De senaste årens erfarenheter visar att medlemsstaterna är fast beslutna att bedriva strukturreformerna aktivt. Framstegen med att genomföra de landsspecifika rekommendationerna syns tydligast om man betraktar hela perioden sedan de antogs. Det stora flertalet av reformerna har rönt betydande framgång, även om den hastighet och omfattning med vilka medlemsstaterna har genomfört dem varierar. För att stärka medlemsstaternas känsla av ansvar för reformerna och bidra till ett bättre genomförande av dem har kommissionen fokuserat tydligare på de viktigaste prioriteringarna av makroekonomisk och social betydelse. Under de senaste omgångarna av den europeiska planeringsterminerna har rekommendationerna blivit mer inriktade på reformer som kan genomföras inom 12–18 månader. Även om detta är viktigt för att driva upp tempot och ta de första stegen, är denna tid för begränsad för en rättvisande bedömning. Erfarenheten visar att reformer ofta äger rum stegvis under en längre tid och deras konsekvenser behöver mätas under flera år.

I februari 2017 meddelade kommissionen att Italien, Cypern och Portugal hade alltför stora obalanser, mot bakgrund av ihållande strukturella svagheter som framkom under de fördjupade granskningarna, och att den skulle se över bedömningen i maj. Kommissionen har fortsatt att övervaka utvecklingen i dessa tre länder, framför allt de politiska åtagandena i de nationella reformprogrammen som de lämnade in i april.

Ändamålsenliga insolvensregler, framför allt effektiva rekonstruktionsförfaranden utanför domstol, är avgörande för att stödja omförhandlingen av nödlidande lån och öka graden av återbetalning. Det är bl.a. fråga om åtgärder för att öka insyn och offentlighet, förstärkning av datainfrastrukturen för att underlätta transaktioner samt handläggning av och försäljning till specialiserade institutioner som inte är banker. För att kunna hantera de stora befintliga bestånden av nödlidande lån bör alternativ övervägas för att underlätta en snabbare skuldsanering. Bl.a. bör tillsynsbefogenheterna tillämpas mer proaktivt och det bör bli lättare att sälja av sådana tillgångar. Kommissionen har rekommenderat åtgärder för Bulgarien, Irland, Italien, Cypern, Portugal och Slovenien.

Investerings- och företagsklimatet

Ekonomisk stabilitet och reformer har bidragit till återhämtningen i fråga om investeringar, som nu överskrider nivåerna före krisen i vissa medlemsstater. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att öka bestånden av kapitalvaror, immateriellt kapital och infrastruktur och kompensera för bristen på investeringar sedan krisen. Kommissionens bedömning av de framsteg som gjorts med att ta itu med nationella hinder för investeringar och de pågående reformerna visar att en betydande andel av de landsspecifika rekommendationerna i dessa frågor dock inte har genomförts helt. Medlemsstaterna bör ta vara på dagens gynnsamma makroekonomiska förhållanden för att öka de offentliga investeringarna, påskynda reformtakten och skapa möjligheter för privata investeringar. Samtidigt bör medlemsstaterna, särskilt de som har utrymme i budgeten, fortsätta med den stigande tendensen i de offentliga investeringarna.

Offentliga investeringar i utbildning, infrastruktur, forskning och innovation bör intensifieras i de länder där det finns utrymme att öka de offentliga utgifterna. Förbättrad offentlig infrastruktur som påverkar produktiviteten, t.ex. bredbandsnät, kommunikationer och innovation, behövs i ett antal medlemsstater. Investeringar i allmännyttiga bostäder, utbildning, hälso- och sjukvård och sociala tjänster behövs i många andra. I samtliga fall bör öppen och korrekt tillämpning av upphandlingsförfarandena bidra till att maximera effektiviteten i användningen av den offentliga sektorns medel.

