Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Biovetenskap och bioteknik - En strategi för Europa"

(2003/C 61/04)

Den 25 januari 2002 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 11 september 2002. Föredragande var Adrien Bedossa.

Vid sin 393:e plenarsession den 18-19 september 2002 (sammanträdet den 28 september 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 124 röster för och en nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Som uppföljning av samrådsdokumentet om den strategiska visionen för biovetenskap och bioteknik, som EESK angav ett yttrande om den 20 februari 2002(1), har kommissionen översänt en definition av denna strategi till EU-institutionerna.

1.2. EESK välkomnar detta initiativ och konstaterar att strategin åtföljs av en handlingsplan som är väl underbyggd, precis och dynamisk och som visar prov på viljestyrka.

1.3. EESK konstaterar att kommissionen stöder sig på ett omfattande samråd i enlighet med reglerna för goda styresformer. Avsikten med detta är att närma EU:s institutioner till det organiserade civila samhället, icke-statliga organisationer och alla andra aktörer på området för biovetenskap (berörda branscher i den offentliga och privata sektorn, institutioner samt nationella och europeiska organisationer).

1.4. Kommittén ansluter sig till kommissionens bedömning att en analys av denna strategi självklart inte är lätt att göra, eftersom utmaningarna är så många och måste studeras en och en för att det skall vara möjligt att formulera några slutsatser.

1.4.1. Meddelandet kännetecknas av en synnerligen bred synvinkel, vilket är motiverat för att man i tillräcklig mån skall kunna samla alla aktörer kring fördelarna snarare än nackdelarna och för att samtliga aktörer skall kunna delta i arbetet med att fastställa vilka åtgärder som bör vidtas genast och vilka som ännu bör diskuteras och finslipas. En sådan övergripande metod är den enda möjliga i denna fråga.

1.4.2. De politiska instanserna måste dock fatta de slutgiltiga besluten för att man skall kunna göra framtidsbedömningar och fatta de strategiska beslut som krävs.

1.4.3. EESK understryker att det är nödvändigt och angeläget att utarbeta ett styrsystem för biovetenskap och bioteknik som integreras i ett mer övergripande demokratiskt styressätt i EU. Denna struktur måste under alla omständigheter vara förenlig med det europeiska forskningsarvet och vara tydligt acceptabel för det europeiska samhället.

1.5. Bioteknikens utmaningar rör kvaliteten på forskningen inom biovetenskap i olika EU-länder och förmågan att leva upp till samhällets aktuella förväntningar. I samband med detta kan man nämna effektiviteten i innovationsprocessen (dvs. vid övergången från upptäckt till utformningen av konkreta tillämpningar och de problem som detta innebär), de offentliga myndigheternas roll när det gäller att främja utvecklingen inom biovetenskap och bioteknik samt slutligen situationen inom den kringliggande verksamheten, vars roll är väsentlig för utvecklingen av "nyttig" forskning. Till "nyttig" forskning kan man räkna läkemedelsindustrin (när det gäller hälsovård) och livsmedelsindustrin (när det gäller genetiskt modifierade organismer). Lagstiftningen bör anpassas, framför allt när det gäller att fastställa hur experiment skall genomföras och vilka produkter som får saluföras å ena sidan och när det gäller att värna om den industriella äganderätten (som en del av immaterialrätten) å andra sidan. Ytterligare en fråga gäller i hur stor utsträckning allmänheten skall informeras om, engageras i och förmås att godta nya framsteg samt hur man skall ställa sig till de etiska begränsningar som är oundvikliga i vårt samhälle.

1.6. EU hamnade på efterkälken under 1980-talet men eftersträvar i dag med viss framgång att ta igen de andra ländernas försprång. Länder med ökad forskningsverksamhet eller länder i omvandling berörs också i grunden, vid sidan av rikare länder, oberoende av om det gäller hälsa eller jordbruk. Dessa länder (t.ex. Kina och Australien) intar dock för närvarande en blygsam ställning på detta område. Denna klyfta bör beaktas, eftersom den utgör en ny form av ojämlikhet i fråga om "rätten till liv".

1.7. I fråga om bioteknik gäller samma villkor som för all övrig spjutspetsteknik, vetenskaplig och industriell utveckling samt marknaderna, nämligen att det gäller att agera globalt. Därför är det naturligt att nya rättsliga normer utvecklas parallellt med detta, särskilt på europeisk nivå, inom två områden som gör det möjligt att reglera experimentell forskning och kliniska försök i medicinskt syfte samt immaterialrätten, inklusive den svåra frågan om huruvida levande material skall kunna patenteras.

