Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING [1]

[1] ÄNDRINGAR I KOMMISSIONENS URSPRUNGLIGA FÖRSLAG HAR MARKERATS MED ÖVERSTRYKNING FÖR STRUKEN TEXT OCH MED FETSTIL OCH UNDERSTRYKNING FÖR NY TEXT.

1. BAKGRUND

Den 18 april 2002 antog kommissionen ett förslag till rådsförordning om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar [2]. Förslaget översändes till Europaparlamentet och rådet den 18 april 2002. Vid sitt sammanträde i december 2002 avgav Europeiska ekonomiska och sociala kommittén sitt yttrande om förslaget. [3] Europaparlamentet, som först kom i kontakt med förslaget under samrådsförfarandet, vidarebefordrade förslaget till utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden (ansvarigt för rapporten) och utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter (för yttrande). Amsterdamfördragets ikraftträdande innebar att förslaget i stället skulle behandlas enligt medbeslutandeförfarandet. Den 2 juli 2002 beslutade utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter att inte avge något yttrande. Utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden antog sin rapport den 26 mars 2003. Vid plenarmötet den 8 april 2003 antog Europaparlamentet sitt yttrande om att godkänna kommissionens förslag på villkor att det ändrades på ett antal punkter.

[2] KOM(2002) 159 SLUTLIG, 18.4.2002, EGT C 203 E, 27.8.2002, S. 86.

[3] EGT C 85, 8.4.2003, S. 1.

2. DET ÄNDRADE FÖRSLAGET

Detta ändrade förslag antas som en följd av de ändringsförslag som Europaparlamentet har röstat fram. Kommissionen kan godta ett antal av Europaparlamentets ändringar.

Ändringar som har godtas helt eller delvis: 1, 2, 4, 5, 7, 9, 10, 11, 14, 15, 16

2.1. ÄNDRINGAR SOM GODTAS HELT ELLER DELVIS

Ändring 1 - Nytt skäl 3a

Kommissionen antog förslaget innan Nicefördraget trädde i kraft. Nicefördraget medförde en betydande ändring av artikel 67 i EG-fördraget, vars nya punkt 5 innebär att de åtgärder som avses i artikel 65 skall beslutas enligt medbeslutandeförfarandet, och inte som tidigare av rådet efter hörande av Europaparlamentet. Eftersom Nicefördraget inte innehåller några övergångsregler för de lagstiftningsförfaranden som redan pågick vid tidpunkten för dess ikraftträdande den 1 februari 2003, blev medbeslutandeförfarandet omedelbart tillämpligt från och med den dagen. Europaparlamentets ändring, som endast innebär att denna nya situation beaktas i ett av skälen, kan därför godtas.

Ändring 2 - Artikel 3.4 b

Europaparlamentet föreslår två ändringar avseende definitionen av en undergrupp av begreppet "obestridda fordringar".

Den första syftar till att klargöra att ett bestridande för att vara giltigt förutsätter att de åtgärder som vidtas överensstämmer med processuella kraven i ursprungsmedlemsstaten (med den logiska följden att en fordran anses obestridd om ett försök att invända mot den inte överensstämmer med dessa krav). Kommissionen kan i princip godta denna del av ändringen, eftersom den ligger helt i linje med kommissionens avsikter, men skulle föredra en ordalydelse utan sådan hänvisning till ett formellt yrkande (för att bestrida en fordran) som Europaparlamentet föreslår. Denna terminologi kanske inte passar alla medlemsstater och alla typer av förfaranden och den täcker inte heller alla situationer som borde täckas (till exempel att en gäldenär själv framställer ett sådant yrkande, trots att advokatbiträde är obligatoriskt). Det skulle vara att föredra att i mer generella termer hänvisa till "i enlighet med gällande processuella krav i ursprungsmedlemsstaten".

Den andra ändringen skulle innebära att en invändning under förhandlingar före det rättsliga förfarandet inte kan betraktas som ett giltigt bestridande, om förhandlingarna automatiskt leder till rättegång. Kommissionen kan inte godta ändringen i denna del. Vad gäller "förhandlingar före det rättsliga förfarandet" framgår det klart redan av den nuvarande ordalydelsen att en fordran måste bestridas "under domstolsförfarandet". Ändringen förefaller dock i första hand att ta sikte på bestridanden av betalningsförelägganden (injonction de payer, Mahnverfahren), eftersom endast sådana bestridanden automatiskt kan leda till kontradiktoriska förfaranden. För sådana förfaranden är formuleringen "förhandlingar före det rättsliga förfarandet" missvisande, eftersom det redan i detta skede är fråga om domstolsförfaranden. Vidare omfattas situationen när en gäldenär först bestrider en fordran, men därefter avstår från att gå vidare, redan av den efterföljande punkten i samma artikel och behöver inte tas upp två gånger. Kommissionen kan således i princip godta ändring 2 (första delen), om än med en annan ordalydelse.

Ändring 4 - Artikel 3.6

Denna bestämmelse uppställer som krav att ett överklagande genom ordinära rättsmedel skall lämnas in inom en tidsperiod som börjar löpa då den aktuella domen meddelas. Också när tidsfristen är kopplad till domen utlöses den dock av olika händelser i olika medlemsstater, antingen vid avkunnandet eller vid delgivningen. Ändringen innebär en precisering av definitionen genom beaktande av detta förhållande. Kommissionen kan godta ändring 4.

Ändring 5 - Artikel 4

Europaparlamentet föreslår att beskrivningen av rättsverkningarna av att en dom intygas vara en europeisk exekutionstitel, nämligen avskaffandet av exekvatur, omformuleras så att en sådan dom uttryckligen jämställs med en "nationell exekutionstitel". Kommissionen har också som mål att låta den europeiska exekutionstitelns rättsliga betydelse komma till uttryck så klart och otvetydigt som möjligt. Kommissionen anser dock att detta syfte kunde uppnås bättre genom en mer direkt hänvisning till de praktiska verkningarna av ett sådant intygande. Därför bör ordalydelsen fås att överensstämma med den text som rådet har enats om när det gäller avskaffande av exekvatur för vissa domar om föräldraansvar. Det bör alltså anges att en dom som intygats vara en europeisk exekutionstitel skall erkännas och verkställas i andra medlemsstater utan möjlighet att invända mot erkännandet. Kommissionen kan således i princip godta ändring 5, om än med en annan ordalydelse.

Ändringarna 6, 7, 8 och 16, rörande införande av en möjlighet att överklaga ett beslut om intyg om europeisk exekutionstitel - Artiklarna 7.1, 7.3a (ny), 8 och bilaga I, punkt 13a (ny).

Enligt artikel 8 får beslut med anledning av en ansökan om ett intyg om europeisk exekutionstitel inte överklagas. Europaparlamentet föreslår att både borgenären (om ansökan om intyg avslås) och gäldenären (om intyg utfärdas) skall ha möjlighet att överklaga, om intyg om exekutionstitlar får överklagas enligt nationell rätt (ändring 8). Denna ändring medför ovillkorligen att beslutet om europeisk exekutionstitel skall delges gäldenären (ändring 7) och att det egentliga intyget kan utfärdas först när detta beslut har vunnit laga kraft (ändring 6). Uppfyllandet av de två sistnämnda kraven måste framgå av standardformuläret för en europeisk exekutionstitel (ändring 16).

Frågan om möjligheterna att överklaga måste analyseras mot bakgrund av syftet med detta förslag, nämligen att få till stånd en snabbare och mer effektiv gränsöverskridande verkställighet. Ett förslag som inte medför någon större praktisk förbättring jämfört med den strömlinjeformade exekvatur som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 44/2001 skulle vara överflödigt och därmed obsolet. En möjlighet till överklagande skulle skapa avsevärda förseningar. Europaparlamentets ändringar medför att man måste göra åtskillnad mellan två olika typer av beslut. Först beslutar den domstol som har meddelat domen att förutsättningarna för att utfärda ett intyg om en europeisk exekutionstitel är uppfyllda, men utan att faktiskt utfärda intyget. Först sedan detta första beslut har delgivits gäldenären och vunnit laga kraft kan själva intyget utfärdas. Om man dessutom beaktar att själva domen måste vinna laga kraft blir kedjan av nödvändiga händelser för att erhålla ett intyg så lång att förfarandet knappast kan konkurrera med den strömlinjeformade exekvatur som föreskrivs i förordning nr 44/2001.

Vidare krävs det ingen överklagandemöjlighet för att garantera svarandesidans rättigheter, eftersom man i detta skede inte prövar fordran i sak, det vill säga huruvida den är välgrundad. Intygsförfarandet avser endast möjligheterna att verkställa en redan meddelad dom utanför ursprungsmedlemsstaten (den medlemsstat där domen meddelades). Gäldenären har således redan haft alla möjligheter att gå i svaromål, inklusive att överklaga domen. Eftersom förslaget endast omfattar obestridda fordringar är det en förutsättning att gäldenären har valt att inte gå i svaromål. Om gäldenären inte har använt sig av någon av dessa möjligheter att gå i svaromål, varken behöver eller förtjänar han det skydd som ligger i att kunna överklaga intyget om en europeisk exekutionstitel separat. Om gäldenären i en extraordinär situation och utan egen förskyllan faktiskt inte är i stånd att utöva sina rättigheter, ger förslaget i artikel 20 ett tillräckligt skydd genom möjligheten till återställande av försutten tid.

