Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen" () (96/C 174/04)

Den 15 september 1995 beslutade rådet i enlighet med artikel 100a i Romfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för arbetet i frågan, antog sitt yttrande den 8 mars 1996. Föredragande var Anne-Marie Sigmund.

Ekonomiska och sociala kommittén antog följande yttrande under sin 334:e plenarsession den 27-28 mars 1996 (sammanträdet den 27 mars 1996), med 56 röster för och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Kommissionen har i sitt förslag först och främst gjort sådana ändringar i texten till tullkodex som föranleds av Uruguayrundan. Därutöver har man anpassat texten till de senaste årens praktiska erfarenheter (färre formaliteter, åtgärder för en effektiv användning av tullinstrumenten etc).

I sin helhet bygger förslaget både på politiska och ekonomiska krav.

Kommissionens ändringsförslag behandlar tullkodexen, ett regelsystem som skapades för att på ett enhetligt sätt sammanfatta de tullföreskrifter som spritts ut på ett stort antal olika direktiv och förordningar. I och med denna tullkodex förverkligades idén om den inre marknaden inom tullväsendet. Denna enhetliga europeiska tullagstiftning utgör ett avgörande steg i riktning mot att fullborda den inre marknaden.

1.2. Kommittén välkomnar kommissionens förslag med reservation för följande synpunkter:

2. Särskilda synpunkter

2.1. Punkt 3

2.1.1. Artikel 12 i tullkodexen behandlar tulltaxeupplysningar, det vill säga bindande upplysningar från tullmyndigheterna till berörda parter om en varas klassificering enligt tulltaxan. Parallellt med detta skall numera också bindande upplysningar om varans ursprung lämnas. På så vis uppfyller man WTO-/WCO ()-avtalets krav på bindande ursprungsupplysningar, utöver en världsomspännande harmonisering av ursprungsregler. Innehållet, och i viss mån också ordalydelsen, i de nya bestämmelserna regleras till stor del genom WTO-avtalet.

2.1.2. De bindande ursprungsupplysningar som meddelats av tullmyndigheterna i ett medlemsland måste också meddelas till de andra medlemsländerna, vars tullmyndigheter också blir bundna av dessa upplysningar i motsvarande fall. Eventuella meningsskiljaktigheter måste lösas på gemenskapsnivå.

2.1.3. Dessa regler utgör å ena sidan en säkerhetsfaktor för berörda parter på projektplaneringsstadiet. Å andra sidan vältrar reglerna över hela ansvaret på den ansökande parten, eftersom bevisbördan ligger på honom. Han är nämligen skyldig att på ett korrekt och heltäckande sätt förse tullmyndigheterna med alla sakuppgifter som behövs för att bedöma varans ursprung.

2.1.4. Enligt kommitténs uppfattning är införandet av bindande upplysningar om ursprung i linje med WTO-avtalet ett första steg mot större rättssäkerhet för berörda parter.

ESK anser också att det faktum att grundreglerna om bindande upplysningar i framtiden skall gälla inte bara tulltaxeupplysningar, utan även ursprungsupplysningar, är en betydande ordningsskapande faktor i alla medborgares intresse.

2.1.5. Kommittén hoppas att man kan uppnå en ännu högre grad av säkerhet när arbetet med en världsomfattande harmonisering av ursprungsreglerna är färdigt, och därmed också skapa större möjligheter att lösa tvister på WTO-/WCO-nivå.

2.2. Punkt 4

2.2.1. För samtliga tullbestämmelser (tulltariffer, fribelopp, andra övre gränser m m) har hittills gällt att omräkningstalen mellan ecu och nationella valutor i det monetära systemet har fastställts en gång om året. Denna enhetlighet rivs upp av den ändring av artikel 18 som kommissionen föreslår, som innebär att omräkningstalen skall justeras varje månad för tulltariffer, men även i fortsättningen bara en gång om året när det gäller alla andra tullföreskrifter. Det betyder att tulltaxan kan komma att ändras varje månad för de varor för vilka de gemensamma tulltarifferna anger ett bestämt ecu-belopp per varuenhet.