1.8. I ett tidigt skede tog en särskild diskussion form i fråga om etiska problem i anslutning till framstegen inom biologi och bioteknik, framför allt på initiativ av forskarna själva. Denna diskussion har från början varit världsomspännande, men har visat på ganska stora skillnader i uppfattning mellan EU och USA.

1.9. Biotekniken leder till en teknisk revolution, vars ekonomiska följder präglar samhället genom följande:

- Det är nödvändigt att tillåta fri forskning endast inom fastställda ramar.

- Det krävs tvärvetenskaplig utbildning och fortbildning.

- Byråkratin avseende forskning och utveckling måste minska.

2. Allmänna kommentarer

2.1. EESK noterar att kommissionen ingående beskriver de problem som uppstår till följd av behovet av en reell, användbar och effektiv strategi, för att man skall kunna anpassa sig till denna tekniska omvälvning, vilket kräver politiskt agerande.

2.1.1. Konsekvenserna är så långtgående och omfattande att en politisk lösning är nödvändig.

- De nya vetenskapsgrenarna och tillämpningen av dessa utgör en gemenskap kunskapsbas.

- Möjligheterna att tillämpa denna kunskapsbas kan vara omvälvande för våra samhällen och ekonomier och omfattar mycket mer än odlingen av genetiskt modifierade organismer (GMO).

- Dessa vetenskapsgrenar ger hopp om vi skall kunna uppnå de mål som fastställdes i Lissabon om att göra EU:s ekonomi till en ledande kunskapsekonomi i den form som rådet fastslog vid sitt toppmöte i Stockholm.

2.2. EU verkar dock tveka.

2.2.1. Det är svårt att få allmänheten att godkänna dessa vetenskapsgrenar, och därför måste EU utforma en ansvarsfull politik i ett världsomfattande framtidsperspektiv. EU måste inta en ledande ställning. Unionens röst kan endast bli hörd om EU blir en inflytelserik aktör på detta område.

2.3. Kommissionen konstaterar att ansvaret är spritt mellan många parter. Respekten för subsidiaritetsprincipen bör dock inte hindra européerna från att samarbeta för ett gemensamt mål. EESK delar denna åsikt.

2.4. De tre strategiska prioriteringar som föreslås av kommissionen bör göra det möjligt att utforma en hållbar och ansvarsfull politik.

- Biovetenskapens möjligheter bör innebära att mänskliga, industriella och finansiella resurser mobiliseras, i syfte att förbättra konkurrenskraften.

- Ett brett stöd från en välinformerad och upplyst allmänhet är av avgörande betydelse, och man måste ta fasta på olika etiska och samhälleliga aspekter och överväganden.

- EU står nu inför denna verklighet och måste kunna hitta lämpliga lösningar för sitt eget bästa. Kommissionen föreslår därför en integrerad strategi med en konkret och realistisk handlingsplan som bygger på rekommendationer som tagits fram med beaktande av subsidiaritetsprincipen. EESK konstaterar att det är glädjande att kommissionen intar denna positiva ståndpunkt.

2.5. Nya lösningar på reella problem föreslås på följande områden:

- Hälsovård.

- Livsmedelssektorn.

- Odling i andra syften än livsmedelsproduktion.

- Förbättrad miljö.

2.6. Om biovetenskapens och bioteknikens möjligheter utnyttjas, kommer säkerligen en ny ekonomisk dimension att uppstå som ger upphov till välstånd och kvalificerade arbetstillfällen.

2.6.1. Därför anser EESK

- att kunskapsbasen måste bemästras och att de nya kunskaperna måste spridas och tillämpas,

- att man inom ramen för en effektiv och nyskapande forskning garanterar och återställer EU:s roll som pådrivande kraft på detta område och att EU satsar på de nya möjligheter som erbjuds tack vare tvärvetenskaplig forskning, eftersom biotekniken skapar möjligheter till nya metoder inom alla dessa områden,

- att forskningen bör grunda sig på medborgarnas behov men även på samhälleligt samförstånd,

- att tillämpningen av vetenskapen är väsentlig; för att dessa nya möjligheter skall kunna tas tillvara krävs incitament som inriktas på hela forsknings- och innovationsprocessen. Små och medelstora företag är mycket utsatta.

2.6.2. Därför pekar kommissionen på en rad problem som måste lösas:

- Bristen på specialutbildad personal.