Det finns inte heller något tvingande behov av att ge en borgenär som har fått avslag på ansökan om ett intyg om europeisk exekutionstitel möjlighet att överklaga. I sådana situationer finns det inget som hindrar att han ansöker om verkställighet i en annan medlemsstat. Gäldenären behöver då bara ansöka om verkställighetsförklaring i enlighet med de erkännande- och verkställighetsregler som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 44/2001.

Kommissionen kan ändå gå med på att försvarets rättigheter under intygsförfarandet kan behöva stärkas. Kommissionen anser sig därför kunna stödja en bestämmelse (en ny artikel 6a) som innebär att det i stället för beslutet om intygsansökan är själva ansökan om en europeisk exekutionstitel som skall delges gäldenären. Detta skulle ge gäldenären möjlighet att för den domstol som har meddelat domen lägga fram sin syn på frågan om huruvida villkoren för att utfärda ett intyg är uppfyllda redan innan denna fattar beslut om ansökan.

Kommissionen kan därför godta ändring 7 i den del som rör sig om delgivning av en ansökan om ett intyg om en europeisk exekutionstitel, men inte delgivning av beslutet avseende en sådan ansökan, och ändring 16 i den utsträckning som det gäller att avspegla skyldigheten att delge en ansökan i bilaga I (för konsekvensens skull, även om Europaparlamentet inte har föreslagit någon ändring i den riktningen). Däremot kan kommissionen inte godta ändringarna 6 och 8.

Ändringarna 9 och 10 om sätten att delge stämningsansökan eller motsvarande handling - Artikel 11

När det gäller formerna för personlig delgivning med gäldenären föreslår Europaparlamentet att om en gäldenär vägrar att ta emot handlingen, och detta intygas av den behöriga tjänsteman som har försökt delge denna, skall detta jämställas med att gäldenären faktiskt har delgivits personligen. Ändringen överensstämmer med syftena bakom förslaget, men klargör rättsläget genom att uttryckligen ta upp förhållandet.

Ett ytterligare ändringsförslag hänvisar till nationell rätt i fråga om möjligheten att låta handlingen delges gäldenärens ställföreträdare eller rättsliga ombud i stället för gäldenären själv. Kommissionen är övertygad om fördelarna med att låta frågan om exakt när en handling kan eller måste delges en gäldenärs juridiska ombud avgöras genom den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där domen meddelades (vilket vid gränsöverskridande delgivning inbegriper även rådets förordning (EG) nr 1348/2000 och den däri förekommande hänvisningen till den inhemska lagstiftningen i den medlemsstat där delgivning sker). Kommissionen anser dock att man för att främja den rättsliga klarheten, snarare än att lägga till ett krav på överensstämmelse med relevant nationell lagstiftning, bör föreskriva att hela frågan om möjlighet eller skyldighet att delge sådana företrädare skall regleras i den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där delgivning sker. För sammanhangets skull måste denna ändring utsträckas till att omfatta även artikel 12.2, som har samma ordalydelse som artikel 11.2 när det gäller formerna för alternativ delgivning.

Kommissionen kan godta ändringsförslag 9 helt och ändringsförslag 10 med en smärre justering av ordalydelsen, och föreslår att ordalydelsen i artikel 12.2 skall göras förenlig med den nya texten i artikel 11.2.

Ändring 11 - Artikel 12.1 inledning

Europaparlamentet föreslår att det skall klargöras att ett misslyckat försök till personlig delgivning med gäldenären bör vara tillräckligt för att man skall kunna tillgripa indirekt delgivning. Kommissionen är enig med Europaparlamentet om denna ändring, som tillför precision och därmed större rättslig förutsebarhet. Enligt ändringsförslaget får dock indirekt delgivning "till exempel" ha skett på något av de sätt som anges. Denna utformning, som inte har någon koppling till det ovan nämnda syftet, skulle göra den efterföljande förteckningen över indirekta delgivningssätt ofullständig, helt i strid med vad som var avsikten med förslaget. Med denna utformning innebär artikeln inte längre några begränsningar för vilka metoder som får användas för indirekt delgivning, vilket skulle undergräva syftet att skapa tillförlitliga miniminormer för delgivning av handlingar. Kommissionen kan således endast godta den första delen av ändring 11.

Ändring 14 - Artikel 16 d

Europaparlamentet vill försäkra sig om att den mycket korta beskrivning av omständigheterna bakom fordran som vanligtvis är tillräcklig vid betalningsföreläggande (injonction de payer, Mahnverfahren), också uppfyller kraven för intyg om en europeisk exekutionstitel. Kommissionen har ingenting att invända mot tankegångarna bakom ändringsförslaget. I stället för att lägga ytterligare juridisk terminologi till den tidigare och göra bestämmelsen mer svårbegriplig föredrar kommissionen emellertid att förenkla och bredda ordalydelsen på ett sätt som skulle undanröja alla tvivel i det avseendet genom att hänvisa till "skälen för fordran". Kommissionen kan således godta ändring 14, om än med en förenklad ordalydelse.

Ändring 15 - Artikel 19.2

Europaparlamentet föreslår borttagande av möjligheten att intyga att en dom är en europeisk exekutionstitel trots att miniminormerna för delgivning inte har iakttagits om det fastställs att gäldenären personligen har mottagit den handling som skall delges i tillräckligt god tid för att kunna förbereda sitt svaromål. Även om kommissionen inte ser några hinder för intyg i de fall det har kunnat bevisas att de ovan nämnda villkoren är uppfyllda kan kommissionen godta att bestämmelsen utgår, mot bakgrund av att denna situation i praktiken kommer att vara mycket ovanlig. Kommissionen kan således godta ändring 15.

3. ÄNDRINGAR SOM INTE KAN GODTAS

Utöver ändringarna 6 och 8, som redan har behandlats i föregående avsnitt, kan kommissionen inte godta följande ändringar:

Ändring 3 - Artikel 3.4 c

Europaparlamentet föreslår att det införs ett krav på "egen förskyllan" för att en gäldenärs utevaro från en domstolsförhandling skall kunna tolkas som att en fordran står obestridd. Kommissionen kan inte godta denna ändring, eftersom ett sådant villkor nästan alltid skulle förhindra utfärdandet av ett intyg om en europeisk exekutionstitel. Den domstol som meddelade domen har i normala fall endast möjlighet att bedöma huruvida gäldenären har blivit korrekt kallad till en förhandling. Om så varit fallet och gäldenären ändå inte dyker upp, kan domstolen inte utesluta att denne har haft något godtagbart skäl för sin utevaro (till exempel på grund av en trafikolycka på väg till domstolen), vilket gör det svårt för domstolen att fastställa att gäldenären uteblivit av egen förskyllan. Om gäldenären i en extraordinär situation och utan egen förskyllan faktiskt inte är i stånd att utöva sina rättigheter, ger förslaget i artikel 20 ett tillräckligt skydd genom möjligheten till återställande av försutten tid.

Ändring 12 - Artikel 12.3

I samband med en bestämmelse vars ursprungliga syfte var att klargöra att metoder för indirekt delgivning inte kan tillåtas om de är fiktiva på grund av att gäldenärens hemvist är okänd, föreslår Europaparlamentet att till villkoren för att få använda indirekt delgivning lägga efterlevnad av ursprungsmedlemsstatens inhemska lagstiftning. Ett sådant krav skulle dock te sig nytt och främmande i förslaget. Domstolarna i ursprungsmedlemsstaten blir ändå tvungna att i samband med rättegången kontrollera att bestämmelserna om delgivning av handlingar har följts. Att upprepa kravet på efterlevnad av ursprungsmedlemsstatens lagstiftning i samband med förfaranden om intyg skulle innebära dubbelt arbete för domstolarna i ursprungsmedlemsstaten. Det skulle även utgöra ett steg bakåt jämfört med förordning nr 44/2001 som, i motsats till 1968 års Brysselkonvention, i sin artikel 34.2 inte anger underlåtenhet att följa nationell delgivningslagstiftning som grund för att vägra verkställighetsförklaring, Denna vore olämpligt att tvinga utvecklingen bakåt genom detta förslag.

Ändring 13 - Artikel 14a (ny)

Europaparlamentet föreslår att det skall införas en ny bestämmelse enligt vilken varje hänvisning till en muntlig domstolsförhandling i förslaget skall förstås som en hänvisning även till andra förfaranden som genomförs i stället för muntliga domstolsförhandlingar. Syftet är att beakta sådana förfaranden som inte innefattar en muntlig förhandling. Kommissionen anser att denna nya artikel inte behövs, eftersom bestämmelser som hänvisar till en muntlig domstolsförhandling helt enkelt förlorar sin relevans och inte kan tillämpas om ingen muntlig förhandling har ägt rum. I det fallet behövs endast de processuella miniminormer som inte förutsätter att en muntlig förhandling har ägt rum. Det förblir oklart vad som skulle kunna ersätta det muntliga förhöret som referenspunkt, och vilket syfte en sådan ändrad hänvisning skulle fylla i praktiken.

4. SLUTSATS

Med beaktande av artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag i enlighet med följande.

2002/0090 (COD)

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [4],

[4] EGT C 203 E, 27.8.2002, s. 86.

,med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [5],

[5] EGT C 85, 8.4.2003, s. 1.

i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget, och

av följande skäl:

(1) Gemenskapen har som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer säkerställs. I detta syfte skall gemenskapen bland annat besluta om de åtgärder på området för civilrättsligt samarbete som behövs för att den inre marknaden skall fungera väl.

