SV Europeiska unionens officiella tidning C 334/1

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH REVISIONSRÄTTEN

EUROPEISKA UNIONENS KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNING BUDGETÅRET 2012

2013/C 334/01

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Not till den konsoliderade årsredovisningen

EU:s budget: från utarbetning till beviljande av ansvarfrihet

DEL I: Konsoliderad årsredovisning och noter

Balansräkning

Resultaträkning

Kassaflödesanalys

Förändringar i nettotillgångar

Noter

DEL II: Konsoliderade rapporter om genomförandet av budgeten och noter

Resultat av genomförandet av EU:s budget och noter

Konsoliderade rapporter om genomförandet av budgeten

NOT TILL DEN KONSOLIDERADE ÅRSREDOVISNINGEN Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för 2012 har utarbetats på grundval av de uppgifter som övriga institutioner och organ lämnat enligt artikel 148.2 i budgetförordningen för Europeiska unionens allmänna budget. Härmed intygas att redovisningen utformats i överensstämmelse med avdelning IX i budgetförordningen och de redovisningsprinciper, bestämmelser och metoder som anges i noterna till årsredovisningen. Räkenskapsförarna vid institutionerna och organen har intygat räkenskapernas tillförlitlighet och lämnat alla uppgifter som är nödvändiga för att utarbeta de räkenskaper som visar Europeiska unionens tillgångar och skulder samt budgetgenomförande. Härmed intygas att jag med utgångspunkt i dessa uppgifter och de kontroller jag ansett befogade för att kunna godkänna Europeiska kommissionens räkenskaper har fått rimliga garantier för att de i allt väsentligt ger en rättvisande bild av Europeiska unionens ekonomiska ställning, resultat och kassaflöde. [underskrift] Manfred KRAFF Räkenskapsförare vid Europeiska kommissionen 24 juli 2013

EU:s BUDGET: FRÅN UTARBETNING TILL BEVILJANDE AV ANSVARFRIHET

Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning lämnar upplysningar om verksamheten vid EU:s institutioner, organ och byråer i fråga om budget och periodiserad redovisning. Redovisningen omfattar inte medlemsstaternas årsredovisningar.

1. ÅRLIG BUDGET

Via EU:s budget finansieras en rad politiska åtgärder och program inom hela Europeiska unionen. I enlighet med de prioriteringar som fastställs av medlemsstaterna i den fleråriga budgetramen genomför kommissionen särskilda program, verksamheter och projekt. Dessa kan omfatta såväl stöd till utbildningsprojekt för studenters och lärares rörlighet som projekt, stöd till jordbrukare, produktiva investeringar för att skapa eller behålla arbetstillfällen, utvecklingsstöd, stöd för en bättre arbetsmiljö för arbetstagare i EU eller stöd för bättre kontroller vid de yttre gränserna.

Nära 90 % av EU:s budget ägnas åt att finansiera den EU-politik och verksamhet som har godkänts av alla medlemsstater. Den verksamhetsbaserade budgeteringen borgar för att det finns en direkt koppling mellan den årliga budgeten och EU:s politik. Den verksamhetsbaserade kontoplanen innehåller en klar och tydlig indelning av EU:s olika politikområden och av de sammanlagda medel som avsätts för varje politikområde.

Politikområdena indelas vidare i 200 verksamheter. Av dessa avser över 110 operativa verksamheter, som alltså tas upp i kontoplanen som kapitel. Politikområdena är huvudsakligen inriktade på den operativa verksamheten, eftersom kärnverksamheten inom varje område avser tredje man. Andra politikområden är övergripande och avser hur kommissionen fungerar, till exempel ”samordning och rättslig rådgivning” och ”budget”. Verksamheterna ger en gemensam ram för prioritering, planering, budgetering, övervakning och rapportering och bidrar därmed till en effektiv, verkningsfull och ekonomisk resursanvändning.

Budgeten utarbetas av kommissionen och antas vanligen i mitten av december av Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 314 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

2. HUR EU FINANSIERAS

EU:s intäkter kommer från två huvudsakliga källor: egna medel och övriga intäkter.

2.1 Egna medel

Egna medel kan definieras som intäkter som ackumuleras automatiskt av EU för att dess budget ska kunna finansieras utan att det krävs ytterligare beslut av de nationella myndigheterna. De samlade egna medel som behövs för att finansiera budgeten är alltså lika med de totala kostnaderna minus de övriga intäkterna. De egna medlen får inte överskrida 1,23 % av medlemsstaternas totala BNI. Egna medel kan delas in i traditionella egna medel, egna medel från mervärdesskatt samt BNI-baserade egna medel.

2.2 Övriga intäkter

Övriga intäkter från EU:s verksamhet utgör cirka 10 % av de sammanlagda intäkterna. Det rör sig bland annat om böter som utdömts i konkurrensärenden, betalningskrav på privata och offentliga gäldenärer för förvaltningen av EU-projekt. Straffavgifter som Europeiska unionens domstol ådömt medlemsstaterna för att de inte rättat sig efter någon av domstolens domar ingår också i denna kategori. Skulder som inte regleras före förfallodatum ger rätt till dröjsmålsränta. När EU:s fordringar på andra än medlemsstaterna inte regleras blir beslut från kommissionen (och rådet) som utgör exekutionstitlar direkt verkställbara enligt gällande civilprocessrättsliga bestämmelser på det lands territorium där kravet ska verkställas. Kommissionens rättstjänst sätter med hjälp av externa advokater igång indrivningsförfaranden mot försumliga gäldenärer.

3. HUR EU:S BUDGET FÖRVALTAS

3.1 Huvudsakliga rörelsekostnader

EU:s rörelsekostnader är fördelade på de olika rubrikerna i budgetramen och kan ta olika former beroende på hur de förvaltas och betalas ut. I redovisningen för år 2012 kategoriserade kommissionen dem på följande sätt:

Direkt centraliserad förvaltning: Budgetanslagen förvaltas direkt av kommissionens avdelningar.

Indirekt centraliserad förvaltning: Detta avser när kommissionen tilldelar EU:s organ eller organ som lyder under nationell rätt uppgifter i samband med genomförandet av budgeten, exempelvis EU:s organ med offentligrättslig status eller med allmännyttiga uppdrag.

Decentraliserad förvaltning: Detta innebär att kommissionen delegerar vissa uppgifter kopplade till förvaltningen av anslagen till tredjeländer.

Delad förvaltning: Vid denna typ av förvaltning delegeras uppgiften att genomföra budgeten till medlemsstaterna. Merparten av utgifterna verkställs på detta sätt, bland annat jordbrukskostnader och strukturåtgärder.

Gemensam förvaltning: Kommissionen delegerar vissa uppgifter kopplade till förvaltningen av anslagen till en internationell organisation.

Från 2014 och framåt kommer kategoriseringen att ändras när den nya budgetförordningen träder i kraft.

3.2 Aktörer vid kommissionen som deltar i budgetförvaltningen

Kollegiet av kommissionsledamöter tar kollektivt det politiska ansvaret men, i praktiken utövar det inte självt de befogenheter att genomföra budgeten som tilldelats det. Kollegiet delegerar dessa uppgifter till enskilda tjänstemän som är ansvariga inför kollegiet och som lyder under budgetförordningen och tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen. De berörda tjänstemännen – vanligen på generaldirektörsnivå – är så kallade delegerade utanordnare. De kan i sin tur delegera uppgifter som rör budgetgenomförandet till utanordnare som utsetts med vidaredelegering.

Utanordnarna ansvarar för hela förvaltningen och beslutar om vad som ska göras, ansvarar för att institutionens politiska mål uppfylls, förvaltar verksamheten både operativt och budgetmässigt, undertecknar rättsliga åtaganden, kontrollerar resultaten, verkställer utbetalningar och återkräver medel vid behov. Sund ekonomisk förvaltning och korrekt redovisning säkras inom varje tjänstegren genom att styrningen av de ekonomiska besluten (som sköts av utanordnarna) skiljs från internrevisionen och kontrollen av efterlevnaden genom tydliga normer för internkontroll (som bygger på internationella normer), förhands- och efterhandskontroller och oberoende internrevision utifrån riskanalyser. Slutligen ska generaldirektoraten lämna regelbundna rapporter om verksamheten till de enskilda kommissionsledamöterna.

Varje utanordnare ska utarbeta en årlig verksamhetsrapport om det arbete han eller hon ansvarar för. Varje utanordnare redogör i sin årliga verksamhetsrapport för resultaten av åtgärderna inom sin respektive avdelning. I rapporten avges dessutom en rimlig försäkran om att de resurser som avdelats för de i rapporten redovisade åtgärderna har använts för det avsedda ändamålet och enligt principen om sund ekonomisk förvaltning, samt att de kontrollrutiner som används är tillräckliga för att garantera de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Enligt artikel 66 i budgetförordningen utarbetar kommissionen ett sammandrag av de årliga verksamhetsrapporterna och internrevisorns övergripande uttalande genom vilka kommissionen tar det övergripande politiska ansvaret för förvaltningen av EU:s budget i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget. Sammandraget och verksamhetsrapporterna finns tillgängliga här: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_en.htm.

Räkenskapsföraren verkställer betalningsorder och betalningskrav som upprättats av utanordnarna och har ansvar för att sköta kassan, fastställa regler och metoder för redovisning, validera redovisningssystem, sköta bokföringen och utarbeta institutionens årsredovisning. Räkenskapsföraren ska också intyga att det finns rimliga garantier för att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av den ekonomiska ställningen, resultatet och kassaflödet.

3.3 Åtaganden om utbetalning

Innan några rättsligt bindande åtaganden kan göras gentemot tredje man (t.ex. innan avtal sluts eller bidragsavtal undertecknas) måste det finnas en budgetpost för verksamheten i det årets budget. Budgetposten måste vidare innehålla tillräckliga medel för att täcka utgiften. Om dessa villkor är uppfyllda kan medlen i budgeten avsättas genom att man gör ett budgetåtagande i redovisningssystemet.

Inga medel ur EU:s budget får användas innan utanordnaren har gjort ett rättsligt bindande åtagande.

När åtagandet godkänts bokförs det i räkenskapssystemet och motsvarande anslag avsätts. Detta påverkar dock inte de allmänna räkenskaperna (huvudboken) eftersom inga kostnader ännu uppkommit.

3.4 Hur utbetalningar verkställs

3.4.1 Allmänna regler

Inga utbetalningar kan göras om inte ett motsvarande budgetmässigt åtagande godkänts av den utanordnare som ansvarar för transaktionen. När en betalning godkänts i räkenskapssystemet görs sedan en överföring till mottagarens konto. Kommissionen verkställer över 1,8 miljoner betalningar varje år. Kommissionen använder Swift-systemet (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication).

3.4.2 Förfinansiering, kostnadsredovisning och stödberättigande kostnader

Förfinansiering är en betalning som avser att förse stödmottagarna med ett förskott, dvs. en fixkassa. Den kan delas upp på ett antal betalningar över en period som fastställs i en särskilt rättsligt åtagande. Fixkassan eller förskottet ska användas för det ändamål som det var avsett för under den period som anges i det rättsliga åtagandet eller betalas tillbaka, dvs. om mottagaren inte har några stödberättigade utgifter ska förskottet betalas tillbaka till EU. Utbetalad förfinansiering betraktas inte som en definitiv utgift förrän de relevanta villkoren är uppfyllda och den redovisas som en tillgång i balansräkningen när den första betalningen har gjorts. Värdet på denna tillgång minskas (helt eller delvis) genom godkännande av berättigade kostnader och återbetalda belopp.

En tid efter det att förfinansieringen betalats ut får EU in ett ersättningskrav som visar att mottagaren använt förfinansieringen i enlighet med det rättsliga åtagandet. Hur ofta dessa kostnadskrav förekommer under året varierar med hänsyn till vilket slags åtgärd som finansieras och villkoren, och de erhålls inte heller alltid vid årets slut.

Kriterierna för stödberättigande definieras i den rättsliga grunden, i anbudsinfordran, i annan information till stödmottagarna eller i avtalsklausuler i bidragsavtalen eller besluten om att bevilja bidrag. Efter analysen tas de stödberättigade beloppen upp som kostnader och mottagaren informeras om eventuella belopp som inte ger rätt till stöd.

4. UPP- OCH UTLÅNING

EU har genom rättsliga grunder som bygger på EU-fördraget befogenhet att anta upplåningsprogram för att anskaffa de ekonomiska resurser som krävs för att lämna medlemsstater och andra länder ekonomiskt stöd. Europeiska kommissionen handhar för närvarande, på EU:s vägnar, tre huvudprogram genom vilka lån får beviljas och finansierar dessa genom att emittera skuldinstrument på kapitalmarknaderna eller hos finansinstitut. Det rör sig om den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, betalningsbalansstöd och makroekonomiskt stöd. Eftersom medlen införskaffas genom så kallade back-to-back-lån påverkas inte EU:s budget direkt även om det är Europeiska unionen som rättsligt sett är återbetalningsskyldig.

