ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 2561/2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko"

(KOM(2003) 437 slutlig - 2003/157 (CNS))

(2004/C 32/14)

Den 4 augusti 2003 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 36 och 37 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Den 23 september 2003 uppmanade Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs presidium facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö att svara för kommitténs beredning av ärendet.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Europeiska ekonomiska och sociala kommittén Eduardo Chagas till huvudföredragande vid sin 403:e plenarsession den 29 och 30 oktober 2003 (sammanträdet den 29 oktober) och antog följande yttrande med 66 röster för och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. När man antog rådets förordning (EG) nr 2561/2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko infördes en rad undantag till vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn. Dessutom godkändes kompletterande anslag för strukturstöd och för åtgärder av socioekonomisk karaktär.

1.2. Dessa beslut avsåg exceptionella åtgärder för att underlätta genomförandet av omställningsplanerna för de EU-fartyg som skulle påverkas av att det inte slöts något nytt fiskeavtal med Marocko. Dessutom var avsikten att anslå de medel som var nödvändiga för att låta fiskare förtidspensionera sig eller omskolas till annat än havsfiske, inom ramen för enskilda eller kollektiva sociala planer.

1.3. Det bör noteras att stödbeloppet omfattar en finansieringsram på minst 32 procent av det totala beloppet som går till åtgärder av socioekonomisk karaktär, i linje med förslag från fiskenäringens intresseorganisationer.

2. Kommissionens förslag

2.1. Kommissionens avsikt med föreliggande förslag är att införa en rad förändringar med hänsyn till situationens exceptionella karaktär. Bland annat skall så många fiskare som möjligt omfattas och fiskare skall behandlas likvärdigt, genom att man avskaffar gällande bestämmelser om att individuella fasta bidrag endast tilldelas fiskare vars fartyg permanent tas ur drift.

2.2. Samtidigt utvidgas perioden för stödberättigande utgifter och inlämning av restbeloppsansökan till tolv månader. Det referensdatum som ligger till grund för beräkning av arbetslöshetsperioden fastställs till den 1 januari 2002.

3. Allmänna kommentarer

3.1. EESK stöder de ändringar som kommissionen föreslår, genom vilka man försöker lösa problem som uppstått vid genomförandet av den exceptionella förordning som antogs 2001 och täcka så många som möjligt av de arbetstagare som berörs av att man inte kunde enas vid förhandlingarna om att förnya fiskeavtalet med Marocko.

Bryssel den 29 oktober 2003

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak"

(KOM(2003) 243 slutlig - 2003/0096 (CNS))

(2003/C 234/21)

Den 27 maj 2003 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 36 och 37 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Den 17 juni 2003 gav kommitténs presidium facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Europeiska ekonomiska och sociala kommittén Fernando Moraleda Quilez till huvudföredragande vid sin 401:a plenarsession den 16 och 17 juli 2003 (sammanträdet den 16 juli) och antog följande yttrande med 26 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst.

1. Förslaget avser en kodifiering av rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om en gemensam organisation av marknaden för råtobak(1). Den nya förordningen ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen. Förslaget följer de kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär.

2. Kommittén anser att det vore ytterst värdefullt om samtliga texter samlades i en enda förordning. Inom ramen för "Medborgarnas Europa" fäster kommittén i likhet med kommissionen stor vikt vid att gemenskapsrätten förenklas och förtydligas så att den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan åberopa.

Kommittén har fått försäkringar om att kodifieringen inte innebär någon konkret ändring utan endast syftar till att göra gemenskapslagstiftningen klar och överskådlig. Vi ger därför vårt fulla stöd till denna målsättning och välkomnar förslaget på grundval av ovanstående försäkran.

Bryssel den 16 juli 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) Utfört i enlighet med Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet - Kodifiering av gemenskapens regelverk, KOM(2001) 645 slutlig.
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Europaparlamentets och rådets direktiv om tillsyn och kontroll avseende god laboratoriesed (GLP) (kodifierad version)"

(KOM(2002) 529 slutlig - 2002/0233 (COD))

(2003/C 85/29)

Den 28 november 2002 beslutade rådet att i enlighet med artikel 95 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Europaparlamentets och rådets direktiv om tillsyn och kontroll avseende god laboratoriesed (GLP) (kodifierad version)".