(2) Rådets och kommissionens handlingsplan för att på bästa sätt genomföra bestämmelserna i Amsterdamfördraget om upprättande av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa (handlingsplanen från Wien) [6] antogs den 3 december 1998 av rådet.

[6] EGT C 19, 23.1.1999, s. 1.

(3) Europeiska rådet gav vid sitt möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 sitt stöd för principen om ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden som en hörnsten i arbetet med att upprätta ett verkligt rättsligt område.

(3a) Enligt artiklarna 61 c, 65 a och 67.5 andra strecksatsen i EG-fördraget skall medbeslutandeförfarandet, som förutsätter Europaparlamentets deltagande, tillämpas från och med den 1 februari 2003.

(4) Den 30 november 2000 antog rådet kommissionens och rådets gemensamma åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område [7]. I åtgärdsprogrammets första etapp föreslås att exekvaturförfarandet avskaffas genom införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar.

[7] EGT C 12, 15.1.2001, s. 1.

(5) Begreppet "obestridda fordringar" bör täcka alla situationer i vilka en fordringsägare, med hänsyn till att gäldenären bevisligen inte har bestritt arten och storleken av en fordran, har utverkat en dom eller en annan verkställbar handling som kräver uttryckligt godkännande av gäldenären, antingen det är en förlikning som godkänts av en domstol eller en officiell handling.

(6) Förfarandet för att utverka verkställighet i en annan medlemsstat än den där domen har meddelats bör påskyndas och förenklas genom att man avskaffar alla mellanliggande åtgärder som måste vidtas innan verkställighet kan ske i den medlemsstat där verkställighet begärs. En dom som har intygats vara en europeisk exekutionstitel av den domstol som har meddelat domen bör i fråga om verkställighet behandlas som om den hade meddelats i den medlemsstat där verkställighet begärs.

(7) Ett sådant förfarande bör erbjuda betydande fördelar jämfört med det exekvaturförfarande som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område [8], eftersom man inte behöver koppla in en domstol i ytterligare en medlemsstat, med den tidsåtgång och de kostnader som det innebär. I de flesta fall bör inte heller någon översättning behövas, eftersom intygen skall utfärdas med hjälp av ett flerspråkigt standardformulär.

[8] EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.

(8) Om en domstol i en medlemsstat har meddelat en dom angående en obestridd fordran utan att gäldenären har deltagit i domstolsförfarandet, är det ofrånkomligt att ett avskaffande av alla kontroller i verkställighetsmedlemsstaten bör åtföljas och vara beroende av att det finns en tillräcklig garanti för att rätten att gå i svaromål iakttas.

(9) Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, särskilt i Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter. Denna förordning syftar särskilt till att säkerställa att rätten till en rättvis rättegång i artikel 47 i stadgan iakttas fullt ut.

(10) Miniminormer bör fastställas för de förfaranden som leder fram till domen, så att det kan säkerställas att gäldenären, i tillräckligt god tid och på ett sådant sätt att han kan förbereda sitt svaromål, informeras om domstolsförfarandet, om kraven på att aktivt delta i domstolsförfarandet och invända mot fordringen och om följderna av att inte delta i domstolsförfarandet.

(11) Med hänsyn till att det finns avsevärda skillnader mellan medlemsstaternas civilprocessuella regler, särskilt reglerna om delgivning av handlingar, måste en oberoende definition av dessa miniminormer vara specifik och detaljerad. I synnerhet kan delgivningssätt som bygger på en juridisk konstruktion eller på en presumtion, utan bevis för att miniminormerna är uppfyllda, inte betraktas som tillräckliga för intygande av att en dom är en europeisk exekutionstitel.

(12) De domstolar som är behöriga för det domstolsförfarande som leder till domen bör anförtros uppgiften att granska att de processuella miniminormerna har iakttagits innan de utfärdar ett standardiserat intyg om en europeisk exekutionstitel, där denna granskning och dess resultat redovisas öppet.

(13) Det ömsesidiga förtroendet för rättsskipningen inom gemenskapen motiverar att en domstol i en medlemsstat bedömer huruvida alla kriterierna för ett intyg om en europeisk exekutionstitel är uppfyllda, vilket gör det möjligt att verkställa en dom i alla andra medlemsstater utan att en domstol i den medlemsstat där domen skall verkställas behöver pröva om de processuella miniminormerna har tillämpats korrekt.

(14) Denna förordning innebär ingen skyldighet för medlemsstaterna att anpassa sin nationella lagstiftning till de processuella miniminormerna. Den ger dem dock ett incitament att göra det, eftersom möjligheten att verkställa domar effektivare och snabbare i andra medlemsstater endast kan utnyttjas om miniminormerna är uppfyllda.

(15) Borgenären bör själv kunna välja mellan att ansöka om ett intyg om en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar eller att använda sig av systemet med erkännande och verkställighet i förordning (EG) 44/2001 eller någon annan gemenskapsrättsakt.

(16) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(17) De åtgärder som behövs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [9].

[9] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(18) [I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar Förenade kungariket och Irland inte i beslutet om denna förordning och är därför inte bundna av den och omfattas inte av dess tillämpning.]/[I enlighet med artikel 3 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen har Förenade kungariket och Irland meddelat att de inte önskar delta i beslutet om och tillämpningen av denna förordning.]

(19) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar Danmark inte i beslutet om denna förordning och är därför inte bundet av den och omfattas inte av dess tillämpning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1 Syfte

Syftet med denna förordning är att införa en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar som kommer att möjliggöra fri rörlighet för domar, förlikningar som ingåtts inför domstol och officiella handlingar i alla medlemsstater genom att föreskriva miniminormer som, om de iakttas, medför att mellanliggande förfaranden i medlemsstaterna för erkännande och verkställighet inte längre behövs.

Artikel 2 Tillämpningsområde

1. Denna förordning är tillämplig på civilrättens område, oberoende av vilket slag av domstol det är fråga om. Den omfattar i synnerhet inte skattefrågor, tullfrågor och förvaltningsrättsliga frågor.

2. Förordningen är inte tillämplig på

a) fysiska personers rättsliga status, rättskapacitet eller rättshandlingsförmåga, makars förmögenhetsförhållanden, arv och testamente,

b) konkurs, ackord och liknande förfaranden,

c) social trygghet,

d) skiljeförfaranden.

3. I denna förordning avses med termen medlemsstat samtliga medlemsstater med undantag av Danmark. [Förenade kungariket, Irland]

Artikel 3 Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. dom: varje avgörande som har meddelats av en domstol i en medlemsstat oavsett dess rubricering, såsom dom, beslut eller förordnande om verkställighet, liksom domstolstjänstemans beslut i fråga om rättegångskostnader.

2. domstol: i Sverige avses vid summarisk process i mål om betalningsföreläggande med uttrycket domstol också svensk kronofogdemyndighet.

3. fordran: en penningfordran som avser ett bestämt belopp och som är förfallen till betalning.

4. obestridd fordran: en fordran som gäldenären

a) uttryckligen har godkänt under domstolsförfarandet genom att medge den eller genom att ingå en förlikning som godkänts av domstolen, eller

b) inte har bestritt under domstolsförfarandet i enlighet med gällande processuella krav i ursprungsmedlemsstaten; ett påstående från gäldenären som uteslutande bygger på faktiska svårigheter att infria en skuld kan inte betraktas som ett bestridande i detta hänseende, eller

c) först har bestritt under domstolsförfarandet men därefter har gäldenären inte inställt sig personligen eller genom ombud vid domstolsförhandlingen avseende denna fordran, eller

d) uttryckligen har godkänt i en officiell handling.

5. dom som har vunnit laga kraft:

a) en dom som inte får överklagas, eller

b) en dom för vilken tiden att överklaga har löpt ut och inget överklagande har lämnats in.

6. överklagande: varje ordinärt rättsmedel som kan leda till ogiltigförklaring eller ändring av den dom som är föremål för förfarandet för utfärdande av ett intyg om en europeisk exekutionstitel och som måste lämnas in inom en i ursprungsmedlemsstatens lagstiftning föreskriven tid, vilken börjar löpa när domen meddelas eller delges.

7. officiell handling:

a) en handling som har upprättats eller registrerats som en officiell handling vars äkthet

i) avser innehållet, och

ii) har bestyrkts av en offentlig myndighet eller annan bemyndigad myndighet i medlemsstaten, eller

b) ett avtal om underhållsskyldighet som har ingåtts inför en administrativ myndighet eller bestyrkts av en sådan myndighet.

8. ursprungsmedlemsstat: den medlemsstat där den dom som skall intygas vara en europeisk exekutionstitel har meddelats.

9. verkställighetsmedlemsstat: den medlemsstat där verkställighet av den dom som har intygats vara en europeisk exekutionstitel begärs.

10. den domstol som meddelat domen: den domstol som meddelade den dom som intygas vara en europeisk exekutionstitel.

KAPITEL II EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL

Artikel 4 Avskaffande av exekvatur

En dom avseende en obestridd fordran som har intygats vara en europeisk exekutionstitel i ursprungsmedlemsstaten skall erkännas och verkställas i andra medlemsstater utan att det krävs en verkställighetsförklaring och utan möjlighet att invända mot erkännandet .Artikel 5 Villkor för intyg om europeisk exekutionstitel

En dom avseende en obestridd fordran som har meddelats i en medlemsstat skall på ansökan av borgenären intygas vara en europeisk exekutionstitel av den domstol som har meddelat domen om

a) domen är verkställbar och har vunnit laga kraft i ursprungsmedlemsstaten, och

b) domen inte strider mot avsnitt 3, 4 eller 6 i kapitel II i förordning (EG) nr 44/2001, och

c) när det gäller fordringar som är obestridda i den mening som avses i artikel 3.4 b eller 3.4 c i denna förordning, domstolsförfarandena i ursprungsmedlemsstaten uppfyller de processuella kraven i kapitel III, och

d) om den delgivning av handlingar som krävs enligt kapitel III måste ske i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, delgivningen har skett i överensstämmelse med artikel 31.

