Yttrande från Regionkommittén om "Transport av levande djur för slakt"

(98/C 64/12)

BAKGRUND- Den 17 september 1997 beslutade Regionkommittén i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget att utarbeta ett yttrande om "Transport av levande djur för slakt". Utskott 2 "Fysisk planering, jordbruk, jakt, fiskeri, skogsbruk, havsmiljö och bergsområden" fick i uppdrag att förbereda ärendet.

- Utkastet till yttrande (CdR 269/97 rév.) antogs av utskott 2 den 15 oktober 1997 (föredragande: Anton Koczur).

Regionkommittén antog enhälligt följande yttrande vid den 20:e plenarsessionen den 19-20 november 1997 (sammanträdet den 20 november).

1. Inledning

1.1. Invånarna i EU:s kommuner och regioner följer oroat och med stort intresse rapporterna och diskussionerna om hur levande djur transporteras såväl inom EU som från EU till Mellanöstern och till länderna i mellersta och södra Asien.

1.2. Europaparlamentet, kommissionen och rådet arbetar för närvarande med olika initiativ avseende djurskydd och transport av levande djur.

1.3. Europaparlamentets utskott för transport och turism antog den 2 juli en rapport om transport av hästar och andra levande djur.

1.4. I maj antog Ministerrådet (jordbruksministrarna) en förordning om gemenskapskriterier för mellanstationer och för anpassning av transportplanen, och i juni enades man om tilläggsbestämmelser för vägfordon avsedda för djurtransporter som omfattar mer än åtta timmar.

1.5. Genom Amsterdamfördraget fogades ett protokoll om djurskydd till EG-fördraget, där följande krav framställs: "Vid utformning och genomförande av gemenskapens politik i fråga om jordbruk, transport, inre marknad och forskning, skall gemenskapen och medlemsstaterna i full utsträckning ta hänsyn till djurens välfärd, samtidigt som gemenskapen och medlemsstaterna skall respektera medlemsstaternas lagar, författningar och sedvänjor särskilt i fråga om religiösa riter, kulturella traditioner och regionalt arv."

1.6. Dessutom presenterade kommissionen i april ett förslag om ändring av förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött som innebär att beviljande av exportstöd skall grunda sig på huruvida gemenskapsrättens djurskyddsregler iakttas eller inte. Europaparlamentet avgav ett yttrande om detta i oktober.

2. Regionkommitténs intresse

2.1. Eftersom Regionkommittén företräder både regioner och kommuner samt deras invånare känner sig kommittén manad att ta upp och diskutera frågan om transporter av levande djur.

2.2. Regioner och kommuner berörs bland annat på följande sätt av transport av levande djur:

- Vissa regioner är på grund av den nationella kompetensfördelningen ansvariga för att utfärda, övervaka och kontrollera djurskyddsbestämmelserna.

- Vissa regioner och kommuner ställer nödvändig infrastruktur till djurtransporternas förfogande.

- I vissa regioner bedrivs intensiv djuruppfödning som är avsedd för EU och för export till tredje land.

- Andra regioner täcker inte sitt behov med egen produktion utan är hänvisade till import.

- Regioner och kommuner blir på grund av sitt geografiska läge genomgångsstationer för djurtransporter.

- De perifera regionernas isolering innebär att djurtransporterna från dessa regioner är längre än transporterna från de centrala regionerna.

- Vissa regioner och kommuner berörs av att export till tredje land sker via deras hamnar eller gränsövergångar.

- Lämplig slakteri- och kylutrustning i kommuner och regioner skulle kunna minska antalet djur som transporteras levande.

3. Transport av levande djur - problembeskrivning

3.1. Varför transporteras levande djur som är avsedda att slaktas?

3.2. Transport av bruks- och avelsdjur ses ur andra aspekter. Detta yttrande handlar om transport av levande djur som är avsedda att slaktas.

3.3. I många länder, inklusive länderna i mellersta och södra Asien, i Mellanöstern, liksom i Nordafrika finns det av följande anledningar stor efterfrågan på nötboskap och får för slakt som transporteras levande:

- Efterfrågan på färskt kött är stor.

- Man vill utnyttja slakterikapaciteten i de egna länderna.

- Slakteriavfall (skinn, inälvor etc.) tas tillvara.

- Man har inte tillräckliga transport-, kyl- och lagringsmöjligheter för kött.

- Slakten skall ske enligt religiösa föreskrifter.

3.4. Importavgifterna är väsentligt högre för importerat kött än för levande djur i många länder utanför unionen.

3.5. Djuruppfödningen har minskat i de central- och östeuropeiska länderna, vilket har fått till följd att de tredje länder som tidigare importerade levande djur därifrån numera har ökat sin import från EU.

