KOMMISSIONENS ÅRSRAPPORT - Lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen - 1998

SAMMANFATTNING

AVSNITT 1: INTEGRERING AV JÄMSTÄLLDHETSFRÅGOR

AVSNITT 2: NYA STRATEGIER FÖR SYSSELSÄTTNING OCH JÄMSTÄLLDHET

AVSNITT 3: FRÄMJANDE AV JÄMN KÖNSFÖRDELNING INOM BESLUTSFATTANDE

AVSNITT 4: JÄMSTÄLLDHETSLAGSTIFTNING

AVSNITT 5: JÄMSTÄLLDHET OCH UTVIDGNING

SAMMANFATTNING

År 1998 var det år då jämställdhet mellan kvinnor och män intog sin plats överst på Europas politiska dagordning. Denna tredje årsrapport om lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen [1] presenterar utvecklingen och vad som har uppnåtts under 1998 och tar upp de frågor som kommer att bli viktiga under 1999 när vi närmar oss det nya århundradet.

[1] Inm ramen för samarbetet inom EES-avtalet har viss information om Norge, Island och Liechtenstein lagts till när så är lämpligt.

Integrering av jämställdhetsfrågor i fördraget

I Amsterdamfördraget anges särskilt att ett av dess grundläggande mål är att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och främja jämställdhet i all verksamhet inom EU. I fördraget uttrycks således tydligt och klart tanken om att integrera lika möjligheter i alla politikområden. Enigheten om att stärka och integrera jämställdhetsaspekten i politiken på europeisk nivå har varit en viktig faktor för att under 1998 förstärka den politiska profilen för kvinnors rätt till jämställdhet. Rapporten visar på den växande betydelsen av integrering av jämställdhetsaspekterna som ett politiskt instrument.

Integrering av jämställdhetsfrågor i strategin för sysselsättningen

Den europeiska strategin för sysselsättning är kanske det bästa exemplet på vad det i praktiken betyder för politikens utformning att integrera jämställdhetsaspekter på alla områden. I fördraget har sysselsättningen gjorts till en gemensam europeisk fråga. Toppmötet om sysselsättning i Luxemburg ålade de 15 medlemsstaterna att föra en samordnad sysselsättningspolitik och konstaterade att klyftan mellan kvinnor och män på 25 miljoner arbetstillfällen - 25 miljoner färre kvinnor än män är anställda - i medlemsstaterna är ett av de största problemen. I denna årsrapport granskas konsekvenserna av de två viktigaste slutsatserna från toppmötet i Wien i december 1998: att "sysselsättningen är den viktigaste prioriteringen för Europeiska unionen" samt att lika möjligheter för kvinnor och män utgör en central del av hela strategin för sysselsättningen.

Således är nu lika möjligheter för kvinnor och män oupplösligt sammankopplade med sysselsättning. Lika möjligheter är nu både en fråga om social rättvisa och god hushållning med resurser. Under de kommande tio åren kommer Europas arbetande befolkning att börja minska i antal. Ökad sysselsättning, som är så livsviktig för vår långsiktiga ekonomiska framgång, kommer mer än i det förgångna att vara beroende av kvinnors ökade deltagande på arbetsmarknaden. Medlemsstaterna måste skapa förutsättningar som gör det möjligt för den europeiska ekonomin och den europeiska arbetsmarknaden att till fullo dra fördel av kvinnors kreativitet, talanger och färdigheter och göra det möjligt för både kvinnor och män att skapa en bättre jämvikt mellan yrkesliv och familjeliv.

Integrering av jämställdhetsaspekten i andra politikområden

Integrering som ett redskap och ett mål är inte begränsat till sysselsättningsstrategin: själva tanken med integreringen är att alla områden inom politiken måste bedömas utifrån jämställdhetsaspekten. I rapporten behandlas därför de betydande framsteg som gjorts när det gäller jämställdhet under 1998 inom ett antal olika politikområden: samarbete i utvecklingsfrågor, ungdom och utbildning, det femte ramprogrammet för forskning och utveckling. Inom detta område nämns särskilt den föreslagna reformeringen av strukturfonderna, med dess dubbla strategi: särskilda åtgärder och integrering.

Jämn könsfördelning i beslutsfattandet

Målet att genomföra en jämn könsfördelning i beslutsfattandet är ett nyckelområde när det gäller lika möjligheter. Underrepresentationen av kvinnor i beslutsfattandet kan anses underminera de praktiska effekterna av integreringen av jämställdhetsaspekten genom att den motverkar integrationen av kvinnors behov och intressen över hela skalan av det politiska, sociala, kulturella och ekonomiska livet.

Jämställdheten och utvidgningen

Processen mot en utvidgning av Europeiska unionen är en av de största utmaningarna inom den närmaste framtiden. Med anledning av detta ägnar 1998 års rapport för första gången ett helt avsnitt åt frågan om jämställdhet i kandidatländerna.

Jämställdhetspolitiken 1999

Mycket har uppnåtts på jämställdhetsområdet. År 1998 kan ses som ett år av konsolidering, eftertanke och planering av framtiden. I årsrapporten kommer man fram till slutsatsen att den dubbla jämställdhetsstrategin -- som förenar integrering av jämställdhet på alla politikområden med verksamhet som är särskilt inriktad på kvinnor -- under årets lopp givit upphov till positiva resultat. För 1999 utlovas resultat som blir ännu tydligare. Vi kan förvänta oss att Amsterdamfördraget ratificeras, att nya förordningar för strukturfonderna antas, att Luxemburgprocessen och Europeiska rådets planer på en europeisk sysselsättningspakt förstärks samt att förberedelser inför översynen år 2000 av handlingsprogrammet från Beijingkonferensen sätts igång. Detta är händelser som kommer att inträffa under 1999 och som än mer kan förväntas förändra strukturen på Europeiska unionens jämställdhetspolitik.

1.

AVSNITT 1: INTEGRERING AV JÄMSTÄLLDHETSFRÅGOR

Integreringen av jämställdhetsfrågor går på global nivå tillbaka till FN:s fjärde världskvinnokonferens i Beijing 1995. Med starkt stöd från EU:s delegation definierades integreringen av jämställdhetsfrågor som regeringars och andra aktörers främjande av en aktiv och synlig politik för att integrera jämställdhetsperspektivet i alla politikområden och program, så att innan beslut fattas skall en analys göras av effekterna på kvinnor och män.

På europeisk nivå följdes åtagandet om integreringen mycket konkret först av kommissionens meddelande om "Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser" [2] och senare i kommissionens sociala handlingsprogram för 1998-2000 [3]. I programmet drar man upp riktlinjerna för de åtgärder som skall vidtas för den framtida utvecklingen av Europas socialpolitik, särskilt när det gäller att främja jämställdheten genom den dubbla strategin med integrering av jämställdhetsfrågor och särskilda åtgärder. Denna dubbla strategi styr nu all policy när det gäller lika möjligheter.

[2] KOM (96) 67 slutlig, 21.2.1996.

[3] KOM(98) 259 slutlig.

Den europeiska ramen för integrering av jämställdhetsfrågorna är nu formaliserad på ett rättsligt och institutionellt sätt i det nya Amsterdamfördraget. I dess artikel 3 föreskrivs att "i all verksamhet som avses i denna artikel skall gemenskapen syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem". I och med ratificeringen av fördraget kommer Europeiska unionen att vara det första exemplet på en omfattande formell ram för jämställdhet.

Utveckling av instrumenten för integrering

Kommissionen fortsatte och befäste under hela 1998 sin strategi som innebär att all generell politik och alla generella åtgärder särskilt skall bedömas när det gäller deras inverkan på jämställdheten. Gruppen för lika möjligheter för kvinnor och män, som består av ledamöter av kommissionen och som leds av Jacques Santer, har varit särskilt drivande i detta avseende.

Konsekvensanalyser ur ett jämställdhetsperspektiv genomförs för att undvika icke avsedda följder av politiska beslut och för att förbättra politikens kvalitet och effektivitet. Integrering av jämställdhetsfrågor är en komplex metod på lång sikt som kräver utveckling av lämplig utbildning och instrument. Utveckling av sådan utbildning och instrument för att undanröja de största hindren har stått högt upp på prioriteringslistan. Ytterligare ett steg mot att genomföra konsekvensanalyser ur ett jämställdhetsperspektiv togs under 1998, genom att kommissionen offentliggjorde en kortfattad vägledning [4] i syfte att införa konsekvensanalyser ur ett jämställdhetsperspektiv vid kommissionens tjänster. I vägledningen förklaras och ges exempel på vad som är könsrelevant och indikatorer för en konsekvensanalys ställs upp. Ytterligare åtgärder kommer att vidtas under 1999 för att säkerställa att konsekvensanalyser ur ett jämställdhetsperspektiv av kommissionens politik blir ett normalt förfarande. Man planerar även att vidta åtgärder för att förstärka medlemsstaternas åtagande att genomföra integreringen av jämställdhetsaspekten.

[4] 'En vägledning till konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv, Europeiska kommissionen, GD V, 1998, Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapens officiella publikationer.

I detta sammanhang kan nämnas att Nederländerna har utvecklat ett instrument [5] för konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv och detta har regeringen använt på ett flertal politikområden. Utifrån det nederländska projektet har ett liknande instrument utvecklats i Belgien på begäran av de flamländska regionala myndigheterna. Ännu ett instrument för konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv används på försök på lokal och regional nivå i Sverige. Man kan konstatera att konsekvensanalyserna är starkt beroende av expertis på jämställdhetsfrågor och av tillgången till könsuppdelade och genusrelevanta data.

[5] Konsekvensanalys ur jämställdhetsperspektiv, Mieke Verloo, Europarådet, en grupp specialister på integrering av jämställdhetsfrågor, 1996.

Målet för parlamentets utskott för kvinnors rättigheter, då det genomförde en grundlig genomgång av 1998 års budget för att fastställa hur anslagen gynnade kvinnor respektive män, var att göra processen för att integrera jämställdhetsfrågor mer synlig [6].

[6] Arbetsdokument om integering av jämställdhet och kvinnor i budgeten, EP 227.894, 29.7.1998.

Främja jämställdhet inom strukturfonderna

Strukturfonderna har, som gemenskapens främsta instrument för social sammanhållning och hållbar utveckling, ett stort genomslag för lika möjligheter för kvinnor och män.Vissa särskilda initiativ med särskilt genomslag för kvinnor togs inom ramen för strukturfonderna i gång under 1998.

Inom ramen för Recite II (artikel 10 i ERUF [7]) startades sex europeiska resurscentrum i syfte att främja och stödja integrationen av kvinnor i näringsverksamhet. I fiskeriområden stöddes 29 projekt för kvinnor enligt ett särskilt pilotprogram. Initiativet Employment-Now [8] har stött särskild verksamhet för kvinnor och samtidigt utvecklat sätt att närma sig integreringen av jämställdhetsfrågor. I Frankrike har ett projekt för att stödja kvinnor vid beslutsfattande inom den offentliga tjänstesektorn fått stöd. I Italien har ett projekt för att införa en jämställdhetsstyrd kvalitetsmärkning på arbetsplatser fått stöd. Inom ramen för initiativet Employment-Adapt [9] har en särskild transnationell arbetsgrupp om desegregering av arbetsmarknaden bildats med deltagande från flera medlemsstater för att sprida och integrera resultaten från Employment-Now-programmen på gemenskapsnivå.

[7] Europeiska regionala utvecklingsfonden.

[8] 1994-1999.

[9] 1994-1999.

