 
6.3.2. Kommissionens 13 beslut i november 1996 
7. Slutsats 
Bilaga I: llliisiralion av förhållandet resurser - llolta - strukturåtgärder 
Bilaga II: Fall av extrema former av tillämpning av program IV 
Bilaga III: Social och ekonomisk verkan av de åtgärder som vidtas lor att minska gemenskapsflottans överkapacitet 
Bilaga IV: Den oberoende expertgruppens viktigaste rekommendationer 
Bilaga V: Sammanfattning av de regionala samråden 
Bilaga VI. Illustration av beslutsprocessen när det gäller antagande av program IV 
A 
1. Insatser för det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet för 
fiskeflottan (program IV) 
I kommissionens rapport från 19911 om den gemensamma fiskeripolitiken framhålls behovet av att 
säkerställa en stark länk mellan förvaltningsåtgärderna för bestånden genom årliga fångstmängder (TAC) 
och kvoter (.output) och förvaltningsåtgärderna för fiskeansträngning (input) såsom flottans kapacitet 
(huvudsaklig komponent i fiskeansträngningen) (se bilaga 1). 
Denna länk, som genomfördes under rådets debatt i december 1993 om det tredje fleråriga 
utvecklingsprogrammet för fiskeflottan (hädanefter kallat program III) och som motiveras av erkännandet 
av gemenskapsflottans stora överkapacitet när det gäller vissa fiskbestånd, yttrade sig i att man för 
perioden 1992 antog mål för en minskning av fiskeansträngningen med 20 %, 15 % och 0 % för 
demersala, bcnliska respektive pelagiska bestånd2, vilka låg en ansenlig bit ifrån kommissionens 
ursprungliga förslag. 
Dessa mål genomförs inom ramen för en rad kommissionsbeslut om flottorna i medlemsländerna3. Systemet 
utsträcktes till Sverige och Finland efter dessa länders anslutning4. 
När vi nu närmar oss slutet av program III, bör erkännas att även om en minskning av gemenskapsflottans 
överkapacitet har kunnat noteras så motsvarar den inte de fastställda målen, särskilt för vissa medlemsstater 
som hade en betydande eftersläpning att hämta in. Dessutom är det obestridligt att de tekniska framsteg 
som denna sektor har kunnat dra nytta av under perioden har haft en effekt som har motverkat fullföljandet 
av de fastställda målen. 
De priskriser som har följt på varandra under senare år har slutligen medverkat till ökade 
fiskeansträngningar genom att vissa flottor har ökat aktivitetsnivån för att kompensera för lägre inkomster, 
och priskriserna har därmed ytterligare förvärrat överutnyttjandet av resurserna. 
Summan av dessa faktorer ger förklaringen till varför tillgängliga utvärderingar om utvecklingen av 
bestånden under den aktuella perioden i allmänhet inte visar några påtagliga framsteg Tvärtom har 
situationen för många bestånd ytterligare förvärrats och därmed också sektorns ekonomi. Under dessa 
förhållanden synes ett nytt utvecklingsprogram som syftar till en fortsatt minskning av flottans 
överkapacitet vara oundgängligt för att 
- förbättra tillståndet for bestånden 
- bidra till sektorns konkurrenskraft och lönsamhet. 
På grund av den effekt som omstruktureringsåtgärderna av flottan har på det regionala ekonomiska och 
sociala livet bör dessa åtgärder genomföras samtidigt som man tar hänsyn till anpassningsmöjligheter i 
kustområden som är beroende av fisket samt gemenskapens regionalpolitik 
1 Rapport 1991 från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om den gemensamma fiskeripolitiken Sec (91) 2288 final 
* Rådets beslut 94/1.VEO om mål och förfaranden for en omstrukturering av gemenskapens fiskesektor under perioden 1 januari 
1994 till 31 december 1996 (EGT L 10 av den 14.1.1994). 
' Kommissionens beslut 92/588/EEG till 92/598/EEG av den 21.12.1992 om ett flerårigt utvecklingsprogram för fiskeflottorna för 
perioden 1995/96 (EGT nr L 401 av den 31.12.1992) och kommissionens beslut 95/238/EG till 95/248/EG av den 7.6.1995 om 
ändring av beslut 92/58X/KEG till 92/598/EKG (KGT nr I. 166 av den 15 juli 1995). 
4 
Rådets beslut 95/577/EG av den 22.12.1995 om mål och fortat anden löt en onistiuktuieimj* av liskcsektoiii i Finland och Svenne 
under perioden den I januari 1995 till den 31 december 1996. Beslut 96/73/EG och 96/74/EG av dci\ 22.12 1995 om oil llciâiigl 
utvecklingsprogram lor Sveriges och Finlands fiskeflottor för perioden 1995/1996 enligt rådets förordning (EG) nr 3699/93. 
2. Antagande av program IV 
2.1 Breda konsultationer före debatten i rådet 
Liksom utvecklingsprogram III, kommer program IV att bli föremål för en omfattande debatt i rådet. 
Denna debatt kominer dock att ha förberetts omsorgsfullt genom en serie regionala samråd ined 
yrkesorgan i sa tioner och parter med anknytning till fiskerinäringen. Kommissionen har på detta sätt velat 
omge sig med ett maximum av försiktighetsåtgärder för att på bästa sätt informera rådet om den verkliga 
räckvidden av ett anpassningsprogram för flottans kapacitet vars mål skulle kunna betecknas som ambitiösa. 
I detta syfte organiserades mellan november 1995 och mars 1996 med stöd av nationella administrationer 
34 regionala samråd i de områden i gemenskapen som är mest beroende av fisket. Utöver dessa regionala 
möten har organiserats och kommer att organiseras flera samråd med europeiska organisationer inom 
fiskeområdei, såsom konsultativa fiskekommittén den 24 januari och den 21 maj 1996. Kommissionen 
kommer att försöka dra nytta av de åsiktsutbyten om utvecklingen av gemenskapsflottans fiskeaktiviteter 
som har ägt rum vid dessa samråd liksom de yrkes-verksammas idéer när det gäller innehåll och 
genomförande av program IV och av de tillhörande finansiella kompletteringsprogrammcn. 
2.2. Förlängning av principerna i program III 
De principer som var styrande vid utarbetandet av program III, såsom insyn i verksamheten, likabehandling 
av medlemsstaterna och en viss flexibilitet, kommer att bibehållas för att garantera att varje medlemsstat 
kan finna ett svar som passar för den egna flottypen och de egna fiskeaktivitetema inom program IV:s 
operationella ram, ulan att detta progfam vid något tillfälle skall kunna tjäna som förevändning för en 
skillnader i behandling eller ett sätt att kringgå principen om fiskeaktiviteters relativa stabilitet. 
Insynen kommer att garanteras genom antagandet av en metod som är tillgänglig för alla och som är 
kontrollerbar. 
Rättvisan består i att föreslå medlemsstaterna att tillämpa lika stora minskningskoefficienter för samma 
segment utan åtskillnad mellan flottor, fartygstyper eller fiskeredskap (passiva redskap, släpredskap). 
Flexibiliteten kommer att bestå i att låta medlemsstaterna, om de bedömer det nödvändigt, göra 
omgrupperingar av flottsegment. Enligt den princip som antagits inom ramen för program III skall den 
minskningskoefficient som tillämpas för den enhet som därmed erhålls vara den koefficient som tillämpas 
för den mest utsatta arten i den grupp arter som omgrupperingen avser. 
Den anpassning av fiskeansträngningarna som sker genom tillämpningen av strukturåtgärder kommer inte 
att påverka den relativa stabiliteten mellan medlemsstaterna när det gäller uttag av fisk som 
fördelningssätten för fiskekvoterna är ett uttryck för. Genom att tvärtom rikta in sig på lönsamheten för 
fiskeverksamhet genom att eliminera överskottskapaciteten, kommer program IV att minska risken för 
bedrägeri med kvoterna, samtidigt som det under normala förhållanden gör det möjligt att utnyttja dem till 
fullo. 