5. SKYDDET AV EU:S BUDGET: FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV

Budgetförordningen och övrig tillämplig lagstiftning, i synnerhet avseende den gemensamma jordbrukspolitiken och sammanhållningspolitiken, ger unionen möjlighet att kontrollera kostnader flera år efter det att de uppkommit. Om fel, oriktigheter eller bedrägerier upptäcks tillämpas återkrav eller finansiella justeringar. Detta är den sista fasen i kontrollsystemen, och den är väsentlig för att uppnå en sund ekonomisk förvaltning.

När det gäller bidrag är det kommissionens behöriga avdelningar – eller vid delad förvaltning medlemsstaternas myndigheter – som har i uppgift att kontrollera om de kostnader som ersätts via EU:s budget faktiskt är stödberättigande. Bedömningen sker på grundval av de styrkande handlingar som krävs enligt de regler och villkor som fastställts för varje bidrag. För att få ut så stora fördelar som möjligt av kontrollsystemen i förhållande till de kostnader de medför brukar kontrollerna av styrkande handlingar vara mer ingående vid begäran om slutbetalningar vid direkt centraliserad förvaltning än vid mellanliggande betalningar, och eventuella fel som begåtts i samband med dessa mellanliggande betalningar kan på så sätt regleras i slutskedet. EU eller medlemsstaterna är också skyldiga att försäkra sig om de styrkande handlingarnas äkthet genom kontroller i de ansökandes lokaler, såväl under det att åtgärden genomförs som i efterhand. Den tillämpliga lagstiftningen innehåller olika förfaranden för att hantera fel, oriktigheter eller bedrägerier som upptäcks av kommissionen eller medlemsstaterna – närmare uppgifter finns i not 6 i årsredovisningen.

6. EKONOMISK RAPPORTERING

EU:s årsredovisning innehåller två separata men sammanlänkade delar:

(a) Redovisningar

(b) Rapporter om genomförandet av budgeten, som ger en detaljerad översikt av budgetgenomförandet.

Årsredovisningen antas av kommissionen och läggs fram för kontroll av revisionsrätten och därefter till Europaparlamentet och rådet, som beviljar ansvarsfrihet.

Utöver de ovannämnda rapporterna utarbetas även månadsrapporter om budgetgenomförandet.

6.1 Årsredovisning

Det är kommissionens räkenskapsförare som har ansvaret för att utarbeta de årliga rapporter som ingår i EU:s årsredovisning och intyga att det finns rimliga garantier för att räkenskaperna i allt väsentligt ger en rättvisande bild av EU:s ekonomiska ställning, insatser och kassaflöde. Årsredovisningen utarbetas i enlighet med EU:s redovisningsprinciper som bygger på de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). För närmare upplysningar se not 1 i årsredovisningen.

6.2 Budgeträkenskaper

Det är kommissionens räkenskapsförare som ansvarar för att utarbeta månatliga och årliga rapporter om hur budgeten genomförts. Det är bara kommissionens budget som tar upp både administrativa anslag och anslag som används i den löpande bidragsverksamheten (driftsanslag). Övriga institutioner förfogar i realiteten endast över administrativa anslag. I budgeten särskiljs också två typer av anslag: icke differentierade anslag och differentierade anslag. Icke-differentierade anslag är avsedda att täcka insatser som är ettåriga (och som motsvarar budgetens ettårighetsprincip). De differentierade anslagen har införts för att jämka samman budgetens ettårighetsprincip med behovet att finansiera insatser som genomförs under flera år. Dessa ska huvudsakligen täcka insatser som löper över flera år. De differentierade anslagen delas in i åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden.

— Åtagandebemyndiganden: täcker den totala kostnaden för de rättsliga åtaganden som görs under budgetåret för projekt som avser flera år. Men om den åtgärd som ett åtagande ska täcka sträcker sig över mer än ett budgetår får åtagandet delas upp i årliga delåtaganden.

— Betalningsbemyndiganden: täcker utgifter för åtaganden som gjorts under innevarande eller tidigare budgetår.

När de differentierade anslagen infördes uppstod så småningom en skillnad mellan de åtaganden som ingicks och de betalningar som verkställdes. Denna skillnad, som leder till utestående åtaganden, utgörs i själva verket av tidsskillnaden mellan den tidpunkt då åtagandena ingås och den tidpunkt då motsvarande betalningar sker. Dessa utestående åtaganden benämns ibland med förkortningen RAL (från franskans reste à liquider).

7. REVISION OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET

7.1 Revision

EU:s årsredovisning och resursförvaltning granskas av ett externt revisionsorgan, dvs. Europeiska revisionsrätten, som utarbetar en årsrapport om årsredovisningen till Europaparlamentet och Europeiska unionens råd. Revisionsrättens huvuduppgift är just att göra en extern och oberoende revision av EU:s årsredovisning. Som ett led i verksamheten utarbetar revisionsrätten följande dokument:

(1) En årsrapport om den verksamhet som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget, med revisionsrättens anmärkningar till årsredovisningen och de underliggande transaktionerna.

(2) Ett yttrande som bygger på revisionsrättens granskningar och som fogas till årsrapporten i form av en revisionsförklaring om i) räkenskapernas tillförlitlighet och ii) de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet med avseende både på inkomster och på utgifter.

(3) Särskilda rapporter om revision på vissa områden.

7.2 Beviljande av ansvarsfrihet

Vid den slutliga kontrollen beviljas ansvarsfrihet för budgetgenomförandet för ett givet år. Europaparlamentet är den myndighet som beviljar ansvarsfrihet för EU. Detta innebär att rådet efter kontroll och slutversion av årsredovisningen lämnar en rekommendation, medan parlamentet beslutar om att bevilja kommissionen och övriga EU-organ ansvarsfrihet för hur EU:s budget genomförts under föregående budgetår. Beslutet grundas på en genomgång av årsredovisningen, kommissionens årliga utvärderingsrapport och revisionsrättens årsrapport och svar till kommissionen samt ytterligare frågor och uppgifter till eller från kommissionen.

Ansvarsfriheten är den politiska delen av de externa kontrollerna av budgetgenomförandet varmed Europaparlamentet på rådets rekommendation konkret befriar kommissionen (och övriga EU-organ) från deras ansvar för förvaltningen av budgeten genom att avsluta det årets räkenskaper. Arbetet kan leda till att ansvarsfrihet beviljas, senareläggs eller nekas. Det årliga arbetet med att bevilja ansvarfrihet ger även Europaparlamentet möjlighet att låta ledamöter i budgetkontrollutskottet fråga ut kommissionsledamöterna om de politikområden de ansvarar för. Det slutliga beviljandet av ansvarsfrihet och eventuella rekommendationer till kommissionen att vidta åtgärder antas i plenum. Rådets beviljande av ansvarsfrihet antas i rådet (Ecofin). Både Europaparlamentets och rådets beviljande av ansvarsfrihet följs upp i en årlig rapport där kommissionen beskriver de konkreta åtgärder som vidtagits för att efterkomma parlamentets och rådets rekommendationer.

DEL I

KONSOLIDERAD ÅRSREDOVISNING OCH NOTER (1)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Balansräkning

Resultaträkning

Kassaflödesanalys

Förändringar i nettotillgångar

Noter:

1. Viktiga redovisningsprinciper

2. Noter till balansräkningen

3. Noter till resultaträkningen

4. Noter till kassaflödesanalysen

5. Eventualtillgångar och eventualskulder samt övriga väsentliga transaktioner

6. Skyddet av EU:s budget

7. Finansiella stödmekanismer

8. Hantering av finansiella risker

9. Redovisning av transaktioner med närstående

10. Händelser efter balansdagen

11. Räckvidd för konsolidering

BALANSRÄKNING

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR Immateriella anläggningstillgångar 2.1 188 149 Materiella anläggningstillgångar 2.2 5 978 5 071 Investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden 2.3 392 374 Finansiella anläggningstillgångar 2.4 62 311 43 672 Fordringar och medel som kan återkrävas 2.5 564 289 Förfinansiering 2.6 44 505 44 723 113 938 94 278 OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR Lager 2.7 138 94 Finansiella omsättningstillgångar 2.8 1 981 3 721 Fordringar och medel som kan återkrävas 2.9 14 039 9 477 Förfinansiering 2.10 13 238 11 007 Likvida medel 2.11 10 674 18 935 40 070 43 234 TOTALA TILLGÅNGAR 154 008 137 512 LÅNGFRISTIGA SKULDER Pensioner och övriga ersättningar till anställda 2.12 (42 503) (34 835) Avsättningar 2.13 (1 258) (1 495) Finansiella skulder 2.14 (57 232) (41 179) Övriga skulder 2.15 (2 527) (2 059) (103 520) (79 568) KORTFRISTIGA SKULDER Avsättningar 2.16 (806) (270) Finansiella skulder 2.17 (15) (51) Skulder till leverantörer och stödmottagare 2.18 (90 083) (91 473) (90 904) (91 794) TOTALA SKULDER (194 424) (171 362) TILLGÅNGAR NETTO (40 416) (33 850) Reserver 2.19 4 061 3 608 Fordringar på medlemsstaterna (2) 2.20 (44 477) (37 458) TILLGÅNGAR NETTO (40 416) (33 850)

RESULTATRÄKNING

Miljoner euro Not 2012 2011 RÖRELSEINTÄKTER Egna medel och andra intäkter 3.1 130 919 124 677 Övriga rörelseintäkter 3.2 6 826 5 376 137 745 130 053 RÖRELSEKOSTNADER Administrativa kostnader 3.3 (9 320) (8 976) Rörelsekostnader 3.4 (124 633) (123 778) (133 953) (132 754) ÖVERSKOTT/(UNDERSKOTT) FRÅN DEN OPERATIVA VERKSAMHETEN 3 792 (2 701) Finansiella intäkter 3.5 2 157 1 491 Finansiella kostnader 3.6 (1 942) (1 355) Förändringar i fråga om skulder för pensioner och övriga ersättningar till anställda (8 846) 1 212 Nettounderskott från andelar i gemensamma företag och intresseföretag 3.7 (490) (436) EKONOMISKT RESULTAT FÖR ÅRET (5 329) (1 789)

KASSAFLÖDESANALYS

Miljoner euro Not 2012 2011 Ekonomiskt resultat för året (5 329) (1 789) Kassaflöde från den löpande verksamheten 4.2 Amorteringar 39 33 Avskrivningar 405 361 (Ökning)/minskning av lån (16 062) (27 692) (Ökning)/minskning av fordringar och medel som kan återkrävas (4 837) 1 605 (Ökning)/minskning av förfinansiering (2 013) (1 534) (Ökning)/minskning av lager (44) (3) Ökning/(minskning) av avsättningar 299 234 Ökning/(minskning) av finansiella skulder 16 017 27 781 Ökning/(minskning) av övriga skulder 468 (45) Ökning/(minskning) av skulder till leverantörer och stödmottagare (1 390) 6 944 Överskott från föregående års budget som inte påverkar likvida medel (1 497) (4 539) Övriga intäktsposter som inte påverkar likvida medel 260 (75) Ökning/(minskning) i fråga om skulder för pensioner och övriga ersättningar till anställda 7 668 (2 337) Kassaflöde från investeringsverksamhet 4.3 (Ökning)/minskning av immateriella och materiella anläggningstillgångar (1 390) (693) (Ökning)/minskning av investeringar redovisade enligt kapitalandelsmetoden (18) 118 (Ökning)/minskning av finansiella tillgångar som kan säljas (837) (1 497) KASSAFLÖDE NETTO (8 261) (3 128) Nettoökning/(minskning) av likvida medel (8 261) (3 128) Likvida medel vid årets början 2.11 18 935 22 063 Likvida medel vid årets slut 2.11 10 674 18 935

FÖRÄNDRINGAR I NETTOTILLGÅNGAR

Miljoner euro Reserver (A) Fordringar på medlemsstaterna (B) Reserv för verkligt värde Övriga reserver Ackumulerat överskott/(underskott) Ekonomiskt resultat för året UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2010 (61) 3 545 (48 163) 17 232 (27 447) Kontorörelser avseende garantifonden 165 (165) 0 Förändringar i verkligt värde (47) (47) Övrigt 2 (30) (28) Fördelning av resultatet 2010 4 17 228 (17 232) 0 Budgetutfall 2010 som krediterats medlemsstaterna (4 539) (4 539) Ekonomiskt resultat för året (1 789) (1 789) UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2011 (108) 3 716 (35 669) (1 789) (33 850) Kontorörelser avseende garantifonden 168 (168) 0 Förändringar i verkligt värde 258 258 Övrigt 21 (19) 2 Fördelning av resultatet 2011 6 (1 795) 1 789 0 Budgetutfall 2011 som krediterats medlemsstaterna (1 497) (1 497) Ekonomiskt resultat för året (5 329) (5 329) UTGÅENDE BALANS PER DEN 31.12.2012 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416)

NOTER

1. VIKTIGA REDOVISNINGSPRINCIPER

1.1 RÄTTSLIG GRUND OCH REDOVISNINGSREGLER

Europeiska unionens redovisning följer bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (3), nedan kallad budgetförordningen samt kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 (4) om tillämpningsföreskrifter för budgetförordningen.

