[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.9.2009

KOM(2009) 499 slutlig

2009/0140 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om makroprudentiell tillsyn över det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av ett Europeiskt systemriskråd

{KOM(2009) 500 slutlig}{KOM(2009) 501 slutlig}{KOM(2009) 502 slutlig}{KOM(2009) 503 slutlig}{SEK(2009) 1234}{SEK(2009) 1235}

MOTIVERING

1. Motiv och syfte

Den aktuella finansiella krisen har belyst brister i EU:s tillsynsram, som fortfarande är nationellt splittrad trots de betydande framsteg som gjorts för att integrera finansmarknadernas och trots de gränsöverskridande finansinstitutens allt större betydelse. Mot denna bakgrund ombad ordförande Barroso en grupp av experter på hög nivå, under ledning av den tidigare verkställande direktören i Internationella valutafonden (IMF) Jacques de Larosière, att utarbeta rekommendationer i syfte att upprätta en mer effektiv, integrerad och hållbar tillsynsram.

De viktigaste rekommendationerna från Laroisièregruppen inriktades på följande:

i) Upprättande av ett Europeiskt systemriskråd (ESRB) som skulle ansvara för makroprudentiell tillsyn över gemenskapens finansiella system, för att förhindra eller minska systemrisker, undvika omfattande finansiella nödsituationer, bidra till att den inre marknaden fungerar smidigt och säkerställa att finanssektorn på ett hållbart sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten.

ii) Upprättande av ett Europeiskt system för finansiell tillsyn (ESFS), bestående av ett nätverk av nationella finansiella tillsynsorgan som arbetar tillsammans med nya EU-tillsynsmyndigheter (ESA). De senare har uppstått genom att befintliga europeiska tillsynskommittéer[1] omvandlats till Europeiska bankmyndigheten (EBA), Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (ESMA) samt Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (EIOPA). ESFS bör baseras på delade och kompletterande ansvarsområden, så att den nationella tillsynen över företag kombineras med specifika uppgifter på EU-nivå. ESFS är också tänkt att främja harmoniserade regler och konsekvens i tillsyn och genomförande.

Kommissionen och Europeiska rådet tillstyrkte i mars 2009 huvuddelen av Larosière-gruppens rekommendationer. Kommissionen offentliggjorde den 27 maj 2009 ett meddelande om finansiell tillsyn i EU, där man närmare beskrev hur dessa rekommendationer skulle kunna genomföras, med särskild inriktning på inrättandet av de föreslagna ESFS och ESRB. Vid sitt möte den 9 juni 2009 antog Ekofinrådet detaljerade slutsatser, i vilka det slöt upp bakom målen i kommissionens meddelande och underströk att ambitionen måste vara att förbättra den finansiella stabiliteten, regleringen och tillsynen i EU. Europeiska rådet bekräftade därefter vid sitt möte den 18–19 juni 2009 att kommissionens meddelande från maj och Ekofinrådets slutsatser utgjorde grunden för det fortsatta arbetet med att inrätta ett nytt ramverk för mikro- och makroprudentiell tillsyn. Europeiska rådet anmodade kommissionen att lägga fram alla nödvändiga förslag senast i början på hösten 2009 så att det nya ramverket kan vara helt infört år 2010.

2. Samråd med berörda parter

Kommissionen genomförde två öppna samråd om hela paketet, dvs. både om ESFS och ESRB. Ett första samråd genomfördes efter det att Larosière-gruppens rapport offentliggjorts och förlängdes från den 10 mars till den 10 april 2009, för att bidra till det meddelande om finansiell tillsyn i Europa som kommissionen offentliggjorde den 27 maj 2009. En sammanfattning av de 116 offentliga bidrag som mottogs återfinns på följande webbplats:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision/summary_en.pdf

Ett andra samråd genomfördes från den 27 maj till den 15 juli 2009, där alla aktörer inom den finansiella tjänstesektorn och deras representativa organ, regleringsorgan, tillsynsorgan och övriga berörda parter uppmanades att kommentera de mer detaljerade reformer som beskrevs i meddelandet från maj 2009. Av de svar som inkommit stödde merparten de föreslagna reformerna, med kommentarer om specifika aspekter på de föreslagna organen ESRB och ESFS. En sammanfattning av de offentliga bidrag som mottogs återfinns på följande webbplats:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision_may/replies_summary_en.pdf

3. Konsekvensbedömning

Meddelandet från maj 2009 åtföljdes av en konsekvensbedömning i vilken de huvudsakliga politikalternativen för inrättandet av ESFS och ESBR analyserades. En andra konsekvensbedömning har inte desto mindre genomförts avseende de mer detaljerade aspekterna av förslaget och återfinns på kommissionens webbplats.

4. Rättsliga aspekter

Endast med system som vederbörligen beaktar kopplingen mellan mikro- och makroprudentiella risker kan alla intressenter, exempelvis finansinstitut, investerare och konsumenter, känna tillräckligt förtroende för att inleda finansiella aktiviteter över nationsgränserna. Stabilitetstillsynen har tidigare alltför ofta helt inriktats på mikronivån: tillsynsorganen bedömde balansräkningarna i enskilda finansinstitut utan att tillräckligt beakta samspelet mellan instituten och mellan instituten och det finansiella systemet som helhet. Att ge ett sådant vidare perspektiv är en uppgift för den makroprudentiella tillsynen. Den ska övervaka och bedöma potentiella risker för den finansiella stabiliteten, till följd av händelser som kan påverka vissa sektorer eller det finansiella systemet som helhet. Genom att beakta sådana risker bör ESRB bli en viktig byggsten i en integrerad tillsynsstruktur i EU. En sådan struktur krävs för att medlemsstaterna ska kunna reagera konsekvent och utan dröjsmål, så att man kan undvika oenhetliga angreppssätt och förbättra den inre marknadens funktion.

