Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Kvinnor på västra Balkan

(yttrande på eget initiativ)

(2019/C 159/02)

Föredragande: Dilyana SLAVOVA

Beslut av EESK:s plenarförsamling 15.2.2018 Rättslig grund Artikel 29.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig facksektion Yttre förbindelser Antagande av facksektionen 19.12.2018 Antagande vid plenarsessionen 23.1.2019 Plenarsession nr 540 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 174/1/6

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EU:s politik gentemot västra Balkan har fått nytt liv. Den fick en ytterligare skjuts av det bulgariska ordförandeskapet, som gjorde regionen till en prioritet, och kommissionens meddelande ”Trovärdiga utsikter till EU-medlemskap och ett ökat EU-engagemang för västra Balkan”, som offentliggjordes den 6 februari 2018.

1.2 Vid toppmötet i Sofia och i rådets slutsatser från juni 2018 om utvidgningen och stabiliserings- och associeringsprocessen bekräftades detta åtagande och fastställdes nästa steg i den europeiska integrationen av regionen. Mer specifikt gavs Albanien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien juni 2019 som villkorat datum för inledningen av anslutningsförhandlingar. Detta fokus och denna åtgärd kommer sannolikt att upprätthållas och utvecklas av de efterföljande ordförandeskapen, eftersom de hör till de medlemsstater som också visar större mottaglighet för och åtagande gentemot västra Balkan, nämligen Österrike, Rumänien och Kroatien.

1.3 EESK är en stark förespråkare av utvidgning, eftersom det ligger i båda sidors intresse – både västra Balkans och EU:s. Denna politiks framgång är en viktig faktor bakom EU:s globala ställning samt grundvalen för Europas stabilitet och välstånd. Kommittén är därför övertygad om att anslutningsprocessen bör drivas vidare med både kraft och fasthet som en av EU:s främsta prioriteringar, inom ramen för de tydliga och stränga villkor som utgör grunden för alla utvidgningsprocesser – varken mer eller mindre.

1.4 Jämställdhet är en grundläggande rättighet som erkänns i artiklarna 2 och 3 i fördraget om Europeiska unionen och i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. I detta yttrande framhåller EESK kvinnornas roll som en viktig drivkraft för att konsolidera demokratin, respekten för de mänskliga rättigheterna och friheterna samt ekonomiska och sociala framsteg. Syftet med yttrandet är att öka medvetenheten om och främja kvinnors politiska, sociala och ekonomiska rättigheter samt jämställdhet på västra Balkan. Jämställdhetsintegrering kan bli framgångsrik enbart om det finns en stark politisk vilja och tro på de fördelar som jämställdhet skulle innebära för samhället.

1.5 Kvinnor har spelat och fortsätter att spela en avgörande roll för försoning och social och ekonomisk utveckling i regionen, särskilt i situationer med allvarligt försvagade ekonomiska strukturer, fattigdom och brutna sociala band, där kvinnor visar på större flexibilitet och initiativförmåga när det gäller att återupprätta och förnya sociala nätverk och utforska nya möjligheter till arbete. Trots viss god praxis och positiv utveckling i fråga om kvinnors egenmakt och program som införts befinner sig kvinnor fortfarande i en sämre position när det gäller deras förmåga att fullt ut utöva sina politiska, sociala och ekonomiska rättigheter och dra full nytta av socioekonomiska utvecklingsmöjligheter. På grund av den patriarkala kultur som leder till att deras roll marginaliseras möter kvinnor fördomar och könsstereotyper samt segregering på arbetsmarknaden och inom utbildningen och löper mycket större risk för diskriminering och våld, vilket hindrar deras avancemang till ledande positioner.

1.6 EESK efterlyser inte bara lika representation och inkludering av kvinnor i det socioekonomiska och politiska livet på alla nivåer, utan även genomförandet av ändamålsenliga lagar och politiska åtgärder för att bekämpa diskriminerande beteende och djupt rotade patriarkala attityder gentemot kvinnor, inklusive kvinnor från minoriteter (särskilt romer och hbtqi-personer), unga kvinnor, äldre kvinnor, kvinnor på landsbygden och kvinnor med funktionsnedsättning samt flyktingkvinnor och flyktingflickor som söker asyl på västra Balkan.