I enlighet med artikel 143 i budgetförordningen har EU utarbetat sin årsredovisning med hjälp av bestämmelserna om periodiserad redovisning som följer av de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS). De redovisningsprinciper som kommissionens räkenskapsförare använt tillämpas på alla EU-institutioner och organ som omfattas av den konsoliderade redovisningen, så att reglerna för redovisning, värdering och framläggande av räkenskaperna används på ett enhetligt sätt och principerna för att utarbeta årsredovisning och konsolidering samordnas. Räkenskaperna förs per kalenderår och uttrycks i euro.

1.2 REDOVISNINGSPRINCIPER

En årsredovisning ska ge information om den finansiella ställningen, resultat och betalningsflöden. Informationen ska vara av ett sådant slag att den kan användas av ett stort antal aktörer. För EU som entitet inom den offentliga sektorn är syftet med årsredovisningen mer specifikt att ge information som kan ligga till grund för olika beslut och visa att de medel den anförtrotts förvaltas på ett korrekt sätt. Föreliggande dokument har utarbetats med detta som ledstjärna.

De hänsynstaganden (eller redovisningsprinciper) som generellt ska följas vid utarbetandet av årsredovisningen finns fastställda i EU:s redovisningsregel 2 och är desamma som beskrivs i IPSAS 1, dvs. följande: rättvisande bild, periodisering, kontinuerlig verksamhet, konsekvent utformning, sammanställningar, kvittning och jämförande information.

För att kunna utarbeta årsredovisningen i enlighet med ovannämnda bestämmelser och principer måste ledningen göra uppskattningar som påverkar de redovisade beloppen i vissa poster i balansräkningen och i resultaträkningen, samt uppgifter om eventualtillgångar och eventualskulder.

1.3 KONSOLIDERING

Räckvidden för konsolidering

Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning omfattar alla väsentliga kontrollerade enheter (institutioner och organ), intresseföretag och gemensamma företag. Totalt rör det sig om 51 kontrollerade enheter, fem gemensamma företag och fyra intresseföretag. En fullständig företeckning över konsoliderade enheter finns i not 11.1. I förhållande till 2011 har ytterligare en kontrollerad enhet (byrå) tagits in i de konsoliderade räkenskaperna. Detta påverkar dock inte den konsoliderade årsredovisningen nämnvärt.

Kontrollerade enheter

Beslutet om huruvida en enhet ska ingå i konsolideringen eller ej beror på hur man definierar kontroll. Kontrollerade enheter är sådana enheter där EU, direkt eller indirekt, har ett bestämmande inflytande över ekonomin och ledning och därmed kan dra nytta av deras verksamhet. Inflytandet måste kunna utövas utan dröjsmål. Kontrollerade enheter tas till fullo upp i konsolideringen. Konsolideringen inleds den första dagen då kontroll föreligger och upphör när någon sådan kontroll inte längre finns.

De tydligaste tecknen på att EU utövar kontroll är att enheten inrättats genom grundfördragen eller sekundärlagstiftningen, finansieras via den allmänna budgeten, att EU har rösträtt i styrelsen, att revision utförs av Europeiska revisionsrätten och ansvarsfrihet beviljas av Europaparlamentet. En bedömning av varje enhet måste förstås göras för att avgöra om ett eller alla av de ovannämnda kriterierna är tillräckligt för att anse att kontroll föreligger.

Enligt denna hållning anses EU utöva kontroll över alla EU:s institutioner (utom Europeiska centralbanken) och organ (utom sådana som inrättats inom ramen för den f.d. andra pelaren) och dessa ingår därför i konsolideringen. Även Europeiska kol- och stålgemenskapen under avveckling (EKSG) betraktas som en kontrollerad enhet.

Alla väsentliga transaktioner inom enheterna och mellan Europeiska unionens kontrollerade enheter har eliminerats. De orealiserade vinsterna och förlusterna på transaktioner inom och mellan enheterna är oväsentliga och har därför inte eliminerats.

Gemensamma företag

Ett gemensamt företag är ett avtalsförhållande mellan EU och en eller flera parter (de gemensamma ägarna) om att inleda en gemensamt kontrollerad ekonomisk verksamhet. Att verksamheten är gemensamt kontrollerad innebär att parterna avtalat om att gemensamt utöva det bestämmande inflytandet över den ekonomiska verksamheten.

Investeringar i gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden och tas vid första redovisningstillfället upp till anskaffningsvärdet. EU:s andel av de gemensamma företagens resultat tas upp i resultaträkningen, liksom andelen av förändringar i reserven tas upp i EU:s reserver. Det gemensamma företaget bokförs på balansdagen i räkenskaperna till initialkostnaderna plus efterföljande förändringar (ytterligare bidrag, andelar i resultat och förändringar i reserven, av- och nedskrivningar samt utdelningar).

Orealiserade vinster och förluster på transaktioner mellan EU och de gemensamt kontrollerade företagen är oväsentliga och har därför inte eliminerats. De gemensamma företagens redovisningsprinciper kan skilja sig från dem som EU använder för liknande transaktioner och konteringshändelser under liknande omständigheter.

Intresseföretag

Intresseföretagen är alla enheter där EU direkt eller indirekt har ett betydande inflytande, men ingen kontroll. Det förutsätts att EU får ett betydande inflytande vid direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer av rösterna.

Investeringar i intresseföretag redovisas enligt kapitalandelsmetoden och tas upp till anskaffningsvärdet vid första redovisningstillfället. EU:s andel av intresseföretagens resultat tas upp i resultaträkningen, liksom andelen av förändringar i reserven tas upp i reserverna. Intresseföretaget bokförs på balansdagen i räkenskaperna till initialkostnaderna plus efterföljande förändringar (ytterligare bidrag, andelar i resultat och förändringar i reserven, av- och nedskrivningar samt utdelningar). Erhållna utdelningar från intresseföretaget minskar tillgångens bokförda värde. Orealiserade vinster och förluster på transaktioner mellan EU och intresseföretagen är oväsentliga och har därför eliminerats.

Intresseföretagens redovisningsprinciper kan skilja sig från dem som EU använder för liknande transaktioner och konteringshändelser under liknande omständigheter. När EU äger 20 % eller mer av en investeringsfond försöker EU inte utöva något betydande inflytande. Därför behandlas sådana fonder som tillgångar som kan säljas och kapitalandelsmetoden tillämpas inte.

Enheter som inte ingår i de konsoliderade räkenskaperna men vars medel förvaltas av kommissionen

De medel som kommissionen förvaltar för sjukförsäkringssystemet för EU:s anställda, Europeiska utvecklingsfonden och deltagargarantifonden omfattas inte av EU:s konsoliderade räkenskaper eftersom EU inte utövar kontroll över dem – se not 11.2 för ytterligare uppgifter om de berörda beloppen.

1.4 GRUND FÖR UTARBETANDET

1.4.1 Valuta och omräkningsunderlag

Funktionell valuta och rapportvaluta

Den konsoliderade årsredovisningen är uppställd i euro, som är EU:s funktionella valuta och rapportvaluta.

Transaktioner och saldon

Transaktioner i utländsk valuta redovisas i euro enligt de omräkningskurser som gäller vid dagen för de underliggande transaktionerna. Resultaträkningen visar även växelkursvinster eller växelkursförluster på transaktioner i utländsk valuta och efter omräkning av monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta till den vid årsskiftet gällande växelkursen.

Olika omräkningsmetoder tillämpas för materiella respektive immateriella anläggningstillgångar: värdering till inköpspris omräknat i euro till den kurs som gällde på dagen för förvärvet.

Saldon vid årets slut för monetära tillgångar och skulder i utländsk valuta redovisas i euro enligt de växelkurser som gäller den 31 december.

Omräkningskurs för euro

Valuta 31.12.2012 31.12.2011 BGN 1,9558 1,9558 CZK 25,1510 25,7870 DKK 7,4610 7,4342 GBP 0,8161 0,8353 HUF 292,3000 314,5800 LVL 0,6977 0,6995 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,0740 4,4580 RON 4,4445 4,3233 SEK 8,5820 8,9120 CHF 1,2072 1,2156 JPY 113,6100 100,2000 USD 1,3194 1,2939

Omräkningsdifferenser som beror på förändringar i det verkliga värdet av sådana monetära värdepapper som är utställda i utländsk valuta och som kan säljas, tas upp i resultaträkningen. Omräkningsdifferenser för icke-monetära finansiella tillgångar och skulder värderade till verkligt värde via resultaträkningen redovisas i resultaträkningen. Omräkningsdifferenser avseende icke-monetära finansiella tillgångar som kan säljas tas upp i reserven till verkligt värde.

1.4.2 Användning av uppskattningar

Enligt allmänt vedertagna redovisningsprinciper innehåller årsredovisningen med nödvändighet vissa belopp som bygger på ledningens uppskattningar och antaganden utifrån de mest tillförlitliga uppgifterna. Viktiga uppskattningar omfattar, men begränsas inte till, skulder i form av ersättningar till anställda, avsättningar för oförutsedda utgifter, finansiella risker avseende lager och fordringar, upplupna intäkter och kostnader, eventualtillgångar och -skulder, samt nedskrivningar på immateriella och materiella anläggningstillgångar. Faktiska resultat kan avvika från dessa beräkningar. Förändringar i uppskattningarna visas för den period under vilken man fick kännedom om dem.

1.5 BALANSRÄKNINGEN

1.5.1 Immateriella anläggningstillgångar

Förvärvade licenser för programvara tas upp till anskaffningsvärdet minus ackumulerade av- och nedskrivningar. Avskrivningar görs linjärt under den beräknade nyttjandetiden. Internt utvecklade immateriella tillgångar redovisas som immateriella anläggningstillgångar när de relevanta kriterierna för EU:s redovisningsregler är uppfyllda. De redovisade kostnaderna inbegriper alla direkt hänförbara kostnader som krävs för att skapa, framställa och färdigställa tillgången för användning på det sätt företagsledningen avsett. Kostnader som hänför sig till forskningsverksamhet, utvecklingskostnader som inte kan redovisas som immateriell anläggningstillgång och underhållskostnader redovisas som kostnader när de uppstår.

1.5.2 Materiella anläggningstillgångar

Alla materiella anläggningstillgångar tas upp till anskaffningsvärdet minus av- och nedskrivningar. Anskaffningsvärdet omfattar alla kostnader som direkt kan hänföras till förvärvet eller uppförandet av tillgången.

Efterföljande kostnader tas upp i tillgångens bokförda värde eller som en separat tillgång, beroende på vad som är lämpligast, om det är troligt att posten kommer att ge EU ett inflöde av framtida ekonomiska fördelar eller tjänstekapacitet och att man kan beräkna kostnaderna för posten på ett tillförlitligt sätt. Övriga kostnader för reparationer och underhåll tas upp i resultaträkningen under den redovisningsperiod då de uppstod.

Inga avskrivningar görs för mark eller konstverk eftersom dessa tillgångar anses ha en obegränsad ekonomisk livslängd. Inga avskrivningar görs för anläggningar under uppförande eftersom dessa tillgångar ännu inte kan användas i verksamheten. Avskrivningar av övriga tillgångar görs linjärt, så att kostnaden följer restvärdet under den beräknade nyttjandetiden enligt följande:

Typ av tillgångar Linjär avskrivning Byggnader 4 % Installationer, maskiner och utrustning 10 % till 25 % Inventarier 10 % till 25 % Fast inredning 10 % till 33 % Fordon 25 % Datorhårdvara 25 % Övriga materiella tillgångar 10 % till 33 %

Försäljningsvinster eller -förluster räknas fram genom att intäkterna efter avdrag för försäljningskostnader jämförs med det bokförda värdet och tas upp i resultaträkningen.

Leasingavtal

Leasing av sådana materiella tillgångar där praktiskt taget alla ekonomiska risker och fördelar som är förknippade med ägandet ligger hos EU tas upp som finansiell leasing. Finansiell leasing bokförs då avtalet ingås till det lägsta verkliga värdet på leasingobjektet och nuvärdet av minimi-leaseavgiften. Leaseavgiften fördelas mellan själva skulden och finansieringsavgifterna, för att få en fast procentsats på det utestående saldot. Hyresavgifterna netto, efter avdrag av finansieringsavgifter, tas upp under övriga (lång- och kortfristiga) skulder. Räntedelen av finansieringskostnaderna tas upp i resultaträkningen under leasingperioden så att varje redovisningsperiod belastas med ett belopp som motsvarar en fast räntesats för den under respektive period redovisade skulden. Tillgångar som innehas enligt finansiell leasing skrivs antingen av under tillgångens nyttjandeperiod eller leasingperioden, beroende på vilken av dem som är kortast.