Artikel 6 Begränsad europeisk exekutionstitel

1. Den domstol som har meddelat domen skall utfärda ett intyg om en begränsad europeisk exekutionstitel för de delar av domen som uppfyller kraven i denna förordning, om domen har meddelats avseende

a) flera yrkanden som inte samtliga avser penningfordringar som avser ett bestämt belopp och som är förfallna till betalning, eller

b) en penningfordran som avser ett bestämt belopp, som är förfallen till betalning och som inte är helt obestridd eller uppfyller kraven i denna förordning.

2. En sökande får begära ett intyg om en europeisk exekutionstitel som begränsar sig till delar av en dom.

Artikel 6a Ansökan om ett intyg om en europeisk exekutionstitel

En ansökan om ett intyg om en europeisk exekutionstitel skall delges gäldenären.

Artikel 7 Innehåll i intyget om europeisk exekutionstitel

1. Den domstol som har meddelat domen skall utfärda intyget om en europeisk exekutionstitel med hjälp av standardformuläret i bilaga I.

2. Ett intyg om en europeisk exekutionstitel skall utfärdas på det språk som domen är avfattad på.

3. Intyget om en europeisk exekutionstitel skall överlämnas till borgenären i lika många bestyrkta kopior som det antal bestyrkta kopior av domen som borgenären skall få i enlighet med ursprungsmedlemsstatens lagstiftning.

Artikel 8 Överklagande

Ett beslut med anledning av en ansökan om ett intyg om europeisk exekutionstitel får inte överklagas.

Artikel 9 Intyg om europeisk exekutionstitel för säkerhetsåtgärder

1. Om en dom avseende en obestridd fordran ännu inte har vunnit laga kraft men alla andra villkor i artikel 5 är uppfyllda, skall den domstol som har meddelat domen, på ansökan av borgenären, utfärda ett intyg om en europeisk exekutionstitel för säkerhetsåtgärder med hjälp av standardformuläret i bilaga II.

2. Intyget om en europeisk exekutionstitel för säkerhetsåtgärder medför en befogenhet att vidta säkerhetsåtgärder med avseende på gäldenärens egendom i verkställighetsmedlemsstaten.

3. Ingenting skall hindra borgenären från att använda sig av interimistiska åtgärder, däribland säkerhetsåtgärder, i enlighet med lagstiftningen i verkställighetsmedlemsstaten utan att det krävs ett intyg om en europeisk exekutionstitel.

KAPITEL III MINIMINORMER FÖR FÖRFARANDEN OM OBESTRIDDA FORDRINGAR

Artikel 10 Miniminormernas tillämpningsområde

En dom avseende en fordran som är obestridd i den mening som avses i artikel 3.4 b eller 3.4 c för att en gäldenär inte har bestritt fordran eller inte har inställt sig vid en domstolsförhandling kan endast intygas vara en europeisk exekutionstitel om domstolsförfarandena i ursprungsmedlemsstaten uppfyller de processuella kraven i detta kapitel.

Artikel 11 Delgivning av stämningsansökan

1. Stämningsansökan eller motsvarande handling skall ha delgetts gäldenären på ett av följande sätt:

a) personlig delgivning genom att gäldenären undertecknar ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet, eller

b) personlig delgivning genom att den behöriga tjänsteman som delgivit handlingen intygar att gäldenären mottagit denna eller vägrat ta emot den, eller

c) delgivning per post genom att gäldenären undertecknar och skickar tillbaka ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet, eller

d) på elektronisk väg genom fax eller elektronisk post där gäldenären undertecknar och skickar tillbaka ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet.

2. I de fall som avses i punkt 1 skall möjligheten och skyldigheten att delge gäldenärens ställföreträdare eller juridiska ombud regleras av ursprungsmedlemsstatens nationella lagstiftning .

Artikel 12 Indirekt delgivning

1. Om personlig delgivning i enlighet med artikel 11.1 a eller b misslyckats, får indirekt delgivning ha skett på ett av följande sätt:

a) Personlig delgivning där gäldenären har personligt hemvist till myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären eller är anställd i det hushållet.

b) Personlig delgivning där gäldenären har yrkesmässigt hemvist till myndig person som är anställd av gäldenären, om gäldenären är egen företagare, ett bolag eller annan juridisk person.

c) Om gäldenären är egen företagare, ett bolag eller annan juridisk person, läggs handlingen i gäldenärens brevlåda där denne har sitt hemvist, om brevlådan lämpar sig för säker förvaring av post.

d) Om gäldenären är egen företagare, ett bolag eller annan juridisk person, deponeras handlingen på ett postkontor eller hos behöriga myndigheter och en skriftlig underrättelse om att så har skett lämnas i gäldenärens brevlåda där denne har hemvist, om brevlådan lämpar sig för säker förvaring av post och den skriftliga underrättelsen klart och tydligt anger att det rör sig om en domstolshandling med den rättsverkan att delgivning anses ha skett och att tidsfrister har börjat löpa.

2. I de fall som avses i punkt 1 skall möjligheten och skyldigheten att delge gäldenärens ställföreträdare eller juridiska ombud regleras av ursprungsmedlemsstatens nationella lagstiftning .

3. Vid tillämpningen av denna förordning är indirekt delgivning enligt punkt 1 inte tillåten om adressen till gäldenärens hemvist är okänd.

Artikel 13 Delgivningsbevis

Delgivningsbevis enligt artiklarna 11 och 12 skall ges in till den domstol som har meddelat domen. Ett sådant bevis skall upprättas

a) i form av ett mottagningsbevis från gäldenären enligt artikel 11.1 a, c och d,

b) i alla andra fall i form av en handling, undertecknad av den behöriga tjänsteman som delgivit handlingen, i vilken skall anges

i) tid och plats för delgivningen,

ii) delgivningssätt,

iii) om handlingen delgivits någon annan person än gäldenären, namnet på denne och dennes förhållande till gäldenären.

Artikel 14 Delgivning av kallelse till domstolsförhandling

Vid en dom avseende en fordran som är obestridd, i den mening som avses i artikel 3.4 b eller 3.4 c, för att gäldenären inte har inställt sig personligen eller genom ombud vid en domstolsförhandling till vilken kallelse inte har delgetts tillsammans med stämningsansökan eller motsvarande handling, måste gäldenären ha delgetts kallelsen

a) i överensstämmelse med artiklarna 11, 12 och 13, eller

b) muntligen vid en tidigare domstolsförhandling om samma fordran, vilket skall framgå av protokollet från den tidigare domstolsförhandlingen.

Artikel 15 Delgivning i tillräckligt god tid för att svaromål skall kunna förberedas

1. Gäldenären skall ges en tidsperiod för att förbereda sitt svaromål och bemöta fordran på minst fjorton kalenderdagar eller, om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, minst tjugoåtta kalenderdagar räknat från den dag då han delgavs stämningsansökan eller motsvarande handling.

2. Vid en dom avseende en fordran som är obestridd, i den mening som avses i artikel 3.4 b eller 3.4 c, för att gäldenären inte har inställt sig personligen eller genom ombud vid en domstolsförhandling till vilken kallelse inte har delgetts tillsammans med stämningsansökan eller motsvarande handling, skall gäldenären ha delgetts kallelsen minst fjorton kalenderdagar eller, om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, minst tjugoåtta kalenderdagar före domstolsförhandlingen för att ge honom möjlighet att inställa sig eller ordna med ombud.

Artikel 16 Vederbörlig underrättelse till gäldenären om fordran

För att på vederbörligt sätt underrätta gäldenären om fordringen skall stämningsansökan eller motsvarande handling ha innehållit uppgifter om

a) parternas namn och hemvist,

b) fordringens belopp,

c) räntesatsen, om ränta begärs på fordran, och den tidsperiod för vilken ränta begärs om inte lagstadgad ränta läggs till kapitalbeloppet utan yrkande enligt ursprungsmedlemsstatens lagstiftning,

d) skälen för fordran.

Artikel 17 Vederbörlig underrättelse till gäldenären om de processuella åtgärder som måste vidtas för att bestrida fordran

För att på vederbörligt sätt underrätta gäldenären om de processuella åtgärder som måste vidtas för att bestrida fordran skall i eller tillsammans med stämningsansökan eller motsvarande handling följande uppgifter ha lämnats klart och tydligt:

a) Tidsfristen för att bestrida fordran och den adress till vilken bestridandet skulle lämnas in samt de formella kraven för att bestrida fordran, däribland att gäldenären måste företrädas av ett ombud om det är obligatoriskt.

b) Möjligheten att domstolen kan meddela dom till förmån för borgenären om gäldenären inte följer kraven för att bestrida fordran.

c) Den omständigheten att i medlemsstater där så är fallet, domstolen, om gäldenären inte bestrider fordran, kan meddela dom till förmån för borgenären

-utan att pröva huruvida fordran är välgrundad, eller

-efter en begränsad prövning av huruvida fordran är välgrundad.

d) Den omständigheten att, i medlemsstater där så är fallet,

-det saknas möjligheter att överklaga en sådan dom, eller

-domstolens prövning i samband med ett överklagande är av begränsad omfattning.

e) Att det kan intygas att en sådan dom är en europeisk exekutionstitel utan att beslutet om att utfärda intyget kan överklagas och att verkställighet därmed kan ske i alla andra medlemsstater utan några mellanliggande förfaranden i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 18 Vederbörlig underrättelse till gäldenären om de processuella åtgärder som måste vidtas för att undvika en tredskodom

För att på vederbörligt sätt underrätta gäldenären om vilka processuella åtgärder som skall vidtas för att undvika en dom avseende en fordran som är obestridd för att gäldenären inte har inställt sig vid en domstolsförhandling, skall domstolen i eller tillsammans med kallelsen klart och tydligt ha angett

a) när och var domstolsförhandlingen äger rum,

b) de möjliga följder av gäldenärens utevaro som anges i artikel 17 b, c, d och e.