På grundval av artikel 95 i EG-fördraget inrättas ESRB som ett organ utan status som juridisk person. Denna rättsliga grund medger att ESRB ges de centrala egenskaper som kort redovisats ovan och ett mandat som omfattar hela finanssektorn utan undantag. Det medger också att ESRB tillsammans med ESFS bildar ett gemensamt innovativt ramverk för den finansiella tillsynen, samtidigt som en klar åtskillnad upprätthålls mellan ESRB:s och övriga organs ansvarsområden.

Förordningen om inrättande av ESRB kompletteras av ett rådsbeslut som ger Europeiska centralbanken (ECB) i uppgift att svara för ESRB:s sekretariatsfunktion. ECB kommer följaktligen att ge stöd till ESRB i form av administration, logistik, statistik och analyser. Detta beslut kommer att vara den första tillämpningen av fördragets artikel 105.6, som anger att rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen, efter att ha hört ECB och med Europaparlamentets samtycke får tilldela ECB särskilda uppgifter i samband med prudentiell tillsyn.

5. Budgetkonsekvenser

Budgetkostnaden för ESRB kommer att bäras av ECB och har ingen direkt påverkan på gemenskapens budget. Kostnaden för sådant stöd kommer att vara beroende av i vilken utsträckning ECB:s befintliga personal och resurser kan användas för att fullgöra uppgifterna som sekretariat för ESRB.

6. Närmare redogörelse för förslaget

Det krävs en rådsförordning för att inrätta ESRB som ett nytt EU-organ, oberoende av befintliga strukturer.

7. Inrättande av ESRB

ESRB är ett helt nytt EU-organ utan tidigare motsvarighet, som ska ansvara för makroprudentiell tillsyn. ESRB:s målsättning ska bestå av följande tre delmål:

- Det ska utveckla ett europeiskt makroprudentiellt synsätt för att åtgärda problemen med den oenhetliga effekten av nationella riskanalyser.

- Det ska höja förvarningssystemens effektivitet genom att förbättra samverkan mellan mikro- och makroprudentiell analys. Granskningen av om enskilda finansinstitut hade sund ekonomi fokuserades alltför sällan på den ömsesidiga påverkan mellan finansinstituten och det finansiella systemet.

- Det ska göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att omsätta riskbedömningar i handling.

Med tanke på att dess uppdrag är så omfattande och känsligt, ska ESRB inte utformas som ett organ med status som juridisk person och rättsligt bindande befogenheter utan som ett organ vars legitimitet vilar på dess goda anseende till följd av självständiga ställningstaganden, analyser av hög kvalitet och skärpan i dess slutsatser.

ESRB:s främsta beslutsorgan kommer att vara styrelsen (General Board).

Styrelsens sammansättning är avgörande för ESRB:s effektivitet. Man har valt att se till att centralbankerna får en betydande representation. I flertalet medlemsstater är centralbanken i viss mån ansvarig för den makroprudentiella tillsynen av finanssektorn. Till följd av detta ansvar och dess samlade sakkunskap har centralbanker goda förutsättningar att bidra till analysen av hur kopplingarna mellan finanssektorn och den bredare makroekonomiska miljön påverkar den finansiella stabiliteten.

Europeiska centralbanken kommer att svara för sekretariatet, som ska stå för det analytiska arbetet och logistiska stödet till ESRB. Genom att låta ECB ansvara för sekretariatsfunktionen kommer det att bli möjligt för ESRB att dra nytta av ECB:s djupgående makroprudentiella sakkunskap och dess centrala roll i EU:s monetära system. I samverkan med nationella centralbanker sammanställer och distribuerar Europeiska centralbanken ett brett urval av penningstatistik och indikatorer när det gäller finansinstitut. Europeiska centralbanken och eurosystemet övervakar konjunktur- och strukturutvecklingen inom euroområdet/EU:s banksektor liksom inom andra finanssektorer, för att bedöma de eventuella svagheterna inom finanssektorn och dess förmåga att hantera potentiella störningar.

8. ESRB:s arbetsuppgifter och befogenheter

ESRB kommer inte ha några rättsligt bindande befogenheter att tvinga medlemsstater eller nationella myndigheter att införa åtgärder. Det har utformats som ett organ ”med gott anseende” som är sammansatt av företrädare på hög nivå som genom sin moraliska auktoritet bör påverka de politiska beslutsfattarnas och tillsynsorganens åtgärder. I detta syfte kommer det inte bara att tillhandahålla en högkvalitativ bedömning av det makroprudentiella läget, utan får också utfärda riskvarningar och rekommendationer som lyfter fram de potentiella obalanser i det finansiella systemet som kan förmodas öka systemriskerna. Det får även lämna förslag till lämpliga korrigerande åtgärder. ESRB kommer ha en brett inriktad verksamhet, som inte ska vara begränsad till en viss typ av företag eller marknad. Varningar och rekommendationer får avse alla aspekter på det finansiella systemet som kan tänkas skapa en systemrisk. Det ska även samarbeta med relevanta internationella finansiella institutioner (IMF, FSB etc.) och organ i tredje länder i frågor om makroprudentiell tillsyn. Förslaget baseras på artikel 95 i fördraget och berör det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Samarbetsformerna för de EFTA-stater som deltar i EES och ESRB kommer att diskuteras i Gemensamma EES-kommittén .