Leasingförhållanden där leasegivaren behåller en väsentlig andel av de ekonomiska risker och fördelar som är förknippade med ägandet behandlas som operationella leasingavtal. Betalningar för operationella leasingavtal tas upp i resultaträkningen enligt den linjära metoden över leasingavtalets löptid.

1.5.3 Nedskrivning av icke-finansiella tillgångar

För tillgångar med obegränsad nyttjandeperiod görs inga av- eller nedskrivningar och man prövar årligen om nedskrivning behövs. Tillgångar för vilka värdet behöver skrivas ner prövas så snart händelser eller förändringar i de yttre omständigheterna ger anledning att tro att det bokförda värdet överstiger återvinningsvärdet. Ett nedskrivningsbehov är det belopp med vilket en tillgångs bokförda värde överstiger dess återvinningsvärde. Återvinningsvärdet utgörs av det högsta värdet av endera tillgångens verkliga värde efter avdrag för försäljningskostnader eller nyttjandevärdet.

Immateriella och materiella anläggningstillgångars restvärden och nyttjandeperiod ses över och justeras vid behov minst en gång om året. En tillgångs bokförda värde skrivs omedelbart ned till återvinningsvärdet om bokföringsvärdet överstiger det beräknade återvinningsvärdet. Om de skäl som tidigare motiverat av- och nedskrivningar inte längre föreligger, återförs nedskrivningsförlusterna på motsvarande sätt.

1.5.4 Investeringar

Andelar i intresseföretag och gemensamma företag

Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Kapitalkostnaderna justeras med hänsyn till EU:s andel av ökningar eller minskningar av det ursprungliga bokföringsvärdet på intresseföretagens och de gemensamma företagens nettotillgångar om skäl till nedskrivning föreligger och de skrivs vid behov ned till det lägsta återvinnnigsvärdet. Återvinningsvärdet bestäms på det sätt som beskrivs i 1.5.3. Om de skäl som motiverat av- och nedskrivningar inte längre föreligger, återförs nedskrivningsförlusten med det bokförda värde som skulle ha varit aktuellt om ingen nedskrivning gjorts.

Investeringar i riskkapitalfonder

Investeringar i riskkapitalfonder behandlas som finansiella tillgångar som kan säljas (se 1.5.5) och ska därför redovisas till verkligt värde, medan vinster och förluster som beror på fluktuationer i det verkliga värdet (även valutakursdifferenser) tas upp i reserven för verkligt värde.

Värdet på investeringar i riskkapitalfonder anges post för post till det lägsta värdet av antingen kostnaden eller nettovärdet, då de inte har något börsnoterat marknadsvärde på en aktiv marknad. Orealiserade vinster från beräkningen av verkligt värde tas upp i reserven och avseende orealiserade förluster görs en bedömning av värdeminskningen för att avgöra om de ska tas upp som nedskrivningar av investeringar i resultaträkningen eller som justeringar av reserven för verkligt värde.

1.5.5 Finansiella tillgångar

Klassificering

Europeiska unionen klassificerar sina finansiella tillgångar i någon av följande kategorier: finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen, lån och fordringar, investeringar som hålls till förfall och slutligen finansiella tillgångar som kan säljas. Hur finansiella instrument klassificeras bestäms när de redovisas för första gången, och omprövas på balansdagen.

i) Finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen

En finansiell tillgång klassificeras i den sistnämnda kategorin om den huvudsakligen förvärvats för att säljas på kort sikt eller om den identifieras som tillhörande denna kategori av EU. Derivat klassificeras också i denna kategori. Tillgångar i denna kategori klassificeras som omsättningstillgångar om de förväntas bli realiserade inom tolv månader räknat från balansdagen.

ii) Lån och fordringar

Lånefordringar och kundfordringar är finansiella tillgångar som inte är derivat och som har fastställda eller fastställbara betalningar som inte är noterade på en aktiv marknad. De uppstår när EU tillhandahåller pengar, varor eller tjänster direkt till en gäldenär utan avsikt att handla med fordringen. De tas upp som anläggningstillgångar, med undantag för dem som förfaller inom ett år från balansdagen.

iii) Investeringar som hålls till förfall

Investeringar som hålls till förfall är finansiella tillgångar som inte är derivat med fastställda eller fastställbara betalningar och fastställd löptid som EU har för avsikt och förmåga att hålla till förfall. Under budgetåret innehade EU inga investeringar i denna kategori.

iv) Finansiella tillgångar som kan säljas

Finansiella tillgångar som kan säljas är tillgångar förutom derivat som antingen hänförs till denna kategori eller som inte kan hänföras till någon av de andra kategorierna. De klassificeras antingen som omsättningstillgångar eller anläggningstillgångar, beroende på efter hur lång tid EU har för avsikt att avyttra dem, vilket vanligen motsvarare återstående löptid på balansdagen. Investeringar i enheter som inte ingår i de konsoliderade räkenskaperna och andra kapitalinvesteringar (t.ex. riskkapital) som inte redovisas med kapitalandelsmetoden klassificeras också som finansiella tillgångar som kan säljas.

Första redovisningstillfälle och värdering

Köp och försäljning av finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen, investeringar som hålls till förfall eller investeringar som kan säljas redovisas på affärsdagen – dvs. den dag EU köper eller säljer tillgången. Lån redovisas när likvida medel betalas ut till låntagarna. Finansiella instrument redovisas inledningsvis till verkligt värde För finansiella tillgångar som inte tas upp till verkligt värde via resultaträkningen läggs transaktionskostnader på det verkliga värdet vid den initiala redovisningen. Finansiella tillgångar som tagits upp till verkligt värde via resultaträkningen redovisas första gången till verkligt värde och transaktionskostnaderna kostnadsförs i resultaträkningen.

Det verkliga värdet av en finansiell tillgång vid anskaffningstillfället är vanligen transaktionspriset (det verkliga värdet av vad som erhållits). Däremot uppskattas värdet på ett räntefritt långfristigt lån eller ett lån som beviljas med en ränta som ligger under marknadsräntan som nuvärdet av alla framtida kontantbetalningar diskonterade till rådande marknadsränta för ett likartat instrument med en likartad kreditvärdering.

Utlåning av upplånade medel värderas till sitt nominella värde, vilket anses utgöra lånets verkliga värde. Skälet är följande:

— “Marknadsförhållandena” för EU:s utlåning är mycket speciella och skiljer sig från kapitalmarknaden som används för emittering av kommersiella obligationer och statsobligationer. Eftersom långivarna på dessa marknader har möjlighet att välja alternativa investeringar uppdateras dessa till marknadspris. I EU ges dock inte denna möjlighet till alternativa investeringar, eftersom EU inte får investera pengar på kapitalmarknaderna. EU lånar endast upp medel för utlåning till samma ränta. Det innebär att EU inte har tillgång till någon alternativ utlåning eller några investeringsalternativ för de upplånade beloppen. Det finns inga alternativkostnader och därför inget underlag för jämförelser med marknadsräntorna. Faktum är att EU:s utlåningstransaktion i sig själv representerar marknaden. Eftersom alternativkostnaden inte är tillämplig ger marknadspriset ingen rättvisande bild av EU:s lånetransaktioner. Det är därför inte lämpligt att fastställa det verkliga värdet på EU:s utlåning vad gäller kommersiella obligationer eller statsobligationer.

— Eftersom det inte finns någon aktiv marknad eller liknande transaktioner för att göra jämförelser, är den ränta som EU ska använda för att ange det verkliga värdet på sina utlåningstransaktioner via Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, för betalningsbalansstöd och liknande lån, den som debiteras.

— För dessa lån kompenseras upp- och utlåningen eftersom dessa är så kallade back-to-back-lån. Den effektiva räntan för utlåningen motsvarar därför den effektiva räntan för därmed sammanhängande upplåning. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen.

Finansiella instrument tas bort ur balansräkningen när rätten till ingående kassaflöden från investeringen har upphört eller överlåtits och EU överlåtit i stort sett alla risker och fördelar som är förknippade med ägandet.

Efterföljande värdering

i) Finansiella tillgångar värderade till verkligt värde via resultaträkningen redovisas därefter till verkligt värde. Vinster och förluster som beror på förändringar i det verkliga värdet av finansiella instrument värderade till verkligt värde via resultaträkningen tas upp i resultaträkningen för den period då de uppkom.

ii) Utlåning och fordringar samt kategorin investeringar som hålls till förfall och redovisas till upplupet anskaffningsvärde med hjälp av effektivräntemetoden. Vid utlåning av upplånade medel tillämpas samma effektiva ränta både på in- och utlåningen eftersom det rör sig om så kallade back-to-back-lån och skillnaderna mellan ut- och upplåningsvillkoren och beloppen är oväsentliga. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen.

iii) Investeringar som hålls till förfall – EU har för närvarande inga investeringar som hålls till förfall.

iv) Finansiella tillgångar som kan säljas redovisas därefter till verkligt värde. Vinster och förluster som beror på fluktuationer i det verkliga värdet på tillgångar som kan säljas redovisas i reserven för verkligt värde. När finansiella tillgångar som kan säljas avyttras eller skrivs ned ska justeringarna av det ackumulerade verkliga värdet som tidigare först upp i reserven för verkligt värde istället tas upp i resultaträkningen. Ränta på säljbara finansiella tillgångar som har räknats fram enligt effektivräntemetoden tas upp i resultaträkningen. Utdelning på egetkapitalinstrument som kan säljas tas upp när EU:s rätt till utdelning är fastställd. Det verkliga värdet av investeringar med ett noterat marknadspris på aktiva marknader bygger på den aktuella köpkursen. Om marknaden för ett finansiellt instrument inte är aktiv (eller om det gäller värdepapper på OTC-marknaden) beräknar EU det verkliga värdet genom en värderingsmetod. Metoderna omfattar bland annat analys av transaktioner mellan oberoende parter på senare tid, hänvisningar till andra liknande instrument, analys av diskonterade kassaflöden, optionsvärderingsmodeller och andra värderingsmetoder som vanligen används av marknadsaktörerna. När det verkliga värdet av innehav i egetkapitalinstrument utan noterat marknadspris på en aktiv marknad inte kan beräknas på ett tillförlitligt sätt, tas investeringarna upp till anskaffningsvärde efter avdrag för nedskrivning.

Nedskrivning av finansiella tillgångar

EU ska per varje balansdag bedöma huruvida det finns objektiva belägg för att en finansiell tillgång eller en grupp av finansiella tillgångar bör skrivas ner. En finansiell tillgång har ett nedskrivningsbehov och skrivs ned endast om det finns objektiva belägg för en nedskrivning till följd av en eller flera händelser som inträffat efter det att tillgången redovisades första gången (en "förlusthändelse") och att denna händelse (eller händelser) kommer att påverka den finansiella tillgångens uppskattade framtida kassaflöden på ett sätt som kan uppskattas på ett tillförlitligt sätt.

a) Tillgångar bokförda till upplupet anskaffningsvärde

Om det finns objektiva belägg som visar att det uppkommit ett nedskrivningsbehov för utlåning och fordringar eller investeringar som hålls till förfall som redovisas till upplupet anskaffningsvärde, beräknas nedskrivningen som skillnaden mellan tillgångens bokförda värde och nuvärdet av uppskattade framtida kassaflöden (exklusive framtida kreditförluster som inte har inträffat) diskonterade till den finansiella tillgångens ursprungliga effektiva ränta. Tillgångens bokförda värde skrivs ned och förlusten tas upp i resultaträkningen. Om ett lån eller en investering som hålls till förfall har rörlig ränta är diskonteringsfaktorn för beräkning av nedskrivningen den löpande effektiva ränta som anges i avtalet. Beräkningen av nuvärdet för de uppskattade framtida kassaflödena för en finansiell tillgång som används som säkerhet speglar de kassaflöden som skulle bli följden vid legalt ianspråktagande av tillgången minus kostnader för att anskaffa och sälja säkerheten, oavsett om legalt ianspråktagande av tillgången är sannolikt eller ej. Om nedskrivningen senare kan återföras och detta objektivt kan objektivt kan hänföras till en händelse som inträffade efter det att nedskrivningen redovisades i resultaträkningen, ska nedskrivningen återföras och det återförda beloppet redovisas i resultaträkningen.

b) Tillgångar bokförda till verkligt värde

När det gäller kapitalinvesteringar som kan säljas tar man hänsyn till om det verkliga värdet sjunkit väsentligt under anskaffningskostnaden eller sjunker permanent (under lång tid). Om så är fallet för finansiella tillgångar som kan säljas förs den ackumulerade förlusten av från reserverna och tas istället upp i resultaträkningen. Den ackumulerade förlusten beräknas på skillnaden mellan anskaffningskostnaden och det aktuella verkliga värdet, med avdrag för tidigare nedskrivningar av den finansiella tillgången i resultaträkningen. Nedskrivning av egetkapitalinstrument som tagits upp i resultaträkningen återförs inte via resultaträkningen. Om det verkliga värdet på ett skuldinstrument som klassificeras som en finansiell tillgång som kan säljas senare ökar, och ökningen objektivt kan hänföras till en händelse som inträffade efter det att nedskrivningen redovisades i resultaträkningen, ska nedskrivningen återföras och det återförda beloppet redovisas i resultaträkningen.