1.7 EESK understryker vikten av att utarbeta en färdplan för jämställdhet och åtgärder som skulle kunna leda till en mer jämlik fördelning av makt och resurser på västra Balkan. Kvinnorättsgrupper, näringslivsorganisationer och fackföreningar har aktivt främjat kvinnors roll i regionen, och det finns ett behov av ytterligare fokuserat och ihållande arbete med civilsamhällespartner och arbetsmarknadens parter för att på ett effektivt sätt kämpa för och främja kvinnors rättigheter. EU-institutionerna bör göra mer för att ekonomiskt stödja dessa organisationer och sammanslutningar genom att tillhandahålla särskilda planer och projekt som är inriktade på kvinnors egenmakt på alla nivåer, inklusive program för att stödja jämställdhetsorganisationer och detaljerade handlingsplaner.

1.8 EESK uppmanar EU och de nationella myndigheterna att samarbeta mer när det gäller att undanröja utbildningsstereotyper i syfte att säkerställa tillgång för unga flickor och kvinnor under hela deras liv till ekonomiskt överkomlig och högkvalitativ utbildning för att ge dem relevanta färdigheter och underlätta deras karriärmöjligheter och tillträde till arbetstillfällen av god kvalitet på arbetsmarknaden.

1.9 Eftersom våld och diskriminering mot kvinnor är en av de allvarligaste kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och blir allt vanligare i detta efterkrigsområde, uppmanar EESK kommissionen att uppmuntra till ökat regionalt samarbete om utbyte av bästa praxis när det gäller våld i hemmet och tillhandahålla nödvändig finansiering och expertstöd till alla insatser som görs för att minska och om möjligt utrota denna omfattande sociala sjuka.

1.10 EESK anser att de nationella myndigheterna bör göra stora ansträngningar för att förbättra mediefriheten, bland annat genom att stärka den gällande lagstiftningen och genomföra den konsekvent. Detta kommer bland annat att bidra till att öka medvetenheten om jämställdhetsfrågor och verka för en säkrare mediemiljö där könsstereotyper kan dekonstrueras genom offentlig debatt och där kvinnor inte blir måltavlor för sexism, hatpropaganda och smutskastningskampanjer på nätet.

1.11 EESK upprepar att partnerländerna på västra Balkan måste integrera jämställdhetsperspektivet i alla relevanta program som finansieras genom instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II), i synnerhet på politikområde 3, som inbegriper sysselsättning, socialpolitik, utbildning, främjande av jämställdhet och utveckling av mänskliga resurser. Tematiska fonder för att bekämpa våld i hemmet och stödja kvinnors medborgar- och medieaktivism bör utvecklas.

1.12 Ett tydligt och konsekvent engagemang för jämställdhet som ett av EU:s grundläggande värden bör garanteras. EESK uppmuntrar kommissionen att ta med kritiska jämställdhetsindikatorer i sitt riktmärkningssystem för anslutningsförhandlingarna, som utarbetas och övervakas i nära samarbete med arbetsmarknadens parter och civilsamhällespartner som verkar för kvinnors egenmakt i regionen och inom EU. Systematisk tillämpning av ett jämställdhetsperspektiv bör behandlas som ett övergripande riktmärke för att bedöma lagstiftningsprocessens godtagbarhet och kvalitet inom ramen för anslutningsförhandlingarna.

1.13 EESK förväntar sig att de framtida insatserna på västra Balkan inte enbart ska syfta till att anpassa lagstiftningen om kvinnors mänskliga rättigheter till EU:s regelverk och relevanta internationella mekanismer och instrument, utan också och framför allt till att överbrygga klyftan mellan de befintliga lagarna och det korrekta genomförandet av dem. Regeringarna på västra Balkan bör uppmuntras och stödjas i arbetet med att utveckla hållbara offentliga finansieringsmekanismer inriktade på att skydda kvinnor mot våld, diskriminering och ekonomiskt utnyttjande.

1.14 EESK uppmanar de medlemsstater och partnerländer på västra Balkan som ännu inte har ratificerat Istanbulkonventionen att göra det snarast, eftersom den är den mest heltäckande politiska ramen för att förebygga våld i hemmet, skydda offren och lagföra förövarna. EESK uppmanar också kyrkor och andra religiösa institutioner och civilsamhällesorganisationer av alla trosinriktningar att inte kränka kvinnors rättigheter eller inkräkta på deras reproduktiva rättigheter, vilket är en avgörande förutsättning för kvinnors sociala och ekonomiska frigörelse och egenmakt.