9. Varningar och rekommendationer

En väsentlig roll för ESRB är att kartlägga systemrisker och förhindra eller dämpa deras effekter på det finansiella systemet i EU. I detta syfte får ESRB utfärda riskvarningar. Dessa varningar bör föranleda snabba reaktioner för att undvika att mer omfattande problem uppstår och så småningom en konstaterad kris. Vid behov får ESRB också rekommendera särskilda åtgärder för att hantera eventuella påvisade risker.

ESRB:s rekommendationer kommer inte bli rättsligt bindande. Mottagarna av rekommendationerna kan emellertid inte förbli passiva inför en konstaterad risk utan förväntas på något sätt reagera. Om mottagarna samtycker till en rekommendation, ska de meddela alla åtgärder som vidtagits för att följa vad som föreskrivs i rekommendationen. Om adressaterna inte samtycker till rekommendationen och väljer att inte agera, ska skälen till denna passivitet noga förklaras. Rekommendationer som utfärdas av ESRB kan således inte bara lämnas utan avseende.

ESRB ska i varje enskilt fall avgöra om varningar och rekommendationer bör offentliggöras. Å ena sidan kan offentliggörandet av en rekommendation öka trycket för att vidta snabba korrigerande åtgärder. Å andra sidan kan det utlösa negativa reaktioner på finansmarknaderna. Med hänsyn till den känsliga bedömning som måste göras vid beslut om offentliggörande av varningar och rekommendationer, bör sådana beslut utgå från det enskilda fallet. Det förefaller emellertid lämpligt att varningar och rekommendationer inte offentliggörs, med mindre än att en kvalificerad majoritet på två tredjedelar av styrelsen beslutar annorlunda.

Mottagarna av varningar och rekommendationer kan vara hela gemenskapen, en eller flera medlemsstater, en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter eller en eller flera nationella tillsynsmyndigheter. Alla varningar och rekommendationer ska lämnas till rådet, medan de som rör tillsynsfrågor även bör lämnas till den berörda europeiska tillsynsmyndigheten. Att varningar och rekommendationer ska lämnas till rådet och de europeiska tillsynsmyndigheterna syftar inte till att urvattna innehållet i dem, utan i stället till att öka det moraliska trycket på mottagaren att vidta åtgärder och ge rådet en möjlighet att kommentera dem.

10. Tillgång till information

Den nära kopplingen mellan finansinstitut och marknader innebär också att övervakningen och bedömningen av potentiella systemrisker baseras på en bred uppsättning relevanta makro- och mikroekonomiska uppgifter och indikatorer. ESRB bör därför ha tillgång till all information som krävs för att fullgöra sitt uppdrag, samtidigt som uppgifternas konfidentialitet bevaras. ESRB kommer att kunna stödja sig på en bred uppsättning av uppgifter om monetära och finansinstitut som ECB redan samlat in genom eurosystemet. För att fullgöra sitt uppdrag och säkerställa den nödvändiga samstämmigheten mellan tillsynsorganen på mikronivån och ESRB, kommer ESRB dessutom att genom sitt sekretariat kunna begära in sammanfattade eller sammanställda uppgifter från de nya europeiska tillsynsmyndigheterna (ESA). Skulle dessa uppgifter inte finnas tillgängliga (eller inte tillhandahållas), kommer ESRB att kunna begära in uppgifter direkt från nationella tillsynsmyndigheter, nationella centralbanker eller andra myndigheter i medlemsstaterna. I kraft av förordningen skapas vidare en allmän skyldighet för de europeiska tillsynsmyndigheterna, de nationella centralbankerna och medlemsstaterna att förse ESRB med alla nödvändiga uppgifter för fullgörandet av dess uppdrag, vilket säkrar en omfattande tillgång till de uppgifter som krävs för den makroprudentiella analysen.

Eftersom vissa enskilda institut till sin natur kan vara systemviktiga (på grund av sin storlek, kopplingar till andra finansinstitut eller deras riskprofil) ska ESRB – genom sitt sekretariat – även få tillgång till enskilda uppgifter, efter en motiverad begäran till de europeiska tillsynsmyndigheterna.

11. Sambandet med ESFS

Det föreslagna ramverket för tillsynen i EU kan endast fungera om ESRB och ESFS samarbetar på ett effektivt sätt. Syftet med reformen är ju också att säkerställa ett smidigare samspel mellan makroprudentiell och mikroprudentiell tillsyn. När det fullgör sitt uppdrag som makroprudentiellt tillsynsorgan, kommer ESRB att behöva ett inflöde av aktuella och harmoniserade uppgifter på mikronivå, samtidigt som de nationella myndigheternas mikroprudentiella tillsyn kommer att kunna dra nytta av ESRB:s sakkunskap om den makroprudentiella miljön. I förordningen specificeras också vilka förfaranden som de europeiska tillsynsmyndigheterna ska följa för att vidta åtgärder som svar på ESRB:s rekommendationer och hur de europeiska tillsynsmyndigheterna bör använda sina befogenheter för att säkerställa att rekommendationer som riktats till en eller flera behöriga nationella tillsynsmyndigheter följs upp i tid.