1.5.6 Lager

Lager värderas till anskaffningsvärdet eller nettoförsäljningsvärdet, beroende på vilket som är lägst. Anskaffningsvärdet bygger på först-in-först-ut-principen. Kostnader för färdiga varor och pågående arbete omfattar kostnader för råvaror, direkta arbetskostnader, övriga direkta kostnader och därmed sammanhängande produktionsomkostnader (vid normalkapacitet). Nettoförsäljningsvärde är det uppskattade försäljningspriset i den löpande verksamheten efter avdrag för kostnader för färdigställande och försäljningskostnader. Varulager som hålls för kostnadsfri distribution eller distribution med nominellt påslag värderas till det lägre av anskaffningsvärdet och beräknat återanskaffningsvärde. Det beräknade återanskaffningsvärdet motsvarar den kostnad EU skulle ådra sig för att förvärva tillgången på balansdagen.

1.5.7 Förfinansiering

Förfinansiering är en betalning som avser att förse stödmottagarna med ett förskott, dvs. en fixkassa. Den kan delas upp i flera utbetalningar under en period som anges i ett särskilt förfinansieringsavtal. Förskottet i likvida medel eller fixkassan betalas tillbaka eller används för det ändamål det ställdes till förfogande för under den period som är fastställd i avtalet. Om mottagaren inte har några bidragsberättigande utgifter ska förfinansieringen återbetalas till EU. Beloppet för förfinansieringen sätts (helt eller delvis) ned beroende på vilka kostnader som godkänts som stödberättigande (som tas upp som kostnader) och vilka belopp som ska återkrävas.

Vid årets slut värderas utestående förfinansieringsbelopp till de belopp som betalades ut från början med avdrag för återbetalda belopp, reglerade stödberättigande belopp, beräknade stödberättigande belopp som ännu inte reglerats vid årets slut samt värdeminskningar.

Ränta på förfinansiering redovisas när den betalas ut i enlighet med bestämmelserna i det tillämpliga förfinansieringsavtalet. En beräkning av den upplupna ränteintäkten, på basis av de mest tillförlitliga uppgifterna, görs vid årets slut och inkluderas i balansräkningen.

1.5.8 Fordringar

Fordringar tas upp till ursprungligt belopp minus nedskrivning på grund av värdeminskning. Nedskrivning av fordringar på grund av värdeminskning görs när det finns objektiva tecken på att EU inte kommer att kunna återfå hela fordran enligt de ursprungliga lånevillkoren. Nedskrivning görs med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan tillgångens bokförda värde och återvinningsvärdet. Nedskrivningen förs upp i resultaträkningen. En allmän nedskrivning av utestående fordringar, baserad på tidigare erfarenheter, görs också för utestående betalningskrav för vilka särskild nedskrivning inte redan har gjorts. Se not 1.5.14 nedan angående behandlingen av upplupna intäkter vid årsskiftet.

1.5.9 Likvida medel

Likvida medel är finansiella instrument som tas upp under omsättningstillgångar. De innefattar kontanter, avistakonton i bank och andra kortfristiga likvida investeringar med en löptid på högst tre månader.

1.5.10 Pensioner och övriga ersättningar till anställda

Pensionsförpliktelser

Europeiska unionen erbjuder förmånsbestämda pensionsplaner. En tredjedel av de beräknade pensionskostnaderna finansieras via avdrag på de anställdas löner, men inga övriga avsättningar görs förrän skulden realiseras. Skulden i balansräkningen avseende förmånsbestämda pensionsplaner tas upp till nuvärdet av den förmånsbestämda förpliktelsen på balansdagen. Den förmånsbestämda förpliktelsen beräknas försäkringstekniskt enligt den så kallade projected unit credit-metoden. Nuvärdet på den förmånsbestämda förpliktelsen räknas fram genom diskontering av beräknade framtida utbetalningar utifrån räntan på statsobligationer som är utställda i samma valuta som den i vilken pensionsförmånen kommer att betalas ut, och som har ungefär samma löptid som pensionsskulden.

Försäkringstekniska vinster och förluster efter justeringar och förändringar av de försäkringstekniska antagandena förs omedelbart in i resultaträkningen. Kostnader avseende tjänstgöring under tidigare perioder tas omedelbart upp i resultaträkningen, om inte förändringar i pensionsplanen bara får göras på villkor att den anställda kvarstår i tjänst under viss tid (intjänandeperioden). I så fall avskrivs kostnaderna för tjänstgöring under tidigare perioder linjärt under intjänandeperioden.

Sjukförsäkringsförmåner efter avslutad tjänst

EU erbjuder sina anställda sjukförsäkringsförmåner genom att ersätta deras sjukvårdskostnader. En särskild fond har inrättats för den löpande administrationen. Såväl anställda i aktiv tjänst, pensionärer, änkor och änklingar som övriga förmånstagare kan få ersättning från systemet. Ersättningar till personer som inte är i aktiv tjänst (pensionärer, efterlevande m.fl.) tas upp som sjukförsäkringsersättningar efter avslutad tjänst. Förmånernas karaktär kräver en försäkringsteknisk beräkning. Posten på skuldsidan i balansräkningen har räknats fram på ungefär samma sätt som posten för pensionsförpliktelserna (se ovan).

1.5.11 Avsättningar

Avsättningar tas upp när EU har en gällande rättslig eller informell förpliktelse gentemot tredje man på grund av tidigare händelser, när det är troligt att ett utflöde av resurser kommer att krävas för att reglera förpliktelsen och beloppet kan beräknas på ett tillförlitligt sätt. Avsättningar får inte göras för framtida rörelseförluster. En avsättning ska göras med det belopp som är den bästa uppskattningen på avstämningsdagen av det som beräknas krävas för att reglera den befintliga förpliktelsen. Där avsättningen avser en stor mängd transaktioner uppskattas förpliktelsen genom att alla tänkbara utfall vägs samman med deras sannolikheter (”väntevärdesprincipen”).

1.5.12 Finansiella skulder

Finansiella skulder tas upp som finansiella skulder till verkligt värde via resultaträkningen eller som finansiella skulder till upplupet anskaffningsvärde (upptagna lån). Upptagna lån består av lån från kreditinstitut och värdepapper. Upptagna lån redovisas initialt till verkligt värde, baserat på det utbetalda beloppet (det verkliga värdet av vad som erhållits) netto – dvs. utan beaktande av transaktionskostnaderna, och detta värde bokförs sedan med upplupet anskaffningsvärde med användning av effektivräntemetoden. Alla skillnader mellan det utbetalda nettobeloppet, med avdrag för transaktionskostnader, och inlösenvärdet redovisas i resultaträkningen under lånets löptid enligt effektivräntemetoden.

De klassificeras som långfristiga skulder, med undantag för dem som förfaller inom 12 månader från balansdagen. Av väsentlighetsskäl får effektivräntemetoden inte användas på det upptagna och det beviljade lånet när unionen beviljar lån ur upplånade medel. EU:s transaktionskostnader som belastar den slutliga låntagaren tas upp direkt i resultaträkningen.

Finansiella skulder värderade till verkligt värde via resultaträkningen innefattar derivat när dessas värde är negativt. De behandlas redovisningsmässigt på samma sätt som finansiella tillgångar som värderas till verkligt värde via resultaträkningen, se not 1.5.5.

1.5.13 Skulder till leverantörer och stödmottagare

En stor andel av EU:s skulder avser inte inköp av varor eller tjänster, utan ersättningsanspråk från mottagare av stöd eller annan EU-finansiering. De bokförs som skulder till leverantörer och stödmottagare med det belopp som ersättningsanspråket gäller när det mottagits. Efter verifiering och godtagande av att kostnaderna är stödberättigande värderas skulderna till det belopp som godkänts som stödberättigande.

Skulder till leverantörer och stödmottagare som avser inköp av varor och tjänster bokförs till det ursprungliga beloppet när fakturan kommer in och de motsvarande kostnaderna förs upp i räkenskaperna när varorna eller tjänsterna levererats och godkänts av EU.

1.5.14 Upplupna eller förutbetalda intäkter och kostnader

Enligt EU:s redovisningsregler ska transaktioner och andra händelser tas upp i årsredovisningen för den period som de hänför sig till. Vid räkenskapsårets slut kostnadsförs upplupna kostnader med det belopp som överföringsskyldigheten beräknas uppgå till för perioden. De upplupna kostnaderna beräknas enligt de detaljerade operativa och praktiska riktlinjer som kommissionen utfärdat för att se till att det finns rimliga garantier för att räkenskaperna i allt väsentligt ger en rättvisande bild av institutionens ekonomiska situation.

Intäkter tas också upp under den period de avser. Upplupna intäkter tas upp i räkenskaperna vid årsskiftet avseende tjänster som utförts men ännu inte fakturerats, varor som levererats av EU och för sådana händelser som omfattas av avtal (t.ex. med hänvisning till ett fördrag).

Intäkter tas vid årsskiftet upp som förutbetalda intäkter för påföljande budgetår om faktura utställts men tjänsterna ännu inte utförts eller varorna ännu inte levererats.

1.6 RESULTATRÄKNING

1.6.1 Intäkter

Intäkter från transaktioner utan direkt motprestation

EU:s intäkter faller huvudsakligen inom denna kategori, som främst omfattar direkt och indirekt beskattning och egna medel. Utöver skatter kan även andra typer av inbetalningar göras till EU, t.ex. tullar, böter och donationer.

Egna medel från BNI och mervärdesskatt

Intäkter redovisas för den period när Europeiska kommissionen sänder ut en begäran till medlemsstaterna om inbetalning av egna medel. De värderas till det belopp som betalningsanmodan avser. Eftersom egna medel från mervärdesskatt och BNI bygger på beräkningar av uppgifterna för budgetåret kan de fluktuera efter omständigheterna fram till dess att medlemsstaternas slutliga uppgifter är tillgängliga. Effekterna av att beräkningarna förändrats tas med i beräkningen av nettoöverskott eller -underskott under den period då förändringarna skedde.

Traditionella egna medel

Fordringar och därmed sammanhängande intäkter redovisas när medlemsstaterna lämnar in sina månatliga A-räkenskaper (inklusive uppgifter om uppburna tullar och ostridiga utestående belopp för vilka säkerhet ställts). På balansdagen beräknas vilka intäkter medlemsstaterna haft under perioden men ännu inte ställt till Europeiska kommissionens förfogande. Medlemsstaterna lämnar B-räkenskaper kvartalsvis (som även omfattar utestående tullbelopp för vilka ingen säkerhet ställts, samt belopp för vilka säkerhet ställts men som bestrids av gäldenären). Dessa tas upp som intäkter minus uppbördskostnader (25 %). Dessutom skrivs värdet i resultaträkningen ner med det belopp som man inte beräknar kommer att uppbäras.

Böter

Intäkter från utdömda böter redovisas när EU:s beslut om att utdöma böter har fattats och vederbörligen delgivits den eller de som beslutet riktar sig till. Om företagets solvens kan ifrågasättas skrivs värdet på fordran ner. Efter beslutet att utdöma böter kan gäldenären inom två månader efter delgivningen antingen

— acceptera beslutet och följaktligen inom fastställd tid betala bötesbeloppet, vilket då definitivt inkasseras av EU,

— eller invända mot beslutet och överklaga till Europeiska unionens domstol.

Även vid överklagande måste det huvudsakliga bötesbeloppet betalas inom den fastställda tremånadersfristen, eftersom ett överklagande inte ger uppskov med verkställigheten (artikel 278 i EU-fördraget). Under vissa omständigheter och efter överenskommelse med kommissionens räkenskapsförare kan gäldenären istället få lämna en bankgaranti för beloppet.

Om företaget överklagar beslutet och redan preliminärt betalat in bötesbeloppet, förs detta upp som en eventualskuld. Men eftersom ett överklagande av EU:s beslut inte hindrar verkställighet används de mottagna beloppen till att reglera fordran. Om en bankgaranti ställs i stället för en inbetalning, står böterna kvar som en fordran. Om det finns en risk att tribunalen inte dömer till förmån för EU görs en avsättning för denna risk (om böterna redan preliminärt inkasserats). Om en bankgaranti istället ställts ut görs en nedskrivning av den utestående fordran på lämpligt sätt. Ackumulerad ränta till Europeiska kommissionen för bankkonton där gjorda inbetalningar deponerats tas upp som intäkter, och eventualskulden ökas med motsvarande belopp.