Utvärderingen av Europeiska socialfonden (ESF) efter halva tiden [10] omfattade ett särskilt kapitel om lika möjligheter. Under programplaneringen för 1994-1999 har, inom ramen för mål 3, principen om att främja lika möjligheter i alla samlade programplaneringsdokument betraktats som en genomgående riktlinje. Genomförandet av den har dock i praktiken varit svagt.

[10] Slutsatser från utvärderingen efter halva tiden av ESF, Europeiska kommissionen, GD V, juni 1998.

Undersökningar publicerades om genomslaget för insatser av Europeiska regionala utvecklingsfonden i Finland, Spanien, Irland, Portugal och Grekland och i fyra glesbygdsområden i Italien, Grekland, Nederländerna och Norge. I samtliga länder kom man till slutsatsen att ett användbart instrument för att öka kvinnors integration på arbetsmarknaden är att främja och uppmuntra lika möjligheter genom insatser via strukturfonderna, särskilt genom särskilda åtgärder inom kvinnligt företagande och barnomsorg.

En undersökning som har finansierats av EUGFJ [11] publicerades om sysselsättningsläget och strategier för kvinnliga jordbrukare i olika landsbygdsområden. Den visar betydelsen av kvinnors deltagande i olika verksamheter. En analys av programmet om utvecklingen på landsbygden i Irland visade det svaga kvinnliga deltagandet när det gäller jordbruksinvesteringar, men däremot ett betydande deltagande inom turism och utbildningsverksamhet.

[11] Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

Att dra slutsatser om genomförandet av politiken för lika möjligheter under nuvarande strukturfondsprogram och erfarenheter inför den nya programplaneringsperioden, utgjorde ämnen för en europeisk konferens som ägde rum i september 1998. [12] Vid mötet framhölls, två år efter konferensen i Bryssel 1996, betydelsen av strukturfondernas bidrag för att minska den bristande jämställdheten för kvinnor när det gäller sysselsättningen och för att desegregera arbetsmarknaden, liksom för att använda kvinnors förmåga till lokal utveckling i städer och på landsbygden eller för nyföretagande. Exempel på strategier för integrering av jämställdhetsfrågorna lades fram. Ett exempel utgjordes av allmänna fackförbundet för portugisiska arbetares Luna-projekt, vilket har till syfte att ge fackligt aktiva kvinnor utbildning för att bli jämställdhetsansvariga vid portugisiska företag.

[12] Integreringen av jämställdhet mellan kvinnor och män i strukturfonderna, seminarium anordnat av de portugisiska myndigheterna i samarbete med kommissionen i Viana do Castelo, Portugal, den 13-15 september 1998.

Reformeringen av strukturfonderna: nya framtidsutsikter

Dagens omgång strukturfonder kommer att löpa ut i slutet av 1999. Europeiska kommissionen antog den 18 mars 1998 fem förslag till förordningar för strukturfonder. "Eliminerandet av sociala skillnader och främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män" inom ekonomisk och social verksamhet har införts som en allmän princip för målen och uppgifterna för framtida medel. Om dessa skulle antas, skulle det innebära ett viktigt framsteg för att göra om fonderna till ett huvudinstrument för att främja jämställdheten i gemenskapen. Jämställdhetsaspekten skulle därmed genomsyra hela processen, från planering till utvärdering.

I förslagen till förordningar om ERUF, EUGFJ och FFU [13] föreslås att medlemsstaterna skall vidta åtgärder för jämställdhet. Europeiska socialfonden skall bidra till de åtgärder som genomförs för att följa upp den europeiska sysselsättningsstrategin. Ett av de fem politiska områden som föreslås för ESF-insatser är att förbättra kvinnors situation på arbetsmarknaden, inklusive karriärutveckling, tillgång till nya arbetstillfällen och företagande samt den vertikala och sektorsvisa segregationen av arbetsmarknaden.

[13] Finansiellt instrument för utveckling av fiske.

För att förbereda nästa omgång strukturfonder i Irland, har förslag förts fram om att inom nästa ram för gemenskapsstöd inbegripa inrättandet av en samordningskommitté för jämställdhet [14] och att påbörja utbildning om integrering av jämställdhetsfrågor.

[14] Ram för gemenskapsstöd.

Flera seminarier anordnades i samarbete med Women's Commission of the COPA COGECA (Federation of Farmers Organisations at European Level) för att informera kvinnor på landsbygden om de reformer som är knutna till Agenda 2000. Seminariena finansierades genom en särskild budgetpost som Europaparlamentet anslagit för information och utbildning på landsbygden.

Kommissionen avser att införa ett nytt gemenskapsinitiativ om mänskliga resurser för att bekämpa all slags diskriminering på arbetsmarknaden och inrikta sig på alla grupper som kan bli förfördelade när det gäller tillgång till arbete. Lika möjligheter för kvinnor och män skulle kunna integreras som en övergripande fråga.

Kommissionens rådgivande kommitté för lika möjligheter för kvinnor och män, vilken består av företrädare för medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter, avgav ett yttrande om reformeringen av strukturfonderna [15], i vilket föreslås att lika möjligheter skall förekomma mer i beslutsprocessen för samtliga fonder.

[15] Yttrande av Rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män om reformeringen av strukturfonderna, 6 juli 1998.

Parlamentet godkände vid sitt plenarsammanträde den 19 november 1998 [16] kommissionens förslag till reformering av Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska socialfonden. Ändringar gjordes för att stärka Europeiska socialfondens åtagande för att ta itu med arbetslöshet, lika möjligheter och för att uppmuntra till utbildning.

[16] EP 273.811/39.

Ekonomiska och sociala kommittén [17] och Regionkommittén [18] godkände i september 1998 de av kommissionen föreslagna förordningarna, med lika möjligheter för kvinnor och män som en av fondernas fem prioriteringar.

[17] Den 9-10 september 1998.

[18] CoR 167/98.

Den roll som spelas av gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män

Kommissionen godkände den preliminära rapporten om genomförandet av gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män. [19] Integreringen av jämställdhetsfrågor och det övergripande uttömmande tillvägagångssätt detta innebär godkändes både som vägledande princip och som strategiskt viktigaste mål för programmet. Genomförandet av det i praktiken möjliggör nya åtgärder och en hel rad tidigare icke använda initiativ på varje nivå.

[19] KOM(98) 770 slutlig av den 17.12.1998.

Sammantaget har man utvecklat ett betydande antal projekt, undersökningar och konferenser inriktade på en rad olika politiska nivåer och områden i syfte att främja integreringen av jämställdhetsfrågor och att ta fram verktyg och instrument för att genomföra detta.

Utbildnings- och forskningsprogram: mot jämställdhet

Gemenskapsprogram när det gäller utbildnings-, yrkesutbildnings- och ungdomspolitik har en lång tradition av att respektera lika möjligheter för kvinnor och män. Bland de viktigaste utmaningarna inför framtiden är att ytterligare utveckla och utvidga det som uppnåtts inom den "nya generation" av gemenskapsprogram som håller på att förberedas för perioden 2000-2006. Den 4 december antog rådet en gemensam ståndpunkt om förslagen för nästa fas av Sokrates- [20] och Leonardo-programmen [21]. För Ungdom för Europa [22] håller förslaget för den andra fasen på att förhandlas. Dessa förslag kommer att säkerställa en förbättring av profilen för lika möjligheter på dessa områden. Inom de nya programmen "kommer särskild uppmärksamhet ägnas åt att undanröja alla former av diskriminering och att främja lika möjligheter för kvinnor och män. Dessa bestämmelser skall integreras i alla mål i de tre nya programmen.

[20] Rådets dokument 13327/1/98 rev.1 av den 22 december 1998.

[21] Rådets dokument 13380/98 av den 15 december 1998.

[22] KOM(98) 695 slutlig av den 22 november 1998.

Kvinnor är allvarligt underrepresenterade inom forskningen. Detta var slutsatsen vid en konferens om "kvinnor och vetenskap" som anordnades av kommissionen och Europaparlamentet och som hölls i Bryssel den 28-29 april. På konferensen diskuterades alla slags frågor som rörde kvinnor och vetenskap, t.ex. hinder, val, karriärutveckling, kvinnors förhållningssätt till vetenskap och policy för att öka antalet kvinnor inom vetenskapen.

I november 1998 inrättade kommissionen en expertgrupp bestående av ett dussin kvinnliga vetenskapsmän, vilka skulle arbeta med att integrera kvinnor i forskningen i Europa. Kommissionen skall upprätta länkar till redan befintliga nätverk av kvinnliga vetenskapsmän i Europa vilket skulle kunna ge möjlighet till utbyte av information och erfarenhet återigen i syfte att formulera rekommendationer och att utveckla en struktur för hela Europa. Ett genusperspektiv håller på att införlivas i det femte ramprogrammet för forskning och utveckling. Forskning om, av och för kvinnor kommer att utgöra en integrerad del av programmet. Av de projekt som för närvarande får stöd leds 27 procent av kvinnor, medan de bara stod för 10 procent av alla anbud. Ett observationsorgan kommer att bevaka kvinnors ställning när det gäller vetenskapliga tjänster.

Ett viktigt resultat av konferensen i april 1998 om "kvinnor och vetenskap" var kommissionens åtagande att förbereda ett meddelande som skulle syfta till att främja jämställdheten inom vetenskap och forskning. I förslaget till meddelande beklagas den fortsatta manliga dominansen, den traditionella mentaliteten och de stereotypa roller som karaktäriserar gemenskapens policy när det gäller vetenskap och teknik. Behov finns av fler och bättre uppgifter som är uppdelade efter kön, förbättrade karriärvägar för kvinnor inom vetenskapliga och tekniska yrken. I förslaget ges ett förslag till hur man skall uppnå 40 procent kvinnor i alla rådgivande kommittéer, utvärderingsorgan och andra relevanta beslutsfattande organ inom forskning och teknik.

Jämställdhetsaspekter inom politiken för utvecklingssamarbete

Bland regeringar i utvecklingsländer sker förändringar till förmån för diskussion av kvinnors behov av och deras potential för att delta på lika villkor som män. Kommissionen tar nu hänsyn till ett lands och en sektors situation i fråga om jämställdhet vid sitt eget strategiska arbete samt vid förberedelse av projekt. Det återstår icke desto mindre stora klyftor, bl.a. effekterna för kvinnor av förändringar inom Världshandelsorganisationen, de långa arbetstiderna för kvinnor i många länder, våld mot kvinnor och flickor inom familjer och i den lokala gemenskapen samt kvinnors underrepresentation i politiska och andra beslutsfattande organ.

Rådet (utvecklingssamarbete) pekade på svårigheterna med att genomgående integrera jämställdhetsfrågor. I maj 1998 företog rådet en översyn av jämställdhetsfrågorna i utvecklingsresolutionen 1995. [23] Brist på personal och andra resurser för att underlätta integreringen av jämställdhetsfrågor noterades och rådet uppmanade gemenskapen och medlemsstaterna att öka sin kapacitet för att genomföra resolutionen.

[23] Rådets slutsatser om genusfrågor i utvecklingssamarbetet av den 18 maj 1998.

På gemenskapsnivå har man sett över och ändrat instrument för planering och uppföljning för att innefatta könsanalys och indikatorer gemenom hela projektcykeln från indentifieringen av projektet till utvärderingen. Integrering av jämställdsfrågor och jämställdhet mellan könen är en av de tre vägledande principerna för systematisk tillämpning inom alla samarbetsområden.

Rådets förordning om integrering av könsrollsfrågor i utvecklingssamarbetet godkändes av rådet den 22 december 1998. [24]

[24] Rådets förordning (EG) nr 2836/98, av den 22 december 1998, EGT L 354/5, 30.12.1998.