1.15 EESK upprepar vikten av att koppla jämställdhetsbudgetering till övergripande åtgärder för jämställdhet. Kommittén efterlyser integrering av ett jämställdhetsperspektiv i all politik och alla program genom bättre resursfördelning som ligger i linje med könsspecifika behov. Mot bakgrund av detta och med tanke på nästa fleråriga budgetram bör EU vara mer konsekvent i förbindelserna med västra Balkan när det gäller jämställdhetsintegrering, och bör insistera på jämställdhetsbudgetering och insamling av könsuppdelade uppgifter i syfte att se till att jämställdhet och respekt för kvinnors rättigheter beaktas på ett hållbart sätt. I detta syfte uppmuntras partnerländerna på västra Balkan och kommissionen att intensifiera sina politiska samråd med kvinnorättsaktivister och jämställdhetsexperter inom olika politikområden med anknytning till utvidgningen.

1.16 EESK betonar att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt kvinnors företagande med tanke på dess potential att väsentligt öka regionens tillväxtutsikter, och uppmanar EU-institutionerna att spela en roll i detta sammanhang. Åtgärder för att stödja skapandet av nya företag omfattar bland annat att säkerställa tillgång till finansiella och institutionella resurser, erbjuda optimal infrastruktur för nystartade företag, tillhandahålla relevant information om grundandet av ett företag, främja intresset för kvinnligt företagande genom mediekampanjer och bevilja lån till nystartade företag och expansionsprojekt. Kvinnliga företagare och deras näringslivsorganisationer bör inkluderas systematiskt i alla politiska utvecklingsprocesser som är relevanta för utvidgningens sociala och ekonomiska dimension.

2. Bakgrund

2.1 Jämställdhet är en grundläggande rättighet och ett gemensamt värde som erkänns av EU. Denna rättighet är förankrad i EU:s fördrag och internationella konventioner om mänskliga rättigheter och ingår i de anslutningsvillkor som kandidatländerna och de potentiella kandidatländerna på västra Balkan (Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Kosovo ( 1 ) , Montenegro och Serbien) måste uppfylla. Att investera i jämställdhet är av avgörande betydelse: Det är inte bara ett EU-krav utan utgör också en nyckelindikator för ett jämlikt och demokratiskt samhälle.

2.2 Inom ramen för sina förberedelser för EU-anslutning har länderna på västra Balkan under de senaste åren vidtagit åtgärder för att främja kvinnors rättigheter. Dessa omfattar att anta eller ändra relevant lagstiftning (till exempel antidiskriminerings-, straff- och arbetslagstiftningen), utarbeta nationella strategier och handlingsplaner samt inrätta institutionella mekanismer för att genomföra och övervaka den berörda politiken. Främjandet av jämställdhet är dock ofta enbart ytligt, medan de åtgärder som vidtas i detta avseende saknar verkligt politiskt åtagande, befogenheter och finansiella resurser, vilket leder till bristfälligt och sporadiskt genomförande.

2.3 Tyvärr utgjorde toppmötet om västra Balkan i London i juli 2018 ett missat tillfälle att göra framsteg i fråga om att främja jämställdhet i regionen. Förslaget om konsekventa åtgärder, som övervägdes under förberedelserna inför toppmötet, bör därför snabbt få politiskt stöd och genomföras snarast på ett hållbart sätt.

2.4 Ojämlikhet mellan kvinnor och män är fortfarande ett problem på västra Balkan på grund av de ytterst patriarkala strukturer som är typiska för regionen och som yttrar sig i könsrelaterat våld, diskriminering och utnyttjande, en kronisk dubbel börda för kvinnor i fråga om arbete och familjeansvar, många hinder för kvinnors rörlighet uppåt och lika lön samt otillräcklig tillgång till sociala tjänster och reproduktiv hälsovård och finansinstrument. Kvinnors politiska representation har förbättrats något, dock med föga varaktig effekt för en rättvis omfördelning av den politiska makten mellan kvinnor och män. Det kritiska problemet ligger i det bristfälliga genomförandet av en progressiv politik, vilket återspeglar en avsaknad av verkligt politiskt engagemang, finansiering och sakkunskap.

2.5 Att säkerställa jämställdhet är fortfarande ett ”oavslutat ärende” ( 2 ) i regionen. Med detta yttrande vill EESK fästa uppmärksamheten på insatser av EU:s arbetsmarknadsparter och civila samhälle för att främja jämställdhet inom ramen för EU:s utvidgningspolitik och göra den till en övergripande indikator inom alla samhällsområden. Dessutom behandlas några av de största utmaningar som kvinnor möter på västra Balkan, såsom deras svagare roller inom sociala, ekonomiska och politiska områden samt utbrett könsrelaterat våld.

