[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.1.2007

SEK(2007) 68 slutlig

Rekommendation

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2009

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Allmän bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Nederländernas första stabilitetsprogram lades fram i november 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 1 december 1998, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmet

Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Nederländernas stabilitetsprogram, som lades fram den 22 november 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).

För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:

1. Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.

2. Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).

3. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från september 2006.

Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna

Under den senare hälften av 1990-talet upplevde Nederländerna ett ihållande konjunkturuppsving och uppvisade bättre resultat än euroområdet i genomsnitt både när det gäller ekonomisk tillväxt och arbetslöshet. Det följdes av en konjunkturnedgång i början av 2000-talet. Under hela konjunkturcykeln var Nederländernas ekonomiska resultat bättre än genomsnittet för euroområdet. Ett stabilare tillväxtmönster hade dock troligen varit välgörande för ekonomin. Hushållens nuvarande, mycket höga skuldnivå riskerar att brisera om räntorna höjs ytterligare, vilket skulle kunna dämpa den privata konsumtionen och därmed utlösa nästa ekonomiska nedgång.

Dessutom ledde den starka utvecklingen på både bostads- och aktiemarknaden, som var en viktig förklaring till den ekonomiska uppgången i slutet av 1990-talet, också till en tillfällig ökning av skatteelasticiteten. De fiskala regler som fanns kunde inte helt och hållet hindra de finanspolitiska åtgärderna från att bli procykliska. Saldot i den offentliga sektorns finanser uppvisade ett betryggande överskott under 2000, men försämrades kraftigt och vände under 2001 och 2002 till ett underskott, som översteg referensvärdet 3 % av BNP år 2003. En betydande finanspolitisk konsolidering uppnåddes 2004 och 2005, vilket minskade underskottet till 1,9 % respektive 0,3 % av BNP de åren. I juni 2005 avbröt rådet det förfarande vid alltför stora underskott som hade inletts i juni 2004.

Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmet

Den 14 mars 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2005–2008. Rådet noterade att ”den nederländska regeringen, efter att omgående ha korrigerat det alltför stora underskottet, bemödat sig om att ytterligare minska underskottet under referensvärdet 3 % av BNP och att den planerar att fullfölja målet för de offentliga finanserna på medellång sikt under hela programperioden. Rådet uppmanade Nederländerna att, ”med tanke på de bättre resultaten än väntat under 2005, hålla fast vid sin starka ställning vad gäller de offentliga finanserna under 2006 och åren därefter”.

Kommissionens bedömning av 2006 års nationella reformprogram

Rapporten om genomförandet av Nederländernas nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 16 oktober 2006. I Nederländernas nationella reformprogram fastställs följande viktiga utmaningar/prioriteringar: Att förbättra tillgången på arbetskraft, att uppnå en snabbare ökning av arbetsproduktiviteten, särskilt genom ökad satsning på forskning och utveckling, innovation och utbildning, att öka prisernas konkurrenskraft, särskilt genom att arbetskostnaderna hålls nere.

Av kommissionens bedömning (antagen i samband med dess årliga lägesrapport [2] ) framgår att Nederländerna gör goda framsteg med att genomföra sitt nationella reformprogram. Trots att det finns vissa risker på det makroekonomiska planet, särskilt när det gäller hushållens skuldsättning och en potentiell löneinflation på grund av den ansträngda arbetsmarknaden, är den politiska ramen överlag lämplig. Trots måttliga framsteg när det gäller forskning och utveckling gör Nederländerna på det hela taget stora framsteg på det mikroekonomiska planet. Trots de höga sysselsättningssiffrorna för flertalet grupper framtonar en mer blandad bild när det gäller sysselsättningen.

Mot bakgrund av de starka och svaga sidor som konstaterats rekommenderades Nederländerna att vidta åtgärder för att förbättra tillgången på arbetskraft, särskilt när det gäller äldre arbetstagare, kvinnor och andra missgynnade grupper.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (i fråga om stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (i fråga om konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Frågan om de ekonomiska antaganden som programmet bygger på är rimliga. Det medelfristiga mål för de offentliga finanserna som lagts fram av medlemsstaten, och frågan om anpassningsplanen för att uppnå målet är lämplig. Frågan om de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan är tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln. I bedömningen av anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppmärksammas frågan om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider, medan anpassningen får vara mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. Frågan om det när anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått det), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som uppnått målet), ingår ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (däribland genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom har påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden). Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Frågan om medlemsstatens ekonomiska politik är förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3] Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2009

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

4. Den [27 februari 2006] granskade rådet Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2009.

5. Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet kommer BNP i reala termer att öka med 3¼ % 2006, 3 % 2007 och 1¾ % per år under resten av programperioden. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller scenariot bygga på rimliga antaganden om tillväxten för 2006 och 2007 och på försiktiga antaganden för åren därefter). Inflationsberäkningarna i programmet förefaller realistiska fram till 2007, men verkar tilltagna i underkant för åren därefter med beaktande av det förväntade efterfrågetrycket på arbetsmarknaden.