Genomförandet av handlingsprogrammet från Beijingkonferensen

Det 42:a sammanträdet med Förenta nationernas kommission för kvinnors ställning hölls i New York i mars 1998 [25]. Det brittiska ordförandeskapet, som talade på Europeiska unionens vägnar, påpekade att kärnan i handlingsprogrammet är principen om integrering av jämställdhetsfrågorna. Viktiga kännetecken för principen om integrering av jämställdhetsfrågorna är en mer hållbar politik där människor kommer att känna större "samhörighet" med lösningen, "ansvarstagande" och att kvinnor och män tar lika del i beslutsfattandet, vilket är avgörande för att genomföra mänskliga rättigheter, demokrati och en hållbar utveckling som är fokuserad på människan.

[25] Förenta Nationerna kommission för kvinnors ställning, FN-högkvarteret, 12-13 mars 1998.

För att förbereda Beijing +5, den globala översynen av genomförandet av den deklaration och handlingsprogram som antogs i Beijing 1995 och som kommer att äga rum i New York i juni 2000, stod Spaniens ministerium för arbetsmarknads- och sociala frågor i november 1998 värd för en konferens i Madrid. Med inriktning på de viktigaste områdena i ett EU-perspektiv bekräftades på konferensen att en gemensam agenda inom EU hade kommit till stånd i vilken tyngdpunkten låg på specifika, men moderata åtgärder, särskilt inom utbildning, sysselsättning och beslutsfattande. På konferensen antogs en deklaration om fördömande av alla former av våld mot kvinnor.

Beijing var värd för ett femdagarsseminarium om kvinnors rättigheter inom ramen för dialogen om mänskliga rättigheter mellan Europeiska unionen och Kina. Seminariet anordnades av det österrikiska ordförandeskapet tillsammans med kommissionen. [26] Mötet utgjorde ett unikt tillfälle för kinesiska och europeiska icke-statliga organisationer att sitta ned sida vid sida med företrädare från regeringar och den akademiska världen.

[26] EU-Kina seminarium mellan Europeiska unionen och All China Women's Federation, Beijing, den 26-30 oktober 1998.

Rådet (arbetsmarknads- och socialministrarna) genomförde den 2 december 1998 på grundval av ett förslag från det österrikiska ordförandeskapet en granskning av uppföljningen av Beijingkonferensen med särskild tonvikt vid betydelsen av könsuppdelade uppgifter, indikatorer och jämförelser när det gäller kvinnor inom beslutsfattande. Som ett utfall av detta har en process satts i gång för att ta fram indikatorer och jämförelser inom ramen för Europeiska unionens uppföljning av Beijingkonferensen.

Starta en debatt om jämställdhet inom den offentliga sektorn

Att integrera jämställdhetsaspekten inom den offentliga sektorn var en av de viktigaste diskussionsämnena. Som en del i det brittiska ordförandeskapet anordnades en stor internationell konferens om "Integrering av jämställdheten i den offentliga sektorn" [27] tillsammans av kommissionen för lika möjligheter och Europeiska kommissionen med stöd från den brittiska regeringen och British Council.

[27] EU konferens om 'Integrering av jämställdhet i den offentliga sektorn, London, 22-23 juni 1998.

Det österrikiska ordförandeskapet fortsatte diskussionen genom en konferens om "Stöd för kvinnor inom offentlig förvaltning" [28] som inriktades på de utmaningar offentliga myndigheter ställs inför då man genomför en politik för lika möjligheter. Ett seminarium om "Aktiva åtgärder inom offentlig tjänst" [29] hölls också under det österrikiska ordförandeskapet med stöd från kommissionen. Det sammanförde experter från Sverige, Nederländerna, Österrike, Italien, Tyskland och de europeiska institutionerna för att utbyta föregångsexempel om aktiva åtgärder inom den offentliga sektorn. Kommissionen framhöll att integrering inte står i motsättning till aktiva åtgärder.

[28] Wien, 12-14 november 1998.

[29] Austrian Academy of Public Administration, seminarium om positiv särbehandling inom den offentliga sektorn, 12-13 oktober 1998, Wien.

I Sverige har man valt ett program för utbildning och medvetandegörande riktat till de allra högsta cheferna på alla områden inom den offentliga sektorn. Att statsministern och samtliga medlemmar i regeringen deltar understryker den vikt som läggs vid programmet. Sverige framhöll betydelsen av god statistik och indikatorer som gör åtskillnad mellan könen och deras roll för att belysa nya frågor och perspektiv på en integreringspolitik. Inom ramen för JÄMKOM undersöker Svenska kommunförbundet hur en kommitté eller styrelse systematiskt kan arbeta för att inom sitt eget område uppnå jämställdhet.

I Sverige har föregångsexempel inom offentlig förvaltning och i de politiska partierna lett till en jämn könsfördelning genom utbildning, mentorskap, medvetandegörande och genom att främja företrädesrätt för kvinnor som är tillräckligt kvalificerade men inte lika kvalificerade.

Ett jämställdhetsperspektiv på den offentliga förvaltningen har blivit mer accepterat i Italien genom nya aktiva åtgärder och utbildning i jämställdhetsmedvetande. I Grekland har man efter den omorganisation av generalsekretariatet för jämställdhet om vilken rapporterades i årsrapporten för 1997, inrättats ett jämställdhetskontor inom ministerierna för nationell ekonomi, utveckling, arbetsmarknad och socialförsäkring, hälso- och sjukvård, utbildning, jordbruk, justitieministeriet, press och massmedia samt polisen.

AVSNITT 2: NYA STRATEGIER FÖR SYSSELSÄTTNING OCH JÄMSTÄLLDHET

Lika möjligheter inom den europeiska sysselsättningsstrategin

Godkännandet av riktlinjerna för sysselsättning för 1998 i december 1997 innebar ett viktigt steg framåt för att främja jämställdheten och under 1998 har en konsolidering skett av den process som innefattar fullt erkännande av lika möjligheter som en vital grundläggande del av den europeiska modellen för att skapa arbetstillfällen.

Det gemensamma informella rådet (arbetsmarknads-, social- och jämställdhetsministrar), som hölls i juli 1998 [30] i Innsbruck i Österrike, deklarerade att lika möjligheter hade blivit en ekonomisk förutsättning och att kvinnors deltagande på arbetsmarknaden skulle krävas för att upprätthålla den europeiska sociala modellen. Ministrarna diskuterade innehållet i den rapport som lades fram av det österrikiska ministeriet för arbetsmarknads-, hälsovårds- och sociala frågor [31], som pekade på tre huvudorsaker till varför en jämställdhetsdimension krävs inom sysselsättningsstrategin:

[30] 8-10 juli.

[31] Rubery.J. och Fagan.C mars 1998, "Equal Opportunities and Employment in Europe", slutrapport till det federala ministeriet för arbetsmarknad, hälsa och sociala frågor, Österrike, European Work and Employment Research Center, Manchester.

* Andelen kvinnor av de sysselsatta utgör en av de viktigaste källorna till skillnader i sysselsättningsnivå mellan utvecklade länder.

* Ett perspektiv som omfattar jämställdheten mellan könen är avgörande för att förstå de senaste förändringarna i sysselsättnings- och välfärdssystemen.

* Högre sysselsättningsnivåer kräver också en förändring i grunden av den sociala och ekonomiska organisationen i riktning mot ett sysselsättnings- och välfärdssystem med högre andel hushåll med dubbla inkomster.

I sitt yttrande [32] om riktlinjerna för sysselsättning för 1998 välkomnade kommissionens rådgivande kommitté för lika möjligheter för kvinnor och män de steg som vissa medlemsstater tagit för att inbegripa lika möjligheter i samtliga pelare.

[32] Yttrande av den rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män om riktlinjerna för sysselsättning för 1998, 7 juli 1998.

De nationella handlingsplanerna för sysselsättning för 1998

För första gången 1998 utarbetade medlemsstaterna och kommissionen ett förslag till nationella handlingsplaner i vilka de presenterade nya åtgärder i syfte att skapa sysselsättning. I ett meddelande som offentliggjordes i maj 1998 [33] behandlade kommissionen de åtaganden medlemsstaterna gjort när det gäller riktlinjerna för sysselsättning för 1998. Enligt kommissionen visar svaren från medlemsstaterna att det nu fanns ett klart åtagande att göra framsteg i fråga om sysselsättningen. Ett antal positiva faktorer kunde urskiljas. Huvudinriktningen i planerna var emellertid de två första pelarna, "anställbarhet" och "företagaranda". I fråga om den fjärde pelaren föreföll det innehåll i de nationella handlingsplanerna för 1998 som behandlade frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män vara blygsamt och inte tillräckligt utvecklat.

[33] KOM(98) 316 av den 15.5.1998.

Kommissionens expertgrupp för jämställdhet och sysselsättning genomförde en utvärdering utifrån ett jämställdhetsperspektiv av de nationella handlingsplanerna för 1998 [34]. Resultaten av denna utvärdering diskuterades vid ett seminarium som anordnades av kommissionen i juli 1998 [35] med nationella myndigheter och arbetsmarknadens parter på europeisk nivå.

[34] Bettio, F. Bimonte, S., och Tiezzi, S., 'The National Action Plans for Employment: Assessment from a Gender Perspective' (De nationella handlingsplanerna för sysselsättning: en bedömning utifrån ett jämställdhetsperspektiv), rapport från expertnätverket 'Kön och sysselsättning', Europeiska kommissionen, GD V, juli 1998.

[35] Bryssel den 3 juli 1998.

Följande resultat är bland de viktigaste:

* I sina nationella handlingsplaner för 1998 har de flesta medlemsstater erkänt de klyftor som finns när det gäller omsorg, särskilt för barn, och anger att de avser att utveckla tillgången på vårdtjänster. Österrike, Nederländerna, Förenade kungariket och Luxemburg har ställt upp sina mål. Spanien, Förenade kungariket och Italien har angett att de skulle stå för kostnaderna för vårdtjänster genom skatt och bidrag. Det har sällan nämnts om det finns tjänster för äldre och andra vuxna vårdberoende personer.

* Några medlemsstater har integrerat jämställdheten i sina allmänna åtgärder. Det är fallet med Luxemburg där särskilda bidrag kommer att finnas för att öka antalet kvinnor inom intern företagsutbildning. I Österrike har en integrerad metod utarbetats för är att minska könsklyftorna när det gäller sysselsättning och kombinera olika åtgärder för kvinnor, t.ex. utbildning, löner, yrkesutbildning i yrken som traditionellt domineras av män och tillhandahållande av barnomsorg.

* Belgien, Grekland och Nederländerna underströk att de gav bidrag så att människor bättre skall kunna förena yrkesliv med familjeliv och förbättra tillgängligheten till omsorg efter skolan. Irland inrättade en expertarbetsgrupp om barnomsorg för att utveckla ett nationellt ramverk för barnomsorg. Kommissionen studerade utvecklingen av vårdtjänster under året. [36]

[36] "Kön och arbetstidspolicy", Europeiska kommissionen, GDV "Vård i Europa", gemensam rapport från "Kön och sysselsättning" och "Gender and Law" Networks of Experts, 1998, Europeiska kommissionen, GDV..

Vid Europeiska rådets möte i Cardiff, som hölls den 15-16 juni under det brittiska ordförandeskapet, uppmanades medlemsstaterna till följande:

* Stärka åtgärderna för lika möjligheter genom att säkerställa att jämställdhet mellan kvinnor och män integreras i alla politiska riktlinjer för sysselsättningen.

