MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Styrnings- och stimulansmekanismer för införandet av Sesar, den tekniska pelaren i det gemensamma europeiska luftrummet

Inledning

Sesarprogrammet (Single European Sky ATM[1] Research Programme) är den tekniska pelaren i det gemensamma europeiska luftrummet. Det är ett ambitiöst initiativ som lanserades av Europeiska kommissionen 2004 för att reformera flygledningen i Europa genom ett synsätt som införlivar alla delar av det europeiska lufttransportsystemet. Denna reform bidrar till att uppnå de luftfartsmål som beskrivs i både vitboken om transporter[2] och rapporten Flight Path 2050[3]. Sesar bidrar till genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet genom utvecklingen av tekniker och rutiner för en ny generation flygledningssystem med kapacitet att förbättra prestationerna. Den nuvarande kapaciteten ska tredubblas samtidigt som säkerheten ökar med faktorn tio, flygbolagens kostnader ska minska med 50 % och luftfartens påverkan på miljön ska minska med 10 % per flygning (prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet).

I centrum för Sesar står huvudplanen för det europeiska systemet för flygledningstjänst[4] (huvudplanen), en samarbetsram som sammanför alla berörda intressenter. För första gången är alla luftfartsaktörer delaktiga i definitionen, utvecklingen och införandet av ett alleuropeiskt projekt för modernisering av flygledningssystemet. I dag är programmet i sin utvecklingsfas och förvaltas av det gemensamma företaget Sesar[5], ett offentligt-privat partnerskap med 17 medlemmar och fler än 80 andra deltagare från tredjeländer.

Enligt huvudplanen kommer införandet av Sesar att kräva en total investering på över 30 miljarder euro, men kommer även att generera betydande ekonomiskt värde och förbättringar inom säkerhet, tjänstekvalitet och miljö för Europa. Dessa fördelar beror dock i mycket hög utsträckning på intressenternas förmåga att gå vidare med införandet i tid och på ett välsynkroniserat sätt (tabell 1).

Tabell 1[6]

Sesar infört enligt huvudplanen | Effekter om införandet fördröjs med tio år | Effekter vid osynkroniserat införande |

Kumulativa effekter för EU:s BNP | 419 miljarder euro | -30 % | -28 % |

Nya arbetstillfällen | 328 000 | -58 % | -22 % |

CO2-besparingar | 50 miljoner ton | -110 % | -70 % |

Införandet av tekniker och rutiner för det gemensamma europeiska luftrummet är en naturlig följd av utvecklingen och valideringen av det gemensamma företaget Sesar. I mars 2009 bad rådet kommissionen lägga fram förslag för förberedandet och övergången till införandefasen av Sesar, med fokus på styrning och lämpliga finansieringsmekanismer. Kommissionens preliminära bedömning av målen och utmaningarna för införandet av Sesar rapporterades i ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar från december 2010[7]. På grundval av detta genomfördes mer detaljerade bedömnings- och samrådsförfaranden genom en högnivågrupp, under ledning av kommissionen, bestående av höga tjänstemän från Easa (Europeiska byrån för luftfartssäkerhet), Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Eurocontrol) och det gemensamma företaget Sesar och med bistånd av en grupp experter som representerar många olika intressenter. Med beaktande av högnivågruppens och expertgruppens[8] slutsatser, resultaten från andra samråd, workshops och spontana bidrag från intressenter har kommissionen kommit fram till följande grundläggande synsätt:

1. Införandet av Sesar måste vara prestationsdrivet.

2. Endast med ett införande av Sesar i rätt tid genom synkronisering och samordning av införandeaktiviteter kan man uppnå prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet och de övergripande ekonomiska fördelar som moderniseringen av flygledningssystemet förväntas leda till.

3. Kommissionen måste

4. få till stånd en effektiv styrning av införandet med lämpliga stimulansmekanismer genom att använda den befintliga ramen för det gemensamma europeiska luftrummet och befintliga finansieringsmekanismer inom EU,

5. ta de initiativ som krävs för att skapa trovärdighet i införandeprocessen, som uppmuntrar till tidiga investeringar från intressenter, och som även tar hänsyn till specifika intressenters behov, t.ex. militären, näringslivet och den allmänna luftfarten.