6. Enligt kommissionens höstprognos 2006 beräknas den offentliga sektorns finanser nå balans under 2006, vilket skall jämföras med målet på -1,5 % av BNP i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Detta avspeglar främst de kraftigt förbättrade konjunkturutsikterna till följd av större skatteintäkter och större intäkter från försäljningen av naturgas. Information som har blivit tillgänglig sedan höstprognosen (månatliga uppgifter om saldot i den offentliga sektorns finanser) pekar mot ett ännu bättre utfall för de offentliga finanserna. I den senaste officiella uppskattningen, som ingår i promemorian från hösten 2006, räknar man med att utfallet för 2006 blir ett överskott på 0,4 % av BNP.

7. Syftet med den finanspolitiska strategi på medellång sikt som redovisas i programmet är att genom ytterligare finanspolitisk konsolidering möta den utmaning som den åldrande befolkningen innebär. Därför räknar man i programmet med att det offentliga överskottet skall öka från 0,1 % av BNP 2006 till 0,9 % 2009. Det primära överskottet förväntas öka från 2,4 % av BNP 2006 till 2,9 % 2009. Ökningen koncentreras helt och hållet till det sista året av programmet, vilket till stor del beror på förväntningarna om att de bidrag till EU:s egna medel som betalats under perioden 2007–2009 skall betalas tillbaka under 2009. Den nominella justeringen förklaras helt av att de offentliga utgifternas andel av BNP minskat, vilket mer än väl kompenserar för att de offentliga intäkternas andel av BNP minskat med 0,2 procentenheter. Jämfört med den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet är saldot i de offentliga finanserna betydligt bättre under hela programperioden. Det beror främst på större intäkter från gasförsäljning, den förbättrade makroekonomiska situationen 2005 och utsikterna för 2006.

8. Det strukturella saldot, beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden (dvs. ett konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), skall enligt programmet försämras med cirka en halv procent av BNP under 2007, stabilisera sig 2008 och förbättras med cirka en halv procent av BNP under 2009. På samma sätt som i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet ställdes som medelfristigt mål för de offentliga finanserna att det strukturella underskottet skall ligga inom intervallet 0,5–1 % av BNP, vilket enligt det som planeras i programmet skall upprätthållas genom hela programperioden. Eftersom intervallet för det medelfristiga målet har en nedre gräns som motsvarar minimiriktvärdet (för vilket målnivån är ett underskott på ca 1 % av BNP) bör målet, om det uppnås, uppfylla villkoret att ge en tillräcklig marginal för att förebygga alltför stora underskott. Det medelfristiga målet ligger inom det intervall som angetts i stabilitets- och tillväxtpakten och i uppförandekoden för euroområdet och medlemsstater som deltar i ERM II och avspeglar väl skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella långsiktiga produktionstillväxten.

9. De risker som omgärdar prognoserna för de offentliga finanserna förefaller i stort sett uppväga varandra från och med 2007. Å ena sidan innebär möjligheten att en del av de större skatteintäkterna 2006 förs över till 2007 en positiv risk för utfallet för de offentliga finanserna under 2007. Dessutom finns det en positiv risk för de offentliga finanserna för 2008 och 2009 som har sin grund i det försiktiga makroekonomiska scenariot. Å andra sidan kan intäkterna från gasförsäljningen bli mindre än väntat under hela perioden.

10. Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller den finanspolitiska inriktningen i programmet vara tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet skall kunna nås under resten av programperioden. Dessutom ger programmet en tillräcklig säkerhetsmarginal som motverkar att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP skall överskridas, förutsatt att konjunktursvängningarna ligger inom normala gränser under programperioden. Samtidigt finns det dock en risk för att den finanspolitiska inriktningen i programmet kan visa sig bli procyklisk under 2007, när goda tider väntas. Detta skulle dock inte ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten.

11. Tack vare den kraftiga minskningen av det offentliga underskottet 2004 och 2005 beräknas den offentliga bruttoskulden ha minskat till 50,2 % av BNP under 2006, långt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska ytterligare med 6 procentenheter över programperioden.

12. De långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av befolkningens åldrande är i Nederländerna större än EU-genomsnittet och leder bland annat till en relativt stor ökning av pensionsutgifterna som andel av BNP under de kommande årtiondena. Den ursprungliga budgetställningen, som visserligen inte är lika stark som 2005, bidrar till att dämpa de långsiktiga effekterna av den åldrande befolkningen, men är inte tillräcklig för att täcka den helt. Den beräknade framtida ökningen av intäkternas andel av BNP, främst tack vare uppskjuten beskattning av pensioner, skulle delvis kompensera för ökningen av de offentliga utgifterna på lång sikt. Att säkerställa stora primära överskott på medellång sikt och/eller att vidta reformåtgärder för att stävja den beräknade ökningen av åldersrelaterade utgifter skulle bidra till att minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. Riskerna när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller vara små i Nederländerna..