Artikel 19 Avhjälpande av att miniminormerna inte har iakttagits

Om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten inte uppfyllde de processuella villkoren i artikel 11-18, kan denna brist avhjälpas och en dom intygas vara en europeisk exekutionstitel om

a) domen har delgivits gäldenären i överensstämmelse med villkoren i artikel 11-14, och

b) gäldenären har haft möjlighet att överklaga domen, och

c) tidsfristen för att överklaga domen är minst fjorton kalenderdagar eller, om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, minst tjugoåtta kalenderdagar från dagen för delgivning av domen, och

d) gäldenären på vederbörligt sätt i eller tillsammans med domen har underrättats om

i) möjligheten att överklaga domen, och

ii) tidsfristen för att överklaga domen, och

iii) var och hur ett överklagande skall lämnas in, och

e) gäldenären inte har överklagat domen inom tidsfristen.

Artikel 20 Miniminormer för återställande av försutten tid

1. Om en dom avseende en fordran som är obestridd, i den mening som avses i artikel 3.4 b och 3.4 c, för att en gäldenär inte har bestritt fordran eller inte har inställt sig vid en domstolsförhandling, har intygats vara en europeisk exekutionstitel, skall gäldenären efter ansökan till den behöriga domstolen i ursprungsmedlemsstaten ha rätt till återställande av försutten tid, åtminstone om följande villkor är uppfyllda:

a) Gäldenären har, utan egen förskyllan

i) inte fått kännedom om domen i sådan tid att han kunde överklaga domen, eller

ii) inte fått kännedom om stämningsansökan eller motsvarande handling i sådan tid att han kunde gå i svaromål, om inte villkoren i artikel 19.1 är uppfyllda, eller

iii) inte fått kännedom om kallelsen i sådan tid att han kunde inställa sig till domstolsförhandlingen, om inte villkoren i artikel 19.1 är uppfyllda, och

b) gäldenären har anfört sakligt grundade omständigheter till stöd för sin talan.

2. Om en dom enligt punkt 1 inte kan bli föremål för fullständig rättslig prövning genom överklagande i ursprungsmedlemsstaten, skall gäldenären efter ansökan ha rätt att bli befriad från följderna av att tidsfristen för att bestrida fordran löpt ut eller av att han inte inställt sig vid domstolsförhandlingen, åtminstone om villkoren i punkt 1 a ii eller iii och 1 b är uppfyllda.

3. Vid tillämpningen av denna artikel skall gäldenären ges en tidsfrist för att ansöka om återställande av förfluten tid på minst fjorton kalenderdagar eller, om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, minst tjugoåtta kalenderdagar efter det att gäldenären fått kännedom om domen.

KAPITEL IV VERKSTÄLLIGHET

Artikel 21 Verkställighetsförfarande

1. Utan att det påverkar bestämmelserna i detta kapitel, skall verkställighetsförfarandet regleras av verkställighetsmedlemsstatens lagstiftning.

2. Borgenären skall till de behöriga verkställande myndigheterna i verkställighetsmedlemsstaten lämna in

a) en kopia av domen, som uppfyller de nödvändiga villkoren för att fastställa dess äkthet, och

b) en kopia av intyget om att domen är en europeisk exekutionstitel, som uppfyller de nödvändiga villkoren för att fastställa dess äkthet, och

c) vid behov en översättning av de delar av intyget om en europeisk exekutionstitel som inte består av namn, adresser och siffror eller kryss i rutor, till det officiella språket eller ett av de officiella språken i verkställighetsmedlemsstaten eller till något annat språk som den medlemsstaten har uppgett sig acceptera. Varje medlemsstat skall ange på vilka andra av Europeiska unionens officiella språk än dess eget som den kan acceptera att formuläret fylls i. Översättningen skall vara bestyrkt av en person som är behörig därtill i någon av medlemsstaterna.

3. Ingen ytterligare avgift, säkerhet, borgen eller deposition, oavsett benämning, får krävas av en borgenär som i en medlemsstat begär verkställighet av en dom som i en annan medlemsstat har intygats vara en europeisk exekutionstitel på den grunden att han är utländsk medborgare eller inte har hemvist eller vanlig vistelseort i verkställighetsmedlemsstaten.

4. Borgenären får inte åläggas att uppge en postadress i verkställighetsmedlemsstaten eller att företrädas av ett befullmäktigat ombud för verkställigheten av en dom som i en annan medlemsstat har intygats vara en europeisk exekutionstitel.

Artikel 22 Möjligheter till domstolsprövning under verkställighetsförfarandet

1. Verkställighetsmedlemsstaten skall ge gäldenären möjlighet till rättslig prövning om domen är oförenlig med en dom som tidigare meddelats i en annan medlemsstat eller i tredje land om

a) den tidigare domen meddelades angående samma sak och mellan samma parter,

b) den tidigare domen uppfyller de nödvändiga villkoren för erkännande i verkställighetsmedlemsstaten,

c) den omständighet som gör domen oförenlig inte kunde ha åberopats som en invändning under domstolsförfarandet i ursprungsmedlemsstaten.

2. Domen eller intyget om en europeisk exekutionstitel får aldrig prövas i sak i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 23 Vilandeförklaring eller begränsning av verkställighet

Om gäldenären har gett in en ansökan om återställande av försutten tid enligt artikel 20 eller om ny rättegång eller ogiltigförklaring av domen i ursprungsmedlemsstaten eller om rättslig prövning enligt artikel 22.1 i verkställighetsmedlemsstaten, får den behöriga domstolen eller myndigheten i den medlemsstaten på ansökan av gäldenären

a) förklara verkställighetsförfarandet vilande, eller

b) begränsa verkställighetsförfarandet till säkerhetsåtgärder, eller

c) göra verkställigheten beroende av att det ställs en säkerhet som domstolen eller myndigheten fastställer.

Artikel 24 Information om verkställighetsförfaranden

1. För att göra det lättare för en borgenär som har utverkat ett intyg om en europeisk exekutionstitel att använda sig av verkställighetsförfaranden i verkställighetsmedlemsstaten skall medlemsstaterna samarbeta för att informera allmänheten och fackfolk om

a) metoder och förfaranden för verkställighet i medlemsstaterna, och

b) behöriga verkställande myndigheter i medlemsstaterna.

2. Denna information skall spridas till allmänheten, särskilt med hjälp av det europeiska rättsliga nätverk på privaträttens område som inrättades genom rådets beslut 2001/470/EG [10].

[10] EGT L 174, 27.6.2001, s. 25.

KAPITEL V INFÖR DOMSTOL INGÅNGNA FÖRLIKNINGAR OCH OFFICIELLA HANDLINGAR

Artikel 25 Inför domstol ingångna förlikningar

1. En förlikning avseende en fordran, vilken har ingåtts inför domstol i ett pågående mål och är verkställbar i den medlemsstat där förlikningen ingåtts, skall på ansökan av borgenären intygas vara en europeisk exekutionstitel av den domstol som har godkänt förlikningen.

2. Domstolen skall utfärda intyget om en europeisk exekutionstitel med hjälp av standardformuläret i bilaga III till denna förordning.

3. Bestämmelserna i kapitel II utom artikel 5 och i kapitel IV utom artikel 22.1 skall gälla i tillämpliga delar.

Artikel 26 Officiella handlingar

1. En officiell handling avseende en fordran som är verkställbar i en medlemsstat, skall på ansökan av borgenären intygas vara en europeisk exekutionstitel av den myndighet som har bestyrkt handlingen.

2. Den myndighet som har bestyrkt handlingen skall utfärda intyget om en europeisk exekutionstitel med hjälp av standardformuläret i bilaga IV.

3. En officiell handling kan intygas vara en europeisk exekutionstitel endast om

a) den myndighet som bestyrker handlingen vederbörligen har underrättat gäldenären om handlingens direkta verkställbarhet i alla medlemsstater innan denne har lämnat sitt samtycke till handlingens upprättande eller registrering, och

b) det faktum att sådana upplysningar har lämnats intygas i en klausul i den handling som gäldenären har undertecknat.

4. Bestämmelserna i kapitel II utom artikel 5 och i kapitel IV utom artikel 22.1 skall gälla i tillämpliga delar.

KAPITEL VI ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 27 Fastställande av hemvist

1. Vid fastställandet av om en gäldenär har hemvist i ursprungsmedlemsstaten skall domstolen i ursprungsmedlemsstaten tillämpa sin nationella lag.

2. Om gäldenären inte har hemvist i ursprungsmedlemsstaten skall domstolen i ursprungsmedlemsstaten, vid fastställandet av om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat, tillämpa den medlemsstatens lag.