6. Industrin[9], i synnerhet intressenter som investerar i införandet av Sesar, ska spela en central roll när det gäller samordning och synkronisering av införandeaktiviteterna under EU:s politiska översyn.

I detta meddelande beskrivs de huvudelement som kommissionen föreslår för att upprätta styrnings- och stimulansmekanismer för införandet av Sesar och handlingsplanen för att genomföra dem från och med 2012.

Förbereda in FÖRANDET AV SESAR

Bygga vidare på ramen för det gemensamma europeiska luftrummet

Styrnings- och stimulansmekanismerna för in förandet ska bygga på de befintliga instrumenten för det gemensamma europeiska luftrummet[10]:

7. Kommittén för det gemensamma luftrummet[11] och det rådgivande organet för industrin (Industry Consultation Body)[12] möjliggör ett brett samrådsförfarande som omfattar både EU:s medlemsstater och industrin.

8. Prestations-[13] och avgiftssystemen[14] är de huvudmekanismer som gör att intressenterna kan anpassa sina investeringsplaner efter huvudplanen.

9. Genomförandebestämmelserna för interoperabilitet är de verkställighetsmekanismer som garanterar införande av nödvändiga prestationsverktyg.

10. Funktionella luftrumsblock är ett verktyg för regional synkronisering av införandet och för gemensam upphandling.

11. Huvudplanen är den överenskomna färdplanen. Den kopplar ihop forskning och utveckling med införandescenarier i syfte att uppnå prestationsmål och innehåller även färdplanerna för reglering och standardisering, samt identifierar de nödvändiga införandena.

12. Eurocontrol hjälper kommissionen i dess roll som lagstiftare inom EU, i synnerhet genom sitt direktorat för det gemensamma europeiska luftrummet (Directorate Single Sky).

13. Nätverksförvaltaren ansvarar för att se till att prestationsmålen för nätverket uppfylls och är behörig att samordna införande som gäller nätverksprestationer, och ansvarar även för underhållet av den strategiska planen för nätverket[15].

14. Organet för prestationsgranskning hjälper kommissionen att prioritera och övervaka införanden genom hur de påverkar prestationer och att definiera ytterligare prestationsmål som baseras på planerade tekniska förbättringar.

15. Det gemensamma företaget Sesar ansvarar för underhållet och verkställandet av huvudplanen som kopplar ihop forskning och utveckling med införandescenarier och samlar den tekniska kompetensen och kapaciteten att förvalta storskaliga program som skyddar allmänhetens intressen och övertygar intressenterna.

16. Easa spelar en viktig roll inom beslutsfattande, övergripande säkerhet och marknadsföring, och hjälper kommissionen i frågor som rör certifiering och interoperabilitet.

17. Nationella tillsynsmyndigheter ansvarar för den övergripande säkerheten och certifieringen av leverantörer av flygledningstjänster och övervakar att de efterlever förordningen om tillhandahållande av tjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet[16] och tillhörande gemensamma krav för tillhandahållande av flygledningstjänster och tillämpningen av garantier enligt förordningen om driftskompatibilitet[17].

18. Den rådgivande expertgruppen om sociala dimensioner i det gemensamma europeiska luftrummet[18] har en rådgivande roll när det gäller alla åtgärder som har betydande sociala effekter.

19. Gemensamma projekt[19] är ett effektivt verktyg för att upprätta styrningsmekanismer och ett sätt att fördela EU-finansiering.

Uppdatering av huvudplanen

I sin nuvarande form är huvudplanen ett nödvändigt instrument för att hålla forskning och utveckling om flygledningstjänsten helt inriktad på införandet. De identifierade införandescenarierna kommer att behöva anpassas bättre efter de förväntade prestationsfördelarna och ordnas i enhetliga införandepaket som tydligt identifierar de införanden som krävs för att uppnå prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet. Internationella civila luftfartsorganisationens (Icao) koncept med ”byggblock”[20] måste även införlivas i huvudplanen för att säkerställa interoperabiliteten mellan Sesar och andra regionala projekt för att modernisera flygledningstjänsten.

Tillfälliga styrningsarrangemang

Övergången till en framtida styrning måste ordnas nu för att undvika ett fördröjt eller osynkroniserat införande under den kritiska perioden innan en införandestyrning inrättats. Kommissionen har redan inrättat en tillfällig styrgrupp under ledning av kommittén för det gemensamma luftrummet för att underlätta synkroniseringen av fortlöpande införandeaktiviteter. Kommittén har beslutat att konsolidera processen genom att göra den till ett övergångsarrangemang för styrning av Sesar-införandet, som samtidigt ska fungera som en provrigg för framtida styrning.

Underlätta industrialisering

Sesar-införandet består av två olika delfaser: industrialisering och genomförande. Industrialiseringen följer efter det gemensamma företaget Sesars utvärdering av tekniker och innefattar standardisering, certifiering och storskalig produktion, och genomförs av tillverkningsindustrin (tillverkare av markutrustning och flygburen utrustning). Genomförandet består av upphandling, installation och driftsättning av utrustning och införande av rutiner, och utförs av användare av luftrummet, leverantörer av flygledningstjänster och flygplatser.

Noggrann planering av industrialiseringen i huvudplanen är grundläggande för en realistisk införandeplan. Industrialiseringen drivs av tillverkningsindustrins beslut att marknadsföra tekniker som validerats genom Sesar och av flygledningstjänstprodukternas livscykel. Samråd med tillsynsmyndigheter[21] och standardiseringsorganisationer[22] är också nödvändigt. Kommissionen kan underlätta certifierings- och standardiseringsprocesserna genom kontinuerligt finansiellt stöd till EU:s standardiseringsorganisationer och samarbete med Federal Aviation Administration i USA[23] och Icao[24] för att säkerställa global interoperabilitet.

Sesar kommer att påverka många aspekter inom luftfarten, från flygplan och flygplatser till rutiner och arbetsmetoder. Eftersom säkerhet är en gemensam nämnare för alla de här aspekterna spelar Easa en viktig roll i processen för att säkerställa lämplig reglering och konsekvens mellan säkerhetsföreskrifter och utvecklingen av Sesar.

Fortsatt teknisk innovation

Det kommer att bli nödvändigt att hantera de långsiktiga behoven av teknisk innovation för att stödja de framväxande prestationskraven. Utveckling och införande är två sammanlänkade processer: Å enda sidan forskning och utveckling av flygledningstjänsten, som inte kommer att upphöra när det gemensamma företaget Sesar fullgjort sitt mandat. Å andra sidan införandet av Sesar, som kommer att ta många år och kräver stöd av forskning och utveckling för att få till stånd de tekniska åtgärder som krävs i en föränderlig driftsmiljö.

Erfarenheterna från det gemensamma företaget Sesar har visat på värdet av ett offentligt-privat partnerskap som en gemensam styrningsstruktur för att hantera forskning och utveckling rörande flygledningstjänsten[25]. Kommissionen anser att strategin med ett offentligt-privat partnerskap genom ett EU-organ ger de önskade resultaten och bör kvarstå. När det gemensamma företaget Sesars mandat löper ut den 31 december 2016 kommer kommissionen att genomföra den utvärdering och de samråd som krävs för att lämna ett lämpligt förslag till rådet och Europaparlamentet före 2013.

Finansiering av Sesar-in FÖRANDET

En stor utmaning i samband med införandeprocessen är finansieringen av genomförandet i rätt tid. Mer än två tredjedelar av de totala investeringar som krävs för genomförandet av Sesar kommer att tillhandahållas av civila och militära användare av luftrummet för att förse sina luftfartyg med utrustning (22 miljarder euro)[26]. De återstående investeringarna, som civila och militära leverantörer av flygledningstjänster och flygplatsoperatörer kommer att stå för, avser nödvändig markutrustning (8 miljarder euro)[27]. Det är nödvändigt att säkerställa en stark koppling mellan investeringar och fördelar. De mål som anges i prestationssystemet[28] inom vissa nyckelprestationsområden, dvs. kapacitet, miljö, säkerhet och kostnadseffektivitet, bör utgöra ett starkt incitament för leverantörer av flygledningstjänster att tidigt investera i ny teknik. När det gäller militära luftfartyg och statsluftfartyg liksom allmän och kommersiell luftfart kanske det saknas en hållbar affärsstrategi för att införa Sesar, men man kommer ändå att behöva investera i och införa viss Sesar-utrustning. Vidare kommer genomförandeprojekt för Sesar kräva ett högt finansiellt risktagande som på privata finansmarknader antingen prissätts mycket högt eller inte skulle accepteras överhuvudtaget. Som ett resultat tenderar operatörerna att reagera snarare än att agera (”fördelen med att vara sist”): ett flygbolag som investerar i ny luftutrustning kanske inte ser någon fördel förrän leverantörerna av flygledningstjänster gjort motsvarande investering i markutrustning. Leverantörerna av flygledningstjänster bör på samma sätt ha en hållbar affärsstrategi när ett större antal luftfartyg ska utrustas.

Ett optimerat finansiellt stöd till genomförandeaktiviteter kommer i slutändan att uppnås genom en kombination av samordnade privata och offentliga medel och genom användning av lämpliga instrument som är anpassade efter respektive projekts förutsättningar. För att reducera riskerna i samband med ohållbara affärsstrategier och för att dra nytta av privata medel, beräknar man att genomförandet av Sesar skulle kräva 3 miljarder euro i EU-medel under perioden 2014–2024. EU-finansieringen bör stödja genomförandet av Sesar genom att underlätta synkronisering och samordning mellan intressenter av det nödvändiga införande som identifieras i huvudplanen, däribland sådant införande som omfattar tredjeländer i den mån det är tillåtet enligt de tillämpliga finansieringsinstrumenten.

Fonden för ett sammanlänkat Europa[29], som är ett integrerat instrument för investering i EU:s infrastrukturprioriteringar inom ramen för strategin för de transeuropeiska transportnäten[30] inom sektorerna transport (TEN-T), energi och telekommunikation, omfattar EU-finansiering för Sesar-införandet. Andra möjliga källor till finansiering måste undersökas, t.ex. lån från Europeiska investeringsbanken, förordningen om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster och systemet för handel med utsläppsrätter.

In FÖRANDESTYRNING

Omfattning

Styrnings- och stimulansmekanismerna för införandet av Sesar måste inriktas på de införandeaktiviteter som i huvudplanen identifieras som kritiska för att uppnå prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet. Geografiskt kommer införandet främst att gälla områdena inom det gemensamma europeiska luftrummet. Styrningsmekanismerna bör dock möjliggöra nödvändig samordning, synkronisering och samarbete med tredjeländer utifrån ett alleuropeiskt perspektiv.

Styrningsfunktioner

Underhåll av in förandeprogram

För att styra införandet kommer det att krävas att ett införandeprogram utvecklas, antas och uppdateras som bindande referens för synkronisering, övervakning och finansiering av genomförandeprojekt. Införandeprogrammet bör följa huvudplanen och den strategiska planen för nätverket, och resultatet av planering och budgetkrav bör stämmas av i ett arbetsprogram som ska ligga till grund för införandestyrningen. Införandeprogrammet kommer att inriktas på de huvudsakliga införandena i huvudplanen som syftar till att uppnå nyckelprestationsmål, och identifiera de åtgärder som krävs från de berörda intressenterna med tillhörande risker och riskreducerande åtgärder.

Verkställande av in förandeprogrammet

Syftet med den här funktionen är att

- synkronisera tidplaner, samordna införandeaktiviteter och anpassa intressenternas investeringsplaner efter införandeprogrammet samtidigt som intressekonflikter undviks och en rättvis konkurrens främjas,

- stödja intressenterna i verkställandet av deras investeringsplaner genom effektivt beslutsfattande, legitimitet, utbyte av bästa praxis, främjande av gemensam upphandling, tillhandahållande av gemensamma verktyg och vägledning, medvetandehöjning, uppmuntran till insyn och öppenhet, fokusering på fördelar,

- genomdriva samt skapa incitament för intressenterna att uppnå nyckelprestationsmilstolpar genom verktyg och lämpliga juridiska instrument för det gemensamma europeiska luftrummet,

- hantera riskerna som förknippas med införandeaktiviteter och aktivera reduceringsåtgärder.

Övervakning och rapportering

Införandestyrning kan även omfatta övervakning och rapportering av framstegen med införandeprogrammet, i synnerhet

- bedömning av hur intressenternas enskilda investeringsplaner anpassats efter införandeprogrammet,

- upptäckt och rapportering av brister när det gäller planering, budget och prestationer med åtföljande analys och definition av korrigerande åtgärder som ska genomföras som en del av verkställningsfunktionen.

Ekonomisk förvaltning

Avslutningsvis måste införandestyrningen garantera en lämplig kombination och förvaltning av tillgängliga offentliga och privata finansiella resurser för att verkställa införandeprogrammet genom

- anskaffning och allokering av medel på ett icke-diskriminerande sätt, för att stimulera relevanta investeringar i genomförandet av nya tekniker och rutiner,

- stöd till intressenter vid förhandlingar med finansieringsorgan,

- att säkerställa en sund och öppen ekonomisk förvaltning.

Styrningsstruktur

Införandestyrningen av Sesar bör säkerställa en stark politisk tillsyn, lämpliga kopplingar till och inblandning av instrument och organ inom det gemensamma europeiska luftrummet och en central roll för intressenter, särskilt de som investerar i införandet. Detta kan uppnås genom en enda struktur som innefattar tre sammanlänkade nivåer: ”politik”, ”förvaltning” och ”genomförande”. Denna treskiktsstyrning gör de ansvariga enheterna delaktiga i enlighet med deras respektive behörighet och iakttar principerna för uppdelning mellan reglerings-/tillsynsfunktioner och tillhandahållande av tjänster.

Den här strukturen skulle kunna definieras i det vägledande materialet för gemensamma projekt[31]. För respektive nivå skulle det kunna fastställas huvudaktörer, skyldigheter, ansvar, bidrag till styrningsfunktionerna (tabell 2) liksom interaktioner och bindande arrangemang mellan aktörerna på respektive nivå och de nödvändiga externa gränssnitten. Genom en rapporteringsstruktur definieras befogenheter och tillsyn för de tre nivåerna, och i huvudplanen och den strategiska planen för nätverket anges tidslinjen för åtgärderna. Införandestyrningen bör vara tillräcklig flexibel för att kunna anpassas efter alla slags eventualiteter samtidigt som den garanterar insyn och rättvis konkurrens och undviker intressekonflikter.

Politisk nivå

Styrningsstrukturens högsta nivå bör skydda allmänhetens intressen och samstämmigheten med ramen för det gemensamma europeiska luftrummet, i synnerhet prioriterade prestationsmål och säkerhetskrav, och säkerställa lämplig reglering och effektiv förvaltning av EU:s medel. Kommissionen kommer, med hänsyn till dess institutionella roll och ansvar för genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet och förvaltningen av EU:s medel, leda den här nivån med relevant stöd av

- kommittén för det gemensamma luftrummet och det rådgivande organet för industrin (Industry Consultation Body), i synnerhet användare av luftrummet som är de som främst kommer att införa Sesar,

- organet för prestationsgranskning,

- Eurocontrol, i synnerhet direktoratet för det gemensamma europeiska luftrummet (Directorate Single Sky),

- Easa,

- den rådgivande expertgruppen om sociala dimensioner i det gemensamma europeiska luftrummet,

- Europeiska försvarsbyrån.

Kommissionen skulle behålla full kontroll över beslut om EU-finansiering av gemensamma projekt, i enlighet med de regler som styr de tillämpliga finansieringsprogrammen och genom att upprätta lämpliga avtalsförhållanden med mottagare av finansiellt stöd. På den här nivån bör lämpliga gränssnitt upprättas med tredjeländer, standardiseringsorganisationer och berörda regleringsmyndigheter utanför EU.

Förvaltningsnivå

Mot bakgrund av att industrin ansvarar för systemets prestationer, och den av nödvändighet måste betala större delen av kostnaderna för införandeaktiviteterna, är en införandeförvaltare, som består av ett representativt industripartnerskap som leder den här nivån, den mest lämpliga strategin för att möjliggöra för industrin att spela den ledande roll som man helt legitimt gör anspråk på för Sesar-införandet. Den här nivån kommer även att omfatta nätverksförvaltaren och det gemensamma företaget Sesar som inom sina respektive behörigheter ger införandeförvaltaren återkoppling om införandeprogrammets före- och eftereffekter på driften samt om möjliga driftsmässiga och tekniska förbättringar av programmet.

Införandeförvaltaren skulle kunna anges som ett gemensamt projekt i enlighet med artikel 15a.3 i förordning (EG) nr 550/2004 enligt vilken kommissionen ska utföra en oberoende lönsamhetsanalys och lämpliga samråd med medlemsstaterna och berörda aktörer. Egenskaperna hos och kraven på införandeförvaltaren skulle definieras i det vägledande materialet för gemensamma projekt som anges i samma förordning, vilket bland annat skulle

- fastställa rutinerna för upprättande av industripartnerskap,

- fastställa införandeförvaltarens uppgifter och de nödvändiga attributen för att utföra dem, däribland lämpliga mekanismer för att undvika eventuella risker för intressekonflikt liksom kontakterna med offentliga myndigheter,

- ange vilka intressenter som måste delta i partnerskapet för att garantera förvaltningsmässig och geografisk legitimitet och säkerställa lämplig differentiering mellan att rådfråga intressenter och ge dem en starkare [ledande] roll som investerare och leverantör,

- kräva ett bindande åtagande från deltagarna att utveckla/underhålla och verkställa införandeprogrammet och att ta på sig de tillhörande införanderiskerna om så behövs, under den politiska nivåns tillsyn,

- definiera arbetsarrangemangen med nätverksförvaltaren och dennes roll, det gemensamma företaget Sesar och det organ som fått förtroendet att säkerställa samordningen av de militära genomförandeprojekten,

- definiera de externa gränssnitten, i synnerhet med tredjeländer i ett alleuropeiskt sammanhang,

- främja regional samordning genom funktionella luftrumsblock.

Införandeförvaltaren skulle väljas genom ett öppet ansökningsförfarande. Om industrin skulle misslyckas med att upprätta ett partnerskap för införandeförvaltaren bör en redan befintlig enhet få uppdraget att verkställa rollen.

Införandeförvaltaren bör utvärdera genomförandeprojektens finansieringsbehov och matcha dem mot de offentliga och privata finansieringsinstrumenten efter behov. Införandeförvaltaren skulle fungera som stöd för den politiska nivån i besluten om fördelningen av den offentliga finansieringen till gemensamma projekt.

Genomförandenivå

Den här nivån består främst av de gemensamma projektförvaltarna. De kommer att behöva genomföra de beslut som införandeförvaltaren fattar för att säkerställa konsekvens mellan projekten och införandeprogrammet. Eftersom införandeaktiviteterna för Sesar kommer att bli mer omfattande än de som kan komma ifråga som gemensamma projekt, bör den här nivån vara öppen för andra genomförandeprojekt som rör

- införandeaktiviteter rörande Sesar som utförs av militären,

- införandeaktiviteter som inte tillhör de nödvändiga införandena i införandeprogrammet, men som uppfyller huvudplanen,

- införandeaktiviteter utanför det gemensamma europeiska luftrummet.

Förhållandet mellan de här projekten och införandeförvaltaren måste definieras från fall till fall.

Tabell 2 - Bidrag till styrningsfunktioner

[pic]

SLUTSATSER

Införandet av Sesar är ett nödvändigt steg mot ett fullständigt genomförande av det gemensamma europeiska luftrummet. Endast ett synkroniserat och samordnat införande i rätt tid, helt integrerad inom ramen för det gemensamma europeiska luftrummet, kan effektivt bidra till att prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet uppnås. Kommissionen, som fortsätter att genomföra och samordna instrumenten för det gemensamma europeiska luftrummet, strävar efter att underlätta införandet av Sesar.