* Främja familjeanpassade arbetsformer, bland annat lämplig barnomsorg och system för föräldraledighet.

I den gemensamma sysselsättningsrapporten [37] av den 14 oktober 1998 lade man fram en analys av genomförandet av de nationella handlingsplanerna för sysselsättning och en rad föregångsexempel i medlemsstaterna. Stats- och regeringscheferna beaktade vid Europeiska rådets möte i Wien i december 1998 denna detaljerade granskning.

[37] SEK (98) 1688.

Den 14 oktober 1998 lade kommissionen även fram den första rapporten om "sysselsättningsnivåer", som utarbetats med anledning av en begäran från det europeiska sysselsättningstoppmötet i Luxemburg i november 1997. I rapporten understryks att kvinnor utgör en betydande potential för ökad sysselsättning i Europeiska unionen, under förutsättning att de får rätt stimulans och möjligheter. I rapporten framhålls vikten av åtgärder som uppmuntrar och gör det möjligt för kvinnor att förbli sysselsatta under en större del av sitt yrkesliv. System för beskattning, socialförsäkringar och barnomsorg bör reformeras så att de bidrar till ökad sysselsättning för kvinnor.

Riktlinjerna för sysselsättning för 1999

Rådets (sociala frågor) engagemang för jämställdhet stärktes då det i december 1998 enades om riktlinjerna för 1999. Lika möjligheter för kvinnor och män integrerades i all sysselsättningspolitik och fortsatte samtidigt att utgöra en pelare i sysselsättningspolitiken som kräver särskild uppmärksamhet och särskilda åtgärder för att integrera kvinnor på arbetsmarknaden och i sysselsättningen.

Lika möjligheter för kvinnor och män inom den fjärde pelaren i riktlinjerna för sysselsättning för 1999:

"Ett tillvägagångssätt för att integrera jämställdhetsaspekter på alla områden

Kvinnor har fortfarande speciella problem när det gäller att få tillgång till arbetsmarknaden, att befordras i karriären, inkomster och när det gäller att förena yrkesliv med familjeliv. Det är därför viktigt att bl.a. säkerställa att kvinnor får tillgång till en aktiv arbetsmarknadspolitik som står i proportion till deras andel av arbetslösheten, att minska de skatte- och förmånsfaktorer som håller dem tillbaka, oavsett om dessa identifierats, pga. de negativa effekter de har på tillgången till kvinnlig arbetskraft, att ägna särskild uppmärksamhet åt hinder för kvinnor som vill starta nya företag eller bli egenföretagare samt att säkerställa att kvinnor verkligen kan få glädje av flexibla former för arbetsorganisation.

Medlemsstaterna skall därför göra följande:

Använda ett integrerat tillvägagångssätt då de genomför riktlinjerna för alla fyra pelarna. För att på ett meningsfullt sätt utvärdera framstegen med detta angreppssätt, kommer medlemsstaterna att behöva inrätta lämpliga system och förfaranden för att samla in uppgifter.

Att angripa diskriminering mellan kvinnor och män

Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter bör ge ett konkret uttryck för sin vilja att främja jämställdheten i fråga om möjligheter genom att öka kvinnors sysselsättningsgrad. De bör också vara uppmärksamma på att kvinnor och män är ojämnt representerade inom vissa verksamhetssektorer och i vissa yrken. De bör även förbättra kvinnornas karriärmöjligheter. Medlemsstaterna skall göra följande:

Sträva efter att minska skillnaden mellan kvinnors och mäns arbetslöshetstal genom att aktivt stödja ökad sysselsättning för kvinnor och motverka kvinnors underrepresentation inom vissa verksamhetssektorer och i vissa yrken och deras överrepresentation i andra. De skall ta initiativ till aktiva åtgärder för att främja lika lön för lika arbete eller likvärdigt arbete och för att minska skillnaderna i inkomst mellan kvinnor och män. I syfte att minska könsklyftorna skall medlemsstaterna likaså överväga fler åtgärder för att främja att kvinnor befordras.

Att förena yrkesliv med familjeliv

Politiken när det gäller avbrott i yrkeslivet, föräldraledighet och deltidsarbete samt flexibel arbetstid, som ligger i både arbetsgivarnas och arbetstagarnas intresse, är av stor vikt för kvinnor och män. Genomförandet av olika direktiv och avtal mellan arbetsmarknadens parter i dessa frågor bör påskyndas och regelbundet följas upp. Det måste finnas tillräckligt många kvalitativa tjänster för barnomsorg och vård av anhöriga för att kvinnor och män lättare skall kunna komma in på arbetsmarknaden och bli kvar där. Att dela ansvaret för familjen lika är därvid avgörande. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter skall för att stärka jämställdheten göra följande:

Utforma och genomföra program som främjar en familjeanpassad politik, bland annat prismässigt överkomliga, lättillgängliga och kvalitativa vårdtjänster för barn och andra familjemedlemmar samt föräldraledighet och andra möjligheter till ledighet.

Att underlätta återinträde i yrkeslivet

Medlemsstaterna skall göra följande:

Fästa särskild uppmärksamhet vid kvinnor och män som önskar återgå till yrkeslivet efter ett uppehåll och i detta hänseende undersöka möjligheterna att gradvis undanröja hindren för återinträde."

Källa: Förslag till rådets resolution av den 16.12.1998 om riktlinjer för sysselsättningen för 1999.

Kampen mot klyftor mellan könen inom sysselsättningen

Att desegregera arbetsmarknaden förblir ett centralt mål för sysselsättningsstrategin. Koncentrationen av kvinnor som är sysselsatta inom vissa sektorer ökade något mellan 1996 och 1997.

Kvinnornas andel av atypiskt arbete var högre än männens. Under 1997 var 13 procent av de kvinnliga arbetstagarna visstidsanställda, jämfört med 11 procent av männen. Kvinnorna utgör fortfarande 80 procent av de deltidsanställda.

Andelen sysselsatta i tjänstesektorn fortsätter att öka och svarade under 1997 för 66 procent av alla sysselsatta. Kvinnorna fortsätter att vara koncentrerade till tjänstesektorn och svarar för strax över 80 procent av de kvinnliga arbetstagarna för hela Europeiska unionen, med en spännvidd från 56 procent i Grekland till 94 procent i Danmark.

De senaste årens tendens med ökat yrkesarbete, har åtföljts av att kvinnor kommit att inneha en allt större andel av dessa mer kvalificerade arbeten. Andra delar av arbetsmarknaden har dock blivit mer könsuppdelade. Andelen kvinnor inom kontorsarbete, en sektor där kvinnorna redan var väl representerade i ett antal medlemsstater, har exempelvis ökat i hela Europeiska unionen. Nya skiljelinjer har vuxit fram. Skillnaderna i möjligheter på arbetsmarknaden och erfarenheter för högutbildade kvinnor jämfört med kvinnor med lägre utbildningsnivå har blivit mer uttalade.

Balans mellan yrkesliv och familjeliv

Demografiska prognoser visar att Europeiska unionens befolkning kommer att bestå av färre barn och av fler äldre människor. Detta innebär en förändring i omsorgsberoende vilket kommer att få betydande konsekvenser inte bara för kvinnors och mäns deltagande på arbetsmarknaden utan även för tillgången på såväl avlönade som obetalda vårdtjänster.

Vård och omsorg utförs huvudsakligen av kvinnor, ofta informellt och oavlönat eller underbetalt. Man har pekat på ett antal relativt skilda åtgärder för att göra det lättare att förena yrkes- och omsorgsansvar [38]. Bland dessa finns bestämmelser som har med arbetstid att göra, såsom möjligheter till ledighet, förkortad arbetstid samt förmåner i form av pengar och tillhandahållande av barnomsorg. Dessa var föremål för diskussion vid det informella rådet i Innsbruck [39].

[38] Att förena yrkesliv med familjeliv, Europeiska kommissionen, GD V,1998

[39] Informellt möte med ministrarna för arbetsmarknads- och sociala frågor, Innsbruck, Österrike, den 8-10 juli 1998.

Kommissionens rådgivande kommitté framhöll, då den avgav ett yttrande om kommissionens meddelande om framtiden för social trygghet [40] att de sociala försäkringssystemen bör erkänna det värdefulla bidraget av vård för samhället.

[40] KOM(97) slutlig, 12.3.1997, Modernisering och nydaning av den sociala tryggheten i Europeiska unionen.

Den stigande genomsnittsåldern för Europeiska unionens befolkning är långt ifrån en könsneutral tendens. I åldern 65 till 79 går det tre kvinnor på varje man och snedfördelningen ökar för varje årtionde. Följderna av denna förändring, sammantaget med att sysselsättning skapas på områden som traditionellt har varit obetalda, eftersom arbetet har utförts av familjen eller som frivilligt arbete, är föremål för forskning som startades av kommissionen i tio länder under 1998 [41]. Jämställdhet förutsätter ett nytt sysselsättningssystem som grundas på principen om en bättre ansvarsfördelning mellan kvinnor och män. För Europeiska unionen är det av avgörande betydelse att införa en starkare politik för att medge att ansvaret för arbete och familj blir lättare att förena i syfte att stärka förutsättningarna för lika möjligheter för kvinnor och män. Detta framhölls i riktlinje 17 i riktlinjerna för sysselsättning för 1998: "medlemsstaterna skall anstränga sig för att öka tillgången till tjänster för omsorg och vård, där det finns behov som inte är täckta."

[41] Sysselsättning, familj, och samhällsverksamhet, Europeiska stiftelsen för förbättring av arbets- och levnadsvillkor, Dublin.

Viljan att höja nivån på tillgång till vårdtjänster där behoven inte var uppfyllda föstärktes i den fjärde pelaren i riktlinjerna för 1999. Detta följde av en diskussion mellan jämställdhetsministrarna den 5 till 6 maj 1998. Ministrarna kom fram till att det är av central betydelse för en rad sociala frågor att yrkeslivet lättare kan förenas med familjelivet och att barnomsorg är prismässigt överkomlig, lättillgänglig och av hög kvalitet. Föräldraledighet och andra ledigheter samt familjeanpassad arbetsmarknadspolitik är viktiga. Med beaktande av ministrarnas slutsatser vid mötet i Belfast fastslås i riktlinjerna för 1999 som godkänts av rådet (socialministrarna) och bekräftats av Europeiska rådets möte i Wien i december 1998 att "medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter skall utforma och genomföra program som främjar en familjeanpassad politik, bland annat prismässigt överkomliga, lättillgängliga och kvalitativa vårdtjänster för barn och andra familjemedlemmar samt föräldraledighet och andra möjligheter till ledighet." [42]

[42] Förslag till rådets resolution av den 16.12.1998 om sysselsättningsriktlinjerna för 1999.

Integrering av jämställdhet i alla sysselsättningsriktlinjer

I sysselsättningsriktlinjerna för 1999 uppmanas medlemsstaterna för första gången att integrera jämställdhet i de första tre pelarna i strategin om anställbarhet, företagsanda och anpassningsförmåga. Detta innebär integrering av jämställdhetsaspekten i politik som är mer omfattande än den "klassiska" jämställdhetspolitiken. På europeisk nivå har integreringen redan börjat på dessa områden och fortsätter under 1998. Det som följer ger en illustration av relevansen och de praktiska detaljerna i de frågor som rör sysselsättning.

* Kvinnors företagande

Fortfarande är det inte tillräckligt många kvinnor som startar nya företag. De stöter oftare än män på svårigheter att utveckla företagen eller att få kredit. Inom ramen för initiativet Employment-Now inrättades en temagrupp för att främja kvinnors företagande. Ett flertal framgångsrika initiativ granskades och en särskild broschyr [43] gavs ut under 1998 med en sammanfattande analys och föregångsexempel.