Artikel 28 Hemvist för bolag eller annan juridisk person

1. Vid tillämpningen av denna förordning skall ett bolag, en annan juridisk person eller en sammanslutning av fysiska eller juridiska personer anses ha hemvist där det har sitt

a) stadgeenliga säte, eller

b) huvudkontor eller

c) huvudsakliga verksamhet.

[2. Med stadgeenligt säte avses i Förenade kungariket och i Irland "registered office", eller, om sådant saknas, platsen för stiftandet (place of incorporation) eller, om sådan plats saknas, den plats enligt vars lagstiftning bildandet (formation) ägde rum.]

3. Vid fastställande av om en "trust" har hemvist i ursprungsmedlemsstaten skall domstolen i ursprungsmedlemsstaten tillämpa sin egen internationella privaträtt.

KAPITEL VII ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSE

Artikel 29 Övergångsbestämmelse

1. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas endast på rättsliga förfaranden som inletts och på officiella handlingar som formellt upprättats eller registrerats efter förordningens ikraftträdande.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall rättsliga förfaranden anses ha inletts:

a) när stämningsansökan eller motsvarande handling har ingivits till domstolen, förutsatt att borgenären sedan inte har underlåtit att vidta de mått och steg som han var skyldig att vidta för att få delgivningen av gäldenären verkställd, eller

b) om delgivning av handlingen skall ske innan handlingen ges in till domstolen, när den tas emot av den myndighet som är ansvarig för delgivning, förutsatt att borgenären sedan inte har underlåtit att vidta de mått och steg som han var skyldig att vidta för att få handlingen ingiven till domstolen.

KAPITEL VIII FÖRHÅLLANDET TILL ANDRA RÄTTSAKTER

Artikel 30 Förhållandet till förordning (EG) nr 44/2001

1. Ingenting skall hindra borgenären från att söka erkännande och verkställighet

a) av en dom avseende en obestridd penningfordran, av en förlikning som godkänts av en domstol eller av en officiell handling enligt kapitel III och IV i förordning (EG) nr 44/2001, eller

b) av en dom med tillämpning av de bestämmelser om erkännande och verkställighet av domar på särskilda områden som finns i gemenskapsrättsakter eller i nationell lagstiftning som harmoniserats för att genomföra sådana rättsakter enligt artikel 67 i förordning (EG) nr 44/2001, eller

c) av en dom med tillämpning av konventioner som medlemsstaterna har tillträtt och som på särskilda områden reglerar erkännande och verkställighet enligt artikel 71 i förordning (EG) nr 44/2001.

2. Om borgenären ansöker om att en dom, officiell handling eller förlikning som ingåtts vid domstol skall intygas vara en europeisk exekutionstitel, skall förfarandet handläggas enligt denna förordning som i så fall har företräde framför kapitel III, IV och V i förordning (EG) nr 44/2001 samt de bestämmelser om erkännande och verkställighet av domar, officiella handlingar och förlikningar inför domstol som finns i de konventioner och det fördrag som anges i artikel 69 i förordning (EG) nr 44/2001.

Artikel 31 Förhållandet till förordning (EG) nr 1348/2000

1. Med förbehåll för punkt 2 skall denna förordning inte påverka tillämpningen av förordning (EG) nr 1348/2000 [11] av den 29 maj 2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur när en handling avseende ett mål inom ramen för förfarandet i ursprungsmedlemsstaten skall lämnas över från en medlemsstat till en annan för delgivning där.

[11] EGT L 160, 30.6.2000, s. 37.

2. En dom som har meddelats enligt artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1348/2000 kan inte intygas vara en europeisk exekutionstitel.

3. Om en stämningsansökan eller motsvarande handling, en kallelse eller en dom skall lämnas över från en medlemsstat till en annan för delgivning där, skall delgivningen enligt förordning (EG) nr 1348/2000 uppfylla villkoren i kapitel III i denna förordning för att möjliggöra ett intyg om en europeisk exekutionstitel.

4. I fall som omfattas av punkt 3 skall delgivningsbeviset enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 1348/2000 ersättas av standardformuläret i bilaga V till denna förordning.

KAPITEL IX SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 32 Genomförandebestämmelser

Standardformulären i bilagorna skall aktualiseras och ändras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 33.2.

Artikel 33 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 75 i förordning (EG) nr 44/2001.

2. När hänvisning sker till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Artikel 34 lkraftträdande

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

ANEXO I/ BILAG I/ ANHANG I/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ I/ ANNEX I/ ANNEXE I/

ALLEGATO I/ BIJLAGE I/ANEXO I/ LIITE I/ BILAGA I

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - RESOLUCIÓN JUDICIAL/

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - RETSAFGØRELSE

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL - ENTSCHEIDUNG/

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ - ÁÐÏÖÁÓÇ/

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- JUDGMENT/

CERTIFICAT DE TITRE EXÉCUTOIRE EUROPÉEN - DÉCISION/

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - DECISIONE GIUDIZIARIA/

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - BESLISSING/

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - DECISÃO/

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - TUOMIO/

INTYG OM EN EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - DOM

1. Ursprungsmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE| | [UK] | |

2. Domstol som utfärdat intyget:

Adress:

Tel./fax/e-post

3. Dom

3.1 Datum:

3.2 Referensnummer:

3.3 Parter

3.3.1 Borgenärens/borgenärernas namn och adress:

3.3.2 Gäldenärens/gäldenärernas namn och adress:

4. Penningfordran som intygas

4.1 Kapitalbelopp:

4.1.1 Valuta | | Euro

| | Svenska kronor

| | [Pund sterling]

4.1.2 Om fordran är en avbetalningsfordran

4.1.2.1 Kapitalbelopp för varje avbetalning

4.1.2.2 Förfallodag för första avbetalningen

4.1.2.3 Förfallodagar för följande avbetalningar

veckovis | | månatligt | | annat (ange) | |

4.1.2.4 Fordrans löptid

4.1.2.4.1 Obestämd | |

4.1.2.4.2 Förfallodag för sista avbetalningen

4.1.3 Fordran avser solidariskt ansvar för gäldenärerna | |

4.2 Ränta

4.2.1 Räntesats

4.2.1.1 %

4.2.1.2 % över ECB:s diskonto

4.2.2 Ränta börjar löpa från och med:

4.3 Ersättningsbara kostnader, om sådana anges i domen:

5. Domen är verkställbar i ursprungsmedlemsstaten.

Ja | | Nej | |

6. Domen har vunnit laga kraft i enlighet med artikel 5 a

Ja | | Nej | |

7. Domen avser en obestridd fordran enligt artikel 3.4

Ja | | Nej | |

8. Domen överensstämmer med artikel 5 b

Ja | | Nej | |

9. Domen överensstämmer med artikel 5 c, om tillämpligt

Ja | | Nej | | Ej tillämpligt | |

10. Domen överensstämmer med artikel 5 d, om tillämpligt

Ja | | Nej | | Ej tillämpligt | |

11. Delgivning av stämningsansökan eller motsvarande handling enligt kapitel III, om tillämpligt

Tillämpligt Ja | | Nej | |

11.1 Datum och adress för delgivningen:

11.1.1 Gäldenärens hemvist okänt | |

11.2 Handlingen delgavs genom

11.2.1 Personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

11.2.2 Personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

11.2.3 Delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

11.2.4 Delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

11.3 Indirekt delgivning

11.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 11.2.1 eller 11.2.2 försökts men misslyckats? Ja | | Nej | |

11.3.2 Om ja, handlingen har

11.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

11.3.2.1.1 Namn

11.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

11.3.2.1.2.1 Familj | |

11.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

11.3.2.1.2.3 Annan (ange) | |

11.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

11.3.2.2.1 Namn

11.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

11.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1. c | |

11.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter i enlighet med artikel 12.1 d | |

11.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

11.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt

artikel 12.1 d | |

11.4 Delgivningsbevis

11.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 11.2.2 eller 11.3 ?

Ja | | Nej | |

11.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

11. Delgivning i tillräckligt god tid

Gäldenärens tidsfrist för att bemöta fordran överensstämde med artikel 15.1

Ja | | Nej | |

11. Vederbörlig underrättelse

Gäldenären har underrättas i enlighet med artikel 16 och 17

Ja | | Nej | |

12. Delgivning av kallelse, om tillämpligt enligt artikel 14

Tillämpligt Ja | | Nej | |

12.1 Datum och adress för delgivningen:

12.1.1 Gäldenärens hemvist okänt | |

12.2 Kallelsen delgavs genom

12.2.1 Personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

12.2.2 Personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

12.2.3 Delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

12.2.4 Delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

12.2.5 Muntligen vid en tidigare domstolsförhandling | |

12.3 Indirekt delgivning

12.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 12.2.1 eller 12.2.2 försökts men misslyckats?

Ja | | Nej | |

12.3.2 Om ja, kallelsen har

12.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

12.3.2.1.1 Namn

12.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

12.3.2.1.2.1 Familj | |

12.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

12.3.2.1.2.3 Annan (ange) | |

12.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

12.3.2.2.1 Namn

12.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

12.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1 c | |

12.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter i enlighet med artikel 12.1 d | |

12.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

12.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt artikel 12.1 d | |

12.4 Delgivningsbevis

12.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 12.2.2 eller 12.3? Ja | | Nej | |

12.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

12.5 Delgivning i tillräckligt god tid

Tidsperioden mellan delgivningen av kallelsen och domstolsförhandlingen överensstämde med artikel 15.2 Ja | | Nej | |

12.6 Vederbörlig underrättelse

Gäldenären har underrättas i enlighet med artikel 18

Ja | | Nej | |

13. Avhjälpande av att miniminormerna i artikel 19. inte har iakttagits

13.1 Datum och adress för delgivningen av domen:

Gäldenärens hemvist okänt | |

13.2 Domen delgavs genom

13.2.1 Personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

13.2.2 Personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

13.2.3 Delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

13.2.4 Delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

13.3 Indirekt delgivning

13.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 13.2.1 eller 13.2.2 försökts men misslyckats?