Intäkter från bytestransaktioner

Intäkter från försäljning av varor eller tjänster redovisas när de väsentliga risker och fördelar som är förknippade med ägandet övergår på köparen. Intäkter från en transaktion som avser tillhandahållande av tjänster redovisas i förhållande till hur långt transaktionen färdigställts på balansdagen.

Ränteintäkter och räntekostnader

Ränteintäkter och -kostnader redovisas i resultaträkningen enligt effektivräntemetoden. Det är en metod för att beräkna det upplupna anskaffningsvärdet av en finansiell tillgång eller finansiell skuld och fördela ränteintäkter eller räntekostnader över den relevanta perioden. Vid beräkning av den effektiva räntan ska EU vid beräkningen av kassaflöden beakta samtliga avtalsvillkor för det finansiella instrumentet (exempelvis bestämmelser om förskottsbetalningar) men inte framtida kreditförluster. Beräkningen innefattar alla avgifter som erlagts eller erhållits av avtalsparterna och som är en del av effektivräntan, transaktionskostnader samt alla andra överkurser och underkurser.

När en finansiell tillgång eller grupp av likartade finansiella tillgångar har skrivits ned till följd av en värdeminskning, redovisas ränteintäkten genom att man använder den räntesats som använts för att diskontera de framtida kassflödena i syfte att värdera nedskrivningen.

Intäkter från utdelning

Intäkter från utdelning bokförs när rätten till utdelning fastställts.

1.6.2 Kostnader

Kostnader för inköp av varor och tjänster redovisas när varorna eller tjänsterna levererats och godkänts av EU. De värderas till det ursprungliga fakturabeloppet. Kostnader för annat än inköp är speciella för EU och står för huvuddelen av kostnaderna. De består av överföringar till mottagare och kan vara av tre olika slag: fordringar, överföringar enligt avtal samt skönsmässigt beviljade stöd, bidrag eller donationer.

En överföring tas upp som kostnad under den period då de händelser som givit anledning till att den inträffat, förutsatt att överföringen är tillåten enligt bestämmelserna (budgetförordningen, tjänsteföreskrifterna eller andra bestämmelser) och förutsatt att den godkänts i avtal, eventuella kriterier för godkännande är uppfyllda av mottagaren samt att en rimlig beräkning kan göras av det utestående beloppet.

Mottagna ansökningar om utbetalning eller ersättningsanspråk som uppfyller kraven godkänns som kostnader motsvarande det stödberättigande beloppet. Vid årsskiftet beräknas beloppet för de stödberättigande kostnader som mottagarna ådragit sig och ännu inte fått ersättning för, och det redovisas som upplupna kostnader.

1.7 EVENTUALTILLGÅNGAR OCH EVENTUALSKULDER

1.7.1 Eventualtillgångar

En eventualtillgång är en potentiell tillgång som uppkommit på grund av tidigare händelser, men som bara kan bekräftas utifrån eventuella framtida händelser som för närvarande är osäkra och inte helt ligger inom EU:s kontroll. Uppgifter om en eventualtillgång lämnas i det fall ett inflöde av resurser eller tjänster är sannolikt.

1.7.2 Eventualskulder

En eventualskuld är en potentiell förpliktelse som uppkommit på grund av tidigare händelser och som kan bekräftas utifrån eventuella framtida händelser som för närvarande är osäkra och inte helt ligger inom EU:s kontroll. Det kan också vara en befintlig förpliktelse som härrör från händelser som redan inträffat, men som inte redovisas som skuld eller avsättning eftersom det inte är troligt att ett utflöde av resurser eller tjänster kommer att krävas för att reglera förpliktelsen, eller under de mycket sällsynta omständigheter då en tillräckligt tillförlitlig uppskattning av beloppet inte kan göras.

2. NOTER TILL BALANSRÄKNINGEN

ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

2.1 IMMATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

Miljoner euro Belopp Bokfört bruttovärde per den 31.12.2011 301 Tillskott 89 Avyttringar (11) Övriga förändringar 0 Bokfört bruttovärde per den 31.12.2012 379 Ackumulerade av- och nedskrivningar per den 31.12.2011 (152) Avskrivningskostnad under året (39) Avyttringar 4 Övriga förändringar (4) Ackumulerade avskrivningar per den 31.12.2012 (191) Bokfört nettovärde per den 31.12.2012 188 Bokfört nettovärde per den 31.12.2011 149

Beloppen avser huvudsakligen programvara.

2.2 MATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

Bland tillgångar under uppförande per den 31 december 2012 ingår tillgångar till värde av 660 miljoner euro (år 2011 var värdet 219 miljoner euro) som avser projektet Galileo, EU:s globala satellitnavigeringssystem, som håller på att byggas med hjälp av Europeiska rymdorganisationen (ESA). När systemet är fullbordat kommer det att innefatta 30 satelliter, 2 kontrollcentraler och 16 markstationer. Beloppet i balansräkningen visar de kostnader som kommissionen ådragit sig för detta projekt sedan den 22 oktober 2011, den dag då systemets första två satelliter sköts upp i omloppsbana. Före detta datum ansåg kommissionen, såsom förklarats i tidigare årsredovisningar, att projektet befann sig i sin forskningsfas, varför alla kostnader, i enlighet med EU:s redovisningsregler, blev kostnadsförda. Den planerade budgeten uppgår till 3 837 miljoner euro från det att projektet startade och fram till dess att budgetramen löper ut. För nästa budgetram planeras ytterligare 5 400 miljoner euro som ska ägnas åt att fullständigt installera systemet, utnyttja det, leverera Galileotjänster fram till 2020 samt förbereda konstellationens nästa generation, vilket helt kommer att finansieras via EU:s budget. För 2012 redovisades ett belopp på 13 miljoner euro i utvecklingskostnader som inte kan redovisas som immateriella anläggningstillgångar som en kostnad.

På balansdagen hade sammanlagt fyra satelliter skjutits upp sedan oktober 2011 och efter slutförd testning av dem avslutas den fas av projektet som avser valideringen i omloppsbana (IOV). Denna fas finansierades gemensamt av EU och ESA, och i enlighet med bidragsavtalet mellan de båda parterna ska ESA officiellt överföra konstruerade tillgångar till EU. Denna rättsliga överföring kräver godkännande från ESA-rådet, eftersom alla utom två ESA-medlemsstater (Norge och Schweiz) också är medlemmar i EU. Kommissionen har för närvarande ingen anledning att tro att någon av EAS:s medlemmar skulle blockera en sådan överföring.

MATERIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

Miljoner euro Mark och byggnader Maskiner och utrustning Inventarier och fordon Datorhårdvara Övriga materiella tillgångar Finansiell leasing Tillgångar under uppförande Totalt Bokfört bruttovärde för tidigare årsslut 4 118 528 229 557 228 2 685 645 8 990 Tillskott 96 42 22 52 11 511 583 1 317 Avyttringar (26) (23) (21) (54) (11) 0 0 (135) Överföringar mellan tillgångskategorier 102 8 0 12 0 (14) (111) (3) Övriga förändringar 24 3 3 11 3 (1) 1 44 Bokfört bruttovärde vid årets slut 4 314 558 233 578 231 3 181 1 118 10 213 Ackumulerade avskrivningar vid utgången av föregående budgetår (1 999) (425) (166) (396) (137) (796) (3 919) Avskrivningskostnad under året (138) (45) (20) (67) (21) (114) (405) Återförd avskrivning 0 0 0 0 0 1 1 Avyttringar 3 23 21 51 10 5 113 Överföringar mellan tillgångskategorier — 0 0 (11) 0 14 3 Övriga förändringar (3) (2) (1) (13) (2) (7) (28) Ackumulerade avskrivningar vid slutet av föregående budgetår (2 137) (449) (166) (436) (150) (897) (4 235) Nettoanskaffningsvärde 31.12.2012 2 177 109 67 142 81 2 284 1 118 5 978 Bokfört nettovärde 31.12.2011 2 119 103 63 161 91 1 889 645 5 071

Utestående avgifter för finansiell leasing och liknande fordringar tas upp som lång- eller kortfristiga skulder i balansräkningen (se noterna 2.15 och 2.18.1). De fördelas som följer:

FINANSIELL LEASING

Miljoner euro Beskrivning Ackumulerade avgifter Framtida belopp som ska betalas Totalt värde Påföljande kostnader för tillgångar Tillgångarnas värde Avskrivningar Nettoanskaffningsvärde (A) < 1 år > 1 år > 5 år Sammanlagd skuld (B) (A+B) (C) (A+B+C) (D) = A+B+C+E Mark och byggnader 992 63 342 1 686 2 091 3 083 61 3 144 (877) 2 267 Övriga materiella tillgångar 18 7 11 1 19 37 — 37 (20) 17 Totalt den 31.12.2012 1 010 70 353 1 687 2 110 3 120 61 3 181 (897) 2 284 Ränta 85 307 502 893 Sammanlagda framtida minimileasingkostnader per den 31.12.2012 155 660 2 189 3 003 Sammanlagda framtida minimileasingkostnader per den 31.12.2011 153 608 1 859 2 620

2.3 INVESTERINGAR REDOVISADE ENLIGT KAPITALANDELSMETODEN

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Andelar i gemensamma företag 2.3.1 42 62 Andelar i intresseföretag 2.3.2 350 312 Totalt 392 374

2.3.1 Andelar i gemensamma företag

Miljoner euro Galileo Sesar Iter IMI Bränslec. & vätgas Totalt Belopp per den 31.12.2011 0 0 0 25 37 62 Bidrag — 70 116 98 54 338 Andel i nettoresultat — (70) (106) (91) (91) (358) Belopp per den 31.12.2012 0 0 10 32 0 42

Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Följande bokförda värden avser EU:s andelar:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Anläggningstillgångar 226 211 Omsättningstillgångar 106 123 Långfristiga skulder 0 0 Kortfristiga skulder (291) (314) Intäkter 8 8 Kostnader (427) (379)

Det gemensamma företaget Galileo under avveckling

Det gemensamma företaget Galileo började avvecklas i slutet av 2006 och processen pågår fortfarande. Eftersom företaget inte var verksamt och fortfarande höll på att avvecklas 2012, finns inga intäkter eller kostnader.

Det gemensamma företaget Sesar

Syftet med detta gemensamma företag är att medverka till moderniseringen av den europeiska flygledningstjänsten och till ett snabbt genomförande av generalplanen för det europeiska nätverket för flygledningstjänst genom att samordna och koncentrera allt forsknings- och utvecklingsarbete i EU. Den 31 december 2012 innehade kommissionen 46,12 % av andelarna i Sesar. Det sammanlagda (vägledande) bidraget från kommissionen till Sesar (2007–2013) planeras bli 700 miljoner euro. Den ackumulerade oredovisade andelen i förlusterna uppgår till 157 miljoner euro.

Internationella fusionsenergiorganisationen för gemensamt genomförande av Iterprojektet (Iter)

Deltagarna i Iter är EU, Kina, Indien, Ryssland, Sydkorea, Japan och USA. Iter inrättades för att uträtta följande: handha Iteranläggningarna, uppmuntra nyttjandet av Iteranläggningarna, främja allmänhetens kunskap om och acceptans för fusionsenergi och att vidta eventuella övriga åtgärder som krävs för att uppnå dessa mål. EU:s (Euratoms) bidrag till Iter International ges via byrån för fusionsenergi och omfattar även bidrag från medlemsstaterna och Schweiz. Det sammanlagda bidraget anses rättsligt som ett Euratombidrag till Iter och varken medlemsstaterna eller Schweiz har några ägarintressen i Iter. Eftersom det rättsligt är EU som innehar andelar i det gemensamma företaget Iter International måste EU ta upp detta i sina räkenskaper. Per den 31 december 2012 innehade kommissionen 44,25 % av andelarna i Iter. Det sammanlagda (vägledande) bidraget från Euratom till Iter (2007–2041) planeras bli 8 949 miljoner euro.

Gemensamma teknikinitiativ

Offentlig-privata partnerskap i form av gemensamma teknikinitiativ som inrättades som den typ av gemensamma företag som avses i artikel 187 i fördraget har inrättats för att genomföra Lissabonstrategins mål avseende tillväxt och sysselsättning. IMI och FCH ingår under denna rubrik, medan tre andra (Artemis, Clean Sky och Eniac), även om de rättsligt definieras som gemensamma företag, måste de ur ett redovisnigsperspektiv anses vara intresseföretag (och omfattas därmed av not 2.3.2), eftersom kommissionen har ett väsentligt inflytande, inte gemensam kontroll, över dem.