- Nödvändigheten att undanröja alla hinder.

2.6.3. Tre huvudåtgärder planeras:

- Resursbasen skall förstärkas (i fråga om personal och finansiella resurser) inom denna kunskapsbaserade industri.

- Nätverk skall skapas mellan biotekniska centra i Europa.

- Offentliga myndigheter måste agera aktivt.

2.7. Hanteringen av biovetenskap

2.7.1. EESK godkänner i huvudsak de villkor som kommissionen beskriver. Den tekniska omvälvningen kräver följande:

- Ett starkt stöd till en öppen och strukturerad rådfrågning och dialog i samhället.

- Utvecklingen av dessa vetenskapsområden måste ske i samklang med etiska värden och samhälleliga mål och väga fördelar mot nackdelar med utgångspunkt i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

- Alla val måste träffas med full sakkunskap och ge konsumenterna och företagen möjlighet att välja fritt. Den nya ramlagstiftningen för GMO som tillämpas från oktober 2002 torde leda till att man kommer till rätta med den nuvarande handlingsförlamningen när det gäller att godkänna nya produkter.

- Alla aktörer bör vidta nödvändiga åtgärder för att skapa förtroende och underkasta sig en regelmässig tillsyn som grundas på vetenskapliga fakta.

2.7.2. På denna punkt ser EESK positivt på kommissionens ståndpunkt. Skydd genom patentering är det enda effektiva sättet att skapa incitament för forskning och utveckling och är av central betydelse när det gäller att skydda investeringar.

2.7.3. Kommissionen presenterar fyra principer som syftar till att samordna de strategiska målen för den lagstiftning som påverkar det biovetenskapliga området:

- Riskhantering och produktgodkännande.

- Skydd av den inre marknaden.

- Proportionalitet och konsumenternas valmöjligheter.

- Förutsägbarhet, modernisering och konsekvensbedömning.

2.8. EU i världen

2.8.1. Kommissionen lägger fram en beskrivning av sitt internationella samarbetsprogram som syftar till att bemöta den internationella mångfalden. EESK håller med om att öppna multilaterala handelssystem som följer vissa regler skall införas. I denna fråga har EU sedan en lång tillbaka positiva erfarenheter, särskilt inom ramen för OECD och Codex Alimentarius. EU:s roll och effektiviteten i unionens deltagande bör förstärkas.

2.8.2. EESK ser positivt på att kommissionen anser att EU har särskilda skyldigheter gentemot utvecklingsländerna när det gäller att tillgodose dessa länders omedelbara behov och att ställa kapacitet till förfogande för dem.

2.8.2.1. Därför förtjänas följande att framhålla:

- EU bör stödja framförhandlade multilaterala ramar.

- EU bör bidra till tekniskt bistånd, kapacitetsuppbyggnad och överföring av teknik.

- EU bör uppmuntra till rättvisa och balanserade partnerskap mellan nord och syd.

- I likhet med kommissionen anser EESK att det splittrade ansvaret måste åtgärdas genom att man eftersträvar en gemensam strategi som grundar sig på samarbete.

2.8.2.2. Detta bör ta sig uttryck i

- en uppföljning av framstegen,

- överensstämmelse mellan gemenskapens politikområden,

- samordning och anpassning av verksamheten, och framför allt

- uppmärksamhet som leder till vaksamhet och politisk drivkraft.

2.8.2.3. EESK stöder kommissionens förslag om att inrätta ett permanent forum, om möjligt för alla huvudintressenter. Kommittén vill även bidra till forumets verksamhet.

2.9. Handlingsplan

2.9.1. Efter en beskrivning av problemen som kännetecknar denna strategi för biovetenskap och bioteknik lägger kommissionen fram sin handlingsplan i trettio punkter, åtaganden och nödvändiga åtgärder för att genomföra strategin och se till att de fastställda målen uppnås. EESK anser det vara intressant att varje åtgärd omfattas av

- en detaljerad beskrivning,

- en förteckning över berörda aktörer,

- en exakt eller ungefärlig tidsplan.

2.9.2. Kommissionens aktiva inriktning är anmärkningsvärd, i synnerhet som subsidiaritetsprincipen beaktas i handlingsplanen.