3. Klassisk debatt mellan företrädare för kapacitetsmetoden 
och den blandade metoden 
Det förtjänar påminnas att program I och II som tillämpades under perioden 1983/91 fastställde mål för 
en total begränsning av fiskeflottans kapacitet med liten omfattning för varje nationell flotta. Däremot 
bestämdes i program III för den följande perioden (1992-96) för första gången tak för fiskeansträngning 
per flottsegmenl som innebar en avsevärd minskning jämfört med de tidigare målen. 
Införandet av mål uttryckta i fiskeansträngning i programmen har sitt ursprung i det tillfälliga 
utvecklingsprogrammet från 1992 där 25 % av de kapacitetsminskningar som krävdes kunde uppnäs i form 
av minskningar av fiskeaktivitet. Denna nyhet gjorde det snabbt nödvändigt för kommissionen att fastställa 
rätta villkor för genomförandet av detta genom den nödvändiga övergången till begreppet fiskeansträngning. 
Målen i program III kunde därefter uttryckas i fiskeansträngning och de mål som hade fastställts kunde 
uppnås genom åtgärder som kombinerade kapacitetsminskningar och aktivitetsminskningar (blandad metod). 
I syfte att bevara den strukturella karaktären i program III, bestämdes dock att minst 55 % av målen skulle 
uppnås genom kapacitetsminskningar (kapacitetsmetod). 
Idag är de flesta medlemsstater anhängare av en metod som uteslutande inriktar sig på kapacitetminskning 
som det bästa sättet att säkerställa elimineringen av överskottskapacitet. Några medlemsstater har förklarat 
sig föredra den blandade metoden. Det bör dock erkännas att hittills har ingen medlemsstat, och alltså inte 
heller någon av de stater som bekänner sig till den blandade metoden, utnyttjat den möjlighet som erbjuds 
genom program 111 att genomföra åtgärder för minskning av fiskeaktiviteter som kan tas med i beräkningen 
inom programmet. 
Under dessa förhållanden kan man fråga sig om det sätt att fastställa mål i fonn av fiskeansträngning som 
anges i program 111 kan ha någon praktisk förlängning. Denna fråga har desto större aktualitet eftersom det 
parallellt med systemet med förvaltning av fiskeansträngning per flottsegment som används i 
utvecklingsprogrammen har utvecklats nya system för förvaltning av fiskeansträngning per fiskeri genom 
en senare gemenskapsbestämmelse. 
Program IV bör syfta till att fastställa mål för anpassning av kapaciteter på så sätt att taken för 
fiskeansträngning inte överskrids för ett flottsegment som uppvisar normal aktivitet efter ett fiske. 
Kommissionens tanke är alltså att säkerställa en länk mellan strukturåtgärderna, som garanterar eliminering 
av överkapacitet i program IV, och de förvaltningsåtgärder för fiskeansträngning som den nya 
gemenskapsbestämmelsen innehåller. Denna länk skulle säkras i två etapper (se bilaga II). 
Första etappen (en metod som uteslutande avser kapacitet): I program IV skulle senast den 
31.12.1996 och för varje flottsegment fastställas mål för minskning som enbart avser kapacitet vilka skulle 
motsvara mål för fiskdödlighet per typ av bestånd som beslutas av rådet på förslag av kommissionen. För 
polyvalenta flottor skulle den minskningskoefficient tillämpas som gäller för del mest utsatta beståndet. 
Andra etappen (blandad metod): Under programmens löptid skulle de medlemsstater som önskar 
kontrollera fiskeaktiviteterna kunna överlämna förvaltningsplaner för fiskeansträngning per fiskeri till 
kommissionen. 1 detta stadium, och om det vore möjligt, skulle länken mellan segmenten i program IV 
och de kontrollerade fiskerierna kunna fastställas exakt. I denna andra etapp skulle systemet med 
förvaltning av liskeansträngning per segment enligt program III definitivt försvinna. Endast de 
medlemsstater som förfogar över historiska data för den egna flottans aktivitet och som kan garantera att 
de kan kontrollera denna aktivitet skulle kunna få tillträde till denna andra etapp. 
Detta schema är relativt enkelt för de flottor vars aktivitet endast är riktat mot en art eller ett fiskeri. Det 
är mera invecklat för de polyvalenta flottorna som fiskar efter flera bestånd där minskningen av 
fiskeansträngning per fiskeri är olika stor. För dessa flottor skulle kommissionen kunna föreslå en 
koefficient för kapacitetsminskning som ligger mellan den koefficient som krävs för det mest utsatta 
beståndet och koefficienten för det minst utsatta beståndet, om medlemsstaterna kan göra en lämplig 
fördelning av de ansträngningar som riktas mot de olika bestånden. Denna bestämmelse skulle göra det 
möjligt att respektera de tak som fastställs för fiskeansträngning tack vare elimineringen av 
överskottskapaciteter. I denna metod är det i själva verket oundgängligt att medlemsstaten garanterar 
minskningen av liskeansträngning för den mest hotade arten. 
Det är kommissionens åsikt att denna metod skulle vara att föredra framför dagens metod eftersom 
den respekterar andan i strukturåtgärdenia genom att säkerställa eliminering av överkapaciteter, 
den säkerställer en riktig länk mellan strukturåtgärderna och åtgärderna för bevarande (förvaltning 
av fiskeansträngning), 
den avskaffar den onödiga dubbleringen av två förvaltningssystem för ansträngning som fanns 
inom ramen för program III å ena sidan och inom ramen för gemenskapsbestämmelsen om 
fiskeansirängning per fiskeri å andra sidan, 
den inför inga systematiska kapacitetsminskningar för fiskerier där endast aktivitetsminskningar 
skulle göra det möjligt att iaktta taken för ansträngning. 
4. Behandling av passiva redskap och bestämmelser om fiskeredskap 
Vid den segment indelningen av flottan som. skedde under utarbetandet av program III medgavs att de 
passiva redskapen var ansvariga för den fiskeansträngning som inte kunde uppskattas ordentligt med de 
vanliga parametrar som används för att mäta målen i programmen (KW, BRT). Det är riktigt att en trålares 
tonnage och maskinstyrka inte säger allt om dess fiskeansträngning, vilken framför allt beror på nätens 
storlek, antalet krokar eller burar som används och den effektiva fisketiden. 
Jämfört med antagandet av program III har framsteg uppnåtts för att garantera kontroll av selektivitet hos 
fasta nät genom tekniska åtgärder på nätmaskorna. Däremot återstår allt att göra när det gäller begränsning 
av redskapens effektivitet. Men det visar sig idag att de fiskeansträngningar som utvecklats av dessa 
flottsegment inte har hejdats på samma sätt som fiskeansträngningen för de flottor som använder 
släpredskap. 
De tekniska åtgärderna syftar, för passiva redskap liksom för övriga fiskeredskap, till att förbättra 
selektivitet hos redskapen men dessa åtgärder kan inte ersätta begränsningarna av fiskeansträngning. Den 
begränsning av fiskeansirängning som hör ihop med passiva redskap fortsätter att utgöra ett särskilt 
problem såtillvida att det mer är begränsningar av redskapens egenskaper än fartygens som räknas. 
I mycket speciella fall när planer finns om genomförande av tekniska åtgärder som avsevärt förbättring av 
selektiviteten mellan arter vid olika fiskeverksamheter (minskning av bifångster) önskar kommissionen dock 
studera sådana fall var för sig för att utröna dessa planers effekt på dödligheten per fiskart och skulle 
kunna ta hänsyn till planerna i programmen. 
