MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Syftet med detta förslag till förordning är att säkerställa att alla medlemsstater inrättar lämpliga verktyg för att förebygga, förbereda sig inför och hantera elkriser. Även om marknader och system fungerar väl kan risken för en elkris som ett resultat av en rad olika omständigheter (t.ex. extrema väderförhållanden, fientliga angrepp inklusive it-attacker, bränslebrist) inte uteslutas. Eftersom elsystem är integrerade har krissituationer, när de uppstår, dessutom ofta en gränsöverskridande effekt. Vissa omständigheter (t.ex. en längre period med sträng kyla eller en långvarig värmebölja) kan påverka flera medlemsstater samtidigt, och incidenter som startar lokalt kan snabbt spridas över gränserna.

För närvarande agerar medlemsstaterna mycket olika när det gäller att förebygga, förbereda sig inför och hantera krissituationer. Nationella regler och nationell praxis tenderar att fokusera enbart på det nationella sammanhanget och bortse från vad som händer utanför det egna landets gränser. Bedömningen av de nationella rättsliga ramarna och nuvarande praxis i hela Europa har visat att

(a)medlemsstater bedömer olika risker,

(b)medlemsstater väljer olika uppsättningar av åtgärder för att förebygga och hantera krissituationer, och att sådana åtgärder utlöses vid olika tidpunkter,

(c)roller och ansvarsområden skiljer sig åt, och att

(d)det saknas en gemensam uppfattning om vad som utgör en krissituation.

Dessutom är informationsutbytet och öppenheten av mycket begränsad omfattning i medlemsstaternas förberedelser inför och hantering av elkriser. Exempelvis vidtar medlemsstater ofta åtgärder tillsammans med sina systemansvariga för överföringssystem (TSO), utan att systematiskt informera andra, när de inser att det egna landets elsystem kan utsättas för allvarliga påfrestningar under de kommande månaderna.

Denna situation är resultatet av en lucka i lagstiftningen. EU:s nuvarande rättsliga ram (direktiven 2005/89/EG och 2009/72/EG) fastställer endast allmänna mål för försörjningstrygghet, och det överlåts på medlemsstaterna att besluta hur dessa ska uppnås. Exempelvis tillåter reglerna medlemsstater att vidta ”skyddsåtgärder” i krissituationer, men de anger inte hur medlemsstaterna bör förbereda sig inför och hantera sådana situationer,

Den nuvarande lagstiftningen avspeglar inte längre verkligheten på dagens sammanlänkade elmarknad, där sannolikheten ökar för att det ska uppstå krissituationer som påverkar flera medlemsstater samtidigt.

De problem som identifieras i konsekvensbedömningen som åtföljer detta förslag kan sammanfattas på följande sätt:

(1) Krisplaner och åtgärder är fortfarande uteslutande nationella till sin inriktning.

(2) Det finns en brist på informationsutbyte och öppenhet.

(3) Det finns ingen gemensam metod för att identifiera och bedöma risker.

•Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

Förslaget till förordning kompletterar bestämmelserna i det tredje paketet, som revideras parallellt. Det reviderade tredje paketet kommer att syfta till att förbättra den inre elmarknadens funktion, bland annat genom att tillåta mer flexibilitet och genom att begränsa utrymmet för subventioner till stöd för tillräcklig produktionskapacitet, däribland genom en samordnad europeisk bedömning av resurstillräcklighet på lång sikt. Det syftar också till att förbättra systemsäkerheten genom bättre samarbete mellan systemansvariga för överföringssystem på regional nivå via inrättandet av regionala operativa centrum.

I förslaget till förordning anges vad medlemsstaterna bör göra för att förebygga och hantera krissituationer och hur de bör samarbeta med varandra för detta ändamål, särskilt genom att tillhandahålla gemensamma metoder för riskbedömning, genom att öka jämförbarheten och insynen i förberedelsefasen och under en elkris, och genom att säkerställa att el levereras där den behövs mest även under krisen. Den ger också en ram för en mer systematisk övervakning av frågor som rör försörjningstrygghet via gruppen för samordning på elområdet. Den bidrar till det reviderade tredje paketet genom säkerställa att marknadsbaserade åtgärder prioriteras även i krissituationer och att marknader kan fungera så länge som möjligt.