Det gemensamma företaget för initiativet för innovativa läkemedel (IMI)

Det gemensamma företaget IMI stöder farmaceutisk grundforskning (forskning och utveckling på ett stadium före saluföring) i medlemsstaterna och de associerade länderna. Initiativet syftar till att öka forskningsinvesteringarna i den biofarmaceutiska sektorn och främja de små och medelstora företagens deltagande i verksamheten. Den 31 december 2012 innehade kommissionen 78,58 % av andelarna i IMI. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 1 miljard euro fram till den 31 december 2017.

Det gemensamma företaget för bränsleceller och vätgas (FCH)

Syftet med det gemensamma företaget FCH är att kombinera resurser från den offentliga och den privata sektorn för att stärka forskningsverksamheten i avsikt att öka de europeiska forskningsinsatsernas övergripande effektivitet och påskynda utveckling och tillämpning av bränslecell- och vätgasteknik. Den 31 december 2012 innehade kommissionen 80,6 % av andelarna i FCH. Det högsta vägledande bidraget från EU ska uppgå till 470 miljoner euro fram till den 31 december 2017. Den ackumulerade oredovisade andelen förluster uppgår till 12 miljoner euro.

2.3.2 Andelar i intresseföretag

Miljoner euro EIF Artemis Clean Sky Eniac Totalt Belopp per den 31.12.2011 292 0 0 20 312 Bidrag — 22 97 16 135 Andel i nettovinst / (nettoförlust) 9 (22) (97) (22) (132) Andra förändringar i eget kapital 35 — — — 35 Belopp per den 31.12.2012 336 0 0 14 350

Andelar i intresseföretag och gemensamma företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Följande bokförda värden avser EU:s andelar:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Tillgångar 505 460 Skulder (191) (162) Intäkter 33 28 Underskott (177) (182)

Europeiska investeringsfonden (EIF)

Europeiska investeringsfonden är EU:s finansiella institution som är specialiserad på riskkapital och garantier till små och medelstora företag. Kommissionen har betalat in 20 % av sin andel, och den återstående icke inlösta delen uppgick till 720 miljoner euro.

Miljoner euro EIF Totalt kapital i EIF Kommissionens andel Totalt aktiekapital 3 000 900 Inbetald del (600) (180) Obetald del 2 400 720

Det gemensamma företaget Artemis

Artemis skapades för att genomföra ett gemensamt teknikinitiativ tillsammans med den privata sektorn avseende inbyggda datasystem. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 420 miljoner euro. Den ackumulerade oredovisade andelen förluster uppgår till 5 miljoner euro (95,2 % av andelarna).

Det gemensamma företaget Clean Sky

Syftet med Clean Sky är att påskynda utveckling, utvärdering och demonstration av miljövänlig teknik för lufttransporter inom EU och i synnerhet att skapa ett innovativt system för lufttransporter som ska minska lufttransportsektorns miljöpåverkan. Det högsta vägledande bidraget från kommissionen ska uppgå till 800 miljoner euro. Den ackumulerade oredovisade andelen förluster uppgår till 48 miljoner euro (62,89 % av andelarna).

Det gemensamma företaget Eniac

Syftet med Eniac är att upprätta en gemensam forskningsagenda på området nanoelektronik för att fastställa forskningsprioriteringar för utveckling och antagande av nyckelkompetens på området. Det gemensamma företaget Artemis bör uppnå sina mål genom att lägga samman resurser från den offentliga och privata sektorn för att stödja FoU-verksamhet i form av projekt. EU:s totala åtagande ska uppgå till 450 miljoner euro. Den 31 december 2012 innehade kommissionen 95,90 % av andelarna i Eniac.

2.4 FINANSIELLA ANLÄGGNINGSTILLGÅNGAR

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Finansiella tillgångar som kan säljas 2.4.1 4 870 2 272 Lån 2.4.2 57 441 41 400 Totalt 62 311 43 672

2.4.1 Finansiella anläggningstillgångar som kan säljas

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden (5) 1 327 1 475 EKSG under avveckling 1 102 — Bufi-fondinvesteringar 832 — Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) 593 — Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) 52 — Europeiska kemikaliemyndigheten 52 — Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. 188 188 Riskkapitaltransaktioner 123 134 ETF start 305 234 Övriga investeringar som kan säljas 296 241 Totalt 4 870 2 272

För att ge en mer rättvisande bild av verkligheten kommer alla finansiella tillgångar som kan säljas att från och med 2012 redovisas utifrån återstående löptid på balansdagen. Tillgångar med en löptid på över 1 år på balansdagen behandlas som anläggningstillgångar, medan tillgångar vars löptid förfaller innan slutet av år 2013 behandlas som omsättningstillgångar (se not 2.8). Till skillnad från 2011 omfattar inte de ovan redovisade beloppen för garantifonden år 2012 likvida medel (som år 2011 uppgick till 302 miljoner euro) och inte heller därmed sammanhängande skulder (som år 2011 uppgick till 1 miljon euro). Om denna metod använts år 2011 hade räkenskaperna kunnat jämföras som följer:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden (6) 1 327 973 EKSG under avveckling 1 102 982 Bufi-fondinvesteringar 832 588 Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) 593 365 Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) 52 47 Europeiska kemikaliemyndigheten 52 91 Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling 188 188 Riskkapitaltransaktioner 123 134 ETF start 305 234 Övriga investeringar som kan säljas 296 241 Totalt 4 870 3 843

Garantifonden

Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland täcker lån för vilka EU ställer säkerhet med anledning av rådets beslut, i synnerhet Europeiska investeringsbankens utlåning till länder utanför EU, lån som avser makroekonomiskt bistånd samt Euratomlån till länder utanför EU. Fonden är ett långfristigt instrument som täcker eventuella försummade lån för vilka EU ställt en säkerhet. Fonden finansieras genom betalningar från EU:s allmänna budget motsvarande 9 % av transaktionsbeloppet, genom ränteintäkter från investeringar av fondens disponibla medel samt återkrävda belopp från försumliga gäldenärer i fall där fondens garanti tagits i anspråk. Eventuella överskott ska återbetalas som inkomst till EU:s budget.

EU ska upprätthålla en garantireserv för att täcka lån till tredjeland. Denna reserv är avsedd att fylla på garantifonden om det skulle utlösas garantier som överstiger fondens disponibla medel, så att de överskjutande beloppen kan finansieras genom budgeten. Denna reserv motsvarar målbeloppet 9 % av de utestående lånen vid årets slut.

EKSG under avveckling

När det gäller belopp från EKSG under avveckling är alla finansiella tillgångar som kan säljas värdepapper utställda i euro och noterade på en aktiv marknad. Den 31 december 2012 uppgick de värdepapper (uttryckt i verkligt värde) som förfaller under 2013 till 490 miljoner euro (år 2011 var beloppet 481 miljoner euro).

BUFI-fondinvesteringar

Sedan den 1 januari 2010 förvaltar kommissionen preliminärt inkasserade böter i en särskilt inrättad fond (Bufi) som investerar medlen i finansiella instrument som redovisas som finansiella tillgångar som kan säljas.

Finansieringsinstrument för riskdelning (RSFF)

Finansieringsinstrumentet för riskdelning förvaltas av EIB och kommissionens investeringar används som avsättning för finansiella risker för lån och garantier som EIB beviljar stödberättigande forskningsprojekt. Sammanlagt beräknas en kommissionsbudget på högst 1 miljard euro för perioden 2007–2013, av vilka 800 miljoner euro avser det särskilda programmet Samarbete och 200 miljoner euro det särskilda programmet Kapacitet. EIB har åtagit sig att avsätta samma belopp.

Den 31 december 2012 hade kommissionen bidragit med 1 006 miljoner euro till finansieringsfaciliteten, bidrag från Efta och tredjeland inräknade. Beloppen har av EIB investerats i obligationer (verkligt värde 754 miljoner euro per den 31 december 2012) samt i kontantdepositioner och tidsbunden inlåning (314 miljoner euro). Beloppet på 948 miljoner euro som redovisas som en eventualskuld ovan (not 5.2.1) är den beräknade maximala förlust som kommissionen per den 31 december 2012 kan drabbas av vid försummelser på de lån eller garantier som EIB lämnat genom finansieringsfaciliteten. Det bör noteras att kommissionens samlade risk är begränsad till det belopp den bidrar med till finansieringsfaciliteten.

Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT)

Instrumentet för lånegarantier till förmån för transeuropeiska transportnätsprojekt syftar till att utfärda garantier som ska minska risken för intäktsförluster under de första åren av de transeuropeiska transportnätsprojektens verksamhet. Närmare bestämt skulle garantin helt och hållet täcka ett "kreditlöfte" (stand-by credit line), som endast skulle tas i anspråk i den händelse ett projekts kassaflöde inte räcker till för att betala räntor och amorteringar på prioriterade skulder. Instrumentet är kommissionens och EIB:s gemensamma finansiella produkt och i TEN-T-förordningen har 500 miljoner euro avsatts från EU:s budget som ska tilldelas under perioden 2007–2013. EIB ska tilldela ytterligare 500 miljoner euro, så det totala tillgängliga beloppet till instrumentet blir 1 miljard euro.

Den 31 december 2012 hade kommissionen bidragit med 155 miljoner euro till lånegarantiinstrumentet för transeuropeiska transportnätsprojekt. Detta har av EIB investerats i obligationer (verkligt värde 75 miljoner euro per den 31 december 2012) och tidsbunden inlåning (88 miljoner euro). I slutet av 2012 hade 523 miljoner euro i utlåning undertecknats, som därmed täcks av garantin. Beloppet på 39 miljoner euro som redovisas som en eventualskuld (not 5.2.1) är den beräknade maximala förlust som kommissionen per den 31 december 2012 kan drabbas av vid försummelser på de lån eller garantier som EIB lämnat genom verksamheten i samband med lånegarantiinstrument för transeuropeiska transportnätsprojekt. Detta motsvarar 7,4 % av de totala garanterade beloppen. Det bör noteras att kommissionens samlade risk är begränsad till det belopp den bidrar med till instrumentet.

Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling

Eftersom EBRD inte är börsnoterad, och med hänsyn till de avtalsmässiga begränsningarna i EBRD:s bolagsordning som bland annat reglerar försäljning av andelar där priset är begränsat till inköpspriset och bara tillåten för befintliga aktieägare, är kommissionens innehav i EBRD värderat till kostnad minus eventuella nedskrivningar.

Miljoner euro EBRD Totalt kapital i EBRD Kommissionens andel Totalt aktiekapital 29 601 900 Inbetald del (6 202) (188) Obetald del 23 399 712

Riskkapitaltransaktioner

Med riskkapitaltransaktioner avses belopp som beviljas finansiella mellanhänder för att finansiera investeringar i eget kapital. De förvaltas av Europeiska investeringsbanken och finansieras inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken.

ETF start

ETF start avser programmet för tillväxt och sysselsättning, programmet för stöd till små och medelstora företag genom förbättrad tillgång till finansiering (MAP-programmet), ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation och pilotprojektet för tekniköverföring, som förvaltas av Europeiska investeringsfonden och som investerar i särskilda riskkapitalfonder. I slutet av året hade åtaganden på ytterligare 122 miljoner euro avsedda för ETF-start ingåtts, men ännu inte nyttjats av övriga parter.

Övriga tillgångar som kan säljas

De huvudsakliga belopp som enligt ovan redovisas som övriga tillgångar som kan säljas avser Europeiska fonden för sydöstra Europa (113 miljoner euro), fonden för grön tillväxt (39 miljoner euro) samt globala fonden för energieffektivitet och förnybar energi (68 miljoner euro).

2.4.2 Långfristiga lån

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Utlåning från EU:s budget och EKSG 2.4.2.1 162 170 Utlåning av upplånat kapital 2.4.2.2 57 279 41 230 Totalt 57 441 41 400

2.4.2.1 Utlåning från Europeiska unionens budget och EKSG under avveckling

Miljoner euro Lån på särskilda villkor Fastighetslån från EKSG Totalt Totalt per den 31.12.2011 151 19 170 Nya lån — — — Återbetalningar (17) (4) (21) Växelkursskillnader 1 — 1 Variationer i bokfört värde 11 1 12 Totalt per den 31.12.2012 146 16 162

Lån på särskilda villkor är lån som beviljas till förmånlig ränta som ett led i samarbetet med länder som inte är medlemmar i EU. Alla belopp förfaller till betalning efter en tidsperiod som överstiger 12 månader efter årets slut. Den effektiva räntan på dessa lån varierar mellan 7,73 % och 14,507 %.

2.4.2.2 Utlåning av upplånat kapital

Miljoner euro Makroekonomiskt stöd Euratom Betalningsbalansstöd Europeisk finansiell stabiliseringsmekanism EKSG under avveckling Totalt Totalt per den 31.12.2011 595 451 11 625 28 344 266 41 281 Nya lån 39 — — 15 800 — 15 839 Återbetalningar (84) (24) — — (46) (154) Växelkursskillnader — — — — 5 5 Variationer i bokfört värde (1) (2) (2) 332 (4) 323 Totalt per den 31.12.2011 549 425 11 623 44 476 221 57 294 Belopp som förfaller inom < 1 år 15 — — — — 15 Belopp som förfallerller inom > 1 år 534 425 11 623 44 476 221 57 279

Den stora ökningen av dessa belopp beror på de lån från Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen som utbetalats under 2012 och motsvaras av en ökning i EU:s upplåning (se not 2.14). För mer information om upp- och utlåningsverksamheten, se not 7.

