Det finns tecken som tyder på att den genomsnittliga åldern i barnpornografiskt material sjunker: enligt den internationella samarbetsorganisationen för telefonjourer för sexuella övergrepp mot barn på internet (International Association of Internet Hotlines, Inhope), föreföll omkring 70 % av offren i de rapporter som Inhopes telefonjourer bearbetade under 2014 att vara i förpubertal ålder. Stiftelsen för internetövervakning (Internet Watch Foundation, IWF) uppgav liknande siffror 2015 samt att 3 % av offren föreföll vara två år eller yngre och att en tredjedel av bilderna visade barn som utsattes för våldtäkt eller sexuell tortyr.

Vid den tidpunkt då tidsfristen för införlivande löpte ut hade endast tolv medlemsstater anmält till kommissionen att de hade slutfört införlivandet av direktivet. Kommissionen har därför inlett överträdelseförfaranden för underlåtenhet att anmäla nationella införlivandeåtgärder mot de övriga: BE, BG, IE, EL, ES, IT, CY, LT, HU, MT, NL, PT, RO, SI och UK. Samtliga överträdelseförfaranden var avslutade den 8 december 2016. Det sena antagandet och den sena anmälan av nationella införlivandeåtgärder har fördröjt kommissionens analys och offentliggörande av rapporter om införlivandet.

a.allmänna bestämmelser som medger beslag av material som är av väsentlig betydelse för ett straffrättsligt förfarande, t.ex. material som har använts för att begå ett brott: AT, CZ, HU, IT, LU, NL, SE och SK, och

Vid den tidpunkt då denna rapport sammanställdes hade de flesta medlemsstaterna telefonjourer som klarade av att bedöma rapporterat innehåll och tillämpa förfaranden för anmälan och avlägsnande av olagligt innehåll, med undantag för BE, ES och IT:

b.särskilda bestämmelser om borttagning av barnpornografiskt material: CY, EE, EL, ES, SE och UK (Gibraltar).

Lagstiftningen i CZ, EL, HU och UK (Gibraltar) nämner uttryckligen krav på avlägsnande utan dröjsmål: ”utan opåkallat dröjsmål” (CZ), ”utförs omedelbart” (EL), ”inom 12 timmar” (HU) och ”avlägsnande utan dröjsmål” (UK (Gibraltar)).

Andra medlemsstater har införlivat kravet genom de förfaranden för anmälan och avlägsnande som beskrivs ovan, vilket kan leda till att de straffrättsliga kanalerna endast används som ett komplement för att hantera de fall där det uppstår svårigheter att tillämpa de berörda förfarandena (t.ex. på grund av bristande samarbete från leverantören av värdtjänster) eller om materialet är kopplat till en pågående brottsutredning. I medlemsstater där det saknas fungerande förfaranden för anmälan och avlägsnande eller straffrättsliga bestämmelser om borttagning utan dröjsmål behövs ytterligare information om de åtgärder som har vidtagits för att införliva detta krav.

2.1.2. Innehåll på värdservrar utanför en medlemsstats territorium

1)När personalen på den telefonjour som tog emot rapporten har fastställt att värdservrarna finns utanför medlemsstaten, kontrollerar de om det finns någon telefonjour i Inhope-nätverket som har verksamhet i det landet.

2)Om det finns en Inhope-ansluten telefonjour i det land där värdservarna finns, skickas rapporten till telefonjouren via Inhopes interna system för informationsutbyte, så att telefonjouren kan behandla rapporten i enlighet med det nationella förfarandet för innehåll som lagras inom det berörda landet.

3)Om landet med värdservrarna saknar en Inhope-ansluten telefonjour skickas rapporten till det brottsbekämpande organet i det land där rapporten togs emot, som sedan skickar den vidare till det brottsbekämpande organet i det land där värdservrarna finns, i regel via Europol eller Interpol.

Även om de olika telefonjourernas förfaranden i allmänhet följer samma mönster, finns det vissa skillnader beroende på vad som överenskommits mellan telefonjouren och det brottsbekämpande organet. Exempelvis underrättar vissa telefonjourer (t.ex. i DE, LT och LV) den utländska leverantören av värdtjänster om inga åtgärder har vidtagits efter en viss tid. Vissa telefonjourer (t.ex. i AT, CZ, DE, FR, LU, MT) underrättar det brottsbekämpande organet i sitt land när de vidarebefordrar en rapport till en telefonjour utomlands, medan andra (t.ex. i HU, NL, PL, SE och UK) i regel inte gör det. Om det saknas en Inhope-ansluten telefonjour i landet där värdservrarna finns, kontaktar vissa telefonjourer (t.ex. i EE, LU och UK) i förekommande fall andra telefonjourer i landet som inte är anslutna till Inhope.

Medlemsstater som saknar en fullt fungerande telefonjour (BE, ES och IT) införlivar denna bestämmelse genom att ordna utbyte av information mellan de brottsbekämpande organen i det land där rapporten upprättades och det land där värdservrarna finns. Utbytet av information sker i regel via Europol eller Interpol. Det behövs mer information om hur bestämmelsen införlivas via det här förfarandet, särskilt när det gäller sådana fall där webbsidor med utländska värdservrar inte är kopplade till eventuella straffrättsliga förfaranden i den berörda medlemsstaten och inte är föremål för en begäran om ömsesidig rättslig hjälp.

I fråga om telefonjourernas snabbhet och effektivitet vad gäller borttagande av material kan följande konstateras: 93 % av det barnpornografiska material som behandlades av telefonjourer i Europa och 91 % av det material som behandlades av telefonjourer globalt gjordes enligt telefonjourernas egna uppgifter otillgängligt för allmänheten på internet inom 72 timmar.

2.2.Blockering (artikel 25.2)

Ungefär hälften av medlemsstaterna (BG, CY, CZ, EL, ES, FI, FR, HU, IE, IT, MT, PT, SE och UK) har valt att använda frivilliga blockeringsåtgärder i enlighet med artikel 25.2. De olika åtgärderna avspeglar ordalydelsen i skäl 47 i direktivet (lagstiftande, icke-lagstiftande, rättsliga eller andra åtgärder, inbegripet frivilliga åtgärder av internetbranschen).

Ett sätt att klassificera åtgärderna är enligt huruvida det krävs ett domstolsbeslut för att blockera webbplatser. Ett domstolsbeslut

krävs i EL, ES och HU

krävs inte i

oCY, FR, IT och PT, där internetleverantörer har en lagstadgad skyldighet att efterkomma en begäran från myndigheterna (dvs. det brottsbekämpande organet eller den nationella tillsynsmyndigheten) att blockera webbplatsen, och

oBG, CZ, IE, FI, MT, SE och UK, där internetleverantörer inte uttryckligen är skyldiga enligt lag att efterkomma myndigheternas begäran men gör det frivilligt.

Svarta listor över webbplatser som innehåller eller sprider barnpornografi används ofta vid blockeringsåtgärder. Svarta listor tas vanligtvis fram av de nationella myndigheterna (dvs. det brottsbekämpande organet eller tillsynsmyndigheten) och skickas till internetleverantörerna. Vissa medlemsstater (EL, HU, IT, FI och FR) har anmält lagstiftning som reglerar detta förfarande.

BG använder sig av Interpols lista över de värsta webbplatserna medan UK använder sig av Internet Watch Foundations förteckning över webbadresser. Även internetleverantörer i CZ använder sig av Internet Watch Foundations förteckning för självreglering.