Ja | | Nej | |

13.3.2 Om ja, domen har

13.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

13.3.2.1.1 Namn

13.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

13.3.2.1.2.1 Familj | |

13.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

13.3.2.1.2.4 Annan (ange) | |

13.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

13.3.2.2.1 Namn

13.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

13.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1 c | |

13.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter enligt artikel 12.1 d | |

13.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

13.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt artikel 12.1 d | |

13.4 Delgivningsbevis

13.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 13.2.2 eller 13.3?

Ja | | Nej | |

13.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

13.5 Var det möjligt för gäldenären att överklaga domen?

Ja | | Nej | |

13.6 Tidsfristen för ett sådant överklagande överensstämde med artikel 19. c

Ja | | Nej | |

13.7 Har gäldenären i enlighet med artikel 19. d på vederbörligt sätt underrättats om möjligheten att överklaga domen?

Ja | | Nej | |

13a. Ansökan om ett intyg om europeisk exekutionstitel delgavs gäldenären

13a.1 Ja, den | | Nej | |

Utfärdat i datum

Underskrift och/eller stämpel

ANEXO II/ BILAG II/ ANHANG II/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ II/ ANNEX II/ ANNEXE II/

ALLEGATO II/ BIJLAGE II/ANEXO II/ LIITE II/ BILAGA II

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO DE MEDIDAS CAUTELARES

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - SIKRENDE RETSMIDLER

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL FÜR SICHERUNGSMASSNAHMEN

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ ÃÉÁ ÁÓÖÁËÉÓÔÉÊÁ ÌÅÔÑÁ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE FOR PROTECTIVE MEASURES

CERTIFICAT DE TITRE EXECUTOIRE EUROPEEN AUX FINS DE MESURES CONSERVATOIRES

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO PER PROVVEDIMENTI CONSERVATIVI

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL VOOR BEWARENDE MAATREGELEN

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU PARA EFEITOS DE PROVIDÊNCIAS CAUTELARES

TURVAAMISTOIMIA KOSKEVA EUROOPPALAINEN TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYS

INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL FÖR SÄKERHETSÅTGÄRDER

1. Ursprungsmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT| | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Domstol som utfärdat intyget:

Adress:

Tel./fax/e-post

3. Dom

3.1 Datum:

3.2 Referensnummer:

3.3 Parter

3.3.1 Borgenärens/borgenärernas namn och adress:

3.3.2 Gäldenärens/gäldenärernas namn och adress:

4. Penningfordran som intygas

4.1 Kapitalbelopp:

4.1.1 Valuta Euro | |

Svenska kronor | |

[Pund sterling] | |

4.1.2 Om fordran är en avbetalningsfordran

4.1.2.1 Kapitalbelopp för varje avbetalning

4.1.2.2 Förfallodag för första avbetalningen

4.1.2.3 Förfallodagar för följande avbetalningar

veckovis | | månatligt | | varannan månad | | annat (ange) | |

4.1.2.4 Fordrans löptid

4.1.1.4.1 Obestämd | |

4.1.1.4.2 Förfallodag för sista avbetalningen

4.1.3 Fordran avser solidariskt ansvar för gäldenärerna | |

4.2 Ränta

4.2.1 Räntesats

4.2.1.1 % eller

4.2.1.2 % över ECB:s diskonto

4.2.2 Ränta börjar löpa från och med:

4.3 Ersättningsbara kostnader, om sådana anges i domen

5. Domen är verkställbar i ursprungsmedlemsstaten.

Ja | | Nej | |

6. Domens verkställbarhet är begränsad i tiden

Ja | | Nej | |

6.1 Om ja, sista dag för verkställbarhet

7. Domen avser en obestridd fordran enligt artikel 3.4

Ja | | Nej | |

8. Domen överensstämmer med artikel 5 b

Ja | | Nej | |

9. Domen överensstämmer med artikel 5 c, om tillämpligt

Ja | | Nej | | Ej tillämpligt | |

10. Domen överensstämmer med artikel 5 d, om tillämpligt

Ja | | Nej | | Ej tillämpligt | |

11. Delgivning av stämningsansökan eller motsvarande handling enligt kapitel III, om tillämpligt

Tillämpligt Ja | | Nej | |

11.1 Datum och adress för delgivningen:

11.1.1 Gäldenärens hemvist okänt | |

11.2 Handlingen delgavs genom

11.2.1 personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

11.2.2 personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

11.2.3 delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

11.2.4 delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

11.3 Indirekt delgivning

11.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 11.2.1 eller 11.2.2 försökts men misslyckats? Ja | | Nej | |

11.3.2 Om ja, handlingen har

11.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

11.3.2.1.1 Namn

11.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

11.3.2.1.2.1 Familj | |

11.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

11.3.2.1.2.3 Annan (ange) | |

11.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

11.3.2.2.1 Namn

11.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

11.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1 c | |

11.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter enligt artikel 12.1 d | |

11.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

11.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt

artikel 12.1 d | |

11.4 Delgivningsbevis

11.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 11.2.2 eller 11.3 ?

Ja | | Nej | |

11.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

| |

11.5 Delgivning i tillräckligt god tid

Gäldenärens tidsfrist för att bemöta fordran överensstämde med artikel 15.1

Ja | | Nej | |

11.6 Vederbörlig underrättelse

Gäldenären har underrättas i enlighet med artikel 16 och 17

Ja | | Nej | |

12. Delgivning av kallelse, om tillämpligt enligt artikel 14

Tillämpligt Ja | | Nej | |

12.1 Datum och adress för delgivningen:

12.1.1 Gäldenärens hemvist okänt | |

12.2 Kallelsen delgavs genom

12.2.1 personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

12.2.2 personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

12.2.3 delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

12.2.4 delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

12.2.5 muntligen vid en tidigare domstolsförhandling | |

12.3 Indirekt delgivning

12.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 12.2.1 eller 12.2.2 försökts men misslyckats?

Ja | | Nej | |

12.3.2 Om ja, kallelsen har

12.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

12.3.2.1.1 Namn

12.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

12.3.2.1.2.1 Familj | |

12.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

12.3.2.1.2.3 Annan (ange) | |

12.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

12.3.2.2.1 Namn

12.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

12.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1 c | |

12.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter i enlighet med artikel 12.1 d | |

12.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

12.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt artikel 12.1 d | |

12.4 Delgivningsbevis

12.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 12.2.2 eller 12.3? Ja | | Nej | |

12.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

12.5 Delgivning i tillräckligt god tid

Tidsperioden mellan delgivningen av kallelsen och domstolsförhandlingen överensstämde med artikel 15.2 Ja | | Nej | |

12.6 Vederbörlig underrättelse

Gäldenären har underrättas i enlighet med artikel 18

Ja | | Nej | |

13. Avhjälpande av att miniminormerna i artikel 19. inte har iakttagits

13.1 Datum och adress för delgivningen av domen:

Gäldenärens hemvist okänt | |

13.2 Domen delgavs genom

13.2.1 Personlig delgivning med gäldenären (inbegriper dennes ombud) med

mottagningsbevis | |

13.2.2 Personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

13.2.3 Delgivning per post med gäldenären med mottagningsbevis | |

13.2.4 Delgivning per fax eller e-post med mottagningsbevis | |

13.3 Indirekt delgivning

13.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 13.2.1 eller 13.2.2 försökts men misslyckats?

Ja | | Nej | |

13.3.2 Om ja, domen har

13.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som gäldenären | |

13.3.2.1.1 Namn

13.3.2.1.2 Förhållande till gäldenären

13.3.2.1.2.1 Familj | |

13.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

13.3.2.1.2.4 Annan (ange) | |

13.3.2.2 lämnats till en myndig person på gäldenärens yrkesmässiga hemvist | |

13.3.2.2.1 Namn

13.3.2.2.2 Anställd av gäldenären Ja | | Nej | |

13.3.2.3 lagts i gäldenärens brevlåda enligt artikel 12.1 c | |

13.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter enligt artikel 12.1 d | |

13.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

13.3.2.4.2 Underrättelse om deponering enligt artikel 12.1 d | |

13.4 Delgivningsbevis

13.4.1 Har delgivning skett enligt punkt 13.2.2 eller 13.3?

Ja | | Nej | |

13.4.2 Om ja, har delgivning intygats enligt artikel 13?

Ja | | Nej | |

13.5 Var det möjligt för gäldenären att överklaga domen?

Ja | | Nej | |

13.6 Tidsfristen för ett sådant överklagande överensstämde med artikel 19. c

Ja | | Nej | |

13.7 Har gäldenären i enlighet med artikel 19. d på vederbörligt sätt underrättats om möjligheten att överklaga domen?

Ja | | Nej

13a. Ansökan om ett intyg om europeisk exekutionstitel delgavs gäldenären

13a.1 Ja, den | | Nej | |

Utfärdat i datum

Underskrift och/eller stämpel ANEXO III/ BILAG III/ ANHANG III/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ III/ ANNEX III/ ANNEXE III/