2.5 LÅNGFRISTIGA FORDRINGAR OCH MEDEL SOM KAN ÅTERKRÄVAS

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Medlemsstater 545 268 Övriga 19 21 Totalt 564 289

Av ovanstående fordringar avser 550 miljoner euro (2011: 273 miljoner euro) intäkter från transaktioner utan direkt motprestation.

Ökningen av fordringarna på medlemsstaterna har samband med ännu inte verkställda beslut rörande avslutande av räkenskaperna för Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling.

2.6 LÅNGFRISTIG FÖRFINANSIERING

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Förfinansiering 2.6.1 40 790 40 625 Förutbetalda kostnader 2.6.2 3 715 4 098 Totalt 44 505 44 723

2.6.1 Förfinansiering

Tidpunkten för medel som kan återkrävas eller utnyttjandet av förfinansieringen avgör om den redovisas som kort- eller långfristig förfinansieringstillgång. Utnyttjandet bestäms av det underliggande avtalet för projektet. Återbetalningar eller utnyttjande som måste ske inom tolv månader från balansdagen redovisas som kortfristig förfinansiering.

Garantier i samband med förfinansiering

Det rör sig om garantier som Europeiska kommissionen i vissa fall begär av stödmottagare som inte är medlemsstater inför en utbetalning av förskott (förfinansiering). Det finns två typer av värden som behöver redovisas för dessa säkerheter, vilka kan benämnas det nominella respektive det löpande värdet. För det nominella värdet är det det faktum att säkerheten ställts som ger upphov till bokföringen. Vad gäller det löpande värdet är det det faktum att den motsvarande förfinansieringen betalas ut, eller regleras i ett senare skede, som ger upphov till bokföringen. Den 31 december 2012 uppgick det nominella värdet på de säkerheter som tagits emot för förfinansiering till 1 348 miljoner euro och det löpande värdet på dessa säkerheter till 1 083 miljoner euro (2011: 1 330 miljoner euro respektive 1 083 miljoner euro).

Vissa förfinansieringsbelopp som utbetalats inom sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling täcks i realiteten av en deltagargarantifond. Under 2012 hade förfinansiering betalats ut med sammanlagt 4 miljarder euro (2011: 3,3 miljarder euro). Denna fond är separat från EU och konsolideras inte i föreliggande räkenskaper – jfr not 11.2.3.

Miljoner euro Förvaltningsform 31.12.2012 31.12.2011 Direkt centraliserad förvaltning 1 249 1 219 Indirekt centraliserad förvaltning 1 042 774 Decentraliserad förvaltning 677 697 Delad förvaltning 37 214 37 249 Gemensam förvaltning 592 686 Genomförs av andra institutioner eller organ 16 — Totalt 40 790 40 625

De största beloppen i fråga om långfristig förfinansiering hänför sig till strukturåtgärder för programperioden 2007–2013: Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och sammanhållningsfonden: 23,9 miljarder euro, Socialfonden (ESF): 6,5 miljarder euro, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU): 6,1 miljarder euro samt Europeiska fiskerifonden (EFF): 0,6 miljarder euro. Eftersom många av dessa projekt är långfristiga måste förskotten finnas tillgängliga i mer än ett år. Därför tas dessa förfinansieringar upp som omsättningstillgångar.

Förfinansieringen motsvarar en stor del av EU:s totala tillgångar, och följs därför upp noggrant och regelbundet. Noteras bör att nivån på förfinansieringen i de olika programmen måste vara tillräcklig för att garantera att stödmottagaren är i stånd att påbörja projektet, och samtidigt trygga EU:s ekonomiska intressen och beakta rättsliga, operativa och kostnadseffektiva begränsningar. Kommissionen har beaktat samtliga dessa faktorer i vederbörlig utsträckning för att förbättra uppföljningen av förfinansieringen.

2.6.2 Förutbetalda kostnader

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Finansieringstekniska instrument 2 717 3 378 Stödordningar 998 720 Totalt 3 715 4 098

Inom ramen för strukturfondsprogrammen 2007–2013 kan utbetalningar göras från EU:s budget till medlemsstaterna som bidrag till finansieringstekniska instrument (i form av lån, garantier eller investeringar i eget kapital) som upprättas och förvaltas på medlemsstatens ansvar. Medel som vid årets slut inte utnyttjats genom dessa instrument tillhör EU (såsom är fallet för standardmässig förfinansiering) och tas således upp som en tillgång i kommissionens balansräkning. I de grundläggande rättsakterna är medlemsstaterna dock inte ålagda att regelbundet till kommissionen rapportera om sin användning av dessa förskott, och i vissa fall inte ens identifiera dem på de utgiftsdeklarationer som lämnats till kommissionen. Både av denna anledning och på grundval av information från medlemsstaterna om hur medlen används, görs en uppskattning vid varje årsslut av värdet av denna tillgång.

Beloppen under rubriken stödordningar motsvarar kommissionens beräkningar av ej definierade förskott för olika slags stöd (statligt stöd eller EGFJ-marknadsåtgärder).

OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR

2.7 LAGER

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Vetenskapligt material 81 78 Övrigt 57 16 Totalt 138 94

2.8 FINANSIELLA OMSÄTTNINGSTILLGÅNGAR

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Finansiella tillgångar som kan säljas 2.8.1 1 858 3 619 Lån 2.8.2 123 102 Totalt 1 981 3 721

2.8.1 Finansiella omsättningstillgångar som kan säljas

Finansiella tillgångar som kan säljas köps på grund av sin avkastning eller innehas för att upprätta en särskild tillgångsstruktur eller en andra likviditetskälla, och kan därför säljas för att möta likviditetsbehov eller ränteförändringar. Nedanstående tabell visar finansiella omsättningstillgångar som kan säljas med en löptid som förfaller före slutet av 2013:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden 268 — EKSG under avveckling 490 1 463 Bufi-fondinvesteringar 845 1 358 Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) 160 547 Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) 23 97 Europeiska kemikaliemyndigheten 69 151 Övriga investeringar som kan säljas 3 3 Totalt 1 858 3 619

Såsom förklaras i not 2.4.1 ändrades redovisningen av finansiella tillgångar som kan säljas från år 2012 och framåt. Om samma metod hade använts som år 2011 skulle räkenskaperna kunna jämföras som följer:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Garantifonden 268 201 EKSG under avveckling 490 481 Bufi-fondinvesteringar 845 770 Finansieringsinstrumentet för riskdelning (RSFF) 160 182 Lånegarantiinstrument för TEN-T-projekt (LGTT) 23 49 Europeiska kemikaliemyndigheten 69 60 Övriga investeringar som kan säljas 3 3 Totalt 1 858 1 746

2.8.2 Kortfristiga lån

Denna rubrik avser i första hand lån med en återstående löptid på mindre än 12 månader efter balansdagen (se not 2.4.2.2 ovan för ytterligare uppgifter). Rubriken omfattar även tidsbunden inlåning som avser Europeiska utrikestjänsten (42 miljoner euro) samt EKSG under avveckling (22 miljoner euro).

2.9 KORTFRISTIGA FORDRINGAR OCH MEDEL SOM KAN ÅTERKRÄVAS

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Böter 2.9.1 4 090 3 125 Medlemsstater 2.9.2 6 270 2 693 Upplupna intäkter och förutbetalda kostnader 2.9.3 3 368 3 267 Övriga fordringar och medel som kan återkrävas 2.9.4 311 392 Totalt 14 039 9 477

Totalbeloppet ovan innehåller uppskattningsvis 13 729 miljoner euro (2011: 8 955 miljoner euro) som avser transaktioner utan direkt motprestation.

2.9.1 Böter

Detta avser utestående böter som utdömts av kommissionen till ett belopp på 4 357 miljoner euro (motsvarande belopp år 2011: 3 369 miljoner euro) med avdrag för en nedskrivning på 267 miljoner euro (år 2011: 244 miljoner euro).

Garantier på totalt 2 513 miljoner euro har tagits emot för de böter som var utestående den 31 december 2012 (2011: 3 012 miljoner euro) för dessa fordringar. Av de dessa fordringar förföll 1 471 miljoner euro till betalning efter den 31 december 2012.

2.9.2 Medlemsstater

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Fordringar på EGFJ och landsbygdsutveckling EGFJ 1 172 1 439 EJFLU 14 23 Tillfälligt instrument för landsbygdsutveckling 44 37 Sapard 136 142 Nedskrivet belopp (814) (771) Totalt 552 870 Erlagd moms som ska återbetalas 44 41 Egna medel: A-räkenskaperna 45 29 Särskilda räkenskaperna 1 294 1 263 Utestående egna medel 3 617 — Nedskrivet belopp (773) (779) Övrigt 16 114 Totalt 4 199 627 Övriga fordringar på medlemsstaterna: Planerade återkrav av förfinansiering 1 220 963 Övrigt 255 192 Totalt 1 475 1 155 Totalt 6 270 2 693

Fordringar på EGFJ och landsbygdsutveckling

Denna punkt omfattar huvudsakligen fordringar på medlemsstaterna per den 31 december, enligt medlemsstaternas deklarationer och attesteringar per den 15 oktober. För fordringar som uppstått efter detta datum fram till den 31 december har en uppskattning gjorts. Kommissionen gör också en uppskattning av nedskrivningar av sådana fordringar på slutliga stödmottagare som troligen inte kommer att kunna återkrävas. Att en sådan justering görs innebär inte att kommissionen avstår från att i framtiden återkräva dessa belopp. Ett avdrag på 20 % ingår också i anpassningen och motsvarar vad medlemsstaterna har rätt att behålla för att täcka sina administrativa kostnader.

Utestående egna medel

Att fordringarna på medlemsstaterna ökat väsentligt beror huvudsakligen på att ett belopp på 3 617 miljoner euro i egna medel skulle betalas in den 31 december 2012 enligt ändringsbudgetarna nr 5 och 6/2012. Ändringsbudgetarna antogs den 21 november 2012 respektive den 12 december 2012. Enligt artikel 10 i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 krediterades justeringen av de BNI-grundade inbetalningarna den första vardagen i januari 2013.

Medlemsstaterna får behålla 25 % av de traditionella egna medlen för att täcka uppbördskostnaderna, varför ovanstående belopp avser nettovärdet efter detta avdrag. Med utgångspunkt i medlemsstaternas uppskattningar har nedskrivningar dragits av från fordringarna på medlemsstaterna. Detta innebär dock inte att kommissionen avstår från de belopp som täcks av värdekorrigeringen.

2.9.3 Upplupna intäkter och förutbetalda kostnader

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Upplupna intäkter 3 002 2 952 Förutbetalda kostnader 351 296 Övrigt 15 19 Totalt 3 368 3 267

Det största beloppet under denna rubrik är upplupna intäkter:

Miljoner euro 31.12.2012 31.12.2011 Egna medel 2 388 2 644 Inkomster avsatta för särskilda ändamål på jordbruksområdet – november och december 218 111 Sammanhållningsfonden, regionala utvecklingsfonden och landsbygdsutvecklingsfonden: finansiella justeringar 276 16 Övriga upplupna intäkter 120 181 Totalt 3 002 2 952

2.9.4 Övriga fordringar och medel som kan återkrävas

Denna rubrik omfattar huvudsakligen återkrav av förfinansiering, återkrävda kostnader och andra intäkter från den administrativa och operativa verksamheten.

2.10 KORTFRISTIG FÖRFINANSIERING

Miljoner euro Not 31.12.2012 31.12.2011 Förfinansiering 2.10.1 9 548 8 089 Förutbetalda kostnader 2.10.2 3 690 2 918 Totalt 13 238 11 007

2.10.1 Förfinansiering

Miljoner euro Förvaltningsform 31.12.2012 31.12.2011 Direkt centraliserad förvaltning 3 289 3 048 Indirekt centraliserad förvaltning 3 908 3 037 Decentraliserad förvaltning 301 330 Delad förvaltning 1 008 761 Gemensam förvaltning. 844 803 Genomförs av andra institutioner eller organ 198 110 Totalt 9 548 8 089

Saldot för förfinansieringen består av två delar: dels bruttoförfinanseringen, dels de ackumulerade förfinansieringsbeloppen (som återspeglar de beräknade utgifter som faktiskt uppkommit innan årsskiftet). Båda delarna måste beaktas vid analys av hur saldot för pågående nettoförfinansiering utvecklas från ett år till ett annat.

Å ena sidan minskade under 2012 bruttoförfinansieringen ytterligare med 3 miljarder euro inom ramen för den delade förvaltningen, efterso