3. Könsrelaterat våld

3.1 Könsrelaterat våld, dvs. sexuellt våld, reproduktivt våld och våld i hemmet, är fortfarande ett utbrett problem i regionen. Även om våld i hemmet är underrapporterat är antalet anmälda fall fortfarande stort. Uppgifterna visar att i Albanien utsätts 56 % av kvinnorna för åtminstone en form av våld i hemmet. I Kosovo utsätts nästan 70 % av kvinnorna för våld i hemmet under sin livstid, medan man i Serbien registrerade minst 26 fall av kvinnomord under 2017, där gärningsmannen i de flesta fall var offrets partner ( 3 ) . En granskning av tjänster i samband med våld i hemmet i regionens länder visade att de var underfinansierade, underbemannade och överbelastade ( 4 ) och att rapporteringsmekanismerna i allmänhet var mycket svaga.

3.2 förebygga, skydda och lagföra . Detta kräver ordentlig utbildning för alla aktörer i processen, tillräcklig upplysning och förändrade attityder i samhället. EESK anser att som i andra frågor är förebyggande åtgärder av största vikt och kostar mindre än insatser i senare led. Varje partnerland på västra Balkan har en nationell strategi som syftar till att bekämpa våld i hemmet ( 5 ) . Kvinnor rapporterar i regel inte händelser på grund av normer av acceptans, misstro mot säkerhets- och rättsmyndigheterna och bristande institutionella insatser även mot de fall som rapporteras. Avsaknaden av finansiellt hållbara stödnätverk, säkra gömställen och institutioner för offer som är modiga nog att anmäla våld bidrar till ytterligare viktimisering av de mest utsatta kvinnorna. Det finns ett antal brister i insamlingen av jämförbara uppgifter i regionen som behöver åtgärdas. Målet är att ha en väl utformad, finansierad och övervakad politik för att. Detta kräver ordentlig utbildning för alla aktörer i processen, tillräcklig upplysning och förändrade attityder i samhället. EESK anser att som i andra frågor är förebyggande åtgärder av största vikt och kostar mindre än insatser i senare led.

3.3 Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (Istanbulkonventionen) måste genomföras till fullo på hela västra Balkan. Efter att de undertecknat och ratificerat konventionen bör en majoritet av partnerländerna på västra Balkan intensifiera sitt arbete med att anslå tillräckliga offentliga medel, samordna politiken och genomföra praktiska åtgärder för att ta itu med alla typer av våld mot kvinnor. Dessutom uppmanas kommissionen att prioritera frågan om våld i hemmet inom ramen för föranslutningsstödet både för det civila samhället och för institutionell kapacitetsuppbyggnad. EESK uppmanar kommissionen att uppmuntra till ett ökat regionalt samarbete om utbyte av bästa praxis i samband med våld i hemmet, bortom uppdelningen mellan EU-medlemsstater och utvidgningsländer. I samband med utvidgningen är det viktigt att EU:s medlemsstater föregår med gott exempel i detta avseende. Det behövs större engagemang och samordning mellan alla aktörer från den offentliga och den privata sektorn och större deltagande av icke-statliga organisationer, eftersom samarbete mellan offentliga myndigheter och icke-statliga organisationer är grundläggande för ett framgångsrikt genomförande av lagstiftning och politiska åtgärder i kampen mot alla former av våld mot kvinnor.

3.4 Familjer och skolor har en avgörande roll att spela. Uppfostran av barn och utbildningen bör vara genusmedvetna och inriktade på att utrota könsrelaterat våld särskilt mot flickor och unga kvinnor. Upprättandet av en ram som inför tydliga policyer i skolor för att ta itu med könsrelaterat våld skulle bidra till att sådana beteenden minskar och skulle följaktligen skapa en mer stöttande miljö för offren samt öka jämställdheten som en grundläggande samhällsbärande princip.

4. Mänskliga rättigheter

4.1 Kvinnors mänskliga rättigheter används på västra Balkan systematiskt som måltavla av nationalistiska och klerikala aktörer som ofta framför religiösa dogmer och nationella intressen, såsom traditionella patriarkala familjevärderingar och demografisk förnyelse, som en moralisk motivering för att förvägra kvinnor deras friheter, jämlikhet och säkerhet. Trots att det finns omfattande och i allmänhet skyddande lagar om mänskliga rättigheter har genomförande- och verkställighetsmekanismerna avsevärda brister. EESK efterlyser ett effektivare samarbete och gemensamma insatser mellan nationella strukturer för mänskliga rättigheter, arbetsmarknadens parter, det civila samhällets organisationer och statliga myndigheter för att främja en människorättsagenda och stödja dem som är särskilt utsatta.