[43] "Buisness creation by women, measures to support the creation, consolidation and growth of women-owned buisness", Europeiska kommissionen, GDV, enhet V/B/4 1998.

Inom ramen för det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag [44] inleddes under 1997 en inbjudan att lämna förslag [45]. Kvinnliga företagare och medföretagare utgör särskilda målgrupper i över en tredjedel av de projekt som får stöd.

[44] Tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag i Europeiska unionen (1997-2000).

[45] EGT C 117/17, 15.4.1997.

* Nya arbetstidsmönster

Det krävs möjligheter till deltidsarbete och flexibla arbetstider för att få bort strukturella och tillfälliga flaskhalsar när det gäller kvinnors och mäns vårduppgifter. Arbetsfördelning, förmåga att fördela tiden över arbetsveckan och förkortad arbetstid . Dessa åtgärder och andra är ett uttryck för en växande diskussion om arbetslivet.

Det är ganska komplicerat att övervaka mönster i arbetstiden. Dagens utveckling tycks peka i riktning mot att framstegen på detta område är små. Klyftan mellan kvinnors och mäns arbetstider håller på att minska. Detta kanske beror på att kvinnors arbetstider alltmer liknar männens längre arbetstider.

Frågan om kön och arbetstidspolicy utgör ett kärnproblem när det gäller uppdelningen mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. [46]

[46] Jämställdhet och arbetstidspolicy, Expertgruppen för jämställdhet och sysselsättning, Europeiska kommissionen, GDV 1998.

* Kvinnors deltagande i informationssamhället

Informationssamhället skapar med utvecklingen av ny teknik ett betydande antal nya arbetstillfällen. Det ger även nya anställningsformer, t.ex. distansarbete, som i vissa fall kan bidra till att det blir lättare att förena yrkesliv med familjeliv. Kommissionen uppmanade den 27 maj 1998 medlemsstaterna att ratificera den internationella arbetsorganisationens konvention om arbete i hemmet (se avsnitt 4). [47]

[47] EGT L 165, 10.6.1998.

Kvinnor är underrepresenterade inom ny teknik. Det är således av central betydelse inför framtiden att undvika segregering och att se till att kvinnor integreras i nya högteknologiska sektorer. Frågan om att ta hänsyn till uppdelningen av arbetstillfällen och arbetsuppgifter mellan kvinnor och män uppstår när ny teknik först införs på en arbetsplats. Detta var slutsatsen vid en konferens "Sysselsättning 2002 - framtiden för kvinnor". Den ägde rum i Linz i Österrike den 3 till 4 september 1998. Vid seminariet kom man fram till slutsatsen att kompetensutveckling, ändrade attityder och tillhandahållande av en familjeanpassad politik kan öka kvinnors möjligheter.

* Jämställdhetsdimensionen inom den sociala dialogen

Europeiska rådet i Wien bekräftade att arbetsmarknadens parter på europeisk nivå (Unice, CEEP och EFS) [48] spelar en viktig roll för genomförandet av sysselsättningsstrategin. I sysselsättningsriktlinjerna för 1998 och 1999 hänvisas till vikten av deras bidrag till sysselsättningsstrategin inom alla pelare.

[48] Union of Industrial and Employers Confederations of Europe, European Centre of Enterprises with Public Participation and of Enterprises of General Economic interest, Europeiska fackliga samorganisationen.

Den sociala dialogen och den europeiska sociala modellen var ämnen för en konferens under det österrikiska ordförandeskapet som hölls i Wien [49] i november 1998. Vikten av arbetsmarknadens parters roll på området för lika möjligheter för kvinnor och män framhölls, särskilt genomdrivandet av lika lön och stärkandet av de deltidsarbetandes och de visstidsanställdas ställning. Kvinnor innehar flertalet av dessa anställningar.

[49] Europeiska sociala modellen och sociala dialogen, Wien 9 november 1998, konferens anordnad av ministeriet för arbetsmarknad, hälsa och sociala frågor.

Arbetsmarknadens parter på europeisk nivå inledde den 23 mars 1998 förhandlingar om arbetstagare med visstidskontrakt i syfte att komplettera en överenskommelse om deltidsarbete [50] som ingicks under 1997 [51]. Detta är av avgörande betydelse för kvinnor, då dessa utgör en majoritet av de sysselsatta med deltidsanställning. De spelar likaså en viktig roll när det gäller arbetstidspolitik för att göra det lättare att förena yrkesliv med familjeliv.

[50] Rådets direktiv 97/81/EG om ramavtalet om deltidsarbete som ingåtts av Unice, CEEP och EFS.

[51] Rådets direktiv 98/23/EG utvidgat till Förenade kungariket direktiv 97/81/EG.

Arbetsmarknadens parter kan bidra till att modernisera arbetsorganisationen, vilket är ett sätt att underlätta och komplettera genomförandet av pelaren som omfattar anpassningsförmåga i sysselsättningsriktlinjerna. Ett meddelande godkändes den 25 november 1998, i vilket arbetsmarknadens parter uppmanas att undersöka ytterligare sätt att förbättra såväl flexibiliteten som säkerheten i den nya arbetsorganisationen. [52] Arbetsmarknadens parter skulle med fördel kunna ta upp frågan om kvinnors inträde eller återinträde på arbetsmarknaden samt tillgång till utbildning och frågan om att bättre förena ansvaret för arbete och familj. Vid ett expertmöte i Wien i september 1998 framhölls arbetsmarknadens parters viktiga roll när det gäller ansträngningarna att förena familjeliv med yrkesliv och behovet i framtiden av ett samhälle där man lyssnar till barn och där man inriktar sin politik på deras behov och framtidsutsikter. [53]

[52] KOM(98) 592 av den 25.11.1998, Modernisering och nydaning av den sociala tryggheten - En positiv attityd till förändring.

[53] En strategi för Europa - Att förena yrkesliv med familjeliv, Wien 14-15 september 1998.

Dialogen på sektorsnivå är ofta en lämplig nivå för att främja lika möjligheter för kvinnor på arbetsmarknaden. I en undersökning om arbetsförhållandena inom olika sektorer av den europeiska ekonomin [54] kom man fram till slutsatsen att det fanns ett samband mellan starka förhandlingar på sektorsnivå och god praxis för lika möjligheter. Som en uppföljning av denna rapport kommer arbetsmarknadens parter inom textil- och konfektionsindustrin samt inom elsektorn att under 1999 med stöd från kommissionen sätta igång forsknings- och åtgärdsprojekt, undersökningar samt anordna konferenser

[54] Kvinnors arbetsvillkor inom olika sektorer av den europeiska ekonomin, slutrapport av Tina Weber och Peter Foster.

AVSNITT 3: FRÄMJANDE AV JÄMN KÖNSFÖRDELNING INOM BESLUTSFATTANDE

Jämn könsfördelning

Kvinnors representation på ansvarsfulla tjänster och på beslutsfattande nivå i politiska organ har varit föremål för åtskillig debatt under 1998. Tillgången till jämförbar statistik över könsfördelningen inom politiskt beslutsfattande i medlemsstaterna under de senaste tiden har gradvis gjort att frågan blivit mer uppmärksammad. Ett betydande antal regeringar, politiska partier och institutioner inom Europeiska unionen har erkänt behovet av att förändra situationen och syftar till en jämn könsfördelning av kvinnor och män i valda och nominerade församlingar, kommissioner och kommittéer. Argumenten för detta mål är av politisk, ekonomisk och social karaktär. Enligt den demokratiska principen föreslås en bättre representation av kvinnor och män som utvidgas till målet om jämn demokratisk fördelning. Enligt principen om bättre utnyttjande av mänskliga resurser föreslås att man fullt ut drar fördel av kvinnors kunskaper och potential. Enligt principen om social rättvisa förslås att man tillhandahåller en jämställdhet de facto när det gäller tillgång till alla tillgängliga ekonomiska resurser och maktfaktorer.

Det kvantitativa målet av en jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsfattande organ är också knutet till det kvalitativa målet som gäller att förändra politiken och de sätt på vilka beslut fattas. En kritisk massa på omkring 30% av kvinnorna anses vara nödvändig för att skapa den dynamik som behövs för att förbättra kvaliteten på besluten så att kvinnors och mäns bekymmer, behov och intressen återspeglas i dem. Kvinnors och mäns olika men kompletterande och ömsesidigt berikande åsikter som beror på deras socialisering, jämställdhetsaspekten, bör återspeglas i all offentlig poltik som formar medborgarnas vardagsliv. I Amsterdamfördraget betonas unionens åtagande när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män i all sin politik. Denna uppgift kräver ett omfattande partnerskap och en samordnad insats från alla europeiska institutioner, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och de icke-statliga organisationerna om verkliga framsteg skall kunna uppnås när det gäller jämn könsfördelning inom beslutsfattandet.

>Hänvisning till>

Kvinnors deltagande i parlament och regeringar i Europeiska unionen

Efter en rad val under 1997 inträffade en betydande ökning av kvinnors deltagande i nationella parlamentariska församlingar. Detta befästes, men ökade inte nämnvärt i valen under 1998 i Danmark, Nederländerna, Sverige och Tyskland. Sammantaget har kvinnornas deltagande i nationella parlament ökat med endast 0,6 procentandelar (från 16,9 procent 1997 till 17,5 procent 1998).

Om man granskar parlamentens underhus framträder en något mer positiv tendens. Kvinnornas andel av platserna i Europas underhus var under 1997 20,3 procent och den steg under 1998 till 21,1 procent. Könsklyftan i de nationella församlingarnas överhus är mycket mer framträdande, med bara 10,3 procent kvinnorepresentation (1997: 10,4 procent, 1998: 10,3 procent).

På regeringsnivå kan man skönja en ökande andel kvinnor i regeringsställning mellan 1997 och 1998 (ökning från 19,3 procent till 21,9 procent). Betydande ökningar av andelen kvinnor i regeringarna noterades i Luxemburg (från 25 procent till 33,3 procent), Danmark (från 26,5 procent till 35 procent), Tyskland (från 15,6 procent till 35 procent) och Italien (från 17,1 procent till 20,5 procent) mellan 1997 och 1998. Det förekom emellertid minskningar i Finland och Österrike, där andelen kvinnor i regeringen sjönk med över fem procent.

Flest kvinnor i politiskt beslutsfattande återfinns på regional nivå. Kvinnorepresentationen steg mellan 1997 och 1998 med 1,3 procentenheter (från 23,2 procent till 24,5 procent) för regionala styren och med 1,2 procentenheter (från 26,6 procent till 27,8 procent) för regionala parlament.

Kvinnorepresentationen i Europaparlamentet

Nästa val till Europaparlamentet kommer att äga rum i juni 1999 för en mandatperiod på fem år. Den övergripande tendensen för kvinnorepresentationen i Europaparlamentet är en stadig uppgång av antalet kvinnliga ledamöter under de senaste två mandatperioderna. Andelen mandat som innehafts av kvinnliga ledamöter steg från 17, 3 procent (eller 75 mandat) efter valen i juni 1984 till 20 procent (eller 103 mandat) efter valen 1989. Antalet steg åter efter valen i juni 1994, då kvinnorepresentationen i Europaparlamentet steg till 25,7 procent (eller 146 mandat av totalt 567).

Den 1 januari 1995 anslöt sig Österrike, Finland och Sverige till Europeiska unionen. Detta höjde under 1996 kvinnorepresentationen till 26,4 procent. Tar man hänsyn till utbyten och avgångar, uppgick andelen kvinnliga ledamöter under 1998 till 26,7 procent av alla ledamöter i Europaparlamentet, före de kommande valen under 1999 [55].

[55] Europaparlamentet.

Europaparlamentets presidium består av 14 vice ordförande och fem kvestorer. Det finns för närvarande tre (21,4 procent) kvinnor bland de vice ordförandena. För närvarande finns det tre kvinnor (av 20) som är ordförande för ständiga utskott och en (av tre) kvinna som är ordförande för ett underutskott.

Europaparlamentet [56] genomförde en analys av de valsystem som för närvarande tillämpas i medlemsstaterna och deras konsekvenser för kvinnors politiska representation. Resultaten visar att den högsta graden av representation för kvinnor finns i nationella parlament (Sverige, Finland, Danmark och Nederländerna) där man antingen har ett proportionellt eller ett blandat valsystem. De medlemsstater som har de lägsta nivåerna för kvinnorepresentationen (Grekland, Frankrike och Förenade kungariket) tillämpar majoritetsval eller blandade system. Hållbarheten av dessa resultat stärks av internationell forskning som jämför 162 länder [57].

[56] Europaparlamentets direktorat för forskning, Skillnader mellan valsystemens effekter på kvinnors politiska representation, serien om kvinnors rättigheter nr 8, 1997.

[57] Interparlamentariska unionen, Valsystem: en komparativ studie över hela världen, Genève, 1993; Kvinnor och män i politiken: demokratin är fortfarande under uppbyggnad, Genève, 1997.

Inför 1999 års val till Europaparlamentet för nätverk av typen EUDIF [58] och europeiska kvinnolobbyn kampanjer för att övertyga politiska partier i alla medlemsstater om behovet av att ha kandidatlistor där man använder ett system med blandade listor med kvinnor och män. Europakampanjen "Rösta för jämställdhet" bidrog i betydande grad till denna ökning.

[58] Kvinnornas europeiska dokumentations- och informationsnätverk, Paris, Frankrike.

Kvinnorepresentationen vid andra europeiska institutioner

Flera nya strukturer för att genomföra det tredje handlingsprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män (1997-2000) för kommissionens personal har inrättats under 1998. Efter första halvåret 1998 hade 22 direktorat och kontor börjat arbeta med att skapa nya strukturer, handlingsplaner och uppföljning och frågan om jämställdhet för kommissionens personal fick därigenom förnyad aktualitet. En betydelsefull förändring inträffade under 1998, i och med att en ny rådsförordning godkändes. I den infördes klausuler om jämställdhet för rekryteringsförfarandena och tjänstemännens ställning [59]. Mål för rekrytering och befordran till högre tjänster fastställdes för 1998. Målen omfattade utnämning av kvinnor till direktörstjänster, fler utnämningar till chefstjänster på mellannivå, rekrytering av ett högsta antal kvinnor på förste handläggarnivå och för "utvidgningspersonal" samt rekrytering av ett högsta antal kvinnor som handläggare och biträdande handläggare för personalen överlag [60].

[59] Rådets förordning nr 781/98 av den 7.4.98. EGT L 113, 15.4.98, s. 4.

[60] SEK(1998) 518.

Kommissionen hade under åren 1989-1993 två kvinnliga ledamöter av 17. Dagens kommission består av 20 ledamöter, varav 5 är kvinnor. I slutet av 1999 kommer en ny kommission att utnämnas.

Klara framsteg i fråga om kvinnorepresentation kan nämnas inom Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.

Ekonomiska och sociala kommittén har 222 ledamöter som hämtas ifrån ekonomiska och sociala grupperingar i medlemsstaterna. Utnämningen av kvinnor till Ekonomiska och sociala kommittén har under senare år ökat och andelen kvinnliga ledamöter uppgår under innevarande mandatperiod (1998-2000) till 17 procent. En kvinna valdes under 1998 för första gången till ordförande för Ekonomiska och sociala kommittén.

De 222 ledamöterna av Regionkommittén utses av rådet för en tid av fyra år. Andelen kvinnor som utses till kommittén för dess andra verksamhetsperiod (1998) ökade till 14,9 procent från en andel av 9,9 procent under kommitténs första verksamhetsperiod (1994-1998).

Inga framsteg kan noteras vid Europeiska gemenskapernas domstol, som består av 15 domare, nio generaladvokater, varav samtliga är män. Förstainstansrätten, som består av 15 domare, fogades till domstolen under 1989 och har två kvinnliga domare. Vid revisionsrätten är samtliga 15 ledamöter för närvarande män.

Nästa steg

Val och byte av regeringar har ägt rum i nästan hälften av medlemsstaterna under den senaste två åren. I de flesta fall har det varit en tydlig ökning av antalet kvinnor i regeringar och nationella parlament. Förutom dessa faktorer har upptakten för valen till Europaparlamentet i juni 1999 ytterligare höjt intresset på det politiska området. Denna utveckling har ökat potentialen för insatser när det gäller jämn fördelning av kvinnor och män inom politiken. Medlemsstaterna skall i detta gynnsamma läge rapportera om sina insatser på detta område enligt det åtagande som gjorts i rådets rekommendation (96/694/EG) [61] i december 1996 om jämn könsfördelning i beslutsprocessen.

[61] EGT L 319/11, 10.12.1996.

För att förbereda denna rapport anordnade kommissionen i maj 1998 ett seminarium [62] i syfte att stödja medlemsstaterna med att utveckla integrerade nationella strategier som främjar kvinnors deltagande på beslutsfattande nivå. Genom att samla nationella nyckelaktörer blev seminariet ett forum för utbyte och spridning av god praxis som redan håller på att tillämpas i många länder. Under 1999 kommer kommissionen att begära in från medlemsstaterna och de europeiska institutionerna (anges även i rekommendationen) den information som behövs för att bedöma genomförandet av rekommendationen för den första treårsperioden från antagandet. Rapporten kommer att tjäna som grund för en systematisk jämförelse av nationell politik när det gäller jämställdhet under de närmaste åren. Den kommer att bli ett viktigt instrument för att övervaka processen på detta område.

[62] Bryssel den 11 maj 1998.

Detta kommer även att bidra till fastställandet av indikatorer och benchmarking när det gäller beslutsfattande som kan passa in på EU:s övervakning av handlingsprogrammet från Beijing (se kapitel 1). För rådets granskning 1998 av uppföljningen av Beijingkonferensen har det österrikiska ordförandeskapet förberett ett diskussionsunderlag om betydelsen av könsuppdelade uppgifter, indikatorer och benchmarking. Underlaget handlade om att gynna kvinnor i beslutsprocessen, särskilt kvinnor inom den politiska beslutsprocessen, vilket är ett strategiskt mål som erkänts av medlemsstaterna. Det argument som framfördes vid rådets (arbetsmarknads- och socialministrarna) möte den 2 december 1998 innebär det åtagande på hög nivå från Europeiska unionens politiska ledare att göra framsteg mot en jämn könsfördelning i den politiska beslutsprocessen Detta åtagande ansluter sig till och förstärker ömsesidigt det politiska åtagandet från de europeiska institutionerna i samma riktning.

AVSNITT 4: JÄMSTÄLLDHETSLAGSTIFTNING

Inledning

År 1998 var ett år av konsolidering när det gäller de rättsliga aspekterna på likabehandling av kvinnor och män. Rättsligt antog rådet två direktiv, som utvidgade direktiven om bevisbörda och om deltid till Förenade kungariket, vilka antogs 1997 enligt sociala protokollet. Denna nya utvidgning till Förenade kungariket, efter utvidgningen 1997 av direktiven om föräldraledighet och om information till och samråd med arbetstagare, symboliserar en återkomst till en balanserad och enhetlig socialpolitik. Dessa direktiv har uppdaterats och kompletterat Europeiska unionens lagstiftning om jämställdhet.

När det gäller domar har EG-domstolen avgett ett ovanligt stort antal (11) viktiga domar på jämställdhetsområdet. För flera andra mål där förhandling hölls under 1998 väntas dom under de närmaste månaderna. Detta stora antal domar visar otvivelaktigt en ökad medvetenhet om rättigheter bland de kvinnliga arbetstagare som känner att de diskrimineras när det gäller lön, tillgång till arbete, arbetsvillkor eller socialförsäkringsrättigheter. År 1998 var även ett år av granskning av medlemsstaternas praktiska genomförande av jämställdhetsdirektiven och vid behov inledande av överträdelseförfaranden för att se till att de genomförs korrekt. Kommissionen antog 1999 två rapporter om genomförandet av direktiven om mammaledighet och föräldraledighet. Dessa kommer att ytterligare återspegla målsättningen att strikt se till att medlemsstaterna genomför gemenskapens jämställdhetslagstiftning.

Skydd för gravida kvinnor och kvinnor som nyligen har fött barn

I enlighet med artikel 14 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra hälsa och säkerhet på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) [63], skall kommissionen lämna en rapport om genomförandet av detta direktiv i medlemsstaterna. I sin rapport, som sammanställts på grundval av de svar som medlemsstaterna gett på ett frågeformulär, kontrollerade kommissionen att huvuddelen av direktivets bestämmelser genomförts korrekt.

[63] EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.

Trots att all nationell lagstiftning ligger i linje med direktivet på denna punkt, är det särskilt intressant att notera att viktiga skillnader kvarstår mellan medlemsstaterna i fråga om såväl längden på mammaledigheten som nivån på den ersättning eller det bidrag som betalas ut under denna period. Här är det viktigt att nämna att i Portugal ändrades 1998 den lag som gäller skydd av gravida kvinnor (och av män) genom att mammaledigheten utökades till 110 dagar från den 1 januari 1999 och till 120 dagar från den 1 januari 2000. Andra genomförandeåtgärder i medlemsstaterna uppmanar dock till vissa reservationer i fråga om deras överensstämmelse med direktivet. Kommissionen har inlett överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som inte korrekt fört in vissa av direktivets bestämmelser.

Vidare har Europeiska gemenskapernas domstol avgett två ytterst viktiga domar i fallen Brown mot Rentokil [64] och Boyle [65], rörande rättigheterna på arbetet för gravida kvinnor och kvinnor som nyligen har fött barn. I domen i fallet Brown slås fast att kvinnor med sjukdomar i anslutning till graviditet inte får diskrimineras, vilket utgör en total omkastning av domstolens tidigare dom i fallet Larsson [66]. Avgörandet i fallet Boyle var det första rörande direktiv 92/85/EEG om gravida arbetstagare. I en komplicerad dom som rör förhållandet mellan de rättigheter som erhålls enligt detta direktiv och de mer frikostiga rättigheterna enligt anställningsavtalet, slår domstolen bland annat fast att kvinnor har rätt till 14 veckors oavbruten mammaledighet som inte kan avkortas eller avbrytas genom en tid av sjukledighet.

[64] Avgörande av Europeiska gemenskapernas domstol den 30.06.1998, mål C-394/96, Brown mot Rentokil, [1998] REG I 4185.

[65] Avgörande av Europeiska gemenskapernas domstol den 27.10.1998, mål C-411/96 Margaret Boyle m. fl. mot Equal Opportunities Commission (kommissionen för lika möjligheter) [1998] REG (ännu ej publ.)

[66] Mål C-400/95 Larsson mot Føtex Supermarked [1997] REG I-2757.