12. Konfidentialitet

Ledamöterna i ESRB:s styrelse och de handläggare som arbetar på ESRB bör omfattas av tystnadsplikt. Eventuella förtroliga uppgifter som tas emot av styrelseledamöter – eller personer som arbetar med ESRB – får inte spridas till utomstående, utom i form av sammanfattningar eller sammanställningar där det inte går att identifiera de enskilda instituten. Dessa sekretessregler gäller särskilt för personal vid ECB, eftersom ECB kommer att svara för ESRB:s sekretariat. I detta hänseende ska information som ECB inhämtat som tillhandahållare av ESRB:s sekretariat endast användas för att fullgöra ESRB:s arbetsuppgifter. I linje med gällande praxis i EU-institutionerna kommer de personer som har arbetat tillsammans med ESRB fortfarande vara bundna av tystnadsplikt även efter det att deras uppdrag har upphört.

Mottagarna, rådet och de europeiska tillsynsmyndigheterna bör också vidta nödvändiga åtgärder för att skydda dessa varningars och rekommendationers konfidentialitet.

13. ESBR:s interna organisation,

ESRB ska bestå av i) en styrelse, ii) en styrkommitté och iii) ett sekretariat.

14. Styrelsen

Styrelsen är ESRB:s beslutsfattande organ och kommer som sådant att svara för att anta de varningar och rekommendationer som beskrivs i avsnitt 6.2.1 i denna motivering.

Styrelseledamöter med rösträtt är följande:

- De nationella centralbankscheferna.

- Ordföranden och vice ordföranden i ECB.

- En ledamot av Europeiska kommissionen.

- Ordförandena i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna.

Styrelseledamöter utan rösträtt är följande:

- Från varje medlemsstat en företrädare på hög nivå för respektive behörig nationell tillsynsmyndighet.

- Ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén.

Företrädaren för de nationella tillsynsmyndigheterna får rotera beroende på vilka frågor som diskuteras (denna rotation kommer att bli nödvändig i ett stort antal medlemsstater där man har olika organ för tillsynen av exempelvis finanssektorn och försäkringssektorn).

Styrelseledamöterna ska agera opartiskt. Detta innebär att när deras aktiviteter har samband med ESRB, får de varken följa instruktioner från någon medlemsstat eller beakta någon medlemsstats enskilda intressen. Opartiskhet är ett avgörande krav, eftersom en enskild medlemsstats intressen inte alltid behöver sammanfalla med ESRB:s huvudmål som är att bevara den finansiella stabiliteten i hela Europeiska unionen.

Styrelseledamöterna med rösträtt ska var och en ha en röst. Styrelsebeslut kommer att antas med enkel majoritet (utom för beslut om att offentliggöra en varning eller rekommendation, vilket kräver en kvalificerad majoritet på två tredjedelar av rösterna. I linje med allmän praxis krävs kvorum).

Styrelsen ska sammanträda minst fyra gånger om året. Kallelse till sammanträdena ska ske på ordförandens initiativ eller på begäran av en tredjedel av medlemmarna med rösträtt.

15. Ordförande

Ordföranden kommer att väljas på 5 år bland de styrelseledamöter i ESRB som också är ledamöter av ECB:s allmänna råd. Ordföranden kommer att leda arbetet i både styrelsen och styrkommittén och leda ESRB:s sekretariat på styrelsens vägnar. Ordföranden ska på eget initiativ kunna sammankalla extra styrelsesammanträden. När det gäller röstförfaranden inom styrelsen, kommer ordföranden att ha utslagsröst vid lika röstetal. Ordföranden ska företräda ESRB utåt.

16. Styrkommittén

Av hänsyn till styrelsens storleken – totalt 51 ledamöter – kommer en styrkommitté att bistå den i dess beslutsprocess. Styrkommittén kommer att förbereda styrelsens sammanträden, granska de dokument som ska diskuteras och övervaka hur ESRB:s löpande arbete fortskrider.

Styrkommittén kommer att bestå av styrelsens ordförande och vice ordförande, styrelseordförandena i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén, kommissionsledamöterna och fem styrelseledamöter som också är ledamöter i ECB:s allmänna råd (12 ledamöter).

17. Sekretariatet

ECB kommer att svara för ESRB:s sekretariat. Sekretariatet kommer att ledas av styrelsens ordförande.

Chefen för sekretariatet kommer att utses av ECB i samråd med ESRB:s styrelse. Sekretariatet kommer att ge stöd till ESRB i form av analyser, statistik, administration och logistik, inklusive att förbereda sammanträdena, insamla och bearbeta kvalitativa och kvantitativa uppgifter som tas fram för ESRB samt göra de analyser och bedömningar som krävs för ESRB:s arbete. Sekretariatet kommer också att bistå den rådgivande tekniska kommittén (se 6.5.5.).

6.5.5. Den rådgivande tekniska kommittén och annan rådgivning

Den rådgivande tekniska kommittén har som roll att på ESRB:s begäran ge råd och stöd till styrelsen i frågor som tillhör ESRB:s ansvarsområde.

I den rådgivande tekniska kommittén ska följande ledamöter ingå:

- En företrädare för varje nationell centralbank.

- En företrädare för ECB.

- Från varje medlemsstat en företrädare för den nationella tillsynsmyndigheten.

- En företrädare för var och en av de europeiska tillsynsmyndigheterna.

- Två företrädare för Europeiska kommissionen.

- En företrädare för Ekonomiska och finansiella kommittén.

Ordföranden i den rådgivande tekniska kommittén ska utses av styrelsen på förslag av dess ordförande. Företrädaren för de nationella tillsynsmyndigheterna får rotera, beroende på vilka frågor som diskuteras.

18. Rapporteringskrav

ESRB ska ha redovisningsplikt gentemot Europaparlamentet och rådet och ska därför avlägga rapport till dem minst två gånger om året. Europaparlamentet och rådet får också kräva att ESRB rapporterar oftare.

