RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Fjärde rapporten om uppföljningen av viseringsliberaliseringen för länderna på västra Balkan i enlighet med kommissionens uttalande av den 8 november 2010 /* COM/2013/0836 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Fjärde rapporten om uppföljningen av viseringsliberaliseringen för länderna på västra Balkan i enlighet med kommissionens uttalande av den 8 november 2010 (Text av betydelse för EES) 1. Inledning Medborgare i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien, som innehar ett biometriskt pass, har sedan den 19 december 2009 kunnat resa till EU-länderna utan visering i enlighet med förordning (EG) nr 539/2001[1]. Medborgare i Albanien och Bosnien och Hercegovina har på samma villkor kunnat resa utan visering sedan den 15 december 2010. Beslutet om att slopa viseringskravet byggde på en grundlig bedömning av framstegen i dessa länder i riktning mot att uppfylla kraven i färdplanerna för viseringsliberalisering i fråga om dokumentsäkerhet, gräns- och migrationsförvaltning, asyl, kamp mot organiserad brottslighet och korruption samt de grundläggande rättigheterna till fri rörlighet. Viseringsfriheten är hittills ett av huvudresultaten av dessa länders arbete för att integreras med EU. I sitt uttalande av den 8 november 2010 i rådet (rättsliga och inrikes frågor) underströk kommissionen att det viseringsfria systemet är beroende av att varje land på västra Balkan fortsätter genomföra åtgärderna i sin färdplan för viseringsliberalisering. För att utvärdera hållbarheten i de reformer som det viseringsfria systemet bygger på har kommissionen inrättat en mekanism för uppföljning av viseringsliberaliseringen, som omfattar alla politikområden i färdplanerna. Detta är den fjärde rapporten om uppföljningen av viseringsliberaliseringen sedan kommissionens uttalande 2010[2]. Den innehåller en översikt över uppföljningsmekanismens utveckling, kommissionens bedömning av de åtgärder som vidtagits av länderna på västra Balkan enligt deras färdplaner för viseringsliberalisering, en granskning av hur det viseringsfria systemet fungerar och rekommendationer om reformer som ska förebygga en upprepning av de problem som systemet har varit förenat med sedan 2010. 2. Förstärkt mekanism för uppföljning av viseringsliberaliseringen Kommissionen lade fram sin tredje rapport om mekanismen för uppföljning av viseringsliberaliseringen den 28 augusti 2012[3]. I rapporten analyserades ländernas genomförande av reformerna i färdplanerna för viseringsliberalisering, granskades hur det viseringsfria systemet fungerar och bedömdes ländernas insatser för att ta itu med missbruk av asylsystemet i EU-medlemsstaterna. Dialogen mellan kommissionen och länderna på västra Balkan om det viseringsfria systemet sker inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Kommissionens tjänstemän besökte Montenegro i januari 2013, Serbien i maj 2013 och Bosnien och Hercegovina i juni 2013. De kunde med hjälp av experter från medlemsstaterna kontrollera kvaliteten på dessa länders reformer. Det tionde ministerforumet för EU och västra Balkan (rättsliga och inrikes frågor) ägde rum i Tirana den 5 november 2012, mitt under en aldrig förut skådad säsongstillströmning av asylsökande från västra Balkan till EU. Länderna på västra Balkan antog ett gemensamt uttalande om viseringsfrihet som bekräftade deras fasta åtagande att genomföra de reformer som krävs för det viseringsfria systemet. Den 12 november 2012 sammankallade kommissionen ett möte mellan högre tjänstemän för att genomföra dessa åtaganden i praktiken. Deltagarna beslutade att förstärka rapporteringsmekanismen om migrationsströmmar, med användning av Frontex månatliga varningsrapporter och uppgifter från Europol och Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo). I december 2012 började varje land på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet lämna in månadsstatistik till kommissionen om migrationsströmmarna till EU. Kommissionen bedömde detta rapporteringssystem vid ett möte mellan högre tjänstemän i Bryssel den 22 februari 2013. Som svar på en rad plötsliga ökningar av antalet asylansökningar från vissa länder 2012 och 2013 vidtog EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna omedelbara åtgärder tillsammans med sina motparter på västra Balkan. En plötslig ökning av antalet albanska asylansökningar i Storbritannien i början av 2013 fick de brittiska myndigheterna att skicka en sambandsman för invandring till Tirana. I augusti 2012 reagerade de tyska asylmyndigheterna på den senaste ökningen av asylansökningar från Serbien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien genom att återinrätta en stödenhet för västra Balkan som förkortade handläggningstiden för beslut i första instans. I juli 2012 införde den schweiziska federala migrationsmyndigheten ett påskyndat förfarande för alla sökande från europeiska stater som omfattas av viseringsfrihet. Efter en plötslig ökning av antalet albanska ansökningar i Sverige i april och maj 2012 skickade de svenska myndigheterna sambandsmän till Serbien och Montenegro och fick sina albanska motparter att förstärka kontrollerna vid samtliga albanska gränsövergångsställen. Den albanska gränspolisen utökade övervakningen av flygningar till Sverige från Grekland, Kosovo* och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, eftersom de flesta albanska passagerare flög från dessa länder. Med hjälp av västra Balkans nätverk för riskanalys har Frontex hittills lagt fram 34 varningsrapporter. I Frontex årliga riskanalys för västra Balkan, som lades fram för deltagarna från västra Balkan vid en konferens i Skopje i maj 2013, sammanfattas den senaste utvecklingen av gränskontrollerna vid EU:s yttre gränser och av den irreguljära migrationen från regionen. Dessa rapporter och den årliga riskanalysen innehåller förfinade bedömningar av migrationsutvecklingen från regionen och av EU-medlemsstaternas och de berörda ländernas operativa åtgärder för att förhindra asylmissbruk. Kommissionen använder Frontex månatliga varningsrapporter för att informera rådet och vid behov organisera möten mellan högre tjänstemän. 3. Bedömning av de berörda ländernas fortsatta åtgärder för att uppfylla kraven i färdplanerna Bedömningen bygger på följande källor: Frontex månatliga varningsrapporter och 2013 års årliga riskanalys för västra Balkan, månadsstatistik om migrationsutvecklingen från länderna på västra Balkan, redogörande rapporter med analyser av orsakerna till asylmissbruket från länderna som omfattas av viseringsfrihet, ytterligare information från Easo och andra EU‑organ, resultaten av relevanta underkommitté- och dialogmöten på hög nivå med varje land inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, samt resultaten av riktade bedömningsuppdrag som kommissionens tjänstemän har genomfört. Bedömningen för varje land är upplagd enligt blocken i färdplanerna för viseringsliberalisering. 3.1. Albanien Tillverkningen och distributionen av biometriska pass och id-kort fortsätter. De albanska myndigheterna har utfärdat 2 590 000 biometriska pass sedan de infördes i maj 2009. Albanien har ändrat sin lagstiftning för att skärpa de villkor enligt vilka medborgarna kan begära namnändringar i syfte att undvika gränskontroller. Lagen om folkbokföring har ändrats för att begränsa och kontrollera ändringar i folkbokföringen. Enligt ett nytt dekret från inrikesministeriet ska medborgarna, innan de kan ansöka om namnändring, skaffa sig ett intyg från gränspolisen som bevisar att de inte finns med på Schengens förteckning över personer med inreseförbud. Mellan juni 2012 och mars 2013 avslogs av sådana skäl ungefär 34 procent av de 6 763 ansökningarna om namnändring. Dokumentförfalskning, särskilt användningen av falska stämplar vid EU:s yttre gränser och användningen av falska pass av albanska medborgare, är fortfarande ett stort problem. Albanien har gjort framsteg inom gränsförvaltningen. Landet har gradvis fördjupat det operativa samarbetet med Grekland, Italien och Kosovo, genomfört avtalet om inrättande av ett gemensamt centrum för polissamarbete med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och genomfört ett antal gemensamma patruller med Kosovo, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro. Albanien har även anslutit sitt it-system för gränspolisen till folkbokföringsregistrets databas vid gränsövergångsställen. Detta ökar ytterligare kontrollen av bedrägliga namnändringar. Kapaciteten för riskanalyser och hotbedömningar måste förstärkas. På asylområdet har de institutionella och rättsliga ramarna införts. Endast ett mycket litet antal sökande beviljas dock internationellt skydd i Albanien. Insatserna på detta område måste utökas. Det utfärdas ännu inte personliga id-kort för flyktingar och personer som beviljas status som skyddsbehövande i övrigt. Det albanska viseringssystemet uppfyller ännu inte helt EU:s krav. Albanien har gjort vissa framsteg när det gäller migration. Återtagandeavtalet mellan EU och Albanien fortsätter att genomföras. Antalet albanska medborgare som återvänder frivilligt ökade 2012 jämfört med 2011. Den institutionella kapaciteten för genomförandet av strategin och handlingsplanen för återvändande migranter bör dock stärkas. I fråga om polissamarbete och kampen mot organiserad brottslighet kan vissa framsteg rapporteras. Den albanska polisen ser för närvarande över sina förfaranden