Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/2/EG om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel"

(97/C 75/01)

Den 8 oktober 1996 beslutade rådet, i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 2 december 1996. Föredragande var Kenneth J. Gardner och medföredragande var Sergio Colombo och Ann Davison.

Vid sin 341:a plenarsession den 18-19 december 1996 (sammanträdet den 18 december 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med röstfördelningen 56 för och 1 mot.

1. Inledning

1.1. Syftet med det allmänna direktivet (95/2/EG) om livsmedelstillsatser är att fastställa en slutgiltig lista över alla användningar av andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel, och att beakta Europas rika och varierande matkultur. Efter mycket långdragna förhandlingar antogs direktivet i februari 1995.

1.2. Föreliggande förslag är endast ett ändringsdirektiv som huvudsakligen rör användningen av existerande tillsatser. Det är redan nu angeläget att beakta:

a) Livsmedel från nya medlemsstater.

b) Tillsatser som inte rapporterades inför det ursprungliga direktivet.

c) Nya säkerhetsbedömningar gjorda av Vetenskapliga livsmedelskommittén.

d) Den tekniska utvecklingen.

e) Behovet av att förtydliga nuvarande skrivning.

f) Ändringar som infördes utan tillräcklig utvärdering vid den avslutande uppgörelsen i förhandlingarna då direktivet antogs.

1.3. Om inte detta ändringsdirektiv antas före den 25 mars 1997 kommer ett antal existerande livsmedel att bli olagliga och inte kunna säljas. Tyvärr är förfarandet som föreskrivs i artikel 100a så komplext och tidskrävande att risken är stor att denna tidsplan inte kan hållas.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén () godkänner förslaget och anser att det är både nödvändigt och angeläget, med förbehåll för nedanstående kommentarer.

2.2. Ändringsförfarandet

2.2.1. Kommissionen föreslog () först att sådana ändringar skulle antas genom kommittéförfarande med deltagande av den ständiga livsmedelskommittén, något som med tanke på frågans tekniska natur ansågs rimligt. När ramdirektivet för livsmedelstillsatser antogs ändrades förfarandet till ett rådsförfarande. De komplicerade procedurer som infördes genom Maastrichtfördraget innebär att förfarandet tar extremt lång tid (), och det blir därför mycket svårt att anpassa livsmedelstillsatser till den aktuella utvecklingen.

2.2.2. Det finns ett påtagligt behov av ett förfarande som inbegriper medborgarna i tillräcklig utsträckning och samtidigt är lyhört för de nya krav som den tekniska utvecklingen för med sig och för ändrade riskbedömningar. Kommittén föreslår därför följande kompromiss:

- Ändringar som innebär att nya livsmedelstillsatser läggs till skall även fortsättningsvis antas genom råds- och parlamentsförfarande.

- Ändringar som endast berör tillämpningen skall antas genom ett förfarande i den ständiga kommittén. Dessförinnan skall då de olika socioekonomiska intressegrupper som har representanter i den rådgivande livsmedelskommittén ha rådfrågats.

2.3. Hälsorestriktioner

2.3.1. I flera fall, t.ex. vad gäller fruktsyror, har användningen av livsmedelstillsatser begränsats trots att det inte verkar föreligga några hälsoskäl för detta. Om det inte finns några hälsorestriktioner är det i allmänhet bäst att listan upptar ett så brett urval av livsmedelstillsatser som möjligt, eftersom man då minskar konsumtionen av en viss tillsats.

2.4. Österrikiska termer

2.4.1. I den tyskspråkiga versionen måste de österrikiska termerna finnas med, i enlighet med protokoll nr 10 i den österrikiska anslutningsakten.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Bilagorna

3.1.1. Punkt 3

Kommittén är inte övertygad om att alla uppräknade tillsatser verkligen behövs i vanlig pastöriserad grädde.

3.1.2. Punkt 9

Förslaget beträffande "Gehakt" innebär att listan över tillsatser i nederländsk köttfärs skulle anpassas till vad som gäller för färdigförpackad färsk köttfärs i alla andra länder. Dessa två kategorier borde åtminstone kunna kombineras till en enda köttfärskategori.

Hela direktivet skulle dock kunna göras mindre preskriptivt genom att man stryker färdigförpackad färsk köttfärs helt och hållet från bilaga II. Alla berörda tillsatser finns ju redan upptagna i bilaga I. (Samma sak skulle kunna göras i många andra fall, se punkt 2.3 ovan.)

3.1.3. Punkt 11

Denna punkt rör konserveringsmedel. Vetenskapliga livsmedelskommitténs nyligen publicerade rapport (nr 35, 1996) är här en relevant referens.

I denna anges en relativt hög maximigräns för dagligt intag vad gäller sorbater, och det ter sig därför rimligt att uppmuntra användningen av sorbater framför andra konserveringsmedel, som t.ex. bensoater, i de sammanhang där sorbater är lika effektiva.

(i) Emulgerade såser med ett fettinnehåll under 60 %. För närvarande ligger maximinivån för Sa på 2 000 mg/kg. Med hänsyn till punkt 2.3.1 ovan bör därför nuvarande 2 000 mg/kg för enbart Sa även fortsättningsvis vara ett tillåtet alternativ till 1 500 Sa+Ba.

(ii) Ytbehandling med ätbart gelatin. Sa bör tillåtas enligt quantum satis-principen.