ALLEGATO III/ BIJLAGE III/ANEXO III/ LIITE III/ BILAGA III

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - TRANSACCIÓN JUDICIAL

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - RETSFORLIG

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL -PROZESSVERGLEICH

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ- ÄÉÊÁÓÔÉÊÏÓ ÓÕÌÂÉÂÁÓÌÏÓ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- COURT SETTLEMENT

CERTIFICAT DE TITRE EXECUTOIRE EUROPEEN - TRANSACTION JUDICIAIRE

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - TRANSAZIONE GIUDIZIARIA

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - GERECHTELIJKE SCHIKKING

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - TRANSACÇÃO JUDICIAL

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - TUOMIOISTUIMESSA TEHTY SOVINTO

INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - INFÖR DOMSTOL INGÅNGEN FÖRLIKNING

1. Ursprungsmedlemsstat: AT | | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE | |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Domstol som utfärdat intyget:

Adress:

Tel./fax/e-post

3. Förlikning

3.1 Datum:

3.2 Referensnummer:

3.3 Parter

3.3.1 Borgenärens/borgenärernas namn och adress:

3.3.2 Gäldenärens/gäldenärernas namn och adress:

4. Penningfordran enligt intyget

4.1 Kapitalbelopp:

4.1.1 Valuta Euro | |

Svenska kronor | |

[Pund sterling] | |

4.1.2 Om fordran är en avbetalningsfordran

4.1.2.1 Kapitalbelopp för varje avbetalning

4.1.2.2 Förfallodag för första avbetalningen

4.1.2.3 Förfallodagar för följande avbetalningar

veckovis | | månatligt | | annat (ange) | |

4.1.2.4 Fordrans löptid

4.1.1.4.1 Obestämd | |

4.1.1.4.2 Förfallodag för sista avbetalningen

4.1.3 Fordran avser solidariskt ansvar för gäldenärerna | |

4.2 Ränta

4.2.1 Räntesats

4.2.1.1 % eller

4.2.1.2 % över ECB:s diskonto

4.2.2 Ränta börjar löpa från och med:

4.3 Ersättningsbara kostnader, om sådana anges i förlikningen

5. Förlikningen är verkställbar i ursprungsmedlemsstaten

Ja | | Nej | |

Utfärdat i datum

Underskrift och/eller stämpel

ANEXO IV/ BILAG IV/ ANHANG IV/ ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ IV/ ANNEX IV/ ANNEXE IV/

ALLEGATO IV/ BIJLAGE IV/ANEXO IV/ LIITE IV/ BILAGA IV

CERTIFICADO DE TÍTULO EJECUTIVO EUROPEO - DOCUMENTO PÚBLICO CON FUERZA EJECUTIVA

ATTEST SOM ET EUROPÆISK TVANGSFULDBYRDELSESDOKUMENT - BEKRÆFTET DOKUMENT

BESCHEINIGUNG ÜBER DEN EUROPÄISCHEN VOLLSTRECKUNGSTITEL -ÖFFENTLICHE URKUNDE

ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ ÅÕÑÙÐÁÚÊÏÕ ÅÊÔÅËÅÓÔÏÕ ÔÉÔËÏÕ- ÄÇÌÏÓÉÏ ÅÃÃÑÁÖÏ

EUROPEAN ENFORCEMENT ORDER CERTIFICATE- AUTHENTIC INSTRUMENT

CERTIFICAT DE TITRE EXECUTOIRE EUROPEEN - ACTE AUTHENTIQUE

CERTIFICATO DI TITOLO ESECUTIVO EUROPEO - ATTO PUBBLICO

BEWIJS VAN WAARMERKING ALS EUROPESE EXECUTORIALE TITEL - AUTHENTIEKE AKTE

CERTIDÃO DE TÍTULO EXECUTIVO EUROPEU - ACTO AUTÊNTICO

TODISTUS EUROOPPALAISESTA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSESTÄ - VIRALLINEN ASIAKIRJA

INTYG OM EUROPEISK EXEKUTIONSTITEL - OFFICIELL HANDLING

1. Ursprungsmedlemsstat: AT| | BE | | DE | | ES | | EL | | FR | | FI | |

IT | | [IE| |] LU | | NL | | PT | | SE | | [UK] | |

2. Myndighet som utfärdat intyget

2.1 Namn:

2.2 Adress:

2.3 Tel./fax/e-post

2.4 Notarius publicus | |

2.5 Administrativ myndighet

2.6 Domstol | |

2.7 Annat (ange) | |

3. Officiell handling

3.1 Datum:

3.2 Referensnummer:

3.3 Parter

3.3.1 Borgenärens/borgenärernas namn och adress:

3.3.2 Gäldenärens/gäldenärernas namn och adress:

4. Penningfordran som intygas

4.1 Kapitalbelopp:

4.1.1 Valuta Euro | |

Svenska kronor | |

[Pund sterling] | |

4.1.2 Om fordran är en avbetalningsfordran

4.1.2.1 Kapitalbelopp för varje avbetalning

4.1.2.2 Förfallodag för första avbetalningen

4.1.2.3 Förfallodagar för följande avbetalningar

veckovis | | månatligt | | annat (ange) | |

4.1.2.4 Fordrans löptid

4.1.1.4.1 Obestämd | | eller

4.1.1.4.2 Förfallodag för sista avbetalningen

4.1.3 Fordran avser solidariskt ansvar för gäldenärerna | |

4.2 Ränta

4.2.1 Räntesats

4.2.1.1 % eller

4.2.1.2 % över ECB:s diskonto

4.2.2 Ränta börjar löpa från och med

4.3 Ersättningsbara kostnader, om sådana anges i den officiella handlingen

5. Gäldenären har i enlighet med artikel 26.3 underrättats om handlingens direkta verkställbarhet innan han lämnat sitt samtycke

Ja | | Nej | |

6. Den officiella handlingen är verkställbar i ursprungsmedlemsstaten

Ja | | Nej | |

Utfärdat i datum

Underskrift och/eller stämpel

BILAGA V

BEVIS OM ATT DELGIVNING AV HANDLINGAR SKETT ELLER INTE SKETT

(Artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 1348/2000)

12. DELGIVNINGEN FULLGJORD

12.1 Datum och adress för delgivningen:

12.2 Handlingen delgavs genom

12.2.1 personlig delgivning med gäldenären med mottagningsbevis | |

12.2.2 personlig delgivning med gäldenären intygat av behörig tjänsteman | |

12.2.3 delgivning per post med gäldenären med bifogat mottagningsbevis | |

12.2.4 andra former av elektronisk delgivning med bifogat mottagningsbevis

12.2.4.1 fax | |

12.2.4.2 e-post | |

12.2.4.3 annat (ange) | |

12.3 Indirekt delgivning

12.3.1 Har personlig delgivning enligt punkt 12.2.1 eller 12.2.2 försökts men misslyckats? Ja | | Nej | |

12.3.2 Om ja, handlingen har

12.3.2.1 lämnats till en myndig person som har hemvist i samma hushåll som adressaten | |

12.3.2.1.1 Namn

12.3.2.1.2 Förhållande till adressaten

12.3.2.1.2.1 Familj | |

12.3.2.1.2.2 Anställd i hushållet | |

12.3.2.1.2.3 Annan (ange) | |

12.3.2.2 lämnats till en myndig person på adressatens yrkesmässiga hemvist | |

12.3.2.2.1 Namn

12.3.2.2.2 Anställd av adressaten Ja | | Nej | |

12.3.2.3 lagts i adressatens brevlåda | |

12.3.2.4 deponerats hos behöriga myndigheter | |

12.3.2.4.1 Namn och adress till den behöriga myndigheten:

12.3.2.4.2 Underrättelse om deponeringen | |

12.3.2.5 Följande särskilda delgivningssätt har använts (ange hur delgivning skett)

12.4 Handlingen delgavs på ett av de sätt som anges i punkt 12.2 eller 12.3 (ange exakt delgivningssätt där), men inte med adressaten själv utan med hans ombud Ja | | Nej | |

12.4.1 Om ja, ombudets namn och adress

12.4.2 Ombudets ställning

12.4.2.1 Befullmäktigat ombud, advokat | |

12.4.2.2 Ställföreträdare för en juridisk person | |

12.4.2.3 Annat (ange) | |

12.5 Har delgivningen skett i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat där den utfördes? Ja | | Nej | |

12.6 Handlingens adressat underrättades (muntligen) (skriftligen) om att han eller hon kan vägra att ta emot handlingen om den inte är avfattad på ett officiellt språk på den plats där delgivningen ägde rum eller på ett officiellt språk i den sändande staten som han eller hon förstår Ja | | Nej | |

13. UNDERRÄTTELSE ENLIGT ARTIKEL 7.2

Det var inte möjligt att delge handlingen inom en månad efter mottagandet | |

14. VÄGRAN ATT TA EMOT EN HANDLING

Adressaten vägrade att ta emot handlingen på grund av det språk den var avfattad på

Handlingarna bifogas detta intyg | |

15. SKÄL FÖR ATT HANDLINGEN INTE DELGIVITS

15.1 Adressen okänd | |

15.2 Adressaten kan inte lokaliseras | |

15.3 Handlingen kunde inte delges före det datum eller

inom den tidsfrist som anges i punkt 6.2 | |

15.4 Annat (ange) | |

Handlingarna är bifogade detta intyg

Utfärdat i:

Datum:

Underskrift och/eller stämpel: