P6_TA(2006)0348

Situationen i Mellanöstern

Europaparlamentets lagstiftningsresolution om Mellanöstern

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Mellanöstern, särskilt resolutionen av den 1 juni 2006 om krisen i de palestinska territorierna och EU:s roll [1],

- med beaktande av resolutionerna 1701(2006),1559(2004), 520(1982), 426(1978), 338(1973) och 242 (1967) från FN:s säkerhetsråd,

- med beaktande av talmanskonferensens uttalande av den 20 juli 2006,

- med beaktande av medordförandenas uttalande vid den internationella konferensen om Libanon som hölls i Rom den 26 juli 2006,

- med beaktande av slutsatserna från rådets (allmänna frågor och utrikesförbindelser - GAERC) extraordinarie möte den 25 augusti 2006,

- med beaktande av uttalandet från presidiet för den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet (EMPA) av den 24 augusti 2006,

- med beaktande av slutsatserna från givarkonferensen i Stockholm den 31 augusti 2006,

- med beaktande av Genèvekonventionerna om internationell humanitär rätt,

- med beaktande av den särskilde rapportörens yttrande om situationen vad gäller mänskliga rättigheter I de ockuperade palestinska områdena under den extra session som FN:s råd för mänskliga rättigheter höll i Genève den 5 juli 2006,

- med beaktande av artiklarna 15, 16 och 19 i EU-fördraget,

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Konflikten i Libanon har lett till en humanitär katastrof med hundratals döda och sårade på båda sidor, omfattande skador på den civila infrastrukturen och hundratusentals människor på flykt inom landet, och katastrofen har inte kommit till ände i och med vapenvilan.

B. Det är djupt chockerande med utbrottet av fientligheter i södra Libanon, angreppen från Hizbollah och den israeliska arméns oproportionella våldsutövande, som var ett allvarligt hot mot den internationella freden och säkerheten.

C. FN:s kommissarie för de mänskliga rättigheterna har betonat behovet av att undersöka om kränkningar av folkrätten ägt rum under konflikten.

D. De israeliska bombattackerna och Hizbollahs och den palestinska milisens raketangrepp mot civilbefolkningen var mycket omfattande.

E. I resolution 1701 från FN:s säkerhetsråd uppmanas Libanons regering att utvidga sitt befäl över landets territorium genom sina egna lagliga beväpnade styrkor och beslutas det dessutom att UN Interim Force in Lebanon (Unifils) styrka och mandat utvidgas.

F. I resolution 1701 krävs det att den israeliska regeringen drar tillbaka alla sina styrkor från södra Libanon parallellt med att de ersätts av styrkor från Unifil, och att Israel häver blockaden av flygplatser och hamnar i Libanon.

G. Ett fullständigt demokratiskt och suveränt Libanon kan spela en mycket viktig roll för att lösa krisen i Mellanöstern och utveckla ett starkt Europa-Medelhavspartnerskap.

H. Den humanitära krisen i de ockuperade områdena förvärras allt mer trots den tillfälliga internationella mekanism (TIM) som det internationella samfundet inrättat för att fortsätta tillhandahålla stöd till den palestinska befolkningen.

I. Fredsprocessen i Mellanöstern har hamnat i ett politiskt och diplomatiskt dödläge trots att det behövs en rättvis och bestående lösning på konflikten mellan Israel och Palestina för att kunna skapa fred och säkerhet i hela regionen.

J. Europeiska unionen har ett särskilt ansvar för freden och säkerheten i Mellanöstern, som gränsar till Europa. Instrumenten och metoderna för att samordna den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) måste därför förbättras, bland annat genom antagandet av en gemensam ståndpunkt inom ramen för GUSP och på grundval av artiklarna 15 och 16 i EU-fördraget.

1. Europaparlamentet uttrycker allvarlig oro över den omfattning och intensitet som den militära konflikten i södra Libanon antagit. Parlamentet beklagar djupt alla förluster av människoliv bland civilbefolkningen samt soldater och FN-observatörer i Libanon och/eller Israel, liksom den massiva förstörelsen av infrastruktur. Parlamentet erinrar om att det inte finns någon militär lösning på Mellanösternkonflikten.

2. Europaparlamentet understryker i detta sammanhang att ingen långsiktig vapenvila kan nås utan de direkt eller indirekt berörda parternas politiska vilja att ta itu de underliggande orsakerna till den kris som nyligen bröt ut.

3. Europaparlamentet upprepar sitt krav på att de kidnappade israeliska soldaterna skall friges utan dröjsmål, liksom de ledamöter av den palestinska regeringen och det palestinska lagstiftande rådet som fängslats av Israel.

4. Europaparlamentet välkomnar det enhälliga antagandet i FN:s säkerhetsråd av resolution 1701 som anger villkoren för att få slut på de militära operationerna och förser Unifil med ett starkt mandat som syftar till att öka dess kapacitet att förhindra alla brott mot vapenvilan, understödjer den libanesiska regeringens möjligheter att utöva full suveränitet och effektiv kontroll över landets territorium, medräknat dess territorialvatten, stödja ett fullständigt genomförande av resolution 1559 från FN:s säkerhetsråd och bidrar till skyddet av både civilbefolkningen och själva Unifilstyrkan.