2009/0140 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om makroprudentiell tillsyn över det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av ett Europeiskt systemriskråd

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag[2],

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande[3],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[4],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[5], och

av följande skäl:

19. Den finansiella krisen har blottat stora brister i den finansiella tillsynen, som inte har lyckats förhindra att alltför stora risker ackumulerats i det finansiella systemet och den har i synnerhet belyst svagheterna i den befintliga makroprudentiella tillsynen.

20. I november 2008 gav kommissionen en högnivågrupp med Jacques de Larosière som ordförande i uppdrag att ge rekommendationer om hur tillsynsordningarna i Europa skulle kunna förstärkas så att de bättre skyddar EU-medborgarna och återställer förtroendet för det finansiella systemet.

21. Larosière-gruppen rekommenderade i sin slutrapport från den 25 februari 2009 bland annat inrättandet av ett organ på EU-nivå med uppgift att bevaka riskerna för hela det finansiella systemet.

22. Kommissionen välkomnade och stödde i sitt meddelande ”Främja återhämtning i Europa” av den 4 mars 2009[6] den allmänna inriktningen i Larosière-gruppens rekommendationer. Vid sitt möte den 19–20 mars 2009 enades Europeiska rådet om behovet att förbättra regleringen och tillsynen av finansinstitut i EU och om att använda Larosière-gruppens rapport som utgångspunkt för åtgärder.

23. I sitt meddelande ”Den finansiella tillsynen i Europa” av den 27 maj 2009[7] anger kommissionen en rad reformer av de nuvarande ordningarna för att trygga den finansiella stabiliteten på EU-nivå, bland annat särskilt inrättandet av ett Europeiskt systemriskråd, ”European Systemic Risk Board” (ESRB), med ansvar för makroprudentiell tillsyn. Vid rådets möte den 9 juni 2009 och Europeiska rådets möte den 18–19 juni stödde man kommissionens ståndpunkt och välkomnade kommissionens avsikt att påskynda lagstiftningsförslagen, så att det nya ramverket kan vara helt infört år 2010. I linje med kommissionens åsikter, drog det bland annat slutsatsen att ECB ”bör ge stöd till ESRB i form av analyser, statistik, administration och logistik, med utnyttjande av tekniskt stöd från nationella centralbanker och tillsynsmyndigheter”.

24. De nuvarande ordningarna inom EU lägger alltför liten vikt vid den makroprudentiella tillsynen. Ansvaret för makroprudentiella analyser är fortfarande utspritt och analyserna görs av olika myndigheter på skiftande nivåer. Det finns inte någon mekanism som säkerställer att makroprudentiella risker effektivt påvisas och att varningar och rekommendationer är tydligt utformade, följs upp och omsätts i handling.

25. Gemenskapen behöver också ett särskilt organ som inom hela EU ansvarar för den makroprudentiella tillsynen över det finansiella systemet och som påvisar risker för den finansiella stabiliteten och vid behov utfärdar riskvarningar och rekommendationer till åtgärder för att hantera sådana risker. Ett Europeiskt systemriskråd (ESRB) bör följaktligen inrättas som ett nytt oberoende organ med ansvar för att bedriva makroprudentiell tillsyn på EU-nivå.

26. ESRB bör vid behov utfärda varningar och rekommendationer av allmän natur som rör gemenskapen som helhet, enskilda medlemsstater eller grupper av medlemsstater, med särskilda tidsfrister för de politiska reaktioner som krävs.

27. Sådana varningar och rekommendationer bör gå via rådet för att ge dem ökad tyngd och legitimitet, och vid behov via Europeiska bankmyndigheten som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …/…[8], Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …/…[9] samt Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …/…[10].

28. ESRB bör också övervaka att dess rekommendationer efterlevs, på grundval av rapporter från mottagarna, för att säkerställa att dess varningar och rekommendationer faktiskt följs. Mottagarna av rekommendationerna bör följa dem, såvida inte passivitet kan motiveras tillfredsställande (enligt modellen ”reagera eller förklara”).

29. ESRB bör besluta om huruvida en rekommendation bör förbli konfidentiell eller offentliggöras, med beaktande av att ett offentliggörande i vissa fall kan bidra till att rekommendationerna följs.

30. ESRB bör rapportera till Europaparlamentet och rådet minst en gång om året, men oftare vid omfattande finansiella svårigheter.

31. ECB och nationella centralbanker bör ha en ledande roll i den makroprudentiella tillsynen på grund sin sakkunskap och sitt faktiska ansvar för finansiell stabilitet. Det är också nödvändigt att organ för mikroprudentiell tillsyn deltar i ESRB:s arbete, för att säkerställa att den makroprudentiella riskbedömningen baseras på fullständig och korrekt information om utvecklingen i det finansiella systemet. Ordförandena i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör följaktligen vara ledamöter med rösträtt, medan en representant för varje medlemsstats nationella tillsynsmyndighet bör delta som ledamot utan rösträtt.

32. Med en deltagande kommissionsledamot kommer en länk att upprättas till gemenskapens makroekonomiska och finansiella övervakning, medan närvaron av Ekonomiska och finansiella kommitténs ordförande avspeglar finansministrarnas roll i tryggandet av finansiell stabilitet.

33. Det är viktigt att ledamöterna i ESRB agerar opartiskt och endast tar hänsyn till stabiliteten i hela Europeiska unionen. Omröstningar om varningar och rekommendationer inom ESRB bör inte viktas och beslut bör som regel fattas med enkel majoritet.