Ett antal åtgärder kommer att initieras utan dröjsmål, eftersom man beräknar att inrättandet av en införandeförvaltare och starten av de mest akuta gemensamma projekten kan ta upp till 36 månader. Kommissionen kommer framför allt att säkerställa samstämmighet i utvecklings- och införandeprocesserna inom ramen för det gemensamma europeiska luftrummet, men även se till att frågor som rör den mänskliga faktorn samt militära frågor och säkerhetsfrågor behandlas. Om så behövs kommer man att överväga att anpassa instrumenten för det gemensamma europeiska luftrummet, t.ex. prestations- och avgiftssystemen, så att de bättre motsvarar införandemålen. Kommissionen kommer även att stärka och samordna samarbetet med Eurocontrol inom ramen för det gemensamma europeiska luftrummet, och fokusera på organet för prestationsgranskning och nätverksförvaltaren i samband med förhandlingarna om ett högnivåavtal mellan EU och Eurocontrol[32].

För att förbereda övergången till Sesar-införandet ska kommissionen säkerställa konsekvens mellan den strategiska planen för nätverket och uppdateringen av huvudplanen (vilken beräknas antas senast i juli 2012), vilka skulle utgöra referensplaner för införandeprogrammet. Kommissionen kommer att säkerställa att industraliseringsfrågor behandlas i huvudplanen och att lämpliga kopplingar upprättas och att det finns stöd till standardiserings- och certifieringsorgan samt tillverkningsindustrin i form av teknisk expertis från det gemensamma företaget Sesar. I detta sammanhang kommer kommissionen att fortsätta att stödja Icaos standardiseringsarbete och det tekniska samarbetet med USA och Japan för att säkerställa global interoperabilitet.

Kommissionen kommer att genomföra de bedömningar och samråd som krävs i syfte att före 2013 lägga fram ett förslag som är förenligt med den framtida budgetplanen för att förlänga det gemensamma företagets mandat till efter den 31 december 2016. Förslaget bör också ta upp styrning och finansiering av framtida forskning och utveckling inom flygledningstjänster, underhåll av huvudplanen och samordning mellan utvecklings- och införandestyrningen.

Kommissionen kommer också genomföra de åtgärder som godkänts av kommittén för det gemensamma luftrummet i syfte att samordna styrningsprocessen för tidiga införandeaktiviteter, t.ex. provriggen för de införandestyrningsmekanismer som ska genomföras, och säkerställa att dessa fortsätter till dess att den framtida införandestyrningen upprättats (januari 2012). Detta kommer att innefatta initialisering av ett införandeprogram i halvtid (mars 2012).

Gemensamma projekt och tillhörande vägledande material kommer att användas som medium för att på ett synkroniserat sätt och i god tid upprätta införandestyrning och kanalisera incitament. Införandestyrning kommer att genomföras i tre nivåer, vilket säkerställer en stark EU-politisk tillsyn, en effektiv införandeförvaltning genom ett bindande industripartnerskap och en effektiv förvaltning inom varje enskilt genomförandeprojekt. Stimulansmekanismerna omfattar även riktat finansiellt stöd från EU som kommer att tillhandahållas genom befintliga instrument, i synnerhet Fonden för ett sammanlänkat Europa i enlighet med riktlinjerna för TEN-T. Före utgången av 2012, och efter samråd med medlemsstaterna och relevanta intressenter, strävar kommissionen efter att ha upprättat och antagit vägledande material för gemensamma projekt som definierar de tre styrningsnivåerna och urvalskriterierna för gemensamma projekt. På grundval av det vägledande materialet och med hjälp av det gemensamma företaget Sesar och Eurocontrol skulle kommissionen därefter utarbeta och inleda ansökningsomgångarna för införandeförvaltare och upprätta framtida gemensamma projekt.

[1] Air Traffic Management (flygledning).