5. Europaparlamentet välkomnar att den libanesiska regeringen beslutat sätta in sina styrkor i södra Libanon och att den israeliska armén gått med på att dra sig tillbaka från den blå linjen i enlighet med resolution 1701. Parlamentet välkomnar den libanesiska regeringens starka stöd för att ge Unifil en mer framträdande roll.

6. Europaparlamentet anser att Unifils mandat bör ses som en seriös förpliktelse om att på ett adekvat sätt bistå den libanesiska regeringen att inrätta effektiva kontroll- och säkerhetsarrangemang i enlighet med resolutionerna 1559 och 1701.

7. Europaparlamentet välkomnar resultatet från det ovannämnda GAERC-mötet, särskilt att rådet till fullo stödjer genomförandet av resolution 1701 från FN:s säkerhetsråd, liksom medlemsstaternas åtagande att ställa omkring 7000 man till förfogande för Unifil-trupperna, som består av högst 15000 man.

8. Europaparlamentet betonar att Frankrike och Italien intagit en aktiv roll och stödjer till fullo beslutet om att Frankrike kommer att fortsätta leda Unifil-styrkan fram till februari 2007, varefter Italien tar over markkontrollen. Parlamentet betonar ändå att överlappande kommandostrukturer måste undvikas.

9. Icke desto mindre betonar Europaparlamentet betydelsen av ett klart och adekvat definierat mandate samt regler för Unifils insatser, struktur och behörighet, något som om nödvändigt bör avtalas inom ramen för en ny resolution från FN:s säkerhetsråd. Parlamentet framhåller att en sådan resolution bör ta hänsyn till erfarenheterna från tidigare fredsbevarande FN-insatser, särskilt i Bosnien och Hercegovina.

10. Enligt Europaparlamentets förmenande är det ytterst viktigt att all vapenimport till Libanon endast riktas den officiella libanesiska armén. Parlamentet uppmanar den libanesiska regeringen att i samarbete med Unifil se till att resolution 1559 genomförs fullt ut. Parlamentet betonar även betydelsen för samtliga medlemsstater att agera i enlighet med kraven i resolution 1701 när det gäller vapenleveranser och betonar att denna lösning bör leda till avväpnande av all milis, inbegripet Hizbollah, samt förhindra vapenimport till Libanon.

11. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att strängt iaktta uppförandekoden om vapenexport i samband med alla vapenleveranser till regionen.

12. Europaparlamentet uppmanar Europeiska unionen att åta sig att arbeta tillsammans med alla berörda parter, och uppmanar dessa att skrupulöst respektera sina åtaganden att till fullo genomföra resolution 1701, så att det humanitära katastrofbiståndet kan nå fram och fördrivna personer kan återvända under optimala säkerhetsförhållanden. I detta sammanhang kräver parlamentet att sjö- och luftblockaden mot Libanon omedelbart hävs och erinrar mot bakgrund av de relevanta bestämmelserna i resolution 1701 att det är en prioritering att vidta effektiva åtgärder när det gäller vapen, annan materiel, utbildning och bistånd.

13. Europaparlamentet påpekar att kraftfulla, snabba och effektiva insatser behövs för återuppbyggnaden av Libanon. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang slutsatserna från givarkonferensen i Stockholm, där givarländerna beslutade att ge ett omfattande bidrag till återuppbyggnaden av landet och där kommissionen och medlemsstaterna utfäste sig att betala 120000000 euro i humanitärt stöd.

14. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att fortsättningsvis vinnlägga sig om att etablera ett levande partnerskap med demokratiska politiska krafter och det civila samhället, i syfte att stödja en fortsatt demokratisering i Libanon efter händelserna i mars 2005.

15. Europaparlamentet uppmanar Iran och Syrien att utan dröjsmål inta en konstruktiv roll, särskilt när det gäller genomförandet av resolutionerna 1559 och 1701. Parlamentet uppmanar särskilt Syrien att stärka kontrollerna på sin sida av gränsen mellan Libanon och Syrien, i enlighet med resolution 1701, i vilken grannländer åläggs att förhindra vapenleveranser till icke-statliga sammanslutningar.

16. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att återuppta en genuin dialog med Syrien i syfte att få landet att engagera sig i fredsinsatserna för en vittomspännande lösning av konflikten. Parlamentet förväntar sig att den rapport från FN:s generalsekreterare som anges i resolution 1701 om förslaget till internationella gränser i Libanon, inklusive det omdiskuterade området med Shebaagårdarna, kommer att bidra till framsteg i denna fråga.

17. Europaparlamentet begär att en omfattande internationell utredning på hög nivå och under FN:s generalsekreterares beskydd skall genomföras i Libanon och Israel med mandat att undersöka rapporter om allvarliga människorättskränkningar, den svåra situationen för offren och kränkningar av humanitär rätt.

18. Europaparlamentet anser i det här sammanhanget att Europeiska unionen, i egenskap av viktig bidragsgivare, och det internationella samfundet tillsammans bör utreda möjligheterna att fastställa eventuella villkor för ansvaret.