Sådan ytbehandling bryts ner snabbt och konsumeras endast i mycket små mängder.

3.1.4. Punkt 13

Vad gäller svaveldioxid anger den nyligen utgivna rapporten från Vetenskapliga livsmedelskommittén att denna tillsats "inte utgör någon hälsorisk för det stora flertalet människor", men att den gör det för personer som lider av astma. Denna kontraindikation skall därför klart anges i innehållsdeklarationen.

(i) De sockerarter som definieras i direktiv 73/437/EEG får innehålla 15 mg/kg SO2. Det är nu möjligt att framställa dessa med en halt på 10 mg/kg. I sitt yttrande om ändringen av detta direktiv () påpekade kommittén detta faktum och ansåg att den tillåtna nivån för dessa sockerarter snarast möjligt skulle sänkas till 10 mg/kg.

(ii) Vad gäller torkade äpplen och päron skall texten "som ej säljs till slutförbrukaren" strykas och maximinivån för SO2 ändras enligt nedan:

med en fukthalt över 12 %: 1 500 mg/kg

med en fukthalt under 12 %: 600 mg/kg

Med en fukthalt som överstiger 12 % blir produkten aptitligare, och det finns en betydande efterfrågan på sådana produkter i vissa medlemsstater. Sådan frukt har funnits tillgänglig för konsumenterna i många år som ett alternativ till konfektyr.

3.1.5. Punkt 18

Kommittén tillstyrker ändringarna i tabellen.

3.1.5.1. Följande tillägg bör göras:

(i) Kall jäst bröddeg: 3 g/kg (E 339, E 341 och E 450i)

I många länder ökar efterfrågan på fryst eller kall deg, delvis p.g.a. att nattarbete har begränsats av sociala orsaker. Fosfater bidrar till att motverka den försämring av degkvaliteten som orsakas av att degen kallnar/fryses och sedan åter tinas.

(ii) Lägg även till följande kursiverade text:

"Choklad- och maltdrycker och övriga smaksatta drycker baserade på mejeriprodukter".

I en del medlemsstater är även drycker med vanilj- och fruktsmak som är baserade på mejeriprodukter populära och bidrar till att öka mjölkkonsumtionen. E 339 verkar koaguleringshämmande på mjölkproteinet under steriliseringen.

Det föreligger givetvis inga hälsorisker i samband med användningen av dessa tillsatser.

(iii) Kategorin "Te och örtte" bör ersättas med "Pulverte, örtte och snabbprodukter av dessa".

Fosfater används och behövs endast i snabb- och pulverprodukter och inte i te- och örtteprodukter som sådana.

3.1.6. Punkt 22

Sista posten (som gäller talk) skall ändras så att texten "endast ytbehandling" tas bort. Om detta inte kan accepteras bör texten ändras enligt nedan:

"konfektyr och konfektyrdelar (endast ytbehandling): quantum satis"

Talk används för att hindra att konfektyrvaror klibbar fast vid varandra. Vid framställning av t.ex. en glaserad produkt med kolafyllning måste fyllningen ytbehandlas med talk så att den inte klibbar under glaseringen, vilket även gäller hela produkten när den har fått sitt yttre skikt.

Av kontrollskäl är det första alternativet att föredra.

3.1.7. Andra produkter som bör läggas till i bilagan

Lägg till följande till bilaga IV i direktiv 95/2/EG:

3.1.7.1. "E 297, fumarsyra:

muffins: 2,5 g/kg"

Detta ämne bidrar till att ge den porösa konsistens som muffins skall ha. Fumarsyra förekommer naturligt i alla djur, och även i människan. Vetenskapliga livsmedelskommittén anger ett högsta dagliga intag på 6 mg/kg kroppsvikt. Det beräknas att 2,5 g fumarsyra per kg muffins ger ett intag på 0,0041 mg/kg kroppsvikt.

3.1.7.2. E 363 (bärnstenssyra) flyttas till bilaga I eller:

gelésötsaker: 10 g/kg (endast ytbehandling)

Eftersom det inte finns någon gräns för högsta dagliga intag verkar det inte finnas någon anledning att inte ta med denna tillsats i bilaga I. Om detta inte kan accepteras bör användningen i gelésötsaker tas upp i bilaga IV.

Denna tillsats tillför en angenäm syrlighet till smaken och är, till skillnad från andra fruktsyror, inte hygroskopisk, vilket ger produkten bättre hållbarhet. Användningen av denna tillsats har hittills tillåtits quantum satis i många medlemsstater.

3.1.7.3. E 234 nisin

Ägg utan skal: 6,25 mg/kg

Ägg utan skal försämras mycket fort och behöver konserveras på annat sätt än endast genom värmebehandling, eftersom bruket av värme måste begränsas för att koagulering skall undvikas. Nisin är (till skillnad från sorbater) ett konserveringsmedel som är aktivt under neutrala betingelser och har befunnits vara idealiskt för detta syfte.

Nisin framställs av lactococcus i mjölk och förekommer också i ost. Det bryts ned av den mänskliga matsmältningsapparaten.

Bryssel den 18 december 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Under förutsättning att plenarsessionen antar dokumentet.

() EGT nr C 206, 13.8.1992, s. 15.

() I vissa fall upp till fyra år.

() CES 1259/96 (96/0112 COD - 96/0113 - 96/0118 CNS), 31.10.1996.