34. Den nära kopplingen mellan finansinstitut och marknader innebär också att övervakningen och bedömningen av potentiella systemrisker bör baseras på en bred uppsättning relevanta makro- och mikroekonomiska uppgifter och indikatorer. ESRB bör därför ha tillgång till alla uppgifter det behöver för att fullgöra sitt uppdrag, samtidigt som dessa uppgifter måste vara konfidentiella.

35. Marknadsaktörer kan lämna värdefulla bidrag till förståelsen av de förändringar som påverkar det finansiella systemet. ESRB bör därför vid behov samråda med berörda aktörer i den privata sektorn och ge dem en chans att lämna synpunkter (företrädare för finanssektorn, konsumentsammanslutningar, användargrupper på det finansiella tjänsteområde som upprättats av kommissionen eller gemenskapslagstiftningen etc.).

36. Med tanke på de internationella finansmarknadernas globala integration och spridningsrisken i händelse av finansiella kriser, bör ESRB samordna sitt arbete med Internationella valutafonden och det nyligen inrättade rådet för finansiell stabilitet (Financial Stability Board), som förväntas ge förvarningar om makroprudentiella risker på global nivå.

37. Inrättandet av ESRB bör direkt bidra till att uppnå målen för den inre marknaden. Gemenskapens makroprudentiella tillsyn över det finansiella systemet är en integrerad del av hela den nya tillsynsstrukturen i gemenskapen, eftersom den makroprudentiella aspekten är nära kopplad till de mikroprudentiella tillsynsuppgifter som de europeiska tillsynsmyndigheterna tilldelats. Endast med system som tar vederbörlig hänsyn till kopplingen mellan mikro- och makroprudentiella risker, kan alla berörda parter ha tillräckligt förtroende för att inleda finansiella aktiviteter över nationsgränserna. ESRB bör övervaka och bedöma risker för den finansiella stabiliteten, till följd av händelser som kan påverka vissa sektorer eller hela det finansiella systemet. Genom att ta itu med sådana risker bör ESRB direkt bidra till den integrerade tillsynsstruktur inom gemenskapen som krävs för att främja konsekventa och snabba politiska reaktioner från medlemsstaternas sida. På så sätt kan oenhetliga angreppssätt undvikas och den inre marknadens funktion förbättras.

38. De europeiska finansmarknadernas integration gör att det inte är möjligt för medlemsstaterna att uppnå en tillräckligt effektiv makroprudentiell tillsyn av gemenskapens finansiella system, varför gemenskapen får anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Allmänna bestämmelser

ARTIKEL 1 Inrättande

Härmed inrättas ett Europeiskt systemriskråd (nedan kallat ESRB ) .

Artikel 2 Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

39. Finansiellt institut : varje företag vars huvudsakliga verksamhet är att ta emot insättningar, bevilja krediter, tillhandahålla försäkringstjänster eller andra finansiella tjänster till sina kunder eller medlemmar eller bedriva finansiell investeringsverksamhet eller handel i finansiella instrument i egen räkning.

40. Det finansiella systemet : samtliga finansiella institutioner, marknader och marknadsinfrastruktur.

Artikel 3 Syfte, mål och uppgifter

41. ESRB ska ansvara för den makroprudentiella tillsynen över gemenskapens finansiella system, i syfte att förhindra eller minska systemrisker, undvika omfattande finansiella nödsituationer, bidra till att den inre marknaden fungerar smidigt och säkerställa att finanssektorn på ett hållbart sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten.

42. Vid tillämpningen av punkt 1 ska ESRB utföra följande uppgifter:

43. Fastställa och/eller samla in och analysera alla uppgifter som är relevanta för den i punkt 1 angivna uppgiften.

44. Identifiera och rangordna dessa risker.

45. Utfärda riskvarningar när riskerna bedöms vara väsentliga.

46. Vid behov utfärda rekommendationer för korrigerande åtgärder.

47. Övervaka uppföljningen av varningar och rekommendationer.

48. Samarbeta nära med det europeiska systemet för finansiell tillsyn och vid behov förse de europeiska tillsynsmyndigheterna med uppgifter om systemrisker som de behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag.

49. Samordna arbetet med internationella institut, särskilt Internationella valutafonden och organet för finansiell stabilitet (”Financial Stability Board”) samt relevanta organ i tredjeländer i frågor som rör makroprudentiell tillsyn.

50. Utföra andra därmed sammanhängande uppgifter enligt vad som närmare anges i gemenskapslagstiftningen.

Kapitel IIOrganisation

ARTIKEL 4 Struktur

51. ESRB ska ha en styrelse, en styrkommitté och ett sekretariat.

52. Styrelsen ska fatta de beslut som krävs för att fullgöra ESRB:s uppdrag.

53. Styrkommittén ska medverka i ESRB:s beslutsprocess genom att hjälpa till att förbereda styrelsens sammanträden, gå igenom de dokument som ska diskuteras och övervaka hur ESRB:s löpande arbete fortskrider.

54. Sekretariatet ska ge stöd till ESRB i form av analyser, statistik, administration och logistik, under överinseende av styrelsens ordförande i enlighet med rådets beslut XXXX/2009/EG[11].

55. ESRB ska bistås av den rådgivande tekniska kommitté som avses i artikel 12, som på begäran ska lämna råd och stöd i frågor som är relevanta för ESRB:s arbete.

Artikel 5 Ordförande

56. Ordföranden och vice ordföranden i ESRB ska väljas på fem år av och från de ledamöter av styrelsen som även är medlemmar av ECB:s allmänna råd. De får omväljas.