5. Innehåll i program IV 
5.1 Den oberoende expertgruppens rapport och tekniska framsteg 
Liksom inför utarbetandet av program III har kommissionen önskat använda sig av en expertgrupp. En ny 
expertgrupp har just identifierat de bestånd för vilka minskningar av fiskeanstrångning erfordras. Gruppens 
rekommendationer överensstämmer med de som lämnats av de behöriga vetenskapliga instanserna och 
upprepar samma slutsatser samtidigt som de därtill lämnar synpunkter på flottonias storlek. Situationen för 
helheten av de bestånd som gemenskapsflottan inriktar sig på beskrivs i rekommendationerna. 
Vetenskapsmännen rekommenderar naturligtvis att åtgärder för att minska fiskeansträngningen antas så snart 
som möjligt. Hänsynstagandet till tekniska framsteg, för vilket siffran 2 % i ett längre perspektiv anses 
låg, borde anges genom en årlig ökning av målen med samma procentsats för atl inte de nödvändiga 
ansträngningarna skall neutraliseras . 
5.2 Hänsynstagande till den socio-ckonomiska effekten av minskningen 
Den effekt som nedskärringar av flottstorleken har i de områden som är beroende av fisket kan mätas på 
det sociala och ekonomiska planet (se bilaga III). 
På det sociala planet kan man konstatera att nedskärningen av fiskekapaciteter kommer att ha én negativ 
effekt på sysselsättningen till havs och på sysselsättningen i "kringservice" (bränsle- och proviantförråd, 
skeppsvarv, hamn förvaltning). I gengäld lider senare omsättningsled endast under den tid som är nödvändig 
för att "rekapitalisera" fiskbestånden eftersom de fiskade kvantiteterna till slut kommer att öka, samtidigt 
som (alla saker lika för övrigt) sysselsättningen i omsättningsledet ökar. 
På det ekonomiska planet kommer fiskeriföretagens lönsamhet och de europeiska produkternas 
konkurrenskraft avsevärt att förbättras genom elimineringen av gemenskapsflottans överkapacitet. 
De negativa effekterna av den direkta eller indirekta minskningen av arbetstillfällen kommer att tas i 
beaktande inom ramen för åtgärderna inom strukturfonderna (FFU, PESCA, mål 1, 2 och 5b). De direkta 
förlusterna av arbetstillfällen i anknytning till omstruktureringen berättigar sedan december 1995 till 
sociala insatser som är specifika för sektorn (medfinansiering av system för förtidspensionering och 
avgångsvederlag) 
Utöver dessa finansiella stödåtgärder till sektorn, anser kommissionen att spridningen av 
omstruktureringsåtgärdenia kan mildra dessas negativa effekt. Med andra ord, och det rör sig här om ett 
viktigt politiskt inslag, rådets beslut att sprida oinslruktureringsatgärderna över tiden, något som 
expertgruppen anser bör antas så snart som möjligt och som kommer att göra det möjligt att mildra den 
omedelbara effekten av denna omstrukturering för befolkningen i kustområdena. 
I gengäld skulle detta beslut kunna bidra till att den strukturella kris som råder inom denna sektor kvarstår. 
Det är inte önskvärt att de tekniska framstegen, som för övrigt ökas genom betydande stöd till 
moderniseringen av sektorn (740 miljoner ecu mellan 1994 och 1999), tillintetgör de förväntade effekterna 
av de blygsamma omstruktureringsåtgärder som blir resultatet av de fastställda målens brist på ambition, 
5.3 Indeli ,»;» av flotta och fiskeri i segment 
När det gällde program III fastställdes antalet segment och dessas innehåll av medlemsstaterna själva med 
utgångspunkt i en allmän ram som komm. sionen föreslog. När det gäller program IV vill kommissionen 
föreslå en ny allmän ram som grundas på tre inslag för att definiera fiskeri: biologisk förvaltningsenhet, 
artgrupp och fiskeredskap. 
Erkännandet av vissa fiskeaktiviteters särskilda karaktär kan baseras på en identifiering av 
förvaltningsenheter. Kommissionen anser att det är lämpligt att handskas med relativt omfattande enheter 
för biologisk förvaltning (Medelhavet, Östersjön) vid alla tillfällen när det är möjligt att fastställa 
beståndens ulvecklingsutrymme och avgränsningar i förhållande till flottorna. Den ofta ofullständiga 
överensstämmelsen mellan artenias utvecklingsområden och den polyvalens och oportunism som präglar 
fiskeaktivitetema borde finna sin lösning i en segmentindelning av flottan. 
Kommissionen anser att det är oundgängligt att organisera omstrukturering av vissa flottor i lämpliga 
segment vars mål kommer att fastställas med hänsyn till regler om tillträde som inte uteslutande grundas 
på biologiska orsaker: identifiering av omstruklureringsålgärder som motiveras av andra orsaker (tillträde 
till marockanska vatten, förbud mot vissa fiskeredskap). 
Segmentindelningen kommer om möjligt att bestämma homogena fartygsgrupper för vilka särskilda mål 
gäller i förhållande tiu l"t fiskeri som bedrivs. Dessa mål åtnjuter i allmänhet ett ekonomiskt 
gemenskapsstöd (strukturfonderna). Under vissa förhållanden kan man ställa sig frågan om flottsegment 
såsom segmentet för tonfiskefartyg med infrysningskapacitet som år verksamma i tropiska vatten, 
fortfarande kan motivera behov av gemenskapsstöd till investeringar med hänsyn till utrustningens karaktär, 
spridningen av deras fiskeaktiviteter och det stöd som de erhåller från annat håll (fiskeavtal, kompenserande 
ersättning). 
5.4 Det särskilda fallet för småskaligt fiske 
Det småskaliga kustfiske som bedrivs från små båtar som ligger ute mindre än 24 timmar år den 
fiskeverksamhet som står för majoriteten av arbetstillfällena till havs, även om en stor del av dessa 
arbetstillfällen är säsongsarbete. Den Fiskproduktion som härstammar från det småskaliga kustfisket har 
liten volym men högt värde. Det bedrivs i allmänhet i en smal kustvattenremsa. Denna sektor erfar en 
naturlig, fortsatt minskning av fiskekapacitet och sysselsättning. 
Kommissionen skulle i program IV vilja identifiera alla fartyg för småskaligt fiske som inte är trålare och 
som fiskar efter lokala bestånd i syfte att placera dem i ett flottsegment vars kapacitet skulle fastställas i 
antal fartyg och tonnage. Om man förfar på delta sätt skulle man lämna dörren öppen lor en modernisering 
av denna sektor grundad på säkerhetsskäl och förbättring av behandlingen av fisken ombord genom 
införande av maskinella hjälpmedel. 
Denna bestämmelse skulle inte gälla varken för fartyg för småskaligt fiske som fiskar efter delade bestånd 
eller trålare vars motorstyrka visar fiskeansträngningar och för vilka övervakningen av aktiviteterna i 
kustvattncn borde skärpas avsevärt. Kommissionens tjänster anser att en skärpning av åtgärderna för 
fiskeförbud i vissa kustvatten borde antas ("cantonnements"). 
5.5 Strukturåtgärdernas varaktiga patur 
Inom ramen för de fleråriga utvecklingsprogrammen har åtgärdenia för att minska fiskeansträngningarna 
varaktiga effekter för var och en av de komponenter de består av (kapacitet och aktivitet). Dessa programs 
strukturella natur grundas på tanken att när väl ett segments kapacitet eller ett fartygs aktivitet har minskats, 
så är det inte längre möjligt att öka det igen. Enligt den lag som säger att samma orsaker ger samma 
effekter, skulle varje ny ökning av kapaciteter och följaktligen fiskeansträngningar, få till resultat att sektorn 
åter skulle falla ner i tidigare svårigheter. 