3.6. Man vill utnyttja slakterikapaciteten i vissa avlägsna regioner inom EU.

3.7. Ur djurskyddssynpunkt vore det bättre att uteslutande slakta djuren i närheten av ursprungsorten och sedan transportera dem till destinationsländerna. På grund av de olika intressena i medlemsstaterna är det dock inte möjligt att komma överens på gemenskapsnivå. Därför är det för det första nödvändigt att så långt det är möjligt minska antalet transporter av levande djur och för det andra att förbättra transporterna av levande djur.

4. Europeiska djurtransportdirektivet (95/29/EG)

4.1. I juni 1995 godkände rådet (jordbruksministrarna) direktiv 95/29/EG () om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport. Till den 31 december 1996 skulle medlemsstaterna ha omsatt detta direktiv i motsvarande rätts- och förvaltningsbestämmelser. Direktivet omfattar bestämmelser om transporttid, vilotid, speditörernas kvalifikationer, djurens utrymme, utfodring och vattning samt kontroller.

4.2. Kommissionen ålades att före den 31 december 1995 lägga fram förslag till rådet när det gäller att fastställa de föreskrifter som transportmedlen måste uppfylla. Detta åliggande uppfyllde kommissionen med kraftig försening i juli 1997.

4.3. Rådet förband sig att före den 30 juni 1996 fastställa gemenskapskriterier som mellanstationerna måste uppfylla beträffande infrastruktur, utfodring, vattning, lastning, avlastning och i förekommande fall förvaring av särskilda djurarter. Detta gjorde rådet med ett års försening i maj 1997.

5. Problem

5.1. Tillämpningsförordningar saknas och har genomförts för sent

Med kraftig försening har kommissionen lagt fram förslagen om minimikrav på särskilda mellanstationer och om fordon och släpvagnar.

5.2. Djurtransportdirektivet genomfördes i endast sju medlemsstater i enlighet med tidsplanen före den 1 januari 1997. Kommissionen har meddelat att den kommer att inleda överträdelseförfaranden mot medlemsstater som inte fullgör sina förpliktelser enligt tidsplanen. Direktivet tolkas dessutom olika i olika medlemsstater.

6. Kontroller

Kontrollen av att transportvillkoren uppfylls ankommer på de ansvariga myndigheterna i medlemsstaterna. Kommissionens kontrollmöjligheter är begränsade. Olika stickprov och kontroller har visat att föreskrifterna överträds.

7. Exportstöd vid transporter till tredje land

7.1. På grundval av den gemensamma marknadsorganisationen för att utjämna prisskillnaderna mellan gemenskapen och världsmarknaden beviljas exportstöd. Detta gör det möjligt att delta på världsmarknaden där prisnivån är lägre än inom EU. Transporterna av levande djur påverkas av nivån på exportstödet.

7.2. Nivån på exportstödet kan differentieras efter destinationsland i överensstämmelse med den gemensamma marknadsorganisationen. Inom nötköttsektorn tillhör export av levande djur och färskt kött olika poster. Levande nötboskap delas till exempel upp efter vikt, kön och i underavdelningar för renrasiga avelsdjur. När det gäller färskt kött skiljer man bland annat mellan styckningens olika steg och de olika styckningsdelarna.

7.3. För export av levande svin och får beviljas för närvarande inget stöd. I fråga om fågel beviljas exportstöd för nykläckta kycklingar liksom för olika produkter av fågelkött. Exportstödets storlek är olika för varje produkt och destination.

7.4. Särskilt när det gäller nötboskap och kalvar är antalet transporter av levande djur till tredje land (78,4 %) högre än inom EU (17,5 %). Om antalet levande djur som transporteras skall kunna minskas måste man förhindra att exportstödets storlek uppmuntrar till djurtransporter.

8. Regionkommitténs kommentarer

8.1. Djurtransportdirektivet skall genomföras och tillämpas mer seriöst. Om direktivets kriterier för transport av levande djur iakttas eller inte beror på om kontroller genomförs och missförhållanden beivras. De ansvariga myndigheterna skall se till att nödvändiga kontroller görs.

8.2. Om transportbestämmelserna inte efterlevs skall det medföra allvarliga konsekvenser: Exporttillstånden skall dras in vid upprepade överträdelser och exportstöd skall inte ges om förbuden överträds.

8.3. Kommissionens föreslagna ändring av förordningen om organisationen av marknaden för nötkött och det föreslagna beslutet om minimikrav för särskilda mellanstationer skall genomföras snarast möjligt.

8.4. Exportstöd skall bara ges när gemenskapsbestämmelser för djurens välbefinnande efterlevs och då särskilt de bestämmelser som rör transporten av levande djur.

8.5. Export av kött och köttprodukter skall gynnas framför transport av levande djur.

8.6. En översyn skall göras av hur man genom lämpliga åtgärder kan öka exporten av kött och köttprodukter till tredje land (slakt enligt islamisk sed, stöd till inrättande av kylanläggningar etc.).

8.7. Överenskommelser skall träffas med importländer utanför gemenskapen, där dessa förbinder sig att behandla djur i enlighet med djurskyddsbestämmelserna.

Bryssel den 20 november 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT L 148, 30.6.1995.