4.2 Traditionella könsroller och attityder gentemot kvinnors sexualitet fortsätter att bita sig fast. Tillgången till mödravård är rimlig, men utöver denna väljer kvinnor fortfarande ofta att inte uppsöka läkare. Kvinnor som arbetar diskrimineras ofta när det gäller moderskapsrättigheter, inbegripet frågor under anställningsintervjuer om civilstånd och avsikt att skaffa barn, trots att det finns lagar mot detta. Regelbundna hälsokontroller bör uppmuntras och främjas. Intensiv upplysning om reproduktiv hälsovård behövs.

4.3 Det är särskilt oroande för EESK att kvinnors reproduktiva hälsa i länderna på västra Balkan äventyras på grund av tilltagande attacker från ultrakonservativa intressegrupper som är nära knutna till dominerande religiösa samfund. Det bör göras en ytterligare analys av följderna av fundamentalistiska religiösa åsikter för kvinnors rättigheter och i synnerhet deras reproduktiva rättigheter i regionen.

4.4 Hbtqi-personer förtjänar särskild uppmärksamhet med tanke på att deras rättigheter är långt ifrån befästa. Dessutom utsätts de för ständigt tryck från olika konservativa sociala grupper.

5. Sociala rättigheter

5.1 Det finns fortfarande brister i länderna i regionen när det gäller att garantera och övervaka ekonomiska och sociala rättigheter, inklusive rätten till icke-diskriminering. Detta påverkar alla kvinnor på arbetsmarknaden, men särskilt kvinnor och flickor från utsatta grupper, inklusive etniska minoriteter (framför allt romer), internt fördrivna personer, personer med funktionsnedsättning, migranter och flyktingar.

5.2 Kvinnor från dessa mindre gynnade grupper har ofta inte tillräckliga kunskaper om sociala rättigheter, tillgång till sociala tjänster, utbildning, hälso- och sjukvård eller bostäder. De institutioner som är juridiskt ansvariga för dessa områden är ännu inte i stånd att tillhandahålla dessa människor tillräckligt stöd. EESK anser att sådana aktörer som socialtjänster, lokala förvaltningar och icke-statliga organisationer bör förbättra de nödvändiga förutsättningarna för att garantera lika sociala rättigheter för utsatta grupper. Det finns ett brådskande behov av att se över kvaliteten på och den finansiella hållbarheten hos de sociala reformprogram som får stöd av EU, t.ex. genom en gemensam överenskommelse om inkludering inriktad på social delaktighet, diversifiering, demokratisering och decentralisering av sociala tjänster. Man bör undersöka olika alternativ för tillämpning av den europeiska pelaren för sociala rättigheter vid en lämplig tidpunkt i utvidgningsprocessen.

5.3 En oroande social företeelse är kvinnors radikalisering i vissa muslimska samhällen och deras medverkan i våldsbejakande extremism. Mellan 2012 och 2016 var ungefär 20 % av de ca 1 000 personer som lämnade västra Balkan för konfliktområdena i Syrien och Irak kvinnor ( 6 ) . Regeringar, institutioner och civilsamhällesorganisationer gör inte tillräckligt för att offentligt erkänna kvinnors migration till Mellanöstern och se till att könsperspektivet inkluderas i de aktuella insatserna för att motverka våldsbejakande extremism. Antagandet av lagstiftning för att kriminalisera deltagande i, materiellt stöd till och rekrytering till utländska paramilitära grupper bör följas upp med praktiska åtgärder till stöd för avradikalisering och återanpassning av kvinnor, som i första hand bör betraktas som offer för extremisters propaganda och rekrytering.

6. Kvinnor på arbetsmarknaden

6.1 Exkluderingen av kvinnor från arbetsmarknaden är utbredd i regionen och avsevärt högre än genomsnittet i EU ( 7 ) . Nästan två tredjedelar av regionens kvinnor i arbetsför ålder är antingen inaktiva eller arbetslösa. För romska kvinnor och kvinnor med funktionsnedsättning är siffrorna ännu högre. Statistiken visar att kvinnor har lägre aktivitetsnivåer än män och att föga framsteg har gjorts när det gäller att åtgärda sysselsättningsklyftan mellan könen.