Det måste också framstå helt tydligt för var och en att när en medlemsstat genom ett förvaltningssystem 
för fiskeansirängning kommer att kunna erhålla en krympning av fastställda mål genom sittt 
utvecklingsprogram IV i termer av kapacitet (se kapitel 3) så är minskningarna i fiskeanstrångning också 
definitiva och del kommer inte längre att vara möjligt att öka fiskeaktiviteterna. Som ett exempel kan 
erinras om att hänsynstagandet till minskningen av fiskeanstrångning i Nederländernas program II är en 
åtgärd som slutgiltigt har minskat de holländska abbortrålamas aktivitet. Varje senare höjning av denna 
aktivitet borde föra till en omvärdering av målen för kapaciteten i detta segment. 
5.6 Tillämpningsperiod för program IV 
Med hänsyn till de finansplaner som är knutna till strukturfonderna, anser kommissionen att program IV 
borde tillämpas under perioden 1997-1999. Tillämpningen av program IV skulle därmed sammanfalla med 
de finansiella åtgärder som planlagts för samma period inom ramen för strukturfonderna. Det är dock föga 
troligt att denna period på tre år kommer att räcka för att slutgiltigt eliminera flottans överkapacitet. 
Möjligheten av ett program V som skulle tillämpas efter program IV kan därför inte uteslutas. 
5.7 Tilläggskritcrium för uppföljning av programmen 
I syfte att knyta ordningen med särskilda fiskelicenser och -tillstånd till vissa flottsegment anser 
kommissionen att det skulle vara önskvärt att till de vanliga parametrarna för uppföljning av 
fiskeansträngning (motorstyrka, tonnage, tid till havs) foga en fjärde parameter som, vid behov, skulle bestå 
i att räkna antalet fartyg per segment (nb). Denna parameter skulle kunna visa sig nyttig vid en uppföljning 
av vissa flottsegment (passiva redskap, småskaligt kustvattenfiske) vars fiskeanstrångning inte kan 
kontrolleras på ett riktigt sått med de vanliga parametrarna (BRT, KW). 
Däremot betyder inte detta att det är nödvändigt att använda de fyra parametrarna samtidigt när man 
fastställer programmets mål. 
5.8 System med sanktioner om målen inte iakttas 
Om gemenskapsbestämmelser inte iakttas underkastas medlemsstaterna det förfarande för överträdelser som 
anges i artikel 169 i fördraget. Denna bestämmelse kommer att tillämpas om de åtgärder som fastställs 
inom ramen för program III och IV inte iakttas. 
Om kommissionen har konstaterat att en medlemsstat inte har antagit nödvändiga bestämmelser för att 
kontrollera alt målen när det gäller omstrukturering av flottan iakttas kan den, utan att det påverkar 
tillämpningen av artikel 169 i fördraget, till rådet lägga fram förslag om lämpliga allmänna åtgärder. Rådet 
fattar då beslut med kvalificerad majoritet (artikel 25 i rådets förordning (EG) nr 2847/93). 
Därtill fogas bestämmelserna i artikel 10 i förordning (EEG) nr 3699/93 enligt vilka medlemsstaterna inte 
får påskynda åtgärder för byggnation av fiskefartyg eller modernisering av fiskeflottan som leder till 
ytterligare fiskeansirängning om de inte har iakttagit programmets mål. 
Dessa bestämmelser, som tillämpas för de globala målen på medellång sikt och de slutliga målen per 
segment, möter under programmets gång motvilja från yrkesverksamma på fartyg som befinner sig i eller 
skulle befinna sig i ett flottsegment vars mål är uppfyllda. 
Kommissionen som erkänner det hinder som dessa bestämmelser kan utgöra för vissa bidragsberättigade 
i investeringsprojekt, planerar en reform av de befintliga bestämmelserna som, i förhållande till systemen 
för investeringsstöd, endast skulle förpliktiga till att på medellång sikt liksom slutligt, iaktta målen per 
segment. 
6. Förfaranden för antagande 
6.1 Åtgärder för att medvetandegöra beslutsfattare och den allmänna opinionen 
Inför program IV har det varit kommissionens strävan att grundligt förbereda beslutsfattarna, vilka är de 
europeiska fiskeministrarna, samt de som är föremål för programmen, vilka år de yrkesverksamma. I detta 
syfte har kommissionen, tack vare mötena i "fiske"rådet, under det senaste kvartalet vid ett flertal tillfållen 
ingripit för alt göra medlemsstatenia medvetna om den betydelse som man bör tillmäta elimineringen av 
gemenskapsflottans överkapacitet. 
Denn 12 mars 1996 ordnades en telekonferens från Bryssel med alla kommissionens representationskontor 
för att göra pressen och de yrkesverksamma medvetna om de nödvändiga minskningarna av flottans 
överkapacitet. 
6.2 Förberedande arbeten 
Kommissionen kommer att förfoga över ett visst antal förberedande handlingar där helheten bidrar till att 
förbereda kommissionens förslag till rådet i juni 1996. Det är på grundval av detta förslag som rådet 
kommer att fastställa riktlinjerna för program IV. 
6.2.1. Medlemsstaternas rapporter 
I enlighet med bestämmelserna i artikel 5.4 i rådets förordning (EG) nr 3699/93 skulle 
medlemsstaterna senast den 1.1.1996 ha inlämnat en rapport om genomförandet av sina program 
III och om förberedelser inför program IV. Eftersom vissa medlemsstater har släpaf efter med 
inlämnandet av dessa rapporter till kommmissionen blir det inte möjligt att utnyttja dem i en 
sammanställning. Dessa nationella rapporter kommer att analyseras inom ramen för det förslag till 
förordning som kommissionen kommer att lägga fram för rådet i juni i syfte att fastställa 
riktlinjenia för program IV. 
6.2.2. Den oberoende expertgruppens vetenskapliga rapport 
Den oberoende expertgruppen möttes som planerat fyra gånger mellan september 1995 och januari 
1996. Expertgruppens samlade rapport och ordförandens sammanfattning överlämnades till 
fiskeministrarna församlade i rådet den 22 april 1996. 
I bilaga IV återfinns en sammanfattning av expertgruppens viktigaste rekommendationer. 
Expertgruppens arbete visar tydligt en fortsatt försämring av bestånden som gör det nödvändigt 
att åtgärder vidtas så snart som möjligt. Program IV strävar efter att fastställa mål för 
kapacitetsminskning per flottsegment i förhållande till målen för dödlighet per fiske fastställt 
genom fiskeri. Fiskerierna kommer dessförinnan att ha placerats i ett sammanhang av havsområde, 
art eller grupp av arter och fiskeredskap. 
Kommissionen är medveten om att förslag borde läggas till rådet om åtgärder för betydande 
minskning av fiskeansträngning på mycket kort sikt för ett visst antal bestånd som är i en kritisk 
situation nära en utannning av biomassan och att dessa åtgärder borde antas utan eftergift. För ett 
visst antal bestånd som inte är utsatta för fara och där dödligheten per fiske endast överstiger de 
optimala villkoren för utnyttjande på det ekonomiska planet, anser kommissionen däremot att dess 
förslag och rådets beslut kan ta hänsyn till sociala faktorer som kan påverka tidsfristerna för 
genomförandet av expertgruppens rekommendationer. 
6.2.3 Socio-ekonomisk rapport i anslutning till de regionala samråden 
Kommissionen organiserade med stöd av nationella myndigheter en serie på 32 regionala samråd 
i de regioner som är mest beroende av fisket liksom ytterligare samråd med europeiska 
organisationer inom fiskeområdet, i syfte att insamla synpunkter och idéer från fiskesektom om 
utvecklingen av fiskeaktiviteter och om förberedelserna inför program IV. De inslag och 
synpunkter som kommissionen insamlat har omsorgsfullt sammanställts i form av en 
sammanfattande rapport som illustrerar näringens ståndpunkter när det gäller programmen. 
Ett sammandrag av denna rapport som, liksom den oberoende expertgruppens rapport, kommer 
att överlämnas till rådet, återfinns i bilaga V i detta meddelande. 