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén beslutade att ge sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion i uppdrag att förbereda kommitténs arbete i frågan och utsåg Adrien Bedossa till huvudföredragande.

Vid sin 396:e plenarsession den 22 och 23 januari 2003 (sammanträdet den 23 januari) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande enhälligt.

Inledning

Det finns ett påtagligt behov av att göra en översyn av EU:s regelverk. Översynen bör göras regelbundet.

Syftet med detta förslag till direktiv är klart och tydligt och framför allt inriktat på att uppnå verkliga resultat.

Denna formella översyn av kodifieringen vad gäller tillsyn och kontroll av god laboratoriesed syftar inte enbart till att förenkla och förbättra framtida metoder utan också gällande lagstiftning.

Särskilda kommentarer

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén ställer sig bakom initiativet som ligger till grund för direktivet, av följande skäl:

- Även om det naturliga vore att i första hand avskaffa föråldrade förordningar är det viktigt att förenklingen av lagstiftningen får positiva effekter vad gäller tydligheten och insynen i gemenskapslagstiftningen.

- Behovet av en kodifiering som regelbundet ses över säkerställer rättssäkerheten för gällande lagstiftning i särskilda frågor.

- Förenklingen är viktig i samband med inre marknaden. Bristen på harmonisering av lagstiftningsinstrument är ett stort hinder som, vad gäller god laboratoriesed, kan leda till ett flertal stridigheter.

- Förenklingen infaller vid en lämplig tidpunkt just före utvidgningen.

- Även om direktivet om god laboratoriesed bara är formellt är det nödvändigt, eftersom det är angeläget att lagstifta i frågan.

- Direktivet går i rätt riktning eftersom det påskyndar förenklingen och kodifieringen av nuvarande texter samt gör det möjligt att även utvärdera konsekvenserna av normgivande texter.

Den konsoliderade redaktionella ramen är utmärkt.

Bryssel den 23 januari 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om undantag från vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn"

(2001/C 155/13)

Den 2 februari 2001 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 37 och 262 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén beslutade att ge Jesús Muñiz Guardado i uppdrag att förbereda ärendet som huvudföredragande.

Vid sin 380:e plenarsession den 28-29 mars 2001 (sammanträdet den 29 mars) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. ESK godkänner föreliggande förslag från kommissionen.

2. Om ett fiskeavtal inte förnyas tillåter artikel 16.1 b i förordning (EG) nr 2792/1999 endast att ersättning för tillfälligt upphörande av verksamheten betalas ut, och under högst sex månader. En förlängning med sex månader är möjlig under förutsättning att kommissionen godkänner en omställningsplan.

3. Förslaget gäller att undantagsvis tillåta att den gemenskapsflotta som påverkas av fiskeavtalet med Marocko ges stöd under längre tid än de tolv månader som från början tilläts, det vill säga till den 30 juni 2001. Därmed skall stödet från FFU också kunna överstiga den bidragströskel som anges i artikel 16.3 i förordningen i fråga.

4. ESK anser att EU bör fortsätta förhandlingarna tills man får fram ett möjligt avtal med Marocko. (Detta är första gången någonsin som man inte lyckats enas och underteckna ett avtal.) Under alla omständigheter bör man inleda omställningen och omplaceringen vid de olika fiskeplatserna såväl inom gemenskapen som i tredje land.

Avsaknaden av ett fiskeavtal påverkar inte bara fiskare och redare utan också ett antal vidhängande verksamheter. Det bör påpekas att varje fiskares verksamhet till havs skapar mellan 5 och 7 arbetstillfällen på land.

Bryssel den 29 mars 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs
2.