för att förbättra rapporteringskapaciteten för poliser ute på fältet och de förebyggande utredningarna. Det finns ett akut behov av centrala institutioner för att öka samordningen och maximera kapaciteten att utreda grov och organiserad brottslighet. Albanien är i färd med att ingå ett operativt avtal med Europol. Vissa framsteg har gjorts när det gäller kampen mot narkotika. Under första kvartalet 2013 ökade antalet narkotikarelaterade brottmål med nästan 40 procent, medan antalet personer som satt häktade för narkotikabrott ökade med 11,5 procent. Beslagen av marijuana och kokain har ökat, medan beslagen av heroin har minskat. Albanien har gjort vissa framsteg när det gäller att bekämpa människohandeln, även om den interna människohandeln fortfarande är ett problem. Standardiserade förfaranden för att identifiera och hänvisa personer som har fallit offer eller som riskerar att falla offer för människohandel har införts, men de brottsbekämpande organens kapacitet och det internationella samarbetet måste stärkas. En gemensam arbetsgrupp där inrikesministeriet, åklagarmyndigheten och justitieministeriet är företrädda inrättades i november 2012 för att diskutera bestämda fall av människohandel. Resultaten av detta initiativ måste följas upp. Det har skett vissa framsteg i fråga om penningtvätt. Polisen har utarbetat riskbedömningar och ställt dem till förfogande även för andra organ. På grundval av Moneyvals rekommendationer ändrades strafflagen så att penningtvättbrott skiljs från förbrott och begreppet penningtvätt som utförs av upphovsmannen till förbrottet införs. Antalet fällande domar för penningtvätt har ökat från en låg nivå. Även antalet rapporter om misstänkta transaktioner har ökat. Albanien har gjort vissa framsteg i kampen mot korruption. Den rättsliga och institutionella ramen har i stort sett införts, men de hinder för korrekta utredningar som har samband med offentliga tjänstemän och domare måste fortfarande avlägsnas. Goda resultat måste uppvisas när det gäller utredningar, åtal och fällande domar på alla nivåer, men insatserna börjar bära frukt. Mellan 2012 och 2013 ökade antalet hänskjutna korruptionsmål från 22 till 45, antalet förebyggande utredningar ökade från 19 till 32 och de korruptions- och tjänstemannarelaterade polisinsatserna ökade från 5 till 11. Framstegen har varit ojämna i fråga om grundläggande rättigheter; vissa framsteg har gjorts i fråga om kvinnors rättigheter och åtgärder mot diskriminering men bara begränsade framsteg i fråga om integrationen av romer. De politiska verktygen för utsatta grupper måste genomföras på ett ändamålsenligare sätt. Strategin för att förbättra romernas levnadsförhållanden är inkonsekvent. Åtgärder har vidtagits för att ta itu med frågan om oregistrerade romska barn. Genomförandet av åtgärderna i den nationella handlingsplanen inom ramen för Årtiondet för integrering av romer måste utökas. På det hela taget lever romerna fortfarande under svåra förhållanden och utsätts ofta för diskriminering när det gäller tillgång till utbildning, sysselsättning, hälso- och sjukvård samt bostäder. 3.2. Bosnien och Hercegovina Bosnien och Hercegovina har gjort framsteg i fråga om dokumentsäkerhet. Myndigheterna har utfärdat 1 791 444 biometriska pass, men 62 565 gamla pass är fortfarande i omlopp. Bosnien och Hercegovina har antagit en ny lag om pass och gjort förberedelser för att utfärda tredje generationens biometriska pass. En ny generation elektroniska id-kort utfärdas sedan i mars 2013: 258 077 har hittills personaliserats. De föreslagna ändringarna av lagen om uppehållstillstånd har ännu inte antagits. Den reviderade strategin och handlingsplanen för integrerad gränsförvaltning håller på att genomföras och uppföljningsmekanismer har införts. Det operativa samarbetet och informationsutbytet med Frontex har fortsatt. Gränspolisen har genomgått ytterligare utbildning. Ett gemensamt centrum för riskanalys utarbetar strategiska analyser för relevanta myndigheter. Övervakningsanläggningarna vid gränsövergångsställena har förbättrats. Samarbetet med de angränsande länderna har fortsatt och tät gemensam gränspatrullering leder till att fler irreguljära migranter och smugglade varor upptäcks. Bosnien och Hercegovina har blockerat 44 platser som konstaterats vara icke godkända gränsövergångsställen mot Montenegro. Det återstår fortfarande att blockera icke godkända gränsövergångsställen mot Serbien. På asylområdet har ändringar av lagen om utlänningars och asylsökandes rörlighet och vistelse antagits, vilket i högre grad har anpassat lagen till EU-standarder och internationella standarder. Det krävs dock ytterligare arbete för att anpassa bestämmelserna om förvar till unionens regelverk. En ny strategi och handlingsplan för migration och asyl har antagits. Myndigheterna har byggt ett permanent asylcenter i Trnovo. Asylsystemets kapacitet tycks kunna klara det nuvarande antalet asylansökningar. Asyltjänstemännen har fått ytterligare utbildning. Bosnien och Hercegovina har gjort framsteg när det gäller migration. Centret för tillfälligt förvar av irreguljära invandrare är i drift. Återtagandeavtalet mellan EU och Bosnien och Hercegovina håller på att genomföras. Strategin för återintegrering av återvändande personer ska genomföras till fullo. Bosnien och Hercegovina har förberett ett utkast till ny strategi i kampen mot den organiserade brottsligheten. Det bygger på Europols modell för hotbildsbedömning avseende den grova och organiserade brottsligheten. Den föregående strategin sträckte sig till 2012. Systemet för elektroniskt datautbyte mellan brottsbekämpande organ och åklagare har tagits i drift, även om direktoratet för polissamordning inte har tillträde till de underliggande databaserna. Bristen på systematiskt utbyte av information och underrättelser om brott samt bristen på verklig samordning hämmar kampen mot den organiserade brottsligheten. Ett utkast till lag om vittnesskydd ska antas. Det finns inget ändamålsenligt system för förverkande av tillgångar. Under 2012 genomfördes flera framgångsrika och storskaliga gemensamma polisinsatser tillsammans med tredjeländer, inriktade på människohandel, narkotika och vapen. Färdplanen mellan Europol och säkerhetsministeriet måste genomföras till fullo. Europols dataskyddsbedömning, som krävs för ett operativt avtal, har slutförts och lämnats in till Europols gemensamma tillsynsmyndighet för ett yttrande. I fråga om kampen mot narkotikahandel är den institutionella kapaciteten att samordna och genomföra den politiska ramen fortfarande svag. Den brottsbekämpande kapaciteten behöver förbättras. Genomförandet av den tidigare nationella narkotikastrategin och dess handlingsplan har visat sig vara otillräckligt. Utkastet till ändringar av lagen om förebyggande och bekämpande av narkotikamissbruk, enligt vilket en narkotikabyrå ska inrättas, har ännu inte antagits. Samarbetet med Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk har fortsatt. En ny strategi och handlingsplan för kampen mot människohandel har antagits. Bestämmelser om människohandel har införlivats i Republika Srpskas och Brčkodistriktets strafflag. Liknande ändringar av strafflagen på statlig och federativ nivå har ännu inte antagits. Antalet identifierade offer har ökat. Utbildningskampanjerna riktade till socialarbetare, lärare, arbetsinspektörer och åklagare fortsätter. Avdelningen för bekämpande av människohandel vid den nationella samordnarens kontor och databasen över offer för människohandel är ännu inte helt operativa. Det saknas fortfarande ändamålsenliga åtgärder som förebygger penningtvätt och finansiering av terroristverksamhet. Det krävs bättre lagstiftning och genomförande av strategin och handlingsplanen för förebyggande av penningtvätt och finansiering av terroristverksamhet. En ny lag om penningtvätt och finansiering av terrorism samt ändringar av strafflagen enligt Moneyvals rekommendationer bör antas. Handlingsplanen för att följa Moneyvals rekommendationer måste genomföras. Informationsutbytet genom Egmont Group, ett nätverk av finansunderrättelseenheter, har fortsatt. Genomförandet av den nya strategin och handlingsplanen mot korruption har försenats. Byrån för förebyggande av korruption och samordning av kampen mot korruption har rekryterat en del personal men dess verksamhet har ännu inte inletts på allvar. Korruptionen är fortfarande utbredd inom både den offentliga och privata sektorn. Det finns ett akut behov av kraftfullare åtgärder från de brottsbekämpande organens och åklagarnas sida. Utredningar, åtal och fällande domar i korruptionsmål har gett bristande resultat. En ny lag om finansiering av politiska partier har antagits, men lagstiftningen på området är fortfarande fragmenterad. Ändringarna av lagen om intressekonflikter kräver ytterligare arbete. Ingen lagstiftning ger ett garanterat skydd åt ”visslare”. När det gäller de grundläggande rättigheterna till fri rörlighet har romernas situation förbättrats något. En kommitté för frågor som rör romer har tillsatts av regeringen för att följa upp genomförandet av strategin för romer och för att se över Årtiondet för integrering av romer 2005–2015. Kommittén har 22 ledamöter – hälften romer och den andra hälften från relevanta institutioner. Kommittén har sammanträtt två gånger och har anslagit medel till projekt för sysselsättning, bostäder och hälso- och sjukvård bland romer. Mycket lite har dock åstadkommits för att förbättra situationen för romska kvinnor och barn. Ett stort antal romska barn registreras inte vid födseln och kan inte gå i skolan eller få rätt till sjukförsäkring. Organiserat tiggeri bland barn är fortfarande ett problem. 