3. Särskilda kommentarer

EESK ställer sig således positiv till denna strategiska plan. Beskrivningen av planen gör det möjligt att bedöma projektets omfattning. EESK anser dock att vissa punkter inte har preciserats i tillräcklig utsträckning:

3.1. Biovetenskaplig forskning

3.1.1. Inom biologins delområden intar den offentliga forskningen en avgörande plats. Denna forskning äger rum inom

- stora offentliga vetenskapliga eller tekniska inrättningar,

- stora sammanslutningar som finansieras av omfattande privata medel, och

- företag - oftast läkemedelsföretag, utsädesproducenter och agrokemiska företag.

3.1.2. Kunskapen ökar i allt snabbare takt och de tekniska framstegen skall omsättas allt snabbare i praktiken. Detta innebär att näringslivet i allt högre grad måste engagera sig i forskning i kringliggande verksamhet, som inte nödvändigtvis förläggs till EU.

3.1.3. För att man skall kunna uppnå kommissionens mål bör man ta fasta på bioteknikens utveckling i framför allt USA, även om det inte är möjligt att direkt överföra metoderna till EU. Det gäller att främja biotekniken genom tydliga incitament och bättre samordning mellan aktörerna i EU.

Följande åtgärder är nödvändiga:

- Att stimulera den biovetenskapliga forskningen, särskilt i fråga om genetiska tillämpningar,

- Att skapa ett starkare kopplingar mellan forskning och innovation genom att skapa rättsliga och ekonomiska och även psykologiska förutsättningar som underlättar en snabb övergång från rön till innovativ tillämpning,

- Att förstärka industrins engagemang i den kringliggande verksamheten, såväl genom utvidgat forskningssamarbete med utomstående laboratorier som genom ökat samarbete med "biotech"-branschen,

- Att ge EU möjlighet att befästa sin ställning, dvs. uppmuntra till utveckling av bioteknik utan alltför stor inblandning, att undanröja hindrande regler och tungrodd förvaltning som stoppar eller bromsar initiativ, att eftersträva samstämmighet inom industrin, men framför allt att komma överens om en politik som är enhetlig, dynamisk och kontinuerlig.

3.2. Utmaningar i fråga om etik och acceptans

3.2.1. Biotekniken präglas av viktiga och svåra etiska frågor.

3.2.1.1. Dessa etiska frågor hänger framför allt samman med själva innehållet i den genetiska forskningen och dess tillämpning, särskilt när det gäller människors hälsa. Det är fråga om levande material, vårt genetiska arv som klarläggs allt mer i all sin rikedom, komplexitet och potential samt i fråga om de anlag som det genetiska arvet innehåller. Detta öppnar möjligheter till medicinska tillämpningar, t.ex. inom kognitiva vetenskaper, som är ett nästan outtömligt område.

3.2.2. Tack vare rönen under de senaste årtiondena får vi tillgång till ny kunskap och nya tillämpningar i en ständigt ökande takt - vilket kan liknas vid en kapplöpning mot en fullständig kartläggning av det mänskliga genomet och kunskaper om mänskliga proteom.

3.2.3. De olika etiska principerna går utanför biotekniken och ibland även utanför själva bioetiken. De berör erkända eller underliggande värden i olika samhällen. Det är vanligt att skilja mellan det västeuropeiska Kant-inspirerade, normativa samhället, som alltid för fram tanken på allmängiltigheten hos människan och den anglosaxiska världens mer nyttoinriktade princip, som undviker att uppställa principer i förväg och i stället eftersträvar en bedömning av det etiskt godtagbara i en handling då någon av dess konkreta återverkningar kan studeras. Denna hierarkiska skillnad i värderingar är ett exempel på varför USA:s regering och den amerikanska opinionen motarbetar en särskild lagstiftning för bioteknik.

3.2.4. Även inom EU kan man konstatera stora skillnader i etiska gränser, vilket beror på historiska omständigheter:

- I de framtida etiska debatterna om bioteknik kommer man att inbegripa några länder vilkas ståndpunkter hittills varit relativt okända men som måste beaktas, eftersom dessa länder berörs, t.ex. Kina och Indien.

- Den etiska debatten har samtidigt blivit allt mer oundviklig och svårare genom den allt snabbare vetenskapliga och ekonomiska konkurrensen. Detta gäller såväl etiken i fråga om vetenskaplig kommunikation som etiken i samband med experiment. Ett stort antal tillkännagivanden om "framsteg" inom kloning utgör sedan Dollys tillkomst ett nödalarm för förstärkta etiska överväganden.