6.2 Detta utgör inte bara en kränkning av de grundläggande mänskliga rättigheterna utan medför även en hög ekonomisk och social kostnad och hämmar den potentiella ekonomiska tillväxten i regionen. Varje år går länderna på västra Balkan miste om i genomsnitt 18 % av sin samlade BNP till följd av könsklyftor på arbetsmarknaden ( 8 ) . En tredjedel av denna förlust beror på snedvridningar i valet av yrke mellan män och kvinnor. De återstående två tredjedelarna motsvarar kostnaderna för klyftor i arbetskraftsdeltagandet. Västra Balkan bör uppmuntras att på bästa sätt använda befintliga outnyttjade mänskliga resurser, stödja och underlätta kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och ta itu med problemet med en stor andel kvinnor i den informella ekonomin.

6.3 Denna könsklyfta beror på förekomsten av djupt rotade normer om familjeroller och otillräckliga institutionella insatser för att ta itu med dessa utmaningar. Familjeansvaret tenderar att falla på kvinnorna, och flexibla arbetsformer är ytterst ovanliga. Detta tvingar kvinnor att välja mellan familj och karriär. Kvinnor är formellt sysselsatta i mycket lägre utsträckning än män, tjänar sämre och innehar sällan höga befattningar. Det är viktigt att involvera männen i diskussionen och uppmuntra dem att ta en större del av familjeansvaret.

6.4 Tillgång till ekonomiskt överkomlig barnomsorg och uppmuntran av pappor att ta ut föräldraledighet är en av förutsättningarna för att kvinnors deltagande på arbetsmarknaden ska öka. Särskilda åtgärder krävs även för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden för kvinnliga arbetstagare, såsom tillhandahållande av offentligt finansierad förskola för unga barn. Stereotyper inom barnuppfostran och attityder, särskilt inom vissa befolkningsgrupper, till pojkars kontra flickors utbildning, samt stereotyper vid val av ett typiskt ”kvinnligt” eller ”manligt” yrke, bland andra faktorer, bidrar till löne- och pensionsklyftan mellan kvinnor och män.

6.5 Löneklyftan mellan könen i regionen, som uppgår till cirka 20 % ( 9 ) , är ett ihållande problem. Detta påverkar följaktligen pensionsklyftan mellan könen och ojämlikheten mellan män och kvinnor i fråga om pensionsålder. Med den möjliga ökningen av andelen arbetande fattiga, varav många är kvinnor, finns det goda skäl för ökad politisk uppmärksamhet och åtgärder från regeringens, arbetsgivarnas och arbetsmarknadsparternas sida, inte bara genom direkta åtgärder i fråga om både minimilön och levnadslön, progressiv beskattning, arbetsrelaterade förmåner och socialt stöd, utan även och framför allt genom indirekta åtgärder, såsom mer flexibla arbetsformer, boende, kompetensutveckling och barnomsorg.

6.6 Den ekonomiska situationen och bristen på sysselsättningsmöjligheter har en negativ inverkan på kvinnor, särskilt unga kvinnor, och gör att de tvingas lämna sina länder, vilket förvärrar kompetensflykten i regionen. Politiska åtgärder bör utformas för att fullt ut utnyttja kvinnornas talang och kompetens i den dynamiskt föränderliga ekonomiska miljön. I detta sammanhang bör man överväga att inrätta nätverk av kvinnliga experter för att lyfta fram deras sakkunskap på olika områden. Dessutom bör kvinnors tillgång till livslångt lärande förbättras och garanteras.

6.7 För att bryta utbildningsstereotyper är det nödvändigt att konsekvent uppmuntra flickor och kvinnor att intressera sig mer för naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, yrkesutbildning och lärlingsutbildning.

7. Kvinnors egenmakt

7.1 Kvinnors ekonomiska egenmakt

7.1.1 Kvinnliga företagare är fortfarande en outnyttjad källa till företagande och jobbskapande och en viktig drivkraft för ekonomisk tillväxt. Kvinnliga företagare står inför unika utmaningar och hinder när de påbörjar och utökar sin verksamhet, t.ex. bristande affärs- och entreprenörsfärdigheter samt bankers utbredda fördomar mot kvinnoledda företags kreditvärdighet. Det finns ingen unik definition av ”kvinnligt företagande”, vilket leder till att det saknas uppgifter om denna viktiga fråga.