För kreditinstitut som under 2018 betalar utdelning (7) avseende räkenskapsåret 2017, rekommenderar ECB följande: a) Kategori 1: Kreditinstitut som uppfyller i) de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c, samt ii) som redan uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d fullt ut den 31 december 2017, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav och slutsatser från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. b) Kategori 2: Kreditinstitut som uppfyller de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c den 31 december 2017, men som ännu inte uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d fullt ut den 31 december 2017, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav i slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. Därutöver bör de i princip endast ge utdelning till ägarna i sådan utsträckning att de åtminstone säkerställer att institutet befinner sig på en linjär (8) väg mot målet att uppnå alla kapitalkrav fullt ut i enlighet med punkt 1 d samt även slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen. c) Kategori 3: Kreditinstitut som inte uppfyller kraven enligt punkt 1 a, 1 b eller 1 c bör i princip inte ge någon utdelning till ägarna. Kreditinstitut som inte kan följa denna rekommendation eftersom de anser sig ha en rättslig skyldighet att betala en utdelning bör omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. Kreditinstitut i kategorierna 1, 2 och 3 som avses i punkterna 2 a, 2 b och 2 c förväntas också uppfylla riktlinjerna för andra pelaren. I en situation där inga andra parametrar ändras kan det erfordrade kapitalet (9) förväntas vara i stort sett oförändrat. Om ett kreditinstitut inte, eller sannolikt inte, kan uppfylla de vägledande riktlinjerna för den andra pelaren, bör det omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. ECB kommer att undersöka varför kreditinstitutets kapitalnivå fallit, eller förväntas falla, och kommer att överväga lämpliga och proportionerliga institutspecifika åtgärder.
Europeiska centralbankens rekommendation

av den 3 oktober 2003

till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Banque centrale du Luxembourg

(ECB/2003/11)

(2003/C 247/06)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och

av följande skäl:

(1) Europeiska centralbankens (ECB:s) och Eurosystemets nationella centralbankers räkenskaper skall granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

(2) Uppdraget för Banque centrale du Luxembourgs nuvarande externa revisorer kommer inte att förnyas när det efter fem år löper ut vid slutet av 2003. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med 2004.

(3) Banque centrale du Luxembourg har valt nya externa revisorer i överensstämmelse med sina upphandlingsregler och ECB anser att de uppfyller de erforderliga kraven.

(4) De externa revisorernas uppdragstid skall vara ett år med möjlighet till förlängning.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS:

Deloitte & Touche Luxembourg som externa revisorer för Banque centrale du Luxembourg för räkenskapsåret 2004.

Denna rekommendation skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Frankfurt am Main den 3 oktober 2003.

Willem F. Duisenberg

ECB:s ordförande
Eurosystemets tillsynsram ( 31 ) omfattar dessutom kritiska tjänsteleverantörer såsom Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT). SWIFT är ett aktiebolag med säte i Belgien som erbjuder säkra meddelandetjänster internationellt. Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique är ledande tillsynsmyndighet för SWIFT och utövar enligt en samarbetsöverenskommelse tillsyn över SWIFT i samarbete med andra centralbanker i G10-länderna, inbegripet ECB. G10-ländernas tillsynsmyndigheter är införstådda med att tillsynsfokus ska ligga på SWIFT:s operativa risk, eftersom detta bedöms vara den riskkategori som i första hand skulle kunna leda till att SWIFT utgör en systemrisk för det finansiella systemet i unionen. I detta avseende har den gemensamma tillsynsgruppen för SWIFT utarbetat en uppsättning principer och förväntningar på hög nivå i fråga om SWIFT, t.ex. riskidentifiering och riskhantering, informationens säkerhet, tillförlitlighet och motståndskraft samt teknikplanering och användarkommunikation. G10-ländernas tillsynsmyndigheter förväntar sig att SWIFT ska följa Guidance on cyber resilience ( 32 ) (ej översatt till svenska) från kommittén för betalnings- och marknadsinfrastruktur (CPMI) och styrelsen för International Organization of Securities Commissions (Iosco) samt andra internationella IKT-säkerhetsstandarder som sammantaget överträffar de krav som anges i förslaget till förordning.
Instituten ska minst två gånger per år lämna in rapporter om de uppgifter som krävs i artikel 87.

insättningar hos centralbanker under förutsättning att dessa insättningar kan tas ut under stressperioder.

Kontanta medel eller insättningar hos centralbanker under förutsättning att dessa insättningar kan tas ut under stressperioder.
3.