3.3. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien F.d. jugoslaviska republiken Makedonien har gjort framsteg när det gäller dokumentsäkerhet. Myndigheterna utfärdade 1 603 993 biometriska pass mellan april 2007 och december 2012. Utfärdandet fungerar utan problem. Från februari 2012 får enbart biometriska pass användas. På området gränsförvaltning har det operativa samarbetet och datautbytet med Frontex fortsatt. Under första kvartalet 2013 genomförde f.d. jugoslaviska republiken Makedonien 87 gemensamma patruller med Bulgarien, Albanien, Serbien och Kosovo. Arbetet med att införa radiokommunikationssystemet Tetra har fortsatt. Gränspolisen har fått ytterligare utbildning. Det nationella samordningscentrets institutionella och funktionella kapacitet för gränsförvaltning är fortfarande svag. På asylområdet antogs ett nationellt program för integration. Uppförandet av 20 mottagningsanläggningar har inletts med stöd av ett bidrag från FN:s flyktingkommissariat (UNHCR). Under 2012 ingavs 527 asylansökningar – 213 färre än under 2011. De flesta ansökningar lämnades in av afghanska och pakistanska medborgare. Informationskampanjerna för asylsökande fortsätter. Kapaciteten hos inrikesministeriets asylenhet har förbättrats och de anställda har erbjudits ytterligare utbildning. Den rättsliga och institutionella ramen är tillfredsställande, men genomförandet måste förbättras. Vissa framsteg har gjorts med att påskynda processen för att utfärda id-handlingar till asylsökande. Bristen på tolkning utgör fortfarande ett problem i samband med intervjuer med asylsökande. När det gäller migration har utlänningslagen ändrats för att förenkla förfarandena för utfärdande av tidsbegränsade uppehållstillstånd. Under 2012 upptäcktes 682 irreguljära migranter, medan 111 upptäcktes under de första två månaderna 2013. Kapaciteten för att klara av och hantera migrationsströmmar är otillräcklig, med tanke på det ökande antalet migranter som passerar genom landet. Återtagandeavtalet med EU fortsätter att genomföras. När det gäller kampen mot organiserad brottslighet har centret för bekämpande av organiserad och grov brottslighet vid inrikesministeriet haft problem med rekryteringen av ny personal. Den nationella databasen för kriminalunderrättelser har ännu inte tagits i drift. Det nationella samordningscentret för kampen mot organiserad brottslighet har ännu inte inrättats. Samarbetet mellan berörda brottsbekämpande organ (inrikesministeriet, åklagarmyndigheten, tullförvaltningen och finanspolisen) i kampen mot organiserad brottslighet måste förbättras. Utbildningen för genomförandet av den nya straffprocesslagen har fortsatt. Åklagarmyndighetens effektivitet hämmas av att direkt tillgång till databaser för brottsbekämpning saknas. Polisen saknar en oberoende och stark extern tillsynsmekanism. Polis- och tullsamarbetet i samband med narkotikabeslag har förbättrats och flera framgångsrika internationella polisinsatser mot nätverk för narkotikahandel har genomförts. Personalresurserna vid inrikesministeriets narkotikaavdelning bör stärkas. Det internationella och regionala samarbetet i fråga om gränsöverskridande organiserad brottslighet har fortsatt. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien har ratificerat ett operativt avtal men har ännu inte förlagt en sambandsman till Europol. En ny strategi och handlingsplan mot människohandel har antagits. Den är särskilt inriktad på identifiering av offer, förebyggande arbete och förbättrad återintegrering av offer. En statlig fond för ersättning till offer för människohandel ska inrättas. I samarbete med icke-statliga organisationer har sex rörliga grupper inrättats för tidig identifiering av möjliga offer på lokal nivå. Utbildningen av polisen, däribland gränspolisen, åklagare, domare och offentliga tjänstemän, har fortsatt. Under 2012 fälldes 24 personer i fyra mål som rörde människohandel. En sektorsövergripande strategi mot människohandel inriktad på offren har ännu inte utarbetats. Kapaciteten för identifiering och återintegrering av offer samt lagföringen av förövare måste förbättras. När det gäller kampen mot korruption har den rättsliga ramen stärkts under 2012 för att möjliggöra en systematisk kontroll av intresseförklaringar, vilket utförs av den statliga kommissionen för förebyggande av korruption. Under 2012 kontrollerades totalt 483 förklaringar från ministrar, parlamentsledamöter och offentliga tjänstemän. Nio intressekonflikter kunde fastställas. Kontrollerna visade att 123 tjänstemän inte hade lämnat in någon förklaring och i 26 fall inleddes ett överträdelseförfarande. En detaljerad plan för kontroll av förklaringar från rättsväsendet och den kommunala självstyrelsen antogs under första kvartalet 2013. Domare, åklagare, personal vid brottsbekämpande organ och offentliga tjänstemän har fått ytterligare utbildning. Systemet för kontroll av finansieringen av politiska partier och valkampanjer har förstärkts genom ändringar av lagen om finansiering av politiska partier som antogs i november 2012. En översikt över utredningar, åtal, fällande domar och domar, bland annat i korruptionsmål på hög nivå, håller på att sammanställas. Kapaciteten hos åklagarmyndigheten för organiserad brottslighet och korruption har förstärkts genom rekryteringen av tre åklagare, vilket ökar antalet till 13. Samarbetet mellan olika organ bör förbättras och åklagarna bör få tillträde till relevanta databaser för brottsbekämpning. På området grundläggande rättigheter håller handlingsplanen för integration av romer på att genomföras. Den omfattar åtgärder för att ytterligare förbättra romernas tillgång till sysselsättning, utbildning, bostäder och personliga dokument. Hittills har elva romska informationscenter öppnats för att hjälpa romer att få tillgång till sociala tjänster och utbildningstjänster. Ett projekt för rättshjälp åt romer har fortsatt. Ett regionalt projekt om bästa praxis för integrering av romer på västra Balkan håller på att genomföras. Kommissionen för skydd mot diskriminering planerar även att tillsätta en företrädare för den romska befolkningsgruppen. 3.4. Montenegro Myndigheterna i Montenegro utfärdade 344 004 biometriska pass mellan maj 2008 och mars 2013. När det gäller integrerad gränsförvaltning har regeringen antagit en ny strategi och handlingsplan som ännu inte stämmer överens med EU:s föreställning om integrerad gränsförvaltning. Övervakningen av den blå gränsen och särskilt den gröna gränsen måste förstärkas genom ytterligare investeringar i övervakningsutrustning. Ett nationellt samordningscenter bör inrättas. Det gränsöverskridande samarbetet med de angränsande länderna har fortsatt: 709 gemensamma patruller genomfördes 2012. Det återstår fortfarande att blockera icke godkända gränsövergångsställen mot Bosnien och Hercegovina. På asylområdet är lagstiftningen endast delvis i linje med unionens regelverk. Asylstatistiken för första halvåret 2013 visar att 876 personer lämnade in asylansökningar. De flesta sökande avviker innan deras ansökningar hinner behandlas. De flesta asylansökningar lämnades in av algeriska medborgare, följt av tunisiska och afghanska medborgare. Öppnandet av ett nytt asylcenter i Spuz har försenats. Den tillfälliga mottagningsanläggningen i Konik måste uppfylla minimala mottagningskrav, särskilt när det gäller hälso- och sjukvård. Mottagningen av asylsökande kräver ytterligare insatser. På migrationsområdet har regeringen antagit en ny handlingsplan för att genomföra strategin för migrationshantering. Montenegro fortsätter genomföra återtagandeavtalet med EU. Ytterligare insatser krävs för att ta itu med irreguljär migration, integreringen av migranter och skyddet av utsatta personer. Mottagningscentret för irreguljära migranter har ännu inte tagits i drift. En ny handlingsplan har tagits fram i kampen mot den organiserade brottsligheten. Nya ändringar av strafflagen omfattar bestämmelser om it-brottslighet, penningtvätt och finansiering av terrorism samt människohandel. Samarbetet mellan olika organ påverkas av bristen på ett säkert kommunikationssystem och av att behöriga institutioner har otillräckligt tillträde till de underliggande uppgifterna. Ekonomiska utredningar används ännu inte på ett systematiskt sätt: antalet utredningar och volymen på de återvunna tillgångarna ligger fortfarande på en låg nivå. Det finns brist på specialiserad lagstiftning för tillfället, permanent och utvidgat förverkande. Gränsen på sex månaders frihetsberövande före rättegång bör förlängas, eftersom den hämmar utredningarnas effektivitet. Särskilda utredningsåtgärder bör kunna användas under längre tid. Modellen med underrättelsestyrd polisverksamhet håller på att genomföras och relevant utbildning ska fortsätta. Polisens specialenheter för kamp mot organiserad brottslighet, bland annat it-brottslighet och människohandel, har fortfarande för lite personal, även på regional nivå. När det gäller människohandeln betraktas Montenegro som ett transit-, ursprungs- och destinationsland. En ny nationell strategi och en handlingsplan för bekämpning av människohandel har antagits. Strafflagen har ändrats för att förbättra identifieringen av offer och införa brottskategorier som handel med