Återhämtningens hastighet och styrka är dock beroende av en mer markant ökning av de privata investeringarna. Genomförandet av investeringsplanen för Europa bidrar till en optimal användning av offentliga investeringar och fungerar som en katalysator för privata investeringar. Detta förstärker effekterna av de europeiska struktur- och investeringsfonderna i många delar av EU. Strukturreformer bidrar till att skapa ett företagsklimat som gynnar privata investeringar i medlemsstaterna. Administrativa reformer har påskyndats i de länder där de bäst behövs. Mycket återstår dock att göra. En stabil förteckning över projekt inom viktiga sektorer håller fortfarande på att utarbetas.

Ytterligare ansträngningar behövs för att göra rättsväsendet mer ändamålsenligt och förebygga och bekämpa korruption. Detta är mycket viktiga frågor i ett antal medlemsstater, eftersom de sätter hämsko på investeringar, effektiv resursfördelning, ekonomisk utveckling och tillväxt. Att ta itu med dessa utmaningar är avgörande för att öka företagens förtroende och förbättra investeringsklimatet, effektivisera de offentliga utgifterna, främja rättvisa och stödja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. Situationen kräver fortsatta, konsekventa och samstämmiga åtgärder, särskilt i de sektorer som är mest utsatta för korruption: offentlig upphandling, offentlig förvaltning, företagsklimat samt hälso- och sjukvård. De utmaningar som återstår är bl.a. splittrade ramar för korruptionsförebyggande, otillräckliga kontrollmekanismer, luckor i reglerna mot korruption, bristande tillämpning av befintliga regler mot korruption, otillräckliga initiativ i fråga om avslöjare och brevlådeföretag, otillräckligt beivrande av högnivåkorruption, informella betalningar i vården samt bristande konkurrens och öppenhet i den offentliga upphandlingen.

Varu- och tjänstemarknaderna

Reformer av varu- och tjänstemarknaderna är fortfarande otillräckliga i de flesta länder. Reformer bör ske i de medlemsstater som ännu inte tagit itu med dem. I de flesta fall har reformer lagts fram eller aviserats, men de måste intensifieras och genomföras beslutsamt. När reformerna har antagits och håller på att genomföras, måste åtgärder vidtas för att säkerställa ett stadigt genomförande och framför allt att befästa reformerna för att undvika eventuella bakslag.

Reformerna är särskilt viktiga i fråga om företagstjänster och detaljhandel, med tanke på den inverkan som dessa sektorer har på produktiviteten inom andra tjänste- och tillverkningssektorer. Sektorsspecifika initiativ har inletts på dessa områden, och under de tidigare planeringsterminerna har medlemsstaterna rekommenderats att reformera dessa sektorer. Det är särskilt viktigt att dessa åtgärder och reformer kompletterar andra åtgärder för att öka konkurrensen på dessa marknader för att främja produktivitetstillväxten, både i tjänstesektorerna och i andra sektorer som använder dessa tjänster som insatsvaror. Detta bidrar till att öka konkurrenskraften inom primär- och användarsektorerna. Ökad konkurrens och lägre priser på kvalificerade tjänster är särskilt gynnsamt för små och medelstora företag. Dessa reformer bör också göra det möjligt att nya affärsmodeller och innovationer utvecklas.

Offentliga finanser

De offentliga finanserna spås fortsätta att förbättras i både euroområdet och EU som helhet. Tack vare den pågående måttliga ekonomiska expansionen och de exceptionellt låga räntorna fortsatte underskottet i de offentliga finanserna och skuldsättningen att sjunka under 2016 i euroområdet och EU (underskott på 1,5 % respektive 1,7 % av BNP och en skuld på 91,3 % respektive 85,1 % av BNP). Underskottet i de offentliga finanserna förväntas fortsätta att sjunka i bägge områdena under 2017 och 2018 och nå målet på 1,3 % av BNP i euroområdet och 1,5 % i EU 2018, om politiken förblir oförändrad. Underskottet i de offentliga finanserna spås också fortsätta att sjunka under 2017 och 2018 i euroområdet och EU. Det förväntas i euroområdet nå 90,3 % under 2017 (84,7 % i EU) och 88,8 % under 2018 (83,6 % i EU). Detta är de lägsta värdena sedan 2012. Skuldminskningen beror på primära överskott, lägre ränteutgifter, real BNP-tillväxt (om än måttlig) och en förväntad ökning av inflationen.