Bevisbördan vid fall av sexuell diskriminering

Rådet antog den 13 juli 1998 [67] ett direktiv om utvidgning till Förenade kungariket av direktiv 97/80/EG [68] om bevisbörda vid mål om könsdiskriminering. Direktivet ger Förenade kungariket en frist fram till den 22 juli 2001 för att genomföra direktiv 97/80/EG.

[67] Direktiv 98/52/EG, EGT L 205, 22.7.1998, s. 66.

[68] EGT L 14, 20.1.1998, s. 6.

Föräldraledighet

Sista dagen för att i nationell lagstiftning genomföra direktiv 96/34/EG [69] av den 3 juni om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av Unice, CEEP och EFS var den 3 juni 1998. Kommissionen inledde överträdelseförfarande mot Italien, Luxemburg och Portugal för att ha brustit i att genomföra direktivet inom föreskriven tid. Irland och Österrike använde möjligheten enligt artikel 2.2 i direktivet för att uppskjuta genomförandet av direktivet. Kommissionen granskar den nationella lagstiftning i medlemsstaterna i vilken direktivet genomförts.

[69] Direktiv 96/34/EG, EGT L 145, 19.6.1996, s. 4.

Det finns i medlemsstaterna ett nytt engagemang att satsa på ordningar som rör arbete och familj i syfte att ge arbetande föräldrar tillfälle till ledighet. Många förändringar ägde rum under 1998. Vissa medlemsstater som redan hade bestämmelser om föräldraledighet beslutade att förbättra dem (Nederländerna). Andra, som inte hade någon eller som hade begränsad och i lag reglerad föräldraledighet, tillkännagav sina tidsplaner för att uppfylla direktivet (Irland, Luxemburg och Förenade kungariket), medan Italien utarbetade en lag för att behandla mammaledighet, föräldraledighet och arbetstid. Österrike införde en rätt för de föräldrar som är föräldralediga att ha tillfälliga avlönade arbeten för att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden.

Likabehandling av kvinnor och män när det gäller socialförsäkring

Kommissionen inledde överträdelseförfaranden mot samtliga medlemsstater för att inte ha meddelat åtgärder för genomförande av direktiv 96/97/EG [70] av den 20 december 1996 om ändring av direktiv 86/378/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet ("Post-Barber-direktivet") med sista datum den 1 juli 1997. För närvarande fortsätter överträdelseförfarandena för att inte ha meddelat genomförandeåtgärder tre medlemsstater (Frankrike, Grekland och Luxemburg) [71].

[70] EGT L 46,17.2.1997, s. 20.

[71] Mer information finns i femtonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning (1997), KOM(98) 0317 slutlig av den 19 maj 1998, bilaga 4 s. 48.

Europeiska gemenskapernas domstol avgav den 11 december 1997 en viktig dom om rätten att undgå diskriminering i fråga om tillgång till företags- eller yrkesbaserade pensionssystem för deltidsanställda arbetstagare [72]. Domstolen slog fast att deltidsanställda arbetstagares tjänstetid måste tas i beaktande retroaktivt vid beräkningen av ytterligare förmåner samt att den direkta verkan hos fördragets artikel 119 inte begränsas av protokoll nr 2 som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen.

[72] Mål C-246/96, Magorrian och Cunningham, [1997] REG I-7153.

Likabehandling i fråga om lagstadgade socialförsäkringssystem

Domstolen slog fast den faktiska innebörden av det undantag från principen om likabehandling som fortfarande medges i direktiv 79/7/EEG [73] av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet i enlighet med dess artikel 7 (stycke 1.a), pensionsålder). Genom sin dom av den 30 april 1998 [74] i målet DeVriendt med flera fall, medger domstolen att den nya belgiska lagstiftningen om pensioner står i överensstämmelse med direktiv 79/7/EEG.

[73] EGT L 6, 10.1.1979, s 24.

[74] Dom av den 30.4.1998, målen C-377/96 till C-384/96 DeVriendt m.fl. [1998] REG 1-2105.

Arbete i hemmet

I sitt sociala handlingsprogram på medellång sikt (1995-1997) hade kommissionen till fullo erkänt behovet av att på europeisk nivå sträva efter att förbättra arbetsförhållandena för det stora antalet hemarbetande. Kommissionen godkände den 27 maj 1998 en rekommendation [75] om ratificering av ILO:s konvention nr 177 om arbete i hemmet, av den 20 juni 1996. Enligt de siffror som finns att tillgå utför omkring sju miljoner personer i Europeiska unionen vanligtvis sitt arbete i hemmet. På gemenskapsnivå motsvarar detta 4,9 procent av den förvärvsarbetande befolkningen. I ILO-konventionen stadgas särskilt att de länder som i samarbete med arbetsmarknadens parter ratificerar denna måste anta, genomföra och regelbundet ompröva en nationell politik för arbete i hemmet med syfte att förbättra de hemarbetandes situation. I den rekommendation som godkänts av kommissionen uppmanas de medlemsstater som ännu inte gjort detta, att ratificera ILO-konventionen och att före den 10 december 1999 underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits enligt konventionen.

[75] EGT L 165, 10.6.1998, s. 32.

Ytterligare steg för att bättre försvara kvinnors mänskliga rättigheter och bekämpa våld på grund av kön

Kampen mot kvinnohandel pågick i stor omfattning i Europeiska unionen under 1998 och var 1998 föremål för ett nytt meddelande från kommissionen [76]. För att säkerställa ett kontinuerligt politiskt och ekonomiskt stöd till insatser på detta område, lade kommissionen i maj 1998 fram ett förslag [77]för att ge Daphneinitiativet en rättslig grund. [78] Detta kommer att säkerställa fortsatt stöd till icke-statliga organisationers verksamhet i kampen mot våld mot kvinnor, inklusive människohandel, och kommer att stå öppet för de elva kandidatländerna.

[76] Antaget den 9.12.1998.

[77] KOM(98) 335, 20.5.1998.

[78] Hänvisat till rådet av kommissionen den 9 juli 1998.

Europaparlamentet, kommissionen, medlemsstaterna och de icke-statliga organisationerna genomförde under 1998 förberedelser för att få till stånd en kampanj under 1999 i hela Europeiska unionen för nolltolerans av våld mot kvinnor. [79] Vid en endagskonferens i New York med anledning av det 42:a mötet med FN:S kommission för kvinnors ställning förde Europeiska observationsorganet för våld mot kvinnor, som stöddes av Daphne, fram europeiska icke-statliga organisationers starka önskan om bättre och integrerade åtgärder. [80]

[79] Rapport av Mariannde Eriksson av den 16.7.1997, EP 220.962.

[80] FN:s kommission om kvinnors ställning, 42:a mötet, FN:s högkvarter, 12-13 mars 1998.

Samarbetet med länder i Öst- och Centraleuropa på området för kamp mot kvinnohandel har hög prioritet, såväl på regeringsnivå, exempelvis för invandrings-, rättsliga och polisiära myndigheter, som för icke-statliga organisationer (se avsnitt 5).

Nya viktiga mål i Europeiska gemenskapernas domstol

I målet Andersson [81] hänsköt Överklagningsnämnden för högskolan frågan om utnämnandet av en kvinna till professor i hydrosfärvetenskap vid Göteborgs universitet. Frågan är om en kvinna som är mindre kvalificerad än en man, som också söker tjänsten, kan bli utnämnd för att antalet kvinnliga professorer skall öka och på så sätt stärka universitetets politik. Detta mål kan ge domstolen tillfälle att finslipa sin tidigare praxis när det gäller positiv särbehandling. [82]

[81] Mål C-407/98, EGT C 1/10, 4.1.1999.

[82] Marschall, mål C-409/95, [1997] ECR I-3051.

Den svenska arbetsdomstolen har hänskjutit mål Svenaus [83] till domstolen för ett förhandsavgörande om arbetsklassificering. Trots det rättsliga kravet på lika lön är kvinnor i praktiken diskriminerade när det gäller lön och för första gången skall domstolen fatta ett beslut om jämförelse av arbete och kan komma att ge riktlinjer om hur löneklyftor mellan kvinnor och män effektivt kan angripas.

[83] Mål C-236/98.

AVSNITT 5: JÄMSTÄLLDHET OCH UTVIDGNING

Jämställdhet - ett villkor för anslutning

En ny etapp av den europeiska integrationen inleds på tröskeln av 2000-talet. Över 100 miljoner nya medborgare från Bulgarien, Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien, Turkiet och Ungern har uttryckt sin önskan om att bli medlemmar i Europeiska unionen.

Den sociala dimensionen är en väsentlig del av gemenskapens karaktär och jämställdhet och lika möjligheter är en integrerad del av den sociala dimensionen. Det kan inte bli någon anslutning utan lika möjligheter mellan kvinnor och män. Detta budskap har klart formulerats av Europaparlamentet och av Europeiska kommissionen. [84]

[84] Heidi Hautala och företrädare för kommissionen i Bled, Slovenien den 8 oktober 1998.

Gemenskapens regelverk

Europeiska unionen är en union som är grundad på lag. Den samling av allmänna rättigheter och skyldigheter som gäller alla medlemsstater i Europeiska unionen kallas gemenskapens regelverk. Det första villkoret för medlemsskap i unionen är att kandidatlandet accepterar och genomför unionens lagstiftning och rättspraxis. För det andra skall landet tillämpa de lagar som har antagits. Regelverket när det gäller jämställdhet omfattar åtta direktiv som rör lika lön, lika tillgång till arbete och befordran, lika behandling när det gäller de sociala försäkringssystemen och som egenföretagare, skydd av gravida kvinnor och föräldraledighet.

Screening

Screening kallas den process genom vilken unionen förklarar sitt regelverk och undersöker lagarna i kandidatländerna. Den första undersökningen grundas på ett frågeformulär som fylls i av kandidatländerna vid många möten med tjänstemän från ansvariga ministerier. Kommissionen grundar sitt yttrande på frågeformuläret. I mars 1998 bedömdes Cypern, Tjeckien, Estland, Ungern, Polen och Slovenien vara de ansökarländer som stod närmast att uppfylla kriterierna för medlemskap i Europeiska unionen. Ytterligare en etapp i utvidgningsprocessen hade uppnåtts när en rad multilaterala och bilaterala möten med dessa länder hölls för att analysera tillämpningen av gemenskapens regelverk. Sådana ingående möten om lagstiftning om lika möjligheter ägde rum mellan oktober och december 1998.

Resultat av "screeningprocessen"

Efter mötena med länderna analyserade kommissionen situationen för lagstiftningen i respektive land och kom fram till slutsatsen att när det gäller jämställdhet kan principen om icke-diskriminering på grund av kön finnas i alla ansökarländers författning. Förekomsten av denna princip i civilrätt och arbetsrätt är dock mycket ojämnare. Däremot uppkommer många frågor om förstärkning av jämställdhetsbestämmelserna. Det enda mål som tagits upp om könsdiskriminering i ett land i Central- och Östeuropa är ett fall i Ungern. [85] Den ungerska Monor City Court ansåg att en annons i vilken man sökte en ung man var oförenlig med ungersk lag.

[85] Mål Kadar, Monor City Court, nr 3p21321/1997/13, Ungern.

Direktiv om lika behandling, såsom lika tillgång till arbete och utbildning och lika lön, införs för närvarande i lagstiftningen i de flesta kandidatländer. Direktiv om föräldraledighet och om bevisbörda som definierar indirekt diskriminering överförs dock endast i två länders lagstiftning.