57. Ordföranden ska leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden.

58. Vice ordföranden ska leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden, när ordföranden är förhindrad att delta.

59. Om mandatperioden för de ledamöter av ECB:s allmänna råd som väljs till ordförande eller vice ordförande löper ut innan femårsperioden är till ända eller om ordföranden eller vice ordföranden av någon anledning inte kan fullgöra sina uppdrag, ska en ny ordförande eller vice ordförande väljas i enlighet med punkt 1.

60. Ordföranden ska företräda ESRB utåt.

Artikel 6Styrelsen

61. Följande ska vara styrelseledamöter med rösträtt:

a) Ordföranden och vice ordföranden i ECB.

b) De nationella centralbankscheferna.

c) En ledamot av Europeiska kommissionen.

d) Ordföranden i Europeiska bankmyndigheten.

e) Ordföranden i Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten.

f) Ordföranden i Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

62. Följande ska vara styrelseledamöter utan rösträtt:

a) Från varje medlemsstat en företrädare på hög nivå från respektive behörig nationell tillsynsmyndighet.

b) Ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén.

63. Om vid vissa punkter på ett mötes dagordning flera nationella tillsynsmyndigheter är behöriga, ska företrädaren på hög nivå bara delta i diskussionen om frågor där denne är behörig.

64. Styrelsen ska upprätta en stadga för ESRB.

Artikel 7Opartiskhet

65. När de deltar i styrelsens och styrkommitténs arbete eller i annan till ESRB relaterad verksamhet, ska ledamöterna i ESRB agera opartiskt och får varken begära eller ta emot instruktioner från medlemsstater.

66. Medlemsstater får inte påverka ledamöterna i ESRB, när de fullgör sina uppgifter i ESRB.

Artikel 8Tystnadsplikt

67. Styrelseledamöter i ESRB och andra personer som arbetar eller har arbetat för eller med ESRB får inte lämna ut uppgifter som omfattas av tystnadsplikt, även sedan deras uppdrag upphört (vilket inbegriper relevant personal på centralbanker, på rådgivande tekniska kommittén, EU:s tillsynsmyndigheter och medlemsstaternas behöriga tillsynsmyndigheter).

68. Information som ledamöter i ESRB tar del av får endast användas i tjänsten och för att fullgöra de uppgifter som anges i artikel 3.2.

69. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16 och tillämpningen av straffrätten, får inga förtroliga upplysningar som i punkt 1 angivna personer erhåller i tjänsten röjas till någon person eller myndighet, utom i sammandrag eller sammanställningar som omöjliggör identifiering av enskilda finansinstitut.

70. ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna ska gemensamt anta särskilda sekretessregler för att skydda uppgifter om enskilda finansinstitut eller uppgifter där enskilda finansinstitut kan identifieras.

Artikel 9Styrelsemöten

71. Ordföranden ska minst fyra gånger om året kalla till styrelsens ordinarie plenarmöten. Extra möten får inkallas av styrelsens ordförande eller på begäran av minst en tredjedel av ledamöterna med rösträtt.

72. På styrelsens möten ska ledamöterna närvara personligen och får inte företrädas av annan person.

73. Genom undantag från punkt 2 får en ledamot utse en ersättare, om ledamoten under en längre period är förhindrad att delta i mötena. En sådan ledamot får också ersättas av en person som berörd institution formellt utsett till suppleant.

74. Sammanträdena ska vara sekretessbelagda.

Artikel 10Styrelsens röstregler

75. Styrelseledamöter med rösträtt ska ha en röst var.

76. Styrelsebeslut ska fattas med enkel majoritet av närvarande ledamöter med rösträtt. Vid lika röstetal ska ordföranden ha utslagsröst.

77. Styrelsen är beslutför, om två tredjedelar av ledamöterna med rösträtt är närvarande. Om den inte är beslutför, får ordföranden kalla till extra sammanträde, där beslut får fattas utan hänsyn till beslutförhet.

Artikel 11Styrkommitté

78. Styrkommittén ska ha följande ledamöter:

a) Ordföranden i ESRB.

b) Vice ordföranden i ESRB.

c) Fem andra styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd. De ska väljas på två år av och bland de styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd.

d) En ledamot av Europeiska kommissionen.

e) Ordföranden i Europeiska bankmyndigheten.

f) Ordföranden i Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten.

g) Ordföranden i Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

h) Ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén.

Vid vakanta platser bland styrkommitténs valda ledamöter ska styrelsen tillsätta dessa med nya ledamöter.

79. Ordföranden ska minst kvartalsvis kalla till möten i styrkommittén som ska hållas före styrelsemötena. Ordföranden får också inkalla extra möten.

Artikel 12Rådgivande tekniska kommittén

80. Den rådgivande tekniska kommittén ska ha följande ledamöter:

a) En företrädare för varje nationell centralbank och en företrädare för ECB.

b) Från varje medlemsstat en företrädare för den behöriga nationella tillsynsmyndigheten.

c) En företrädare för Europeiska bankmyndigheten.

d) En företrädare för Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten.

e) En företrädare för Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

f) Två företrädare för kommissionen.

g) En företrädare för Ekonomiska och finansiella kommittén.

Tillsynsmyndigheterna i respektive medlemsstat ska välja en företrädare till kommittén. Om vid vissa punkter på ett mötes dagordning flera nationella tillsynsmyndigheter är behöriga, ska respektive företrädare bara delta i de frågor på dagordningen som denne har befogenhet för.