19. Europaparlamentet välkomnar att kommissionens övervaknings- och informationscentrum i ett tidigt skede planerat åtgärder mot det oljeutsläpp som har förorenat mer än 50 kilometer av den libanesiska kusten. Parlamentet betonar behovet av åtgärder för att bekämpa föroreningarna i vissa områden och i synnerhet de katastrofala konsekvenserna av oljeutsläppet vid den libanesiska kusten. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att tillhandahålla bistånd och vidta åtgärder i enlighet med Barcelonakonventionens protokoll om förebyggande av föroreningar samt via REMPEC-centret (regionalt centrum för nödingripanden mot oavsiktlig förorening av havet), som verkar inom ramen för handlingsplanen för Medelhavet.

20. Europaparlamentet beklagar djupt den allt svårare situationen för befolkningen och den civila infrastrukturen i Gaza och på Västbanken. Parlamentet uppmanar alla parter att bryta den onda cirkel av attacker och motattacker som resulterat i hundratals döda och sårade samt omfattande skador på den civila infrastrukturen.

21. Europaparlamentet betonar nödvändigheten av att åter föra fredsprocessen i Mellanöstern högst upp på den internationella politiska agendan. Parlamentet uppmanar kvartetten (FN, EU, Förenta staterna och Ryssland) att blåsa nytt liv i genomförandet av färdplanen före FN:s årliga generalförsamling i September 2006 och bekräftar att den tvåstatslösning som går ut på att en israelisk och en palestinsk stat lever sida vid sida i fred och säkerhet är ett avgörande villkor för en fredlig och bestående lösning i Mellanöstern.

22. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att tillsammans med det internationella samfundet fortsätta garantera det viktigaste humanitära biståndet till det palestinska folket. Parlamentet kräver att TIM skall stärkas och ges mer tid och resurser. Parlamentet uppmanar den israeliska regeringen att utan dröjsmål återuppta överföringarna av innehållna palestinska skatte- och tullinkomster och uppmanar Israel att tillåta rörlighet för personer, med respekt för överenskommelsen om förflyttningar och tillträde i Rafah och andra gränsövergångsställen i Gaza.

23. Europaparlamentet upprepar sitt stöd för den palestinska myndighetens president Mahmoud Abbas och hans insatser för att främja en nationell dialog mellan de olika palestinska partierna i syfte att tillsätta en ny palestinsk regering.

24. Europaparlamentet anser att närvaron av en multinationell styrka i Libanon skulle kunna utgöra en modell att följa vid förhandlingarna om en lösning på konflikten mellan Israel och Palestina.

25. Europaparlamentet uppmanar rådet att göra alla tänkbara insatser för att sammankalla en internationell fredskonferens - som Madridkonferensen 1991 - för att komma fram till en heltäckande, varaktig och genomförbar lösning på problemen i området, mot bakgrund av de relevanta resolutionerna från FN:s säkerhetsråd. Parlamentet framhåller att denna lösning bör inbegripa Israels rätt att leva inom säkra och erkända gränser jämsides med palestiniernas rätt till en livskraftig stat på grundval av de ockuperade områdena. Parlamentet uppmanar vidare rådet att fullt ut ta itu med säkerhets- och nedrustningsfrågorna, och framhåller att ensidiga insatser från de berörda parternas sida måste avvisas.

26. I detta sammanhang betraktar Europaparlamentet det som ytterst viktigt att Arabförbundet involveras. Parlamentet anser att den sk. Beirutplanen från 2002, som antagits av Arabförbundets medlemsländer, och Genèveinitiativet är viktiga bidrag till förhandlingarna som vederbörligen bör beaktas.

27. Europaparlamentet anser att EMPA, som är den enda parlamentariska instansen i Barcelonaprocessen med valda företrädare för både folken söder om Medelhavet och i Europeiska unionen, måste ta sitt ansvar för att underlätta återupptagandet av dialogen och samarbetet mellan de parter som berörs av situationen I Mellanöstern. Parlamentet stödjer EMPA-presidiets önskemål om ett extrainsatt sammanträde för Barcelonaprocessens utrikesministrar i Euromed så snart som möjligt.

28. Europaparlamentet anser att inrättandet av gemensamma institutioner för länderna i Medelhavsområdet, exempelvis en utvecklingsbank för Europa-Medelhavsområdet, på medellång och lång sikt är den bästa garantin för bestående fred och mänsklig utveckling. Parlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att sträva efter att inrätta sådana institutioner i stället för att försöka uppnå bilaterala avtal.

29. Europaparlamentet ställer sig bakom att sända en delegation för ett informationsuppdrag till Libanon, Palestina och Israel i syfte att övervaka situationen med särskild hänsyn till de humanitära och politiska förhållandena.

30. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, FN:s generalsekreterare, FN:s generalförsamlings president, medlemsstaternas regeringar och parlament, regeringarna och parlamenten i Israel, Libanon och den palestinska myndigheten, Syrien och Iran, Förenta staterna och Ryssland samt Arabförbundets generalsekreterare.

[1] Antagna texter, P6_TA(2006)0237.

--------------------------------------------------