13. Stabilitetsprogrammet innehåller ingen kvalitativ bedömning av den övergripande effekten av 2006 års genomföranderapport för det nationella reformprogrammet på den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Dessutom ger stabilitetsprogrammet ingen systematisk information om de direkta kostnader eller besparingar som de viktigaste planerade reformerna kommer att ge upphov till, även om prognoserna för de offentliga finanserna i det nationella reformprogrammet förefaller beakta hur de offentliga finanserna kommer att påverkas av de åtgärder som skisseras i det nationella reformprogrammet. De finanspolitiska åtgärder som redovisas i stabilitetsprogrammet förefaller vara samstämmiga med dem som redovisas i det nationella reformprogrammet. I de båda programmen beskrivs framför allt den nyligen genomförda hälso- och sjukvårdsreformen, ändringarna av bolagsskattesystemet och planerade extra utgifter, till exempel för infrastruktur.

14. Den finanspolitiska strategin i programmet överensstämmer i det stora hela med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.

15. När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram ger programmet alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter[6].

Sammantaget är slutsatsen att den offentliga sektorns finansiella ställning är solid. Det finns en avsevärd risk för att dagens stora intäkter av gasförsäljningen inte blir bestående, men generellt är riskerna i stort sett neutrala när det gäller att nå målen för de offentliga finanserna.

Mot bakgrund av denna bedömning och med tanke på de goda tillväxtutsikterna uppmanas Nederländerna att upprätthålla ett starkt strukturellt saldo 2007 och senare för att inte behöva bedriva en procyklisk finanspolitik under goda tider.

Jämförelse av nyckeltal: makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Real BNP (förändring i %) | SP nov. 2006 | 1.5 | 3¼ | 3 | 1¾ | 1¾ |

KOM nov. 2006 | 1.5 | 3.0 | 2.9 | 2.6 | Uppgift saknas |

SP dec 2005 | ¾ | 2½ | 2½ | 2¼ | Uppgift saknas |

HIKP-inflation (i %) | SP nov. 2006 | 1.5 | 1½ | 1¾ | 1¾ | 1¾ |

KOM nov. 2006 | 1.5 | 1.6 | 1.8 | 2.3 | Uppgift saknas |

SP dec 2005 | 1.5 | 1.5 | 1.1 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP nov. 20061 | -1.9 | -0.5 | 0.6 | 0.6 | 0.3 |

KOM nov. 20065 | -2.0 | -1.2 | -0.4 | 0.0 | Uppgift saknas |

SP dec. 20051 | -2.3 | -1.5 | -0.9 | -0.6 | Uppgift saknas |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | SP nov. 2006 | -0.3 | 0.1 | 0.2 | 0.3 | 0.9 |

KOM nov. 2006 | -0.3 | 0.0 | 0.1 | 0.3 | Uppgift saknas |

SP dec. 2005 | -1.2 | -1.5 | -1.2 | -1.1 | Uppgift saknas |

Primärt saldo (% av BNP) | SP nov. 2006 | 2.1 | 2.4 | 2.4 | 2.4 | 2.9 |

KOM nov. 2006 | 2.1 | 2.3 | 2.3 | 2.3 | Uppgift saknas |

SP dec. 2005 | 1.4 | 1.1 | 1.4 | 1.5 | Uppgift saknas |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | SP nov. 20061 | 0.8 | 0.4 | -0.1 | 0.0 | 0.7 |

KOM nov. 2006 | 0.9 | 0.6 | 0.4 | 0.3 | Uppgift saknas |

SP dec. 20051 | 0.0 | -0.7 | -0.6 | -0.6 | Uppgift saknas |

Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | SP nov. 20063 | 0.8 | 0.4 | -0.1 | 0.0 | 0.4 |

KOM nov. 20064 | 0.9 | 0.6 | 0.4 | 0.3 | Uppgift saknas |

SP dec. 2005 | 0.0 | -0.7 | -0.6 | -0.6 | Uppgift saknas |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | SP nov. 2006 | 52.7 | 50.2 | 47.9 | 46.3 | 44.2 |

KOM nov. 2006 | 52.7 | 50.5 | 47.8 | 45.4 | Uppgift saknas |

SP dec. 2005 | 54.4 | 54.5 | 53.9 | 53.1 | Uppgift saknas |

Anmärkningar: 1 Kommissionens beräkningar baserar sig på uppgifterna i programmet. 2 Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 3 Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder hämtade från programmet (0,3 % av BNP 2009, ökande överskott) 4 I kommissionens prognos saknas engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 5 Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 1,9 %, 2,1 %, 2,2 % respektive 2,1% under perioden 2005–2008. Källor: Stabilitetsprogrammet, kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Implementing the renewed Lisbon strategy for growth and jobs - A year of delivery, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 slutlig, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.

[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Framför allt saknas den funktionella uppdelningen av de offentliga utgifterna 2009.