2.2.2. Med detta tycks man särskilt inom jordbrukssektorn vilja motverka en uppdämning av handelsflödena, som annars kan bli följden av fluktuationer i valutakurserna under året.

2.2.3. Denna regel kan dock leda till ökade administrationskostnader för vissa aktörer, eftersom de måste vara beredda på justeringar varje månad.

2.2.4. För att avlasta dem som drabbas av ökade kostnader föreslår kommittén att denna månatliga justering av omräkningskurserna skall utföras på samma sätt (och med samma tekniska hjälpmedel) som den justering av tulltaxorna, uttryckt i ecu-belopp, som redan nu görs varje månad.

2.3. Punkt 11

2.3.1. I de fall då oförtullade varor får hämtas från tullagret utan tullklarering har hittills det beräkningsunderlag använts som gällde när varorna lades på lager.

I och med de nya reglerna får man möjlighet att välja mellan detta beräkningsunderlag och det som det som gäller när varorna hämtas från lagret.

2.3.2. Tulltaxan undantas dock från denna valmöjlighet. Den baseras alltid på den tidpunkt då varorna hämtas från lagret.

Kommittén välkomnar denna bestämmelse ur en totalekonomisk synvinkel. Det är säkert lämpligare om tullavgifterna hänför sig till den tidpunkt då varorna kommer in i det ekonomiska kretsloppet och på sätt kan påverka de ekonomiska sammanhangen (det gäller i synnerhet för "antidumpningstullar").

2.4. Punkt 16

2.4.1. Om en vara inte har förts ut på marknaden i laga ordning, finns det enligt tullkodexen inte längre någon möjlighet att bevilja tullbefrielse. Denna stränga regel kan exempelvis leda till att medborgare som inte är tillräckligt väl förtrogna med tullföreskrifterna - eller inte känner till dem överhuvudtaget - förlorar sin rätt till avgiftseftergift (till exempel när varorna inte deklarerats i vederbörlig ordning).

2.4.2. Kommissionen har tagit hänsyn till denna aspekt. De nya bestämmelser man föreslagit inriktar sig bland annat på en objektiv rätt till tullbefrielse. Kommittén stöder denna åtgärd till skydd för hederliga medborgare och hänvisar till att avsiktligt felaktiga uppgifter från berörda parter ändå kan bli föremål för nationella sanktioner.

2.5. Punkt 18

2.5.1. För första gången får tullmyndigheterna en möjlighet att slå upp taxerade avgiftsbelopp och meddela den avgiftsskyldige. På så vis kan tullmyndigheterna förhindra att tidsfristen för tullskulden går ut enbart på grund av att man inte har kunnat fastställa det exakta avgiftsbeloppet i tid.

2.5.2. Kommittén ser positivt på detta förslag som ett led i kampen mot bedrägerier.

2.5.3. Ur de berörda ekonomiska aktörernas synvinkel är det emellertid ohållbart att bestämmelserna inte innehåller någon absolut tidsgräns när en skuld avskrivs. Enligt kommitténs åsikt bör den risk det innebär att utsättas för efterkrav begränsas i tiden.

Kommittén anser att de ekonomiska aktörernas handlingsfrihet skulle inskränkas orimligt mycket, om de under vissa omständigheter under praktiskt taget obegränsad tid tvingas räkna med efterkrav för import som ligger långt tillbaka i tiden.

2.5.4. Därför föreslår kommittén att den rättsliga verksamheten med tulltaxeupplysningar begränsas till en nivå som är rimlig för de ekonomiska aktörerna.

3. Avslutande synpunkter

3.1. I samband med detta yttrande hänvisar kommittén till sitt yttrande av den 14 september 1995 () om "Tull 2000" och betonar att enhetlig tillämpning av tullkodexen i medlemsstaterna kommer att få stor betydelse.

Först med en enhetlig utformning och ett harmoniserat förvaltningsförfarande framträder fördelarna med de bestämmelser som skapats i syfte att uppnå större säkerhet för inblandade parter och förenkla olika ekonomiska procedurer.

Bryssel den 27 mars 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 260, 5. 10. 1995, s. 8.

() WTO - World Trade Organisation.

WCO - World Customs Organisation.

() EGT nr C 301, 13. 11. 1995.