3.3. Genteknik, miljö och allmänhetens uppfattning

3.3.1. Man kan med rätta fråga sig varför gentekniken ger upphov till så många frågor, medan det klassiska urvalet aldrig har lett till några reaktioner. Detta fenomen kan förklaras genom genteknikens särdrag. Gentekniken ger möjlighet till att arbeta snabbt och överskrida gränserna mellan olika arter och innebär därmed en större risk för snedvridning av ekosystemet. För andra är miljöproblemen endast en förevändning. Kritikerna anser det befogat att förkasta GMO utan att lyfta fram de verkliga skälen till detta, oberoende av om de är etiska, religiösa eller ideologiska.

3.3.2. Konsumenterna fäster i allt högre grad vikt vid frågan om miljöskydd. De intresserar sig inte längre endast för livsmedlens kvalitet och pris, utan även för produktionsmetoder och produktionssättets återverkningar på miljön. I och med BSE-krisen blev konsumenterna plötsligt medvetna om att jordbruket kan anpassa sig till industrins förväntningar. De har förlorat tron på vetenskapen och tillmäter riskfaktorn en större betydelse. De kräver garantier.

3.3.3. Problemet ligger i att fastställa gränsen mellan de garantier som konsumenterna rättmätigt kan kräva och de garantier som forskarna inte förmår erbjuda dem. Vetenskapens framsteg innebär risker som är svåra att bedöma. Samhället ger sitt godkännande då tekniken är av särskilt intresse. I sådana fall talar man om "acceptabla risker".

3.3.4. I fråga om genteknik för växter och djur har sambandet mellan fördelar och risker inte blivit klarlagt. Här döljer sig svaret på varför debatten är så invecklad.

3.3.5. Det ter sig nödvändigt att kräva en social utvärdering av förhållandet mellan fördelar och risker i fråga om varje enskild GMO. På så vis kunde man på ett reellt sätt motivera förekomsten av dessa för medborgarna och därmed underlätta att de godtas.

3.4. Utbildning

3.4.1. Kommissionens strategi verkar dock inte i tillräcklig grad beakta det omedelbara behovet av att öka samtliga européers kunskap om dessa rön, särskilt när det gäller unga. Hela utbildningssystemet bör beakta dessa krav.

3.4.2. Som EESK redan påpekade i sitt yttrande om "Meddelande från kommissionen: Mot en strategisk vision för biovetenskap och bioteknik - samrådsdokument"(2), uppmanar kommittén kommissionen att

- utveckla pilotprojekt på utbildningsområdet för att EU-medborgarna skall få kunskap om framstegen inom biovetenskapen och biotekniken,

- utarbeta en plan som upptar olika integrerade politikområden i gemenskapen, särskilt följande:

- Läroplanerna måste ge större utrymme åt biovetenskapen och biotekniken.

- Insatser måste göras för att undanröja de hinder som hindrar EU-medborgarna att inhämta denna kunskap.

4. EESK:s förslag

4.1. Kommissionens meddelande ter sig visserligen välavvägt och väl underbyggt, och handlingsplanen är väl utformad, ambitiös och konkret, men på sina ställen har vissa principer och målsättningar framställts alltför otydligt med hänsyn till målsättningen, som är synnerligen viktig för EU och synnerligen känslig för allmänheten, särskilt till följd av de frågor och starka känslor som väckts i samtliga EU-länder och i alla befolkningsgrupper.

4.2. EESK begär att två övergripande principer skall genomsyra alla detaljerade svar och att en kodifiering inleds på detta område:

4.2.1. Förebyggande åtgärder och försiktighetsprincipen(3)

4.2.1.1. Försiktighetsprincipen bör tillämpas under alla omständigheter, även på området för biologisk kontroll. Principen bör tillämpas i alla skeden. Svårigheten med detta ligger i att principen måste godkännas på ett enhetligt sätt av alla länder i världen och att den måste genomföras på samma sätt överallt. Det är uppenbart att detta inte är fallet i dag. EU bör förespråka en internationell konferens i syfte att kodifiera tillämpningen.

4.2.2. Ansvar

4.2.2.1. Denna princip (skador/olägenheter) bör tas upp på ett lämpligt sätt i "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador(4)".

4.2.3. EESK vill att den föreslagna handlingsplanen skall utökas med följande särskilt viktiga punkter:

4.2.3.1. Utbildning och ökad medvetenhet bland unga européer på dessa vetenskapsområden genom ett ramprogram och särskild finansiering.

4.2.3.2. Ansvarsfördelningen måste fastställas på ett mer exakt sätt för varje aktör och omfatta följande:

- Gemenskapsinstitutionernas ansvar.