81. Ordföranden i rådgivande tekniska kommittén ska utses av styrelsen, på förslag av styrelseordföranden.

82. På begäran av styrelseordföranden ska kommittén utföra de uppgifter som avses i artikel 4.5.

83. Sekretariatet för ESRB ska bistå den rådgivande tekniska kommittén och sekretariatets chef ska delta i dess möten.

Artikel 13Annan rådgivning

I sitt arbete ska ESRB vid behov rådfråga relevanta aktörer inom den privata sektorn.

Artikel 14Tillgång till handlingar

84. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001[12] ska tillämpas på ESRB:s handlingar.

85. Styrelsen ska anta tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1049/2001 inom sex månader från och med ikraftträdandet av denna förordning.

86. De beslut som ESRB fattar i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 kan överklagas hos ombudsmannen eller genom att väcka talan inför domstolen enligt artiklarna 195 och 230 i EG-fördraget.

Kapitel IIIUppgifter

ARTIKEL 15 INSAMLING OCH UTBYTE AV INFORMATION

87. ESRB ska till de europeiska tillsynsmyndigheterna lämna uppgifter om systemrisker som de behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag.

88. De europeiska tillsynsmyndigheterna, de nationella centralbankerna och medlemsstaterna ska ha ett nära samarbete med ESRB och lämna alla uppgifter som det behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag enligt gemenskapslagstiftningen.

89. ESRB får begära information från de europeiska tillsynsmyndigheterna i form av sammanfattningar eller sammanställningar, där enskilda finansinstitut inte får kunna identifieras. Om begärd information inte är tillgänglig på dessa myndigheterna eller inte lämnas i tid, får ESRB begära uppgifterna från nationella tillsynsmyndigheter, nationella centralbanker eller andra myndigheter i medlemsstaterna.

90. ESRB får rikta en motiverad begäran till de europeiska tillsynsmyndigheterna om att dessa lämnar uppgifter som inte är sammanfattningar eller sammanställningar.

91. Innan information begärs enligt punkterna 3 och 4, ska ESRB rådfråga relevant europeisk tillsynsmyndighet om huruvida begäran är rimlig.

Artikel 16Varningar och rekommendationer

92. Konstateras betydande risker när det gäller att uppnå målet i artikel 3.1, ska ESRB utfärda varningar och vid behov även rekommendationer för korrigerande åtgärder.

93. Varningar och rekommendationer som ESRB utfärdar i enlighet med artikel 3.2 c och 3.2 d får vara av allmän eller specifik natur och ska riktas till hela gemenskapen, till en eller flera medlemsstater, till en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter eller till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter. Rekommendationerna ska innehålla en uttrycklig tidsfrist för politiska svar. Rekommendationer får också riktas till kommissionen, när det gäller relevant gemenskapslagstiftning.

94. Varningarna eller rekommendationerna ska också skickas till rådet och om de är ställda till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter även lämnas till de europeiska tillsynsmyndigheterna.

95. En styrelseledamot får alltid begära votering om ett utkast till varning eller rekommendation.

Artikel 17Uppföljning av ESRB-rekommendationer

96. Om en rekommendation enligt artikel 3.2 d är ställd till en eller flera medlemsstater, till en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter eller till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter, ska mottagarna underrätta ESRB om vilka åtgärder som vidtagits med anledning av rekommendationerna eller förklara varför de inte vidtagit åtgärder. Rådet ska informeras och vid behov även de europeiska tillsynsmyndigheterna.

97. Om ESRB fastslår att dess rekommendation inte har följts och att mottagarna inte kunnat förklara sin passivitet, ska det informera rådet och vid behov även de berörda europeiska tillsynsmyndigheterna.

Artikel 18Offentliga varningar och rekommendationer

98. Styrelsen för ESRB ska från fall till fall avgöra om en varning eller en rekommendation ska offentliggöras. Genom undantag från artikel 10.2 ska en kvalificerad majoritet på två tredjedelar av rösterna krävas för offentliggörande av en varning eller rekommendation.

99. Om styrelsen för ESRB beslutar att offentliggöra en varning eller rekommendation, ska den i förväg underrätta mottagaren/mottagarna.

100. Om styrelsen för ESRB beslutar att inte offentliggöra en varning eller rekommendation, ska mottagarna och i tillämpliga fall rådet och de europeiska tillsynsmyndigheterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda dess konfidentiella natur. Rådets ordförande får besluta att inte skicka en varning eller rekommendation vidare till andra rådsmedlemmar.

Kapitel IVSlutbestämmelser

ARTIKEL 19 RAPPORTERINGSKRAV

101. ESRB ska minst en gång om året avlägga rapport till Europaparlamentet och rådet.

102. På anmodan av rådet eller kommissionen ska ESRB också granska särskilda frågor.

Artikel 20Översynsklausul

På grundval av en rapport från kommissionen ska rådet granska denna förordning tre år efter det att den har trätt i kraft och ska efter yttrande från ECB avgöra om ESRB:s uppdrag och organisation behöver ses över.

Artikel 21Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlaments vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[1] Dessa kommittéer är Europeiska banktillsynskommittén (CEBS), Kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS) samt Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR).

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] Beslut XXXX.

[4] EUT C […], […], s. […].

[5] EUT C […], […], s. […].

[6] KOM(2009) 114.

[7] KOM(2009) 252.

[8] EUT L […], […], s. […].

[9] EUT L […], […], s. […].

[10] EUT L […], […], s. […].

[11] EUT L […], […], s. […].

[12] EUT […].