Dessa samråd har tydligt visat att fiskarna inte motsätter sig programmen som ett redskap för att 
reglera fiskekapaciteterna, men att de önskar att detta redskap skulle kunna användas på ett 
smidigt salt och inte utesluta andra sätt att minska fiskeansträngningarna på de ställen där 
beståndens situation så kräver. 
Kommissionen kommer att i stor utsträckning ta hänsyn till de yrkesverksammas synpunkter för 
att säkerställa smidigast möjliga tillämpning av rådets riktlinjer för de nationella flottorna. 
6.3 Rättsordning i två etapper 
Syftet med detta dokument är att säkerställa ett åsiktsutbyte mellan de ansvariga för europeiskt fiske om 
insatserna, målen och det allmänna innehållet i program IV. Kommissionens tjänster är av åsikten att detta 
åsiktsutbyte kommer att visa sig mycket nyttigt för förberedelserna inför utarbetandet av förslaget till rådets 
beslut som skall fattas i juni, sårskilt når det gäller programmens allmäima ansats. Även om föreliggande 
dokument kan vara värdefullt för att föra tankarna om program IV framåt, så har kommissionen inga 
juridiska skyldigheter i anslutning till detta dokument. 
6.3.1. Rådets beslut i juni 1996 
Debatten i rådet i juni 1996 kommer att bli avgörande när det gäller den faktiska räckvidden för 
åtgärderna för minskning av gemenskapsflottans överkapacitet. Denna debatt överensstämmer med 
en tydlig skyldighet som anges i artikel 11 i rådets förordning (EEG) nr 3760/925 som bestämmer 
de förhållanden som omstruktureringen av sektorn avser. Varje försening i antagandet av rådets 
beslut om fastställande av dessa riktlinjer kommer allvarligt att äventyra kommissionens möjlighet 
att anta sina egna beslut före utgången av år 1996. 
Kommissionen kominer att i sitt förslag till rådet försöka förena den oberoende expertgruppens 
rekommendationer och de önskemål som uttryckts av de yrkesverksamma inom sektorn i syfte att 
uppnå att åtgärder för en minskning av gemenskapsflottans överkapacitet genomförs inom rimlig 
tid. I detta förslag kommer de bestånd som riskerar att minska kraftigt att särskiljas från de 
bestånd som tillfälligt skulle kunna klara nuvarande utnyttjandegrad. Åtgärder bör dock också 
vidtas för den senare kategorin. 
6.3.2. Kommissionens 13 beslut i slutet av år 1996 
Efter rådets beslut kommer kommissionen alt organisera bilaterala möten med de berörda 13 
medlemsländenia för att tillämpa rådets riktlinjer på de olika flottorna i de beslut från 
kommissionens som kommer att gälla i varje medlemsstat. Samtliga 13 förslag till beslut skall 
hänskjutas till förvaltningskommittén för fiskeri och vattenbruksprodukter senast i november och 
dessa förslag skall därefter antas före slutet av året. 
I motsats till den föregående fasen när riktlinjerna i program IV skall fastställas och då enheten 
i rådets åtgärd bör tillvaratas, kommer kommissionen under den andra fasen att ta hänsyn till de 
egenheter och särskilda förhållanden som framlagts inom ramen för konsultationerna med de 
yrkesverksamma. 
Schemat i bilaga VI visar de olika faser i beslutsprocessen rådet/kommissionen som leder till 
antagandet av program IV. 
RadeLs förordning (F.K(J) nr 3769/92 av den 20 december 1992 om fastställande av ett gemenskapssystem lor fiske och 
valtenhruk (LXiT nr I. 389 av den 31.12.1992). 
7. Slutsats 
Försämringen av läget för fiskbestånden är bevis på den otillräcklighet som präglat de fleråriga 
utvecklingsprogram för fiskeflottorna som har tillämpats för föregående perioder och motiverar att ett nytt 
program IV antas med ett känsligare tillvägagångssätt än tidigare. Gemenskapsflottans överkapacitet är 
orsaken till överutnyttjandet av fiskresurserna. Elimineringen av flottans överkapacitet år därmed ett 
kraftfullt medel som bidrar till att uppnå de huvudsakliga målen i den gemensamma fiskeripolitiken. 
Dessa mål är fiskets varaktighet, bevarandet av lönsamma villkor för utnyttjande inom sektorn och 
tryggande av sysselsättningen. 
Kommissionen kommer att ägna nödvändig omsorg åt förbättringen av förvaltningsmekanismerna i det nya 
programmet som kommer att antas med insyn och kommer att säkerställa rättvis behandling av 
medlemsstaternas flottor. Kommissionens förslag avser en reell anpassning av fiskeansträngningarna som 
tar hänsyn till de tekniska framstegen. I detta syfte kommer elt nytt sätt att fastställa mål att föreslås, som 
kommer alt göra det möjligt att knyta åtgärderna för minskning av överkapacitet till systemen för 
förvaltning av fiskeansirängning. Program IV bör också betrakta kapacitetsminskningar där de är 
nödvändiga enligt sätt som medger ett hänsynstagande till de sociala aspekterna av omstruktureringen. 
Kommissionen tror alt det politiska inslaget i debatten i juni 1996 kommer att bestå i spridningen över 
tiden av de minskningar av fiskeansträngning som de vetenskapliga rekommendationerna kräver. I detta 
sammanhang är det lämpligt alt tydligt skilja mellan 
bestånd i mycket dåligt skick och till och med på gränsen till biologisk utarmning för vilka 
radikala åtgärder med omedelbar verkan utan dröjsmål bör antas, 
överutnyttjade bestånd och dåligt utnyttjade bestånd för vilka åtgärder bör tillämpas inom kortast 
möjliga tid i syfte att förbättra utnyttjandet, 
bestånd som inte uppvisar några problem men för vilka det är lämpligt att noga följa utvecklingen 
för att anpassa flottans kapacitet och undvika att situationen försämras. 
Den konsensus som kommer att eftersträvas inom denna ram borde syfta till en rimlig jämvikt för den 
berörda perioden mellan den nivå som föreskrivs av biologiska skål och till vilken effekten av de tekniska 
framstegen skall adderas, och de socio-ekonomiska begränsningar som föreligger i de regioner som är 
beroende av fisket. 
Kommissionen är mån om att göra program IV godtagbart för de yrkesverksamma fiskania och 
befolkningen i de regioner som är beroende av fisket. Det bör dock vara klart att medlemsstaterna och 
kommissionen när de antar och genomför program IV syftar till att uppnå en varaktig balans mellan 
flottan, vars konkurrenskraft bör säkerställas, och de disponibla resurserna. Detta betyder dock inte att 
kommissionen inte bryr sig om de arbetstillfällen som går förlorade som i elt första skede skulle kunna 
bero på omstruktureringen av sektorn. Tvärtom bör återupprättandet av bestånden i sinom tid ge en större 
rikedom än den som gemenskapsvattnen idag producerar och därmed nya arbetstillfällen. Företagen i 
sektorn skulle därmed ha nya ekonomiska rikedomar att dela. 
Det bör dock stå klart för alla att denna sektor, oberoende av de frukter som denna övning kan förväntas 
ge, kan komma att fortsätta att se en viss urholkning av sysselsättningsnivån som beror på moderniseringen 
av företagen vilka är tvingade att ständigt anpassa sig till marknaden. Man kan i detta perspektiv inte 
eliminera hypotesen om att i kustregionerna tillämpa en regionalpolitik ad hoc som är besläktad med 
regionalpolitiken och diversifiering på landsbygden. I fokus för våra strävanden bör tryggandet av 
sysselsättningen finnas kvar. 
Om de riktlinjer som fastställs i juni inte gör det möjligt att hoppas på en tillräcklig minskning av 
gemenskapsflottans överkapacitet under perioden 1997 till 1999 blir det nödvändigt att planera för 
tilläggsbestämmelser som skall gälla för senare perioder när effekten av de tekniska framstegen kommer 
att generera nya överkapaciteter. Under dessa omständigheter kan man frukta att rådet med jämna 
mellanrum kommer att tvingas besluta om gemenskapsflottans överkapacitet och att anta efterföljande 
åtgärder för alt minska den i en övning som inte ser något slut. 
Kommissionen kommer att basera sitt förslag i juni både på biologiska rekommendationer och på socio-
ekonomiska hänsynstaganden. 
12 
Bilaga I 
Illustration av förhållandet resurser - flotta - strukturåtgärder 
Fiskresurser och 
|f* åtgärder för 
bevarande örvaltning av "oulpul" 
(TAC, kvoter) 
Förvaltning av "input" 
liskeanslningning = Kapacitet x Aktivitet 
\i 
Bilaga II 
Fall av extrema former av tillämpning av program IV 
Det enkla fallet: Kapacitetsmetod for ett segment och ett fiskeri 
Länk 
Vid en minskning med 20 % av fiskeansträngningen för torskfisket bör detta 
motsvara en minskning av kapaciteten i segmentet for trålare med 20 % 
Det komplicerade fallet: Metod för ett segment och flera fiskerier . 
7örst a etapp: bast st ältande i program IV av kapacilelsminskningar som motsvarar minskningar i \ 
1 fiskeansirängning för det mest utsatta beståndet (kapacitctsmetod)_ \ 
Länk 
Andra elappdrivilliy.) : knytning mellan strukturåtgärder och system för förvaltning av 
fiskeansträngning (blandad metod) 
Q.rnj?.röyn• !}<> ny m?.len i program IV 
/ J* .L£*tt 
Polyvalent segment 
-12% 
/av kapaciteten* Länk System för fiskeansträngning 
'1F??*T^V^ V Aktivitetsöverföring 
Torskfiske : x--.._._ 
fiskeans träng-. -, /*£&&, 
Länk 
•>.! ii i«i>ii med 12 % av kapaciteten beräknades med hänsyn tagen till ford*'?nh«5«;n mellan de 
!>vi<;imlcn lor fiskeaktivrtetrr av fartyg i se^mcntot 
A4-
Bilaga III 
Social och ekonomisk verkan av de åtgärder som vidtas för 
att minska gemenskapsflottans överkapacitet 
Förutsebara socio-ekonomiska tendenser 
Social effekt (sysselsättning) Ekonomisk effekt 
Målen 
genomförs 
inte 
45 
Bilaga IV 
Den oberoende expertgruppens viktigaste rekommendationer 
1. Allmän utvärdering av fiskbestånd 
Den allmänna tendens som experterna ger uttryck för är tydlig; de fiskbestånd som gemenskapens fiskefartyg 
fiskar efter är överutnyttjade och betydande minskningar av fiskeansträngningarna krävs för att avhjälpa denna 
situation. 
1 samtliga studerade områden är en stor andel av bestånden utnyttjade upp till en dödlighetsnivå per fiske som 
är högre, och i vissa fall betydligt högre, än den hållbara nivån. I rapporten faststslås att det är ett oavvisligt 
behov att omedelbart minska fiskeansträngningarna för dessa bestånd. 
När det gäller de bestånd som i princip skulle kunna tåla de nuvarande utnyttjandenivåerna, fastslås i rapporten 
de betydande fördelar för utnyttjandet som skulle uppnås om åtgärder för att minska fiskeansträngningen skulle 
tillämpas även i dessa fall. 
2. Kvantificring av åtgärderna for att minska fiskeansträngningarna 
Med hänsyn (ill vissa otydligheter när det gäller tillgängliga uppgifter om bestånden råder rapporten till ett 
tillvägagångssätt som skulle bestå i att sikta på vissa minskningar av fiskeansträngning vars effekt med jämna 
mellanrum skulle studeras. 
För de mest hotade bestånden anses i rappoften att en minskning av dödligheten per fiske som är mindre än 20 
% skulle vara otillräcklig, eftersom den inte skulle ge mer än en obetydlig effekt för återhämtningen av 
fiskbestånden. För samma bestånd kan minskningar som är större än 40 % inte beräknas med exakthet. 
3. Översikt över bestånden och dödlighet per referensfiske 
3.1. Resurser i kustområden. Den otillräckliga information som finns tillgänglig och de mycket skilda 
förhållandena talar till förmån för antagande av tekniska åtgärder och en reglering av fiskeverksamheten i 
omfattning och tid. 
3.2. Resurser i havet 
Östersjön 
Bestånd 
Torsk 
Sill + sknrp:il! 
! 
Lax Minsta minskning 
av F" som krävs 
(%) 
~ - 40 
Stängning av fisket Hotat bestånd 
Torsk 25-32 
Alla bestånd av vild 
lax (18) i Sverige 
och Finland Kommentar 
•• 
Inget argument med 
anknytning till tillväxten eller 
varaktighet talar till förmån 
för en minskning av anstr. 
Rekommendationen att stänga 
fisket syftar till att tadda 
bestånden «iv vild lax 
: cihohei per fiske 
16 
Kaitegatt-Skagerrak (Omr. lila), Nordsjön (Omr.W), östra Engelska kanalen (Omr.Vild) och väster om 
Skottland (Omr.VI) 
Fiske 
Fjallfisk (torsk, kolja, vitling, 
gråsej ) 
+ lake + glasvar 
havskräfta 
Plattfisk (rödspätta 
+ tunga) 
Industriella arter (tohis ++ + 
vitlinglyra + skarpsill) 
Pelagiska arter (sill + 
makrill) 
Räka 
Djuphavsartcr Minsta minskning av 
av F som krävs (%) 
> -40 
-33 
> -40 Hotat bestånd 
Torsk IV 
Kolja IV 
Gråsej IV 
Torsk Via 
Kolja Via 
Vitling Via 
Tunga IV 
Rödspätta IV 
Sill IV 
Makrill 
Okänd Kommentar 
De biologiska 
traditionella referens­
punkterna motiverar 
inte ändringen av den 
nuvarande 
utnyttjandenivån 
- 5% baserat på hänsyn 
till tillväxtpotential 
Ingen tillgänglig 
utvärdering 
Sydplatån (Omr.Vll, utom Vild (östra Engelska kanalen), Villa, b) 
Fiske 
Nordkummel + lake + 
glasvar + havskräfta 
Plattfisk 
Fjällfisk 
(gadidés) 
Små pelagiska 
arter 
Djuphavsarter Minsta minskning 
av F som krävs (%) 
- 17 
>-40 
-26 
> -40 Hotat bestånd 
Nordkummel 
Tunga Vila 
Tunga Vllf, g 
Rödspätta Vllg 
Torsk Vila 
Torsk f, g, h 
Sill Vllg 
Okänd Kommentar 
Ingen tillgänglig 
utvärdering 
17 
Havet utanför Portugal och Spanien (Omr. VIIIc + IXa) 
\ 
Fiske 
Demersala arter (syd ku m mel + 
lake + glasvar + taggmakrill + 
blåviUling) 
Små pelagiska arter (sardin 
+ ansjovis) 
Räka + havskräfta + 
djuphavsartcr Minsta minskning av 
F som krävs (%) 
- 21 
- 33 Hotat bestånd 
Sydkummel 
Sardin Kommentar 
Havskräfta 
(hane) 
överutnyttjad 
Medelhavet 
Fiske 
Små pelagiska 
arter 
(sardin oeh ansjovis) 
Demersala arter -
Hauts fonds 
(Mallas) 
Demersala arter -
Djupare vatten 
(kummel) Minsta minskning 
av F som krävs (%) 
• 
> - 40 
> -40 Hotat bestånd 
Mallas 
Kummel Kommentar 
De traditionella biologiska 
referenspunkterna motiverar 
inte ändringen av nuvarande 
utnyttjandenivå 
Det visar sig att mallas är 
överutnyttjad nästan överallt 
på kontinental­
sockeln 
Kummeln tycks överutnyttjad 
nästan överallt på 
kontinentalsockeln 
18 
Resurser i internationella vatten 
Fiske 
Rödfisk av 
havsart 
Blåvittling 
Skandinavisk 
atlantsill Minsta minskning 
av F som krävs 
(%) Hotat bestånd Kommentar 
Ingen utvärdering finns 
tillgänglig. Man anser för 
närvarande att utnyttjandet av 
arten sker inom de biologiska 
säkerhetsgränserna 
Ingen utvärdering.De data som 
finns tillgängliga tycks indikera 
att det inte finns någon 
anledning till omedelbar oro för 
detta bestånd. 