Den föreslagna förordningen ändrar rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (1). Målet med den föreslagna förordningen är att förbättra kvaliteten på de offentliga räkenskaper som skall användas för tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, särskilt uppgifterna om underskott och skuldsättning i de offentliga finanserna (nedan kallade uppgifter för förfarandet vid alltför stora underskott). Enligt den föreslagna förordningen är medlemsstaterna skyldiga att ge detaljerade förteckningar över de metoder, förfaranden och källor som används för att sammanställa deras offentliga räkenskaper. De blir också skyldiga att underrätta kommissionen (Eurostat) om varje betydande revidering av de uppgifter om faktiskt och förväntat underskott samt faktisk och förväntad skuldsättning i den offentliga sektorns finanser som redan rapporterats in, samt att dokumentera betydande revideringar av de uppgifter om det faktiska underskottet och den faktiska skuldsättningen i den offentliga sektorns finanser som redan rapporterats in. I den föreslagna förordningen föreskrivs också att kommissionen (Eurostat) skall bli ansvarig för att bedöma kvaliteten på uppgifterna för förfarandet vid alltför stora underskott, inklusive de offentliga räkenskaper som ligger till grund för statistiken. Den skall utöver dialogbesök också göra granskningsbesök i medlemsstaterna för att kontrollera uppgifterna om offentliga räkenskaper som rapporterats in, samt de rutiner för sammanställning av uppgifter som ligger till grund för statistiken. Enligt den föreslagna förordningen skall medlemsstaterna samarbeta med besökande tjänstemän, offentliggöra offentliga räkenskaper som inrapporterats för tidigare år och intyga att dessa räkenskaper överensstämmer med principerna i artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik (2), samt begära att kommissionen (Eurostat), om det råder tvivel, förtydligar hur offentliga transaktioner skall redovisas. I den föreslagna förordningen uppmärksammas också kommissionens (Eurostat) rätt att framföra reserveringar om kvaliteten på de officiella räkenskaperna som inrapporterats och att ändra sådana uppgifter.
20–22.

Kommissionen fördelade budgetmedlen enligt tillgängliga uppgifter och i löpande dialog med medlemsstaterna. Det fanns år 2000 inga gemensamma statistiska definitioner av målgrupperna och metoden för insamling av statistik över asylansökningar. Medlemsstaternas årliga uppgiftsinsamling var inte särskilt anpassade till kommissionens krav. Harmoniseringen på området (definitioner och metoder för uppgiftsinsamlingen) tog längre tid än beräknat. Kommissionen har inrättat verktyg för att höja kvaliteten och tillförlitligheten på uppgiftsinsamlingen. Processen förbättrades gradvis bättre mellan 2000 och 2004 och pågår fortfarande. Tidsåtgången är en följd av asylsystemens komplexitet och de stora skillnaderna mellan medlemsstaternas definitioner och beräkning av asylansökningar och beslut i asylfrågor. Den statistisk som behövdes för att fördela anslag från fonden hämmades av att det inte fanns någon särskild lagstiftning som ålade medlemsstaterna att lämna uppgifter om asyl till Eurostat. Under det första året sådana uppgifter samlades in var det många medlemsstater som inte lämnade uppgifter systematiskt eller i tid. Därför måste de provisoriska arbetsmetoderna användas längre än väntat. Under tiden arbetade kommissionen vidare och lade i september 2005 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemenskapsstatistik över migration och internationellt skydd (KOM(2005) 375 slutlig). Förslaget är ett stort steg på vägen mot gemensam statistik om migration och asyl och bör förbättra situationen ytterligare. Kommissionen hade ingen behörighet att kontrollera asylsystemen eller de statistiska uppgifter som lämnades.
49.