mänskliga kroppsdelar. I lagen ingår även slaveri och tvångsäktenskap som brott i samband med människohandel. Det nära samarbetet med Europol, Interpol, medlemsstaternas polis och polisen i de angränsande länderna har fortsatt, särskilt i fråga om narkotikahandel. Hälsoministeriet har i samarbete med inrikesministeriet tagit fram en ny narkotikastrategi och en handlingsplan. De omfattar åtgärder för förebyggande, rehabilitering, medicinsk behandling och utbudskontroll. När det gäller kampen mot korruption måste den rättsliga ramen ytterligare stärkas och genomföras. Skyddet för ”visslare” har stärkts genom nya arbetsrättsliga regler. Antalet rapporter om korruption från medborgarnas sida är dock fortfarande lågt. En ny handlingsplan för genomförande av strategin för kamp mot korruption och organiserad brottslighet har utarbetats. Mekanismerna för kontroll av intressekonflikter, finansieringen av politiska partier och valkampanjer samt verkställande av påföljder och kontrollmekanismer inom offentlig upphandling måste fortfarande stärkas. Den yrkesmässiga kapaciteten och oberoendet hos tillsynsorganen, särskilt den statliga valkommittén, det statliga revisionsorganet och kommissionen för förebyggande av intressekonflikter, måste förstärkas. Kommissionen för förebyggande av intressekonflikter bör få tillträde till alla relevanta databaser vid andra statliga enheter. Tillgångar har ännu inte återvunnits i korruptionsmål. Informationskampanjerna för rapportering av korruption har fortsatt. Direktoratet för korruptionsbekämpning överfördes till justitieministeriet. Det saknar dock de instrument som krävs för att effektivisera samordningen av korruptionsförebyggande insatser. Uppgifter om fällande domar i korruptionsmål pekar på ett mycket stort antal frikännanden, både i första instans och efter överklagande. På området grundläggande rättigheter till fri rörlighet antogs i januari 2013 den senaste handlingsplanen för genomförande av strategin för fördrivna personer och internflyktingar. Den omfattar åtgärder inriktade på status och socioekonomisk integrering, bland annat i fråga om sysselsättning, utbildning, hälso- och sjukvård, social trygghet och bostäder, men genomförandet är fortfarande svagt. Informationsverksamheten har fortsatt. Det har gjorts framsteg med legaliseringen av fördrivna personers status. I januari 2013 lade regeringen fram en ändring av utlänningslagen för parlamentet, genom vilken tidsfristen för ansökan om permanent uppehållstillstånd förlängdes till december 2013. Resor till Kosovo organiseras för att fördrivna personer ska kunna samla in de handlingar som krävs för att reglera sin status i Montenegro. En strategi för att förbättra situationen för de romska, ashkaliska och egyptiska folkgrupperna antogs i april 2012 men har fortfarande inte genomförts. Ytterligare insatser krävs för att förbättra levnadsförhållandena på förläggningen i Konik. I oktober 2013 antog Montenegro övergripande handlingsplaner för kapitlen 23 och 24 i utvidgningsförhandlingarna för att genomföra reformer som rör rättsväsendet, grundläggande rättigheter, rättvisa, frihet och säkerhet. 3.5. Serbien Tillverkningen och distributionen av biometriska pass och säkra id-kort fortsätter: Serbien utfärdade 584 668 biometriska pass under 2012. Verksamheten i och rapporteringen från det särskilda samordningsdirektoratet, som ansvarar för utfärdandet av resehandlingar till personer som är bosatta i Kosovo, bör förbättras. På området gränsförvaltning har Serbien fortsatt genomföra strategin och handlingsplanen för integrerad gränsförvaltning. Det gränsöverskridande samarbetet med Bosnien och Hercegovina och Montenegro har fortsatt. Landet har moderniserat videoövervakningsanläggningarna och genomfört gemensamma insatser med angränsande länder. Det återstår fortfarande att blockera icke godkända gränsövergångsställen mot Bosnien och Hercegovina. Driften av systemet för tidig varning för att upptäcka falska resehandlingar fungerar utan problem. Serbien har även förstärkt gränskontrollerna vid vissa gränsövergångsställen för att förhindra asylmissbruk i medlemsstaterna. Genom en kombination av riskanalys, inspektion av reseföretag och utredningsmetoder har polisen och transportministeriet i flera fall kunnat förebygga asylmissbruk. Serbien har även ändrat sin strafflag för att ta med den straffbara gärningen främjande av asylmissbruk i andra länder och har utökat utredningarna av transportföretag och resebyråer som misstänks ha underlättat irreguljär migration till EU. Myndigheterna har väckt sju åtal mot åtta personer på grundval av denna nya straffrättsliga bestämmelse. Under 2012 ledde dialogen mellan Belgrad och Pristina till viktiga resultat i fråga om genomförandet av integrerad gränsförvaltning. I slutet av december 2012 hade fyra gränsövergångsställen, bland annat två i norra Kosovo, tagits i drift. Sedan februari 2013 har samtliga sex gränsövergångsställen mellan Serbien och Kosovo tagits i drift. De båda parterna enades även om att börja ta ut tull. När det gäller den fria rörligheten så har det nya systemet för resor med id-kort tagits i bruk. Avtalet om tullstämplar fortsätter att genomföras av båda parter. Det har gjorts framsteg när det gäller folkbokföringen och Serbiens samarbete med Eulex har fortsatt att förbättras. Direkta kontakter på hög nivå och kontakter på operativ nivå fortsätter att underlätta samarbetet, bland annat i kampen mot organiserad brottslighet. Serbien bör löpande försöka normalisera förbindelserna med Kosovo. På asylområdet har det inte skett några större framsteg. Den rättsliga ramen motsvarar i stort EU-standarderna men har ännu inte genomförts i praktiken. Bristen på lämpliga asylförfaranden får ofta asylsökande att betrakta Serbien som ett transitland för vidare (irreguljär) migration till EU. Serbien har två asylmottagningscenter med otillräcklig kapacitet för att kunna hantera alla asylsökande. För att få tillträde till asylförfarandena måste den sökande ha tagits emot på ett asylcenter. Serbien bör förbättra sitt asylsystem genom att inrätta ett tredje center, upprätta ett system för behandling av de asylsökandes biometriska uppgifter och skapa bättre förutsättningar för integrering av asylsökande. Serbien bör vidta ytterligare åtgärder för att anpassa sin lagstiftning till EU:s regelverk för laglig migration, särskilt vad gäller rätten till familjeåterförening, varaktig bosättning och villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier. Inledande åtgärder har vidtagits för att skapa en nationell databas för kontroll av asylsökandes personuppgifter och fingeravtryck. I fråga om migration har Serbien vidtagit flera åtgärder. Flykting- och migrationskommissariatet har i samarbete med Internationella organisationen för migration genomfört en rad kapacitetsuppbyggande åtgärder för kommunala instanser som hanterar migration och återintegrering. Syftet är att förbättra utbildningstjänsterna och de sociala tjänsterna för återvändande personer och deras familjer. Myndigheterna och Internationella organisationen för migration har även anordnat en rad rundabordsmöten om migration, återintegrering och återtagande för det serbiska civilsamhället. Serbien fortsätter genomföra återtagandeavtalet med EU och godtar enligt uppgift omkring 95 procent av framställningarna om återtagande från EU:s medlemsstater. När det gäller kampen mot organiserad brottslighet har Serbien gjort vissa framsteg. Landets nya strategi för underrättelsestyrd polisverksamhet håller på att genomföras. Den särskilda åklagarmyndigheten för organiserad brottslighet har inlett en rad uppmärksammade mål under rapporteringsperioden, men ett system för informationsutbyte mellan polis och åklagare har ännu inte upprättats. Serbien är i färd med att ingå ett operativt avtal med Europol. Beslagen av tillgångar ökade under 2012, men det visade sig svårt att tillfälligt förverka och frysa tillgångar inom ramen för Serbiens nya strafflag. Kapaciteten att genomföra komplicerade ekonomiska utredningar är fortfarande begränsad, även om finansunderrättelseenheten har börjat inleda ekonomiska utredningar i ett tidigare skede. Kriminalpolisen har fortsatt samarbeta med Interpol och Camden-nätverket för myndigheter för återvinning av tillgångar (Carin) i gränsöverskridande ärenden som rör penningtvätt. Återvinningen av tillgångar har ökat något men ligger fortfarande på en låg nivå. Serbien är fortfarande ett ursprungs-, transit- och destinationsland för människohandelns offer. Antalet serbiska offer för sådan handel minskade 2012, men antalet brottslingar i Serbien som ägnar sig åt denna verksamhet hör fortfarande till de tio största i EU. Österrike, Slovenien, Grekland och Kroatien rapporterade det största antalet serbiska offer 2012. I kampen mot människohandeln utökar Serbien samarbetet med Italien, Rumänien och Bulgarien, Frankrike och Belgien. De serbiska myndigheterna har inlett en rad utredningar och genomfört informationskampanjer och utbildningar för intressenter. Ett nytt center för skydd av offren för människohandel har inrättats, men har ännu inte inlett sin verksamhet. En övergripande strategi inriktad på offren för människohandeln måste fortfarande utarbetas, med tonvikt på identifiering av offer och tillgång till bistånd och skydd. Serbien har gjort vissa framsteg i kampen mot korruption. Serbien har infört en lämplig rättslig och institutionell ram, däribland en byrå för