Mycket stora resurser för 
närvarande; gemenskapens del 
är dock osäker 
Region som lyder under NAFO-konventioiien 
Liten hälle­
flundra i SA 
2 + 3 
Torsk och 
rodfîske 
i Bonnet 
flamand 
Räka i 
Bonnet 
flamand Okänd 
> - 40 Torsk i Bonnet 
flamand Dödligheten per fiske bedöms 
vara högre än godtagbara 
nivåer. Nuvarande råd för TAC 
föreslår en minskning med 
50 % av fiskdödligheten från 
1994 
Ingen tillgänglig uppskattning 
19 
Bilaga V 
Sammanställning av de yrkesverksammas inlägg 
under de regionala samråden 
De regionala samråden gjorde det möjligt att framhålla ett antal omständigheter och krav från de 
yrkesverksamma som det är lämpligt att ta hänsyn till i förfarandena och innehållet i program IV. Dessa 
samråd organiserades i syfte att göra det möjligt för fiskare och verksamma i olika yrken på området samt 
lokala sammanslutningar att uttala sig om förutsättningarna för genomförandet av programmen mot 
bakgrund av den allmänna utvecklingen inom sektorn. Debatten var därför upplagd i två delar: den första 
delen handlade om utvecklingen av fiskeverksamheterna och den andra om genomförandet av programmen 
1. Utveckling av fiskeverksamheterna 
1.1. Själva fiskeverksamheten 
Utvecklingen av fiskeverksamheten inom de områden som är beroende av fisket (OBF) såsom den 
framtonar i den statistik som finns tillgänglig, präglas av en konstant och oroväckande nedgång av den 
direkta sysselsättningen, särskilt när det gäller fisket på det öppna havet. Flottan och verksamheterna 
kringservicen är de områden som berörs mest. Mellan år 1990 och 1995 förlorade Bretagne 40 % av 
antalet anställda inom "havsfisket" på en total minskning på 24 % av arbetstillfällen inom "fiske" under 
samma period. De omstruktureringar som är under utarbetande för de spanska flottor som är verksamma 
i internationella vatten eller under fiskeavtal förutser minskningar av samma omfattningar som skall 
genomföras på kortare tid. 
Tillgänglig statistik visar en stark tendens till sänkning av sysselsättningsnivån underrubriken "fiske" som 
är den som vanligtvis noteras inom andra huvudsektorer i ekonomin (jordbruk, skogsbruk). De enda 
områden som tycks kunna bryta denna trend inom den direkta sysselsättningen är de som gränsar till de 
brittiska vattnen som är de mest fiskrika inom gemenskapen och som haft möjlighet att utnyttja en viss 
om lokalisering av fiskeverksamheterna vid införandet av den inre marknaden. Men också dessa områden 
får känna av svårigheter med att förankra de nyanlända (quota hopping). 
1.2. Verksamheter inom kringservicen vad avser fisket 
Dessa verksamheter drabbas med full styrka av nedskärningarna av fiskeverksamheterna. Somliga 
skeppsvarv får stänga och verksamheten i övrigt sammanförs vilket inom ramen för den inre marknaden 
gynnar de mesi lönsamma. Vissa varv består i kraft av sitt goda rykte och sin "know how" vilket motiverar 
krav på export (segmentet för tropisk tonfisk). Stödsystemen för en modernisering av flottan (700 miljoner 
ecu för perioden 1 »4/1999) kommer att bidra till att stödja verksamheten vid skeppsvarven men eftersom 
bidragen för nybyggnad enligt förordning 3699/93 den senaste tiden har nått taket är kunderna benägna 
att studera erbjudanden utanför unionen. 
Företagen som sysslar med bränsle- och proviantförråd får känna av den direkta återverkan av minskningen 
av antalet fartyg och arbetstillfällen, liksom en förlängning, under påverkan av krisen, av tidsperioderna 
för utnyttjande av malerielen.. 
20 
1.3. Verksamheterna i ett senare produktionsled vad avser fisket 
Dessa verksamheter har helt uppenbart drabbats av de knappare resurserna och sålunda av minskningen av tillförseln 
till auktioner, till grossisterna och förädlingsindustrin. Den senare sektorn, vars omläggning skedde för flera decennier 
sedan i likhet med jordbruks-livsmedelssektorn har dock sedan länge försett sig med råvaror från den internationella 
marknaden och är inte längre beroende endast av en enda nationell produktiv sektor. Det senare produktionsledet 
känner av förluster av arbetstillfällen och i det korta perspektivet skulle program IV kunna förvärra denna tendens. 
Det är möjligt att fiskauktionerna, efter det att de fördubblades, borde planera för en omställning genom 
koncentration eller utnyttja den dragningskraft de kan utöva på de flottor som passerar. Partihandeln kommer att 
kunna bevara.s i de hamnar som har lagt sig vinn om en diversifiering av arter (bottenlevande arter) eller tillskott 
(import). 
1.4. Lösningar som framförts av de yrkesverksamma 
De yrkesverksamma har ibland sökt lägga ansvaret för överutnyttjandet av resurser på faktorer som även om de 
verkar utifrån på systemen för förvaltning av fiskeansträngningar bidrar till att bilda fartygets omsättning. De låga 
priserna på fisk har kritiserats och har framkallat krav på en översyn av den gemensamma organisationen av 
marknaden. Effekterna av jordföroreningen, som särskilt inverkat på unga bestånd i kustområden, har bedömts vara 
orsak till vissa bestånds tillstånd och har citerats som faktorer som orsakar förlust av arbetstillfällen. Därtill nämns 
den illojala konkurrens som utövas av vissa "utländska" flottor som verkar i internationella vatten med färre 
skyldigheter än de som gemenskapens fiskefartyg har eller av vissa "falska amatörer" som, undantagna från den 
belastning som sociala och skattemässiga avgifter utgör, visar sig vara allvarliga konkurrenter till de yrkesverksamma. 
De yrkesverksammas oro inför neddragning av fiskeverksamheterna i de viktigaste OBF kommer till uttryck i 
demonstrationer för att bevara det som vunnits (syndrom för den lilla flottan, utbildning av unga fiskare för att rädda 
yrket), motvilja mot diversifiering (man kan inte göra fiskare av biträden i korvkiosker eller pizzerior). Förutom dessa 
demonstrationer av känslomässig karaktär, säger sig fiskaren hysa ett relit kollektivt ansvar som han dock har enormt 
svårt att ta på sig i sitt personliga uppförande förutom när han drivs av ekonomiska argument (ökning av 
verksamheten för att kompensera de allt mer sällsynta resurserna och/eller nedgången av priserna). Begreppet 
överfiske förblir dock i regel något som beror på andra. 
Åtgärder för att föra fram hamnarnas attraktionskraft för utländska fartyg i området, intitiativ för att sammanslå 
verksamheter, sammanslagning av lossning, omlokalisering av verksamheter närmare fiskeplatser, detta förs sällan 
fram spontant och betraktas ibland som en provokation. Diversifiering utifrån fiskeverksamhet som fisketurism 
bedöms i allmänhet, förutom i vissa regioner, ha en marginell effekt. När det gäller omställning i andra sektorer 
behandlas detta i allmänhet uppmärksamt men de yrkesverksamma anser att den endast skulle ha liten effekt med 
hänsyn till de få alternativen som står till buds till de arbetstillfällen som förloras i de områden som är beroende av 
fisket. Bland de lösningar som föreslås kan noteras att de syftar till att bevara yrket och de befintliga hamnarna 
genom upptäckt av nytt fiske finansierat genom stöd till undersökningskampanjer. 
För det senare produktionsledet bedöms tanken på att en återhämtning av bestånden på medellång eller lång sikt 
kommer att medföra nya arbetstillfällen i sektorn med tvivel av de verksamma. Förutom de sociala effekter som är 
förbundna med en omstrukturering, tyder inläggen från yrkessektorn när det gäller de positiva effekterna som en 
omstrukturering kan la loi företagen i sektorn och för de europeiska produkternas konkurrenskraft, på alt detta 
uppenbarligen inte ligger i centrum för närvarande. 
Under dessa samråd om utvecklingen av fiskeverksamheterna i OBF beskrev yrkesmannen den dagliga oro de känner. 
I sektorn i sin helhet uttryckte de yrkesverksamma alt de levde i en svår och osäker situation som enligt deras 
uppfattning, och i väntan på att bestånden eller marknaden skulle resa sig, motiverade elt större hänsynstagande till 
svårigheterna antingen genom en ändring av bestämmelserna (marknaden, tillgång till resurser) och ekonomiskt stöd 
till nya produktionsinvestcringar eller sökande efter nya resurser. 
21 
2. De fleråriga utvecklingsprogrammen och genomförande av dessa 
2.1. Bedömning av den befintliga ordningen 
2.1.1. Den gemensamma fiskeripolitiken: kontroller och påföljder 
Under dessa samråd fokuserades nästan alla debatter på frågan om den ständigt ökande mängden bestämmelser i 
samband med den gemensamma fiskeripolitiken, kontroller av dessa och de påföljder som fanns för de fall dessa 
bestämmelser inte följdes. Även om vissa av de yrkesverksamma ansåg att utvecklingsprogrammen var onödiga 
eftersom de inte hade någon effekt på sektorn, erkände de flesta att det på gemenskapsnivå var oundgängligt med 
redskap för uppföljning och riktlinjer för flottans kapacitet. Många av deltagarna ansåg dock att man hade minskat 
flottan tillräckligt och att det skulle bli svårt att gå ännu längre. 
Inom yrket ultryckte man sig till förmån för en strikt tillämpning av det existerande regelverket som föreföll väl 
tillräckligt. Man efterfrågade en förstärkning av kontrollerna utan vilka den gemensamma fiskeripolitiken inte kan 
ha någon effekt. Yrkesmannen insisterade på att programmen skulle utformas med största insyn och tillämpas för 
alla på ett rättvist sätt For de länder som inte iakttog programmen föreslog man en minskning av kvoterna och 
indragning av investeringsstödet. 
2.1.2. Programmens mäl 
Skrotning av fartyg bedöms som det säkraste sättet för att eliminera gemenskapsflottans överkapacitet, så länge som 
avgångarna inte kompenseras genom att nya fartyg tillkommer (förvaltning av inträde/utträde genom ett licenssystem) 
och att flottan inte föråldras. Exportstöd och stöd till bildandet av gemensamma företag anses ibland som faktorer 
som försvårar konkurrensen om fisket. 
2.1.3. Parametrar för att mäta programmens mål 
Inramningen av parametrarna för kapacitet, ibland tonnage, har kritiserats som en faktor som hindrar moderniseringen 
av flottan av sjösäkcrhclsskäl och respekt för hygienvillkor eller bearbetning av produktionen ombord. Storbritannien 
skulle föredra en blandning av parametrar vari ingår motorstyrka och tonnage (VCU). 
Många av de yrkesverksamma kritiserade att det införts mål som uttryckts i fiskeansträngning i programmen eftersom 
dessa öppnade dörren för åtgärder för att minska Fiskeverksamheten inom en ram som borde förbli strukturell. 
Minskningar av verksamheten betraktas inte som åtgärder som har en definitiv verkan och är dessutom svåra att 
kontrollera. 
Vissa inom yrket var tvärtom positiva till detta nya tillvägagångssätt som är det enda som gör det möjligt att 
behandla polyvalenta flottor. Vissa företrädare för produktionsorganisationer ansåg att en förbättring av styrningen 
av marknaden skulle baseras på bättre förvaltning av fartygens verksamhet och att hänsynstagande till detta skulle 
kunna göras inom programmen. 
2.2. Utforskning av nya vägar 
2.2.1. Selektiva redskap 
Majoriteten av de yrkesverksamma anser att det är önskvärt att utnyttja mer selektiva fiskeredskap och efterfrågade 
finansiellt stöd för alt sprida användandet av sådana redskap. De önskade också att de selektiva redskapens effekt 
på fiskeansträngningen skulle redovisas inom programmen. 
2.2.2. Biologisk vila 
Yrkesmännen är positiva till perioder av biologisk vila och kräver att effekten av denna redovisas inom programmen 
eller att genomförande av biologisk vila kompenseras finansiellt inom FFU. 
22 
2.3. Särskilda punkter i program IV 
2.3.1. Hänsynstagande till tekniska framsteg 
Få av de yrkesverksamma erkänner dess effekt. Den uppskattning av tekniska framsteg som kommissionen gjort med 
2 % årligen, delas endasl av Danmark. De övriga medlemsstaternas deltagare bedömde att de tekniska framstegen 
kan uppskattas lill föga över noll och oftast lika med noll. 
2.3.2. Rcfcrun.slinjcr 
Få kommentarer på denna punkt. Det tycks som om man godtar att målen i program IV fastställts med utgångspunkt 
i tidigare mål. 
2.3.3. Scgmcntindclning 
Inom yrket har man visat att man behärskade parametrarna och förstod de hinder som var förknippade med en mer 
eller mindre bra metod lor segmentindelning. Dessa vittnesmål ger uttryck för en viss tillfredsställelse med det 
nuvarande systemet även om vissa skulle önska ett mer finkalibrerat system och särskilt en befrielse från straff för 
dem som befinner sig i segment som har uppfyllt programmens mål. 
2.3.4. Passiva redskap 
De yrkesverksamma uttalade sig brett för etl hänsynstagande till passiva redskap och visade sig ha delade åsikter om 
lämpligheten av att göra delta. 
2.4. Kompletteringsprogram 
2.4.1 Stöd for definitivt avbrott och tillfälligt upphörande med fisket 
Den minskning av bidragsnivän som sammanhänger med fartygens ålder (särskilt de som har moderniserats) har 
kritiserats trois den nyligen genomförda ändringen av förordning 3699/92. Bidragen för stillaliggande anses som 
oundgängliga och alltför svåra att få tillträde till. 
2.4.2. Bidrag for avgång och förtidspensionering 
Dessa nyligen införda åtgärder gav inte anledning till många kommentarer. De tycks tas väl emot även om de ofta 
ses som ett första steg i rätt riktning. 
23 
BTLAGA VT 
Illustration av beslutsprocessen när det gäller antagande av 
program IV 
December 1995 
till mars 1996 Medlemsstaternas rapporter 
Förberedande rapporter ^ Socio-ekonomisk rapport 
^ Oberoende expertgruppens 
rapport 
10 juni 1996 Meddelande från kommissionen till rådet 
Rådets beslut om riktlinjer för 
omstrukturering av sektorn 
( 
Juli - september 
1996 
V Bilaterala möten kommissionen / medlemsstaterna för 
att överföra de riktlinjer som rådet har antagit till en 
nationell ram 
November -
december 1996 f \ ( 
\ : \ 
13 beslut från kommissionen om antagat de 
av program IV 
h 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 203 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 
Katalognummer : CB-CO-96-214-SV-C 
ISBN 92-78-03885-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
35