7.1.2 Strävan efter förändringar bygger på starka belägg för att det finns många högkvalificerade kvinnor på västra Balkan, och argumenten för en jämnare könsfördelning bör därför utgå från ”regeln om meriter och preferens” snarare än positiv diskriminering. Det finns dock fortfarande faktorer som hindrar kvinnor från att få en ledande ställning, bland annat bristen på åtgärder för att förena arbete och familjeliv, begränsat tillträde till nätverk som är viktiga för högre poster och brist på självförtroende ( 10 )

7.1.3 EESK rekommenderar vidare att politiska beslutsfattare och företag ser över följande frågor för att se till att kvinnor deltar på hög nivå på västra Balkan ( 11 ) — Öka synligheten för kvinnor på högre befattningar. — Skapa större öppenhet vid rekrytering till ledande befattningar. — Bekämpa stereotyper när det gäller könsroller. — Planera ledarsuccessionen. — Skapa metoder för kanalisering av talanger. — Sprida exempel på bästa praxis. — Skapa en samordnad databas över kvinnor som är kvalificerade att inneha styrelseposter.

7.1.4 Utbildning och tillgång till finansiering, inklusive mikrofinansiering, bör tillhandahållas som ett integrerat paket för kvinnors nystartade och expanderande företag ( 12 ) . Främjande av kvinnligt företagande i regionen skulle leda till jobbskapande och innebära ekonomiska fördelar för alla. För detta ändamål bör åtgärder såsom företagskuvöser, mentorprogram, innovationsnav, tekniklabb och andra former av stöd för kvinnor i näringslivet användas mer aktivt.

7.1.5 Sammanslutningar av affärskvinnor bör aktivt delta i beslutsprocesser och offentlig dialog med lokala och regionala myndigheter och partnerorganisationer. I nyligen genomförda projekt på detta område har man konstaterat att ämnet erkänns i högre utsträckning än tidigare, och stödet till kvinnliga företagare har avancerat från att vara ett projekt till att vara en pågående process. Ytterligare betydande framsteg skulle kräva att människors tänkesätt ändras.

7.1.6 Sociala företag har en viktig roll att spela för att föra samman kvinnliga företagare och bör uppmuntras i hela regionen för att samordna åtgärder och underlätta framgångsrik tillgång till finansiering.

7.1.7 Ungas företagande är avgörande för regionen och det behövs en ny tillväxtmodell för att nå det digitala gränslandet. Den bör bygga på innovation och den nya millenniegenerationens entreprenörsanda. Modellen bör bland annat omfatta skräddarsydd utbildning av unga kvinnor och män för det nya arbetslivet, med säkra finansieringslösningar.

7.2 Kvinnors politiska egenmakt

7.2.1 Alla partnerländer på västra Balkan använder sig av könskvotering och det finns en ganska stark politik för att öka kvinnors representation. Kvotsystemet i de flesta av partnerländerna kräver att politiska partier inkluderar minst 30 % kvinnliga kandidater på sina listor, förutom i Bosnien och Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, där minimiandelen är 40 %.

7.2.2 Även om könskvoteringen utvecklas och medför positiva förändringar i regionen finns det ingen konsekvens i genomförandet av denna politik. Det gör att kvinnornas ställning i politiken och deltagande i beslutsprocesserna inte har förbättrats i någon större utsträckning och ännu inte är hållbart.

7.2.3 Det finns en hierarkisk marginalisering i regionen som visar att det finns ett större antal män än kvinnor i hög beslutsfattande position. Kvinnor innehar fortfarande inte de högsta maktpositionerna. De deltar mycket ofta i politiska organ som hanterar utbildning, hälso- och sjukvård, socialpolitik och administration, och detta kan leda till horisontell segregering i vissa sektorer. De är dock mycket mindre representerade i andra organ, som har större beslutsbefogenheter och inflytande över utformningen av politiken eller lagstiftningen.

7.2.4 Det finns vissa goda exempel på kvinnors politiska egenmakt i regionen. Lokala organisationer har lyckats mobilisera kvinnor i de politiska processerna och det stöd som tillhandahållits kvinnor i politiska partier har lett till att den första kvinnliga borgmästaren i Kosovo har valts. I Albanien har partner lett den koalition inom det civila samhället som kräver respekt för könskvoten i parlamentet, vilket har gjort att den kvinnliga deltagandenivån har ökat i de senaste valen. Det finns många pågående planer, mekanismer och stödstrukturer för att öka kvinnors politiska deltagande i regionen, och betydande förbättringar har gjorts ( 13 )

8. Arbetsmarknadsparternas och civilsamhällesorganisationernas roll

8.1 Arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer på västra Balkan har en viktig roll att spela när det gäller att påverka myndigheterna att verka för jämställdhet. De är bevisade katalysatorer för positiv förändring och uppbyggnad av toleranta och motståndskraftiga samhällen. Det finns ett antal framgångsrika initiativ, projekt och plattformar för kvinnor, och EESK stöder fullt och fast dessa positiva åtaganden.