Efter flera års konsolidering av de offentliga finanserna var den finanspolitiska inriktningen i euroområdet och EU i stort sett neutral 2016 och förväntas förbli det 2017. Med de föreslagna landsspecifika rekommendationerna är den finanspolitiska anpassning som krävs för de medlemsstaterna i den förebyggande delen som ännu inte nått det medelfristiga budgetmålet förenlig med stabilitets- och tillväxtpakten. För medlemsstaterna i den korrigerande delen framhålls i rekommendationerna behovet av att följa kraven i förfarandet vid alltför stora underskott. Att få den offentliga skulden att långsiktigt minska är särskilt viktigt i länder med hög skuldsättning, eftersom de är särskilt känsliga för fluktuationer på finansmarknaderna. Sammantaget visar dessa anpassningar att fullständig överensstämmelse med pakten skulle innebära en något restriktiv samlad finanspolitisk hållning för euroområdet som helhet under 2018.

Enligt stabilitets- och tillväxtpaktens befintliga regler uppmanas därför de euroländer har utrymme i budgeten att använda det för att stödja den inhemska efterfrågan, särskilt genom investeringar i infrastruktur, forskning och innovation. Detta skulle stärka deras tillväxtpotential och leda till en bättre fördelning av den finanspolitiska anpassningen i euroområdet. Det skulle också bidra till en lämpligare övergripande finanspolitisk inriktning för euroområdet som helhet under 2018. Det är i sin tur viktigt för att finna den rätta balansen mellan hållbarhet i de offentliga finanserna och befästning av dagens återhämtning av den ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen. Vid åtgärder för att uppnå de rekommenderade finanspolitiska justeringarna i paktens förebyggande del bör medlemsstaterna dessutom överväga behovet av att stödja återhämtningen och de potentiella effekterna på sysselsättningen. Vid sina framtida bedömningar är kommissionen beredd att använda sitt utrymme för skönsmässiga bedömningar i sådana fall där stora finanspolitiska anpassningar har särskilt betydande inverkan på tillväxt och sysselsättning . I det här sammanhanget kommer kommissionen att utnyttja all aktuell information om det beräknade konjunkturläget för varje medlemsstat och ha ett nära samarbete med rådet om detta. Detta står i överensstämmelse med det tillvägagångssätt som kommissionen redan fastställts i sitt meddelande från januari 2015 om att på bästa sätt utnyttja flexibiliteten i stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser och i sitt meddelande från november 2016 om en positiv finanspolitisk inriktning för euroområdet.

För att finna medel för att finansiera investeringsprojekt på medellång och lång sikt bör medlemsstaterna inrikta sig på att förbättra sammansättningen av sina offentliga finanser. Nära uppmärksamhet bör ägnas åt en lämplig fördelning av offentliga inkomster och utgifter mellan olika politikområden, och finna en kombination som kan vara mer gynnsam för tillväxten. Ytterligare ansträngningar behövs för att öka de offentliga utgifternas effektivitet och ändamålsenlighet på alla förvaltningsnivåer. Detta kan vara till hjälp för att ytterligare minska de totala kostnaderna för den offentliga sektorn, och kan ge utrymme för att stödja en politik som bidrar till att stimulera tillväxt, produktivitet och social inkludering, till exempel genom investeringar i social infrastruktur och kompetenslyft för arbetstagare. Både företagande och social rättvisa gynnas av en effektiv, väl fungerande offentlig förvaltning och en tillräcklig nivå på sociala tjänster och kollektiva nyttigheter.