Föranslutningsstrategi

I Agenda 2000 [86] definierade kommissionen sin föranslutningsstrategi för de före detta kommunistiska staterna i Central- och Östeuropa. Strategin omfattar definition och utveckling av parnerskap inför anslutning med tydliga åtaganden från ansökarländerna, särskilt när det gäller stabilisering av demokrati och makroekonomi. Ett nationellt program för antagande av gemenskapens regelverk inom en exakt tidsplan för de prioriterade områden som fastställs i varje yttrande [87] ingår också. Centralt i strategin är stöd för att bygga upp institutioner. Detta betyder stöd till utvecklingen av institutionella och administrativa strukturer i varje land, särskilt i de länder som vill underlätta ansökan om gemenskapens regelverk. Detta motsvarar först och främst Phare-programmet men även deltagandet i befintliga gemenskapsprogram.

[86] KOM(97)2000.

[87] Kommissionens yttrande om ansökan för medlemsskap i Europeiska unionen.

Utvidgningsprocessen har berört alla europeiska institutioner - rådet, kommissionen och parlamentet i samlad insats för att investera resurser, tid, reflexion och kraft för att integrera länderna i Central- och Östeuropa i Europeiska unionen. För att uppnå detta mål har nya instrument och strategier utformats och man har kommit överens om dem innan de viktiga förändringar som utvidgningen innebär görs, särskilt för de länder som skall gå över till marknadsekonomi. [88]

[88] Förordning 622/98, EGT L 85, 20.3.1998.

Kvinnors sysselsättning och yrkesliv

Det måste säkerställas att kvinnor inte påverkas negativt och att de får dela fördelarna vid övergången till marknadsekonomi och i utvidgningsprocessen i allmänhet.

I Central- och Östeuropa har kvinnor traditionellt varit starkt integrerade i ekonomin genom förvärvsarbete. I och med omstruktureringen till marknadsorienterade ekonomier har deras ställning idag blivit sårbar.

Kvinnor i Central- och Östeuropa kom i hög grad i åtnjutande av utbildning och yrkesutbildning. De deltog inom många områden av arbetsmarknaden på lika villkor med män och kunde falla tillbaka på ett omfattande system för barnomsorg. De utgjorde en betydande del av den parlamentariska representationen, eftersom kvinnliga kandidater till parlamenten uppmuntrades av regeringar och ibland reglerades genom kvoter.

Dessa faktorer har i vissa länder lett till ett bakslag under övergångsperioden, då den traditionella kvinnorollen i familjen med mannen som familjeförsörjare gynnats. Dessa faktorer har åtföljts av att stora statligt drivna företag lagts ned och av stigande kostnader för barnomsorg.

Arbetslöshetssiffrorna för kvinnor är högre än de är för män i vissa länder men inte i alla. Omstruktureringen av den tunga industrin har lett till högre arbetslöshet för män. Tjänstesektorn, inom vilken huvudsakligen kvinnor arbetar, påverkades inte lika mycket av övergången. Det är emellertid möjligt att kvinnors förvärvsarbete skulle kunna minska inom tjänstesektorn då männen går in i denna sektor. Med hänsyn till skillnaderna i hur arbetslösheten mäts, ger nivån på sysselsättningen ett bra mått för att göra jämförelser mellan Europeiska unionen och länderna i Central- och Östeuropa. Kvinnors sysselsättningsgrad i länder som Rumänien och Tjeckien ligger i nivå med dem för Finland. De är lägre än sysselsättningsnivåerna för kvinnor i Förenade kungariket eller Sverige, där deltidsarbete utgör en viktig del av deltagandet på arbetsmarknaden.

Vissa länder, t.ex. Rumänien, har förlängt tiden för mammaledighet. I Slovenien stoppades ett liknande förslag av en kvinnlig lobbyorganisation, som befarade att kvinnor skulle mista sina möjligheter till arbete, om de avbröt arbetet under längre tid. Man kan när det gäller mamma-, föräldra- och familjeledighet skönja olika mönster i de metoder som var förhärskande i olika länder i Central- och Östeuropa. Kvinnor kan påverkas också i högre grad av neddragningar inom hälso- och sjukvården och av den omfattande omstruktureringen av de sociala trygghetssystemen som pågår.

Kvinnors representation och deltagande

Deltagande och representation i beslutsfattande organ är kärnan i en demokrati och oundgängligt för ett rättssamhälle med grundläggande rättigheter.

Kvinnor är ganska dåligt representerade i parlamenten i kandidatländerna. Vissa parlamentariska församlingar (exempelvis i Rumänien) består faktiskt till 95 procent av män. Det finns bland kvinnor belägg för en viss brist på intresse för formell politik, särskilt på nationell nivå, men ett starkt intresse och engagemang finns dock på lokal nivå. I nästan samtliga länder finns ett stort antal icke-statliga organisationer som är engagerade inom alla områden som rör kvinnor. Dessa icke-statliga organisationer är i allmänhet mycket små och saknar eller har otillräckliga finansiella resurser etc.

>Hänvisning till>

Förstärkning av rättigheter när det gäller jämställdhet

Som sägs nedan finns det icke-diskrimineringsklausuler i författningarna, men det finns ingen tradition att hävda sina rättigheter när det gäller icke-diskriminering. En av de viktigaste frågorna när det gäller jämställdhet är därför att ge kvinnor möjlighet att föra fall av diskriminering inför domstol. För att kunna göra det krävs stödstrukturer på olika nivåer.

Med undantag för Bulgarien har samtliga länder i Central- och Östeuropa antingen en kvinnoenhet inom ett ministerium eller en ombudsman för brott mot jämställdheten eller håller för närvarande på att inrätta sådana. Enheterna, som ofta är mycket små, är ofta mycket aktiva och har varit intresserade av att utbyta erfarenheter och att lära av tillvägagångssätt inom Europeiska unionen, för att integrera jämställdhetsaspekter inom alla politiska områden. Vissa länder överlåter uppgiften att övervaka likabehandling i fråga om lön och arbetsförhållanden på yrkesinspektionsmyndigheter. Andra söker fortfarande och undersöker olika operativa kontrollmekanismer. För att kvinnor skall kunna få möjlighet att hävda sina rättigheter, krävs permanenta strukturer som även införs på regional nivå.

Det skedde en viktig utveckling på Cypern [89] under 1988, när "Permanent Central Agency för Women's Rights" inrättades. Detta organ omorganiserades och bytte namn 1994 till "National Machinery för Women's Rights". En ny strategisk utvecklingsplan för perioden 1999-2000 håller på att utarbetas.

[89] Strategisk utvecklingsplan 1994-1998. Ministeriet för arbetesmarknad och socialförsäkring, Cypern.

Stöd för uppbyggnad av institutioner för jämställdhet

* Seminarier

För att hjälpa kandidatländerna att bekanta sig med regelverket anordnade kommissionens Technical Assistance and Exchange Office (TAIEX) i juni 1998 ett seminarium i Bryssel [90] för alla elva länder om förstärkning av strukturer, vilket gjorde det möjligt att presentera olika modeller och erfarenheter från Europeiska unionen och från länder i Central- och Östeuropa. Andra seminarier planeras under 1999 på mer preciserade teman.

[90] Genomförande och förstärkning av EG-lagstiftning när det gäller lika möjligheter, 25-26 juni 1998, Bryssel.

* Kontakt och konferenser på hög nivå

Kommissionen mottog ett stort antal tjänstemän från respektive ministerier och deltog i seminarier och konferenser som anordnades av kandidatländerna eller av Nordiska ministerrådet för att förklara regelverket och de administrativa strukturer som behövs för genomförandet.

För att nå en bredare allmänhet och för att förmedla betydelsen av att respektera lika möjligheter för kvinnor och män under utvidgningsprocessen, bjöd kommissionens generaldirektorat V och TAIEX, tillsammans med Sloveniens kvinnobyrå, in delegationer från samtliga länder i Central- och Östeuropa till en konferens i Bled, Slovenien i oktober 1998. Konferensen gick längre än till rent tekniska frågor som rör genomförande, genom att även ta upp frågor om beslutsfattande, våld och integrering av jämställdhetsaspekter. Huvudbudskapet från konferensen var att jämställdhet utgör en grundläggande faktor för demokratin och därför för anslutningen. Deltagarna framhöll i sina rekommendationer [91] behovet av likvärdig representation för kvinnor i beslutsfattande ställning och respekt för deras mänskliga rättigheter. Kommissionen har, som reaktion på en begäran från deltagarna om bistånd från kommissionen för utbyte av information som är relevant för jämställdhet, inrättat ett elektroniskt nätverk mellan kommissionen, experter inom Europeiska unionen och de partner i länderna i Central- och Östeuropa som är intresserade av att delta.

[91] Rekommendationer från konferensen Dagordning för jämställdhet, för ansökande central- och östeuropeiska länder, 8-10 oktober 1998, Bled, Slovenien.

* Nätverksverksamhet

På begäran av deltagarna vid konferensen i Bled har kommissionen inrättat ett centrum för elektronisk information med en databas av jämställdhetsexperter från kommissionen, medlemsstaterna och kandidatländerna, ett bibliotek och ett diskussionsforum. Alla som önskar få tillgång till denna webbadress med begränsat tillträde kan kontakta enheten för lika möjligheter (GD V/D5) vid kommissionen. För närvarande består databasen av mer än 50 poster och aktiva diskussioner pågår.

* Tillgång till gemenskapsprogram

Kandidatländernas deltagande i gemenskapsprogram har aktivt uppmuntrats. Det gäller program om folkhälsa, aids och cancer, liksom utbildning (Sokrates), yrkesutbildning (Leonardo da Vinci) och ungdomar (Ungdom för Europa). Kommissionen har under 1998 genom Phare och Tacis kunnat ge direkt stöd till utveckling av icke-statliga organisationer i Central- och Östeuropa och till deras arbete. Särskild uppmärksamhet har ägnats åt att få länderna i Central- och Östeuropa engagerade i programmet Stop [92] om polisiärt samarbete för att bekämpa människohandel, i synnerhet med kvinnor och barn och för att utveckla förebyggande insatser och informationskampanjer.

[92] Gemensam åtgärd av den 29.11.1996, antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättande av ett program för stöd och utbyte för personer ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. EGT L 322, 12.12.1996.

En av de främsta källorna till oro i ett antal länder är frågan om våld mot kvinnor och handel över gränserna med kvinnor och barn. Europarlamentet, kommissionen , rådet och många europeiska icke-statliga organisationer delar deras oro. Daphne-initiativet [93], vilket stöder icke-statliga organisationer för att bekämpa våld mot kvinnor och barn, har också fått ansökningar från många icke-statliga organisationer med erfarenhet av människohandel.

[93] KOM(98) 335 av den 20.5.1998.

Enligt vad som planeras i föranslutningsstrategin står gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000) öppet för deltagande av andra länder, t.ex. länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och länder i Central- och Östeuropa [94]. Under 1998 lades den rättsliga grunden för Ungerns deltagande, så att projekt kunde läggas fram under 1998 [95]. Tjeckien, Estland, Litauen, Rumänien och Slovenien har inför 1999 förklarat sig intresserade av att delta. Ett sådant deltagande kommer att utgöra en möjlighet att dela Europeiska unionens verksamhet och värderingar som en plattform för dialog.

[94] Rådets beslut av den 22.12.1995, artikel 6. EGT L 335 30.12.95.

[95] Rådets beslut av den 12.10.1998, EGT L 295/40, 4. 11.1998.

* Framtida verksamhet

Kommissionen kommer även fortsättningsvis att understryka behovet av att uppfylla regelverket genom att stödja kampanjer för att informera kvinnor och män om deras rättigheter när det gäller jämställdhet. Kommissionen avser även att anordna ytterligare en konferens på hög nivå om betydelsen av jämställdhet i utvidgningsprocessen.