Det är särskilt viktigt att det har avsatts medel för underhåll eftersom en del av utrustningen inte var tillförlitlig eller hade tekniska prestanda som inte motsvarade användarnas krav. a) I Bulgarien var tillgången på glasögon för mörkerseende begränsad eftersom 65 av de 112 par som ursprungligen hade levererats hade skickats tillbaka till leverantören för reparation. b) Rumänska register visar att de åtta Pharefinansierade specialbeställda övervakningsfordonen (kostnad totalt 2,1 miljoner euro) inte hade fungerat under en tredjedel av tiden sedan de togs i bruk i november 2003. Reparationerna av övervakningsutrustningen måste göras utomlands vilket förlänger den tid då de inte är i drift. De 35 nationellt finansierade övervakningsfordonen av samma fabrikat var ur drift under ungefär lika lång tid. Att man tidigare placerat nationella fordon i samma gränsområden väcker också frågan om additionalitet i fråga om Pharefordonen. I projektunderlaget nämns inte dessa nationellt finansierade fordon när man motiverar Phareinköpen av övervakningsutrustning (10). c) Enligt den rumänska gränspolisen kunde inte två av de flodpatrullbåtar (som var och en kostade 300 000 euro) användas i Donau-deltat under vintern, det vill säga två till tre månader varje år, på grund av att floden frös till. I de tekniska specifikationerna hade det angivits att båtarna skulle kunna fungera dygnet runt, vid isbeläggning och i temperaturer mellan minus 15 och 45 grader.
47.

Delegationernas första övervakningsrapporter (36) i de fem länder som besöktes begränsas alltför ofta till en statisk analys av förvaltningen av de offentliga finanserna som i regel är av god kvalitet och överensstämmer med den mall som huvudkontoret tillhandahåller. Rapporterna är ofullständiga eftersom det bland annat saknas en resultattavla över övervakningen av reformen av de offentliga finanserna (se ruta 4). De bör utnyttjas bättre av de centrala avdelningarna som inte alltid har gett feedback till delegationerna och gett tydliga anvisningar om vilka åtgärder som skall vidtas. Ruta 4 – Övervakningsrapporter i de fem länder som besöktes 1. I Etiopien följer de övervakningsrapporter som utfärdades i mars och juli 2004 (2004-I och 2004-II) huvudkontorets mall och ger information om kvalitet, men resultattavlan över övervakningen av reformen av de offentliga finanserna har inte fyllts i. 2. I Moçambique utfärdades den första halvårsrapporten om övervakningen sent på grund av delegationens begränsade personalresurser. Rapporten innehåller information om kvaliteten och följer mallen till punkt och pricka, men det saknas uppgifter om personalförvaltningen (punkt I.B.3 i rapporten), bibehållandet av undantagsförfaranden när det gäller verkställandet av utgifter (punkt II.B.4) och uppskattningen av de mest akuta behoven i fråga om institutionellt stöd (punkt III. C). Resultattavlan över övervakningen av reformen av de offentliga finanserna är också bristfällig. 3. I Niger fick delegationen anvisningarna om hur rapporten skulle se ut sent och den planerade att utarbeta sin första övervakningsrapport under andra halvan av 2004, efter det att genomgången av Public expenditure management and Financial accountability (37) (PEMFAR) var klar. 4. I Tchad skickade delegationen två halvårsrapporter om övervakningen till huvudkontoret i april 2003 och februari 2004 (för andra halvan av 2003). Den andra rapporten försenades på grund av delegationens begränsade personalresurser. Huvudkontoret lämnade en kort kommentar om den första rapporten där de uppgifter som saknades räknades upp. Den andra rapporten följer mallen till punkt och pricka, men är ofullständig eftersom det saknas uppgifter om parlamentets roll och om det institutionella stöd som givarna ger, och det saknas också en resultattavla över övervakningen av reformen av de offentliga finanserna. Uppgifterna är som helhet tydliga och de bestående svagheter som finns lyfts tydligt fram, men de väcker frågor om hur man sedan skall gå vidare. Till exempel: a) I punkt I.B.3 i övervakningsrapporten anges att personalresurserna är huvudproblemet när det gäller förvaltningen av de offentliga finanserna. b) I punkt I.B.5 anges att även samordningen mellan bidragsgivare är bristfällig. Det saknas uppgifter om vilka åtgärder som pågår eller som planeras för att man skall komma till rätta med dessa brister. 5. I Zambia hade man ännu inte skrivit någon övervakningsrapport eftersom finansieringsöverenskommelsen undertecknades i juni 2004.