- Medlemsstaternas ansvar med utgångspunkt i subsidiaritetsprincipen. Myndigheterna måste ta sitt ansvar både innan de fattar beslut och när besluten har fattats.

- Ansvaret för de sakkunniga eller expertgrupper som ger råd i beslutsprocessen.

4.2.3.3. Information som gör det möjligt att välja:

- Alla delar inom forskningen bör kännetecknas av insyn.

- Samtliga produkter skall märkas med tydlig och lättbegriplig information om produktens ursprung.

- Den lagstadgade märkningen bör genomföras i praktiken.

- Gemenskapens lagstiftning bör kompletteras med bestämmelser avseende utsäde och livsmedel som innehåller GMO och som skall användas som djurfoder.

- Märkning av halvfabrikat.

- Konsumenternas förväntningar bör lyftas fram internationellt, genom att man kräver kriterier i fråga om sambandet mellan kostnader och fördelar vid alla förhandlingar.

4.2.3.4. Starta en kontinuerlig debatt för att

- utvärdera och bedöma de vetenskapliga framstegen på ett lämpligt sätt,

- införa en kommunikationsstrategi för att göra EU:s politik mer samstämmig och begriplig; strategin bör genomföras och breddas kontinuerligt, särskilt genom att utbilda unga och öka deras medvetenhet,

- denna information skall vara opartisk och de offentliga myndigheterna måste garantera en mångsidig debatt.

4.2.3.5. Principen om delat ansvar bör framhållas i alla skeden.

- Utvecklingsländerna är tyvärr snarare åskådare än aktörer. Denna situation är särskilt oacceptabel eftersom livsmedelsförsörjningen inte är säkrad i dessa länder och eftersom det finns stora medicinska behov och miljöproblem.

- EU bör införa solidaritet som ett grundläggande kriterium: solidaritet mellan rika och fattiga länder, solidaritet i fråga om miljöskydd som är ett gemensamt ansvar, solidaritet i fråga om ökade offentliga resurser för att bekämpa fattigdom och solidaritet för att uppnå självförsörjning i fråga om livsmedel.

4.3. Gemenskapspatent

4.3.1. Den snabba vetenskapliga och tekniska utvecklingen samt den utbredda forskningen bidrar till att den industriella äganderätten förändras, eftersom den klassiska kritiken åtföljs av betänkligheter i fråga om upptäckternas karaktär eller om huruvida det är etiskt riktigt eller inte att patentera ett rön.

4.3.1.1. Äganderätten är av internationellt intresse för att en upptäckt skall kunna skyddas så effektivt som möjligt. Avtalen om immaterialrätt inom handeln fastställer en rad regler, av vilka en del uttryckligen gäller bioteknik.

4.3.2. Förutom det världsomfattande systemet inom den internationella organisationen för immaterialrätt (WIPO - World Intellectual Property Organization) finns det även en europeisk patentbyrå (EPO), som dock bara tillhandahåller ett gemensamt förfarande för patentansökan medan tillämpningsförfarandena följer nationell rätt.

4.3.2.1. Det är alltså angeläget att snarast möjligt införa ett gemenskapspatent.

4.3.3. Den väsentliga skillnaden mellan amerikansk och europeisk patenträtt är att endast den första "uppfinnaren" har rätt till patent i USA och inte den person som först ansöker om patent.

5. Slutsats

5.1. EU måste inta en ledande ställning. Unionens röst kan endast bli hörd om EU blir en inflytelserik aktör på bioteknikens område. Det är angeläget att man i EU i högre grad blir medveten om konkurrenskraft, tillväxt och skapande av arbetstillfällen. Det behövs alltså en stark och kontinuerlig samarbetsvilja mellan de olika aktörerna samt en gemensam strategi och gemensamma instrument, framför allt ett gemenskapspatent. Innovationen ställer utan tvivel krav på nya dynamiska, konstruktiva och övergripande lösningar för att det skall vara möjligt att följa med i den snabba utvecklingen och för att vetenskapen skall kunna påbörjas på nya forskningsområden. EU måste visa prov på större fantasi än tidigare och satsa mer på att stimulera och underlätta forskning och utveckling. EU:s ställning inom biotekniken kräver större handlingskraft och uthållighet.

Bryssel den 18 september 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT C 94, 18.4.2002.

(2) EGT C 94, 18.4.2002.

(3) EGT C 268, 19.9.2000.

(4) KOM(2002) 17 slutlig.