[2] KOM(2011) 144 av den 28 mars 2011.

[3] http://ec.europa.eu/research/transport/pdf/flightpath2050_final.pdf

[4] http://ec.europa.eu/transport/air/sesar/european_atm_en.htm

[5] Förordning (EG) nr 219/2007, EUT L 64, s.1, 27.2.2007.

[6] Studie utförd av det gemensamma företaget Sesar om de makroekonomiska effekterna av Sesar, http://www.sesarju.eu/news-press/documents/assessing-macroeconomic-impact-sesar-874, juni 2011

[7] SEK(2010) 1580 slutlig.

[8] http://ec.europa.eu/transport/air/sesar/deployment_en.htm

[9] Med industrin avses här leverantörer av flygledningstjänster, användare av luftrum, flygplatsoperatörer, tillverkningsindustrin och yrkespersonal.

[10] SEK(2010) 1580 slutligt.

[11] Förordning (EG) nr 549/2004, artikel 5.1, EUT L 96, s. 6, 31.3.2004.

[12] Förordning (EG) nr 549/2004, artikel 6, EUT L 96, s.6, 31.3.2004.

[13] Förordning (EU) nr 691/2010, EUT L 201, s. 1, 3.8.2010.

[14] Förordning (EG) nr 550/2004, EUT L 96, s. 10, 31.3.2004.

[15] Förordning (EU) nr 677/2011, bilaga IV, EUT L 185, s. 22, 15.7.2011.

[16] Förordning (EG) nr 550/2004, EUT L 96, s. 10, 31. 3.2004.

[17] Förordning (EG) nr 552/2004, EUT L 96, s. 26, 31.3.2004.

[18] Kommissionens beslut K/2010/9016 av den 20 december 2010.

[19] Förordning (EG) nr 550/2004 ändrad genom förordning (EG) nr 1070/2009, artikel 15a, EUT L 300, s. 34, 14.11.2009.

[20] Icaos arbetsdokument till Global Air Navigation Industrys symposium om en uppgradering av luftrumsblocken, http://www2.icao.int/en/GANIS

[21] T.ex. Easa och Icao.

[22] T.ex. EU:s standardiseringsorganisationer, däribland Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec) och Europeiska telestandardiseringsinstitutet (ETSI), den europeiska organisationen för civil luftfartsutrustning (Eurocae) och Radio Technical Commission for Aeronautics.

[23] Samarbetsmemorandum mellan EU och USA rörande FoTU inom civil luftfart, bilaga 1 om driftskompatibilitet mellan Sesar och NextGEN, som undertecknades den 3 mars 2011.

[24] Samarbetsmemorandum mellan EU och Icao som tillhandahåller en ram för utökat samarbete, EUT L 232, s. 2, 9.9.2011.

[25] Rapport om halvtidsutvärderingen av det gemensamma företaget Sesar och de framsteg som gjorts i genomförandet av huvudplanen för det europeiska systemet för flygledningstjänst, KOM(2011) 14 slutlig, av den 24 januari 2011.

[26] Huvudplanen för det europeiska systemet för flygledningstjänst: summa 22 miljarder euro, varav flygbolag (11,5 miljarder euro), affärsflyg (3,4 miljarder euro), allmänflyg (940 miljoner euro) och militärflyg (6,4 miljarder euro).

[27] Huvudplanen för det europeiska systemet för flygledningstjänst: sammanlagt 8 miljarder euro, varav leverantörer av militära flygledningstjänster och flygplatser (570 miljoner euro), civila flygledningstjänster (6,2 miljarder euro) och civila flygplatser (550 miljoner euro).

[28] Förordning (EU) nr 691/2010 EUT L 201, s. 1, 3.8.2010

[29] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa, KOM(2011) 665 av den 19 oktober 2011.

[30] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet, KOM(2011) 650 av den 19 oktober 2011.

[31] Förordning (EG) nr 550/2004, ändrad genom förordning (EG) nr 1070/2009, artikel 15.a.2, EUT L 300, 14.11.2009, s. 34.

[32] Rådets mandat av den 6 oktober 2011.