8.2 Kvinnoorganisationer, som en del av civilsamhällesorganisationerna, är särskilt viktigt i detta avseende och spelar en ledande roll i arbetet med att förebygga våld mot kvinnor samt när det gäller försoning på lokal och regional nivå. De är en viktig del av processen för att övervaka och hålla regeringarna ansvariga för ett effektivt genomförande av politiken.

8.3 Trots formellt införda mekanismer för arbetsmarknadsparternas och civilsamhällesorganisationernas deltagande i samrådsförfaranden lämnar kommunikationen och samarbetet med regeringarna mycket i övrigt att önska. Den senaste tidens mer negativa inställning till civilsamhällesorganisationer gör det svårt för dem att rikta sund kritik och föreslå åtgärder för att effektivt hantera befintliga brister. EESK betonar behovet av att stödja och trygga utrymmet i det civila samhället för kvinnors rättigheter och egenmakt.

8.4 Utvidgningsprocessen och Berlinprocessen har bidragit till det civila samhällets deltagande i regionala initiativ och regionalt beslutsfattande. Det finns tecken på framsteg när det gäller status och position för sektorn som helhet, varigenom flera ändringar av lagstiftning, politik och budgetar har gjorts, med beaktande av vad medborgarna vill.

8.5 EESK har utvecklat en tudelad strategi – både regional och bilateral – för förbindelserna med civilsamhällesorganisationerna på västra Balkan. Uppföljningskommittén för västra Balkan, som EESK inrättade 2004, är det främsta instrumentet för att samordna EESK:s verksamhet i regionen och övervaka förändringarna i den politiska, ekonomiska och sociala situationen i partnerländerna på västra Balkan, samt i förbindelserna mellan EU och västra Balkan, inbegripet på området för kvinnors rättigheter. Forumet för det civila samhället på västra Balkan ingår i uppföljningskommitténs arbete. Vid det sjätte forumet, som hölls i Sarajevo i juli 2017, diskuterades och antogs rekommendationer på området för kvinnors rättigheter och egenmakt.

8.6 I kommissionens meddelande om utvidgningen från 2018 uppmanas de nationella myndigheterna att med stöd av sina samhällen ta ansvar för och leva upp till de välkända villkoren för EU-anslutning. En inkluderande och ändamålsenlig strukturerad dialog om reformprioriteringar, där ett stärkt civilt samhälle deltar, skulle i stor utsträckning avgöra hur framgångsrika genomgripande åtgärder blir. EU bör därför göra mer för att uppmuntra och underlätta denna dialog.

Bryssel den 23 januari 2019. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

(2) Europaparlamentets utredningstjänst. Briefing om kvinnor på västra Balkan, juli 2018.

(3) Civil Society Forum (CSF) of the Western Balkans Summit Series, ”Gender Issues in the Western Balkans”, Policy Brief nr 04, april 2018, http://wb-csf.eu/wp-content/uploads/2018/04/CSF-PB-04-Gender-Issues-in-the-Western-Balkans.pdf.

(4) Hughson, 2014, ”Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina”, och Brankovic, 2015, ”Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking”. UNDP.

(5) Petricevic, I. 2012. Women’s Rights in the Western Balkans in the Context of EU Integration.

(6) Regional Cooperation Council, ”A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans”, november 2017, https://www.rcc.int/pubs/54/a-waiting-game-assessing-and-responding-to-the-threat-from-returning-foreign-fighters-in-the-western-balkans.

(7) Europaparlamentets utredningstjänst. Briefing om kvinnor på västra Balkan, juli 2018.

(8) http://blogs.worldbank.org/europeandcentralasia/key-unlocking-economic-potential-western-balkans-women

(9) Regionalt projekt av UN Women.

(10) EUT C 133, 9.5.2013, s. 68.

(11) EUT C 133, 9.5.2013, s. 68.

(12) Europeiska kommissionen, SME Policy Index, Western Balkans and Turkey 2016, Assessing the implementation of the Small Business Act for Europe.

(13) UNDP, 2016.