korruptionsbekämpning och en ny lag om finansiering av politiska partier i linje med europeiska normer. De allmänna valen 2012 genomfördes redan enligt denna lag och myndigheterna ska snart se över hur de politiska partierna har uppfyllt sina skyldigheter enligt lagens bestämmelser. Det finns fortfarande ett behov av en proaktiv, underrättelsestyrd strategi för kampen mot korruption och organiserad brottslighet. En ny strategi och handlingsplan mot korruption har antagits. Korruptionsbekämpningsbyrån har ännu inte uppvisat några resultat från kontroller av finansieringen av politiska partier. Byrån måste dessutom förbättra samarbetet med berörda intressenter för att undersöka deklarationer av tillgångar. Lagstiftningen om ”visslare” genomförs inte på ett ändamålsenligt sätt. I fråga om grundläggande rättigheter till fri rörlighet har Serbien gjort vissa framsteg. Flykting- och migrationskommissariatet har i samarbete med Internationella organisationen för migration genomfört en rad lokala projekt för att bygga upp kapaciteten för återintegrering. I projekten deltog kommuner och icke-statliga organisationer. Regeringen har även antagit en nationell strategi och en handlingsplan för att med stöd av EU-medel förbättra romernas ställning. I den nationella handlingsplanen för sysselsättning 2013 prioriterades sysselsättning bland romer i program för skapande av arbetstillfällen. Den grundläggande utbildningen, inskrivningen i skolor, folkbokföringen (bland annat reglering av statusen ”juridiskt osynlig person”) och tillgången till hälso- och sjukvård för återvändande personer har förbättrats något, men sammantaget är romernas situation fortfarande otrygg. Den serbiska regeringen bör fortsätta genomföra åtgärder för att på kort och medellång sikt förbättra romernas socioekonomiska situation, särskilt när det gäller deras tillgång till utbildning, arbetsmarknaden, yrkesutbildning, sociala tjänster och hälso- och sjukvård. 4. Hur det viseringsfria systemet fungerade under 2012 och under de första sex månaderna 2013 4.1. Översikt över utvecklingen Under 2012 fortsatte missbruket av asylsystemen att påverka det viseringsfria systemet mellan västra Balkan och EU. Enligt Eurostat ökade det totala antalet asylansökningar i EU‑medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna från medborgare i de fem länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet till 47 025 under 2012, vilket var 63 procent fler än 2011 (fig. 6.1). Det var även det största antalet sedan viseringskravet slopades för medborgare i länderna på västra Balkan. Under de första nio månaderna 2013 var det totala antalet asylansökningar från länderna som omfattas av viseringsfrihet endast 5,6 procent lägre än under de första nio månaderna 2012[4]. Tillströmningen av asylsökande uppvisar ett påfallande likartat mönster för båda åren. Enligt Eurostat utgjorde medborgare i de fem länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet ungefär 13 procent av samtliga asylsökande i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna 2012[5]. Nästan 92 procent av dessa ansökningar lämnades in i de sex populäraste medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna, nämligen Tyskland, Sverige, Frankrike, Schweiz, Belgien och Luxemburg. Inom Schengenområdet ökade dessa staters andel som mottagare av asylsökande från västra Balkan från 64 till 92 procent 2009–2012 (fig. 6.2). Den stora ökningen av antalet asylansökningar från västra Balkan under 2012 påverkade de berörda EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna på olika sätt (fig. 6.3): – Antalet asylansökningar i Tyskland ökade med 143 procent till 22 715. – Antalet asylansökningar i Sverige ökade med 31 procent till 6 410. – Antalet asylansökningar i Frankrike ökade med 133 procent till 5 505. – Antalet asylansökningar i Schweiz ökade med 31 procent till 3 670. – Antalet asylansökningar i Belgien minskade med 36 procent till 3 315. – Antalet asylansökningar i Luxemburg minskade med 9 procent till 1 435. Andelen godkända asylansökningar[6] i dessa medlemsstater och i de till Schengenregelverket associerade länderna minskade från 2,8 till 2,3 procent mellan 2011 och 2012 (fig. 6.4). Även denna låga siffra döljer dock betydande variationer mellan sökande från olika länder på västra Balkan: endast ungefär 1,3 procent av de sökande från Montenegro, 0,7 procent av de sökande från f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och 1,7 procent av de sökande från Serbien gavs internationellt skydd i de nämnda sex medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna. Samtidigt fick 9,1 procent av de sökande från Albanien[7] och 3,2 procent av de sökande från Bosnien och Hercegovina asyl i dessa stater 2012. Under 2012 ökade antalet asylansökningar från varje land på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet. Medborgarna i Serbien och i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien lämnade in det största antalet asylansökningar, medan albanska medborgare gick om medborgarna i Bosnien och Hercegovina som den tredje största gruppen asylsökande från västra Balkan. Även antalet ansökningar från medborgare i Montenegro ökade kraftigt 2012, dock från en lägre nivå (fig. 6.5 till 6.9): – Antalet asylansökningar av serbiska medborgare ökade med 35 procent till 20 935. – Antalet asylansökningar av medborgare i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien ökade med 64 procent till 10 740. – Antalet asylansökningar av albanska medborgare ökade med 143 procent till 7 705. – Antalet asylansökningar av medborgare i Bosnien och Hercegovina ökade med 117 procent till 6 335. – Antalet asylansökningar av medborgare i Montenegro ökade med 96 procent till 1 310. Tidigare år har präglats av en tvådelad säsongsvariation: en mindre ”vårtillströmning” kring mars och en större ”hösttillströmning” när det kalla vädret inträder. Under 2012 skedde inte någon uttalad ”vårtillströmning”. I stället präglades året av en linjär ökning av asylansökningarna från och med april, vilket kulminerade i en plötslig skur av ansökningar i oktober. Enbart i oktober 2012 lämnade medborgare i länderna på västra Balkan in 8 605 asylansökningar i de sex populäraste EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna. Detta är det största antalet per månad sedan viseringskravet slopades för medborgare i länderna på västra Balkan. I slutet av 2012 minskade antalet asylansökningar till den lägre nivån. Antalet asylansökningar under 2013 har uppvisat ett påfallande likartat mönster, med en linjärt stigande trend sedan i maj 2013. Under 2012 uppvisade asylströmmarna en ännu större förskjutning mot Tyskland än under föregående år. Över 48 procent av alla asylansökningar från västra Balkan – totalt 22 715 – lämnades in i Tyskland (fig. 6.4). Under den extraordinära månaden oktober 2012 tog Tyskland emot nästan fyra femtedelar (6 615 av 8 605) av ansökningarna från medborgare i länderna på västra Balkan i de sex populäraste EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna. Förskjutningen mot Tyskland var särskilt tydlig bland medborgare i Serbien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och, i mindre utsträckning, Bosnien och Hercegovina (fig. 6.6, 6.7 och 6.9). Även ett starkare samband mellan enskilda länder på västra Balkan och i Schengenområdet framträdde under 2012. Huvuddelen av ökningen i Tyskland i oktober 2012 bestod av ansökningar från medborgare i Serbien och i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och, i mindre utsträckning, i Bosnien och Hercegovina. Även medborgarna i Montenegro sökte framför allt asyl i Tyskland. Å andra sidan mottog Sverige som flest albanska ansökningar i april–maj 2012 och en separat skur av ansökningar från medborgare i Bosnien och Hercegovina i juni 2012. Albanska medborgare sökte också gärna asyl i Storbritannien och Grekland. Förhållandet mellan ogrundade asylansökningar och återvändanden låg nästan i paritet fram till augusti 2012[8]. Skuren av asylansökningar i oktober 2012 vidgade förhållandet till 8:1, eftersom nästan 8 000 medborgare i länderna på västra Balkan lämnade in ansökningar, men endast ungefär 1 000 personer fick återvända[9]. Genom sjunkande ansökningsantal och en särskild insats av de populäraste medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna att skicka tillbaka asylsökande till västra Balkan minskade förhållandet mellan ogrundade asylansökningar och återvändanden till 1:1 under de sista två månaderna 2012. Under de första fyra månaderna 2013 låg förhållandet mellan ogrundade asylansökningar och återvändanden nästan i paritet, men vidgades på nytt till 4:1 i september 2013. Detta visar att EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna endast kan hålla jämna steg mellan nya asylsökande och faktiska återvändanden under lågsäsong. ”Hösttillströmningarna” skapar ett enormt tryck på asylsystemen i de populäraste medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna, vilket avleder resurser från verkliga ansökningar om internationellt skydd. En analys av återvändandemetoden avslöjar även intressanta variationer mellan medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna. Under de första tre månaderna 2013 skickade Tyskland tillbaka praktiskt taget alla sökande från västra Balkan genom ofrivilligt återvändande. Luxemburg valde nästan uteslutande frivilliga återvändanden. Sverige och Belgien använde huvudsakligen frivilliga återvändanden, medan Schweiz använde båda metoderna i nästan lika hög grad. I 2013 års årliga riskanalys av västra Balkan konstaterade Frontex att det finns två migrationsrisker när det gäller rörligheten från västra Balkan till EU: 1) den sekundära förflyttningen av irreguljära migranter som tar sig in i EU över den grekisk-turkiska gränsen och passerar genom västra Balkan och 2) missbruket av EU:s viseringsfria system av medborgare i länderna på västra Balkan. Den första risken yttrar sig genom olagliga gränspassager över gröna gränser på västra Balkan och olagliga inresor vid gränsövergångsställen. Den andra risken uppstår genom missbruk av asylsystemen, olaglig vistelse i medlemsstaterna och dokumentförfalskning av medborgare i länderna på västra Balkan. När det gäller den sekundära förflyttningen av irreguljära migranter genom västra Balkan upptäckte Frontex en ökning av antalet olagliga gränspassager vid och mellan gränsövergångsställen på västra Balkan under 2012. Antalet upptäckta olagliga gränspassager ökade med 33 procent över gröna gränser[10] och med 68 procent vid gränsövergångsställen[11]. Det rörde sig huvudsakligen om icke-europeiska migranter som försökte ta sig in i EU på nytt via västra Balkan efter att först ha rest in vid den grekisk-turkiska gränsen. Medborgare i Afghanistan, Albanien, Pakistan, Algeriet, Somalia, Syrien, Marocko, Kosovo, Serbien och den palestinska myndigheten var de nationaliteter som oftast upptäcktes när de olagligen försökte passera de gröna gränserna på västra Balkan (fig. 6.10). I regionen ökade antalet olagliga gränspassager mest bland medborgare i Kosovo under 2012. Antalet olagliga vistelser i EU av medborgare i länderna på västra Balkan ökade till 31 522 under 2012, vilket var ungefär 10 procent av samtliga upptäckta fall i unionen det året. Under 2011 var 8,7 procent av de tredjelandsmedborgare som vistades olagligt i EU medborgare i länderna på västra Balkan. Fler medborgare från varje land på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet vistades olagligt i EU under 2012: de största grupperna var albanska (12 003) och serbiska (8 006) medborgare. Över hälften av dessa olagliga vistelser upptäcktes i Tyskland, Grekland, Slovenien och Italien. Under 2012 konstaterade Frontex även en stor ökning av antalet dokumentförfalskningar av medborgare i Albanien och Kosovo. Albanska medborgare blev den största gruppen av tredjelandsmedborgare som försökte ta sig in i Schengenområdet med hjälp av falska handlingar, följda av medborgare i Syrien, Marocko, Ukraina och Nigeria. Sådana dokumentförfalskningar tog huvudsakligen formen av falska grekiska inresestämplar som skulle dölja vistelsens längd. Albanska medborgare upptäcktes även i ökande utsträckning av irländska och brittiska myndigheter när de försökte ta sig in i Schengenområdet med hjälp av falska italienska id-kort. Även om falska stämplar stod för den största ökningen av alla upptäckta former av dokumentförfalskning 2012 var falska pass fortfarande den vanligaste formen av dokumentförfalskning. Vid gränsövergångsställena på västra Balkan upptäcktes oftast falska pass som ska ha utfärdats av Albanien, Bulgarien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Medborgare i Kosovo, Turkiet och Albanien lade oftast fram sådana handlingar. 4.2. Pådrivande faktorer för asylmissbruk och åtgärder mot dem I en färsk analys fastställde Easo de vanligaste pådrivande faktorerna för asylmissbruket i västra Balkan. Medborgare i länderna som omfattas av viseringsfrihet angav oftast eftersatthet, arbetslöshet, brist på tillgång till hälso- och sjukvård, sociala förmåner och utbildning, institutionaliserad diskriminering och, i Kosovo och Albanien, blodsfejd som skäl till att de sökte internationellt skydd i medlemsstaterna. I Easo-undersökningen angav medlemsstaterna att marginalisering av romer och andra minoriteter, eftersatthet och fattigdom, svåra förhållanden under vintern och brist på grundläggande infrastruktur och medicinsk vård är de vanligaste pådrivande faktorerna för asylmissbruk. I 2013 års årliga riskanalys för västra Balkan kom Frontex fram till att de allra flesta asylsökande från länderna som omfattas av viseringsfrihet fortfarande är romer. I Tyskland var över 80 procent av de sökande romer. I Sverige var minst fyra femtedelar av de asylsökande från västra Balkan romer, men en efterföljande studie visade att kanske en ännu högre andel kan ha varit romer. I Sverige, där den sökandes modersmål används för att bestämma personens etniska bakgrund, angav många personer andra språk än romska. Detta kan ha lett till att de svenska myndigheterna beräknade antalet asylsökande med romsk bakgrund för lågt. De fem länder som omfattas av viseringsfrihet fördjupade under 2012 sitt operativa samarbete med de angränsande länderna och med de medlemsstater som påverkas mest av asylmissbruket: – Albanien fördjupade sitt operativa samarbete med Grekland och Italien, de medlemsstater som påverkas mest av för långa vistelser och dokumentförfalskningar, och med Sverige för att övervaka de flygrutter som albanska asylsökande använder för att ta sig till Sverige. – Bosnien och Hercegovina fördjupade gränssamarbetet med de angränsade länderna och informationsutbytet med Sverige för att övervaka de rutter som asylsökande oftast använder för att ta sig till Sverige. – Serbien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien fördjupade det operativa samarbetet med tyska myndigheter, även genom Frontex förmedling, för att hjälpa till att hantera den extraordinära ökningen av asylansökningar i oktober 2012. – Montenegro stärkte sin kontroll av resenärernas villkor för inresa till Schengenområdet, bland annat av resehandlingar, medel för uppehället och sjukförsäkring, för att försöka förhindra asylmissbruk i Schengenområdet. Länderna på västra Balkan har rapporterat åtgärder för att utreda personer och organisationer som underlättar asylmissbruk, exempelvis resebyråer och transportföretag som eventuellt ger felaktig information om förmåner vid asyl. Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Serbien fortsatte samordna sina brottsbekämpande organs och transportministeriers utredningar av möjliga oegentligheter. De fem länder som omfattas av viseringsfrihet genomförde följande åtgärder 2012: – Albanien inledde en rad brottsutredningar av individer som misstänks ha underlättat olagliga gränspassager eller dokumentförfalskningar. – Bosnien och Hercegovina inledde flera utredningar av transportföretag vars representanter misstänks ha underlättat förflyttningen av medborgare enkom för att söka asyl i Sverige. – De brottsbekämpande organen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien väckte på grundval av den ändrade strafflagen flera åtal mot individer för missbruk av viseringsliberaliseringen med EU:s medlemsstater. – Montenegro upptäckte inte någon koppling till den organiserade brottsligheten i samband med underlättandet av irreguljär migration för asylmissbruksändamål i EU‑medlemsstaterna, men väckte åtal mot en organiserad kriminell grupp som misstänks ha förfalskat dokument för att underlätta människosmuggling genom Montenegro. – Serbien ändrade sin strafflag för att ta med den straffbara gärningen främjande av asylmissbruk i andra länder och utökade utredningarna av transportföretag och resebyråer som misstänks ha underlättat irreguljär migration till EU. De fem länderna som omfattas av viseringsfrihet har även försökt stärka gränskontrollerna, bland annat genom gemensamma insatser och gemensamma patruller längs gränserna och vid gränsövergångsställen med livlig trafik. – Albanien ändrade sin lagstiftning för att skärpa de villkor enligt vilka medborgarna kan ansöka om namnändringar[12] i syfte att undvika gränskontroller, anslöt sin gränskontrolldatabas till det nationella folkbokföringsregistret och utökade kontrollen av inresestämplar vid gränsövergångsställen till Grekland. – Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro moderniserade sina gränsförvaltningssystem så att resenärernas identiteter kan kontrolleras i ländernas egna databaser och i Interpols databas över förlorade och stulna pass, vilket har förbättrat upptäckten av dokumentförfalskningar vid gränsövergångsställena. – Serbien rapporterar även att gränskontrollerna har utökats vid gränsövergångsställen i linje med de medborgerliga rättigheterna[13]. Länderna som omfattas av viseringsfrihet vidtog även åtgärder för att förbättra den socioekonomiska integreringen av romerna, särskilt när det gäller skapande av sysselsättning, yrkesutbildning, bostadsstöd och folkbokföring: – Albanien fortsatte genomföra sin strategi för återintegrering av återvändande personer genom skapande av sysselsättning och yrkesutbildning. – Bosnien och Hercegovina anslog ytterligare medel inom sysselsättning, bostäder och hälso- och sjukvård för återintegreringen av återvändande personer. – F.d. jugoslaviska republiken Makedonien öppnade elva romska informationscenter och genomförde projekt för utbildning, social integrering, skapande av sysselsättning, bostadsstöd, rättshjälp och folkbokföring för romer. – Montenegro satsade på att förbättra folkbokföringen, utbildningen, sysselsättningen, de sociala tjänsterna, hälso- och sjukvården och bostadssituationen för romer. – Serbien strävade efter att i samarbete med Internationella organisationen för migration bygga upp kapaciteten för hantering av återintegrering på central och kommunal nivå och anordnade en rad rundabordsmöten om bästa praxis när det gäller migrationshantering och återintegrering. Myndigheterna i dessa fem länder på västra Balkan vidtog nya åtgärder 2012 för att motverka asylmissbruket i Schengenområdet. Varje land uppgav att det hade genomfört informationskampanjer för att upplysa medborgarna om deras rättigheter och skyldigheter enligt det viseringsfria systemet, med ökat deltagande från lokala icke-statliga organisationer och EU-delegationer: – Albanien började distribuera flygblad på flygplatserna. – Bosnien och Hercegovina lät publicera en rad artiklar och råd för resenärer i tryckta och elektroniska medier. – F.d. jugoslaviska republiken Makedonien inledde en informationskampanj i kommunerna i nära samarbete med migrationscenter och ett romskt informationscenter, med broschyrer översatta till romska. – Montenegro genomförde flera informationskampanjer i kommunerna. – Serbien inledde en rad elektroniska informationskampanjer mot asylmissbruk och förbättrade handläggningen av återvändandeärenden genom sina diplomatiska beskickningar utomlands. 4.3. Attraktionsfaktorer för asylmissbruk och åtgärder mot dem Enligt Easo har även en rad attraktionsfaktorer stimulerat asylmissbruket från västra Balkan, exempelvis närvaron av emigrantgrupper i mottagarstaterna, asylförfarandets varaktighet, kontantförmånernas storlek under asylförfarandet, möjligheterna till tiggeri eller tillgången till den illegala arbetsmarknaden samt kunskapen om andelen godkända asylansökningar i ärenden som rör blodsfejd, homosexualitet, våld i familjen eller människohandel. Under 2012 framgick det i flera fall hur förändringar av bestämda attraktionsfaktorer i mottagarstaterna kan påverka migrationsflödet från västra Balkan: – Enligt ett beslut i den tyska författningsdomstolen i juli 2012[14] var tillämpliga bestämmelser i lagen om förmåner för asylsökande oförenliga med den grundläggande rättigheten till existensminimum. Enligt lagen hade asylsökande rätt till 225 euro i månaden, varav 40 euro betalades ut kontant. Efter beslutet höjdes förmånen för asylsökande till 336 euro per månad, varav 130 euro betalas ut kontant. Som en följd av detta ökade tillströmningen av asylsökande, huvudsakligen från Serbien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, vilket kulminerade med 6 615 inlämnade ansökningar från regionen enbart under oktober 2012. De tyska myndigheterna reagerade genom att återinrätta en stödenhet för västra Balkan, med personal från flera federala myndigheter vilka uteslutande inriktade sig på ansökningar från dessa länder. Detta förkortade handläggningstiden i asylärenden från 40 till 10 dagar och ökade antalet återvändanden. Trots dessa operativa åtgärder tycks den storskaliga förskjutningen av asylansökningar mot Tyskland ha blivit ett permanent inslag i EU:s viseringsfria system sedan oktober 2012. – I Sverige ökade antalet albanska asylansökningar kraftigt i april–maj 2012 och ansökningarna från Bosnien och Hercegovina i juni 2012. Den plötsliga ökningen av antalet albanska ansökningar ska ha berott på rykten i norra Albanien om att Sverige beviljar internationellt skydd åt sökande av ekonomiska skäl[15]. De svenska konsulära myndigheterna reagerade genom ett kraftfullt offentligt uttalande som klargjorde att ansökningar av ekonomiska skäl snabbt avslås. Sådana sökande får inte heller komma in i Schengenområdet på fem år. Med Frontex hjälp skickade de svenska gränskontrollmyndigheterna även sambandsmän till flygplatserna i Podgorica och Belgrad för att öka kontrollerna av Turkish Airlines flygningar via Istanbul till Stockholm. Genom dessa åtgärder minskade tillströmningen från Albanien efter maj 2012. – I juni 2012 mottog Sverige plötsligt även många fler asylansökningar från medborgare i Bosnien och Hercegovina. De svenska myndigheterna kom fram till att de flesta sökande hade kommit från en enda kommun i nordöstra delen av landet. Många hade sålt sina hem, använde olika transportmedel för att inte bli upptäckta vid gränsövergångsställena, anlände tillsammans med familjemedlemmar och hävdade att de hade förlorat sina biometriska pass innan de sökte asyl i Sverige. Dessa inslag tydde på en långsiktig strategi för vistelse i Sverige. Sverige fördjupade samarbetet med myndigheterna i Bosnien och Hercegovina, vilket gjorde att de båda parterna inom en månad efter sommarens ökning kunde minska migrationsströmmarna från just denna kommun. I dag är Sverige fortfarande den näst populäraste EU‑destinationen för asylsökande från de länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet. – Under 2012 införde Schweiz flera åtgärder vars kombinerade verkan minskade migrationstillströmningen från de länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet. Först införde de schweiziska myndigheterna ett påskyndat förfarande för alla sökande från europeiska stater som omfattas av viseringsfrihet. Detta gjorde att beslut kunde fattas inom 48 timmar. Detta kompletterades med en rad ytterligare åtgärder, exempelvis förhandsintervjuer för att upplysa den sökande om de eventuellt negativa konsekvenserna av en ogrundad asylansökan, slopandet av alla former av bistånd i samband med återvändandet för avvisade asylsökande från europeiska länder som omfattas av viseringsfrihet samt fem års inreseförbud för avvisade sökande som inte samarbetar med de schweiziska myndigheterna eller lämnar in flera ogrundade ansökningar. Dessa åtgärder tycks permanent ha minskat tillströmningen av asylsökande till Schweiz från de länder som omfattas av viseringsfrihet. I januari 2012 anslöt sig Schweiz även till Frontex arbetsgrupp för viseringsliberaliseringen. Easo har sammanfattat EU-medlemsstaternas operativa åtgärder för att ta itu med tillströmningen av asylsökande från västra Balkan under senare år: – Riktade besök på hög nivå till de berörda länderna och informationskampanjer via tryckta och elektroniska medier, i samarbete med lokala icke-statliga organisationer och kommuner, för att upplysa medborgarna om deras rättigheter och skyldigheter i samband med viseringsfria resor. – Fortsatt operativt samarbete med myndigheterna i de berörda länderna. – Minskade medicinska förmåner för asylsökande men tillhandahållande av akutvård. – Minskade kontantförmåner, såsom fickpengar och ekonomiskt bistånd i samband med återvändande, för att minska de ekonomiska incitamenten till asylmissbruk. – Förkortade asylförfaranden genom att fler anställda bedömer asylärenden vid stor tillströmning eller genom att införa ett påskyndat förfarande som gör det möjligt att snabbt behandla ansökningar vid stor tillströmning eller för medborgare i bestämda länder. 4.4. Övrig utveckling i samband med EU:s viseringsfria system Europaparlamentet och rådet antog nyligen ett reviderat direktiv om asylförfaranden (ursprungligen direktiv 2005/85/EG). Genom det reviderade direktiv som medlemsstaterna ska börja tillämpa senast i juni 2015 skapas nya instrument som ska förebygga missbruk av asylsystemet genom upprepade ogrundade ansökningar. De sökandes rätt att stanna kan begränsas om de lämnar in en andra asylansökan som inte innehåller något nytt eller om de lämnar in en andra ansökan för att förhindra en nära förestående avvisning. Begränsningar av rätten att stanna kan också tillämpas på sökande som har lämnat in en tredje ansökan eller ytterligare asylansökningar. Dessa regler är inte ett undantag från principen om ”non‑refoulement”, som alltid ska följas. Medlagstiftarna är mycket nära att anta kommissionens förslag till ändring av förordningen om visering (ursprungligen förordning (EG) nr 539/2001)[16]. I maj 2011 föreslog kommissionen en mekanism för att under särskilda omständigheter tillfälligt upphäva viseringsundantaget för medborgare i tredjeländer. Enligt förslaget ska denna mekanism endast tillämpas som en tillfällig åtgärd och kan endast utlösas i en nödsituation. Den 12 september godkände Europaparlamentet den kompromisstext som hade överenskommits med rådet. Den ändrade förordningen ska antas formellt före slutet av året och kommer att träda i kraft 20 dagar efter offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning. 5. Nästa steg Mekanismen för uppföljning av viseringsliberaliseringen har gjort det möjligt att utbyta uppdaterad information om EU:s viseringsfria system mellan länderna på västra Balkan, å ena sidan, och EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna, å andra sidan. Mekanismen bygger på Frontex månatliga varningsrapporter, något som bör fortsätta. Frankrike bör läggas till i förteckningen över länder som övervakas av Frontex. Det stora flertalet resande från de länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet fortsätter att utgöras av resenärer med ärligt uppsåt och ett legitimt syfte med resan till EU. Det viseringsfria systemet har fyllt sitt syfte: det har stärkt kontakterna mellan människor på västra Balkan och i EU, bland annat med emigrantgrupperna i medlemsstaterna, stärkt företagens möjligheter och det kulturella utbytet samt gett medborgarna i de berörda länderna möjlighet att bättre lära känna EU. Alla länderna på västra Balkan vill fortsätta genomföra de reformer som krävs för att medborgarna ska kunna resa utan visering. Asylmissbruket blev dock värre under 2012, och de första nio månaderna 2013 har uppvisat ett påfallande likartat mönster. Antalet asylansökningar från regionen började öka i maj 2013. Det totala antalet ansökningar mellan januari och september 2013 var endast 5,6 procent lägre än under de första tre kvartalen 2012. Under 2012 lämnade medborgarna i varje land som omfattas av viseringsfrihet in ett större antal ansökningar än under 2011, vilket utsatte asylsystemen i Tyskland, Sverige och Schweiz för ett särskilt hårt tryck. Migrationstrycket från regionen minskade visserligen efter oktober 2012, men den irreguljära migrationen från de fem länder som omfattas av viseringsfrihet har under de första tre kvartalen 2013 varit påfallande likartad situationen 2012. Situationen är fortfarande ohållbar. Kommissionen uppmanar varje land på västra Balkan att stödja sina politiska åtaganden för viseringsfria resor med konkreta och ändamålsenliga strategier på lägre nivå. Det krävs en hållbar nedåtgående trend i det totala antalet asylsökande från varje land som omfattas av viseringsfrihet. Kommissionen rekommenderar att varje land som omfattas av viseringsfrihet fortsätter vidta åtgärder på följande områden: (1) Det riktade stödet till minoritetsbefolkningar, särskilt romer, bör ökas. Syftet bör vara att på lång sikt öka deras socioekonomiska integrering genom utbildnings-, sysselsättnings- och yrkesutbildningsprogram, bland annat genom nationella strategier och bistånd från myndigheterna i de berörda länderna, med hjälp av tillgängligt EU-stöd och bilateralt stöd från medlemsstaterna. (2) Det operativa samarbetet och informationsutbytet med de angränsande länderna, EU‑medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna, Europeiska kommissionen och, när så är lämpligt, Frontex, Europol och Easo, bör fördjupas i fråga om gränsförvaltning, migration, asyl och återtagande i enlighet med EU:s lagstiftning och nationell lagstiftning. (3) Insatserna när det gäller utredningar av personer och organisationer som underlättar missbruk av viseringsliberaliseringen bör fortsätta, i nära samarbete med de brottsbekämpande myndigheterna i EU-medlemsstaterna, de till Schengenregelverket associerade länderna och Europol. (4) Med strikt iakttagande av medborgarnas grundläggande rättigheter bör gränskontrollerna förstärkas och ett närmare samarbete utvecklas med EU‑medlemsstater som har direkt ansvar för förvaltningen av EU:s yttre gränser. (5) Riktade informationskampanjer bör stärkas för att ytterligare förtydliga informationen om de rättigheter och skyldigheter som gäller inom ramen för viseringsfritt resande, däribland om ansvaret för eventuellt missbruk av rättigheter inom ramen för det viseringsfria systemet. Slutligen rekommenderar kommissionen även att de EU-medlemsstater och de till Schengenregelverket associerade länder som har tagit emot flest ogrundade asylansökningar från västra Balkan överväger att vidta ytterligare åtgärder på följande områden: – Där så är lämpligt rationalisera asylförfarandena för medborgare i de fem länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet. – Ytterligare fördjupa det operativa samarbetet med länderna som omfattas av viseringsfrihet, bland annat genom sambandsmän. – Hjälpa länderna som omfattas av viseringsfrihet att utforma ändamålsenligare informationskampanjer för att upplysa medborgarna om deras rättigheter och skyldigheter inom ramen för det viseringsfria systemet. Kommissionen kommer att fortsätta bedöma genomförandet av dessa åtgärder genom den nuvarande mekanismen för uppföljning av viseringsliberaliseringen och ska rapportera till Europaparlamentet och rådet 2014. 6. BILAGA 6.1. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från de fem länderna på västra Balkan Source: Eurostat 6.2. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från de fem länderna på västra Balkan (%) 6.3. Asylansökningar i de populäraste EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna från västra Balkan Source: Eurostat 6.4. Andelen godkända asylansökningar i första instans i de populäraste EU-medlemsstaterna och de till Schengenregelverket associerade länderna Citizen || MS/SAC || First instance total decisions || First instance positive decisions || Recognition rate || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 MNE || BE || 20 || 20 || 15 || 125 || 5 || 0 || 0 || 0 || 25.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 % MNE || DE || 80 || 110 || 90 || 355 || 5 || 0 || 0 || 5 || 6.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 % MNE || FR || 55 || 50 || 75 || 395 || 0 || 0 || 0 || 5 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 % MNE || LU || 5 || 0 || 35 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % MNE || SE || 45 || 40 || 85 || 95 || 0 || 5 || 5 || 0 || 0.0 % || 12.5 % || 5.9 % || 0.0 % MNE || CH || 15 || 0 || 15 || 20 || 5 || 0 || 5 || 5 || 33.3 % || 0.0 % || 33.3 % || 25.0 % MK || BE || 180 || 390 || 905 || 625 || 0 || 25 || 15 || 15 || 0.0 % || 6.4 % || 1.7 % || 2.4 % || 0.7 % MK || DE || 75 || 2,480 || 1,740 || 6,240 || 5 || 5 || 5 || 10 || 6.7 % || 0.2 % || 0.3 % || 0.2 % MK || FR || 50 || 340 || 495 || 720 || 5 || 15 || 5 || 15 || 10.0 % || 4.4 % || 1.0 % || 2.1 % MK || LU || 0 || 0 || 180 || 230 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % MK || SE || 45 || 630 || 720 || 430 || 0 || 5 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.8 % || 0.0 % || 0.0 % MK || CH || 30 || 135 || 325 || 755 || 15 || 15 || 5 || 20 || 50.0 % || 11.1 % || 1.5 % || 2.6 % SRB || BE || 605 || 960 || 1,415 || 945 || 15 || 115 || 100 || 55 || 2.5 % || 12.0 % || 7.1 % || 5.8 % || 1.7 % SRB || DE || 675 || 4,830 || 6,105 || 13,095 || 15 || 30 || 25 || 25 || 2.2 % || 0.6 % || 0.4 % || 0.2 % SRB || FR || 620 || 630 || 380 || 810 || 30 || 45 || 25 || 155 || 4.8 % || 7.1 % || 6.6 % || 19.1 % SRB || LU || 10 || 85 || 440 || 530 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % SRB || SE || 560 || 4,760 || 2,175 || 2,455 || 20 || 25 || 20 || 20 || 3.6 % || 0.5 % || 0.9 % || 0.8 % SRB || CH || 440 || 450 || 400 || 1,295 || 210 || 115 || 120 || 70 || 47.7 % || 25.6 % || 30.0 % || 5.4 % ALB || BE || 215 || 125 || 445 || 1,630 || 40 || 10 || 30 || 225 || 18.6 % || 8.0 % || 6.7 % || 13.8 % || 9.1 % ALB || DE || 60 || 35 || 65 || 115 || 5 || 5 || 15 || 15 || 8.3 % || 14.3 % || 23.1 % || 13.0 % ALB || FR || 315 || 435 || 465 || 680 || 15 || 15 || 40 || 40 || 4.8 % || 3.4 % || 8.6 % || 5.9 % ALB || LU || 30 || 5 || 15 || 130 || 10 || 0 || 0 || 0 || 33.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % ALB || SE || 105 || 65 || 185 || 985 || 10 || 5 || 20 || 45 || 9.5 % || 7.7 % || 10.8 % || 4.6 % ALB || CH || 10 || 5 || 25 || 35 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % BiH || BE || 95 || 75 || 295 || 350 || 5 || 0 || 0 || 5 || 5.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 % || 3.2 % BiH || DE || 205 || 340 || 350 || 2,030 || 15 || 10 || 15 || 25 || 7.3 % || 2.9 % || 4.3 % || 1.2 % BiH || FR || 240 || 370 || 110 || 710 || 15 || 25 || 15 || 100 || 6.3 % || 6.8 % || 13.6 % || 14.1 % BiH || LU || 30 || 25 || 20 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % BiH || SE || 95 || 105 || 365 || 1,335 || 10 || 10 || 5 || 5 || 10.5 % || 9.5 % || 1.4 % || 0.4 % BiH || CH || 95 || 165 || 70 || 225 || 55 || 70 || 30 || 20 || 57.9 % || 42.4 % || 42.9 % || 8.9 % WB Total || Total || 5,005 || 17,660 || 18,005 || 37,735 || 510 || 550 || 500 || 880 || 10.2 % || 3.1 % || 2.8 % || 2.3 % Source: Eurostat 6.5. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från Albanien Source: Eurostat 6.6. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från Bosnien och Hercegovina Source: Eurostat 6.7. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från Fyrom Source: Eurostat 6.8. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från Montenegro Source: Eurostat 6.9. Asylansökningar i EU-medlemsstaterna och i de till Schengenregelverket associerade länderna från Serbien Source: Eurostat 6.10. Antal upptäckta medborgare som olagligen passerade EU:s yttre gränser (vid gröna gränser) Source: Eurostat [1] Rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav (EGT L 81, 21.3.2001, s. 1). [2] De föregående rapporterna är följande: SEC(2011) 695, SEC(2011) 1570, COM(2012) 472. [3] COM(2012) 472. * Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/1999 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring. [4] Enligt Frontex beräkningar ingavs 16 940 asylansökningar från västra Balkan i de fem populäraste mottagarstaterna under de första nio månaderna 2013, vilket var 5,6 procent färre än under de första nio månaderna 2012. Tyskland tog emot 70 procent fler ansökningar under de tre första kvartalen 2013 än under motsvarande period 2012. Samtidigt minskade antalet asylansökningar i Sverige, Schweiz, Belgien och Luxemburg. [5] Av totalt 360 880 asylansökningar i EU och i de till Schengenregelverket associerade länderna 2012 ingavs 47 025 av medborgare i de länder på västra Balkan som omfattas av viseringsfrihet. [6] ”Godkända asylansökningar” beräknades som andelen positiva beslut (avseende flyktingstatus, status som skyddsbehövande i övrigt eller humanitärt skydd) av det sammanlagda antalet beslut i första instans. [7] Den särskilt höga siffran för albanska medborgare påverkades sannolikt av beslutet i Frankrikes Conseil d’État i mars 2012 att avlägsna Albanien från förteckningen över säkra ursprungsland. [8] Frontex och Eurostats statistik stämmer inte riktigt överens. Förhållandet mellan ogrundade asylansökningar och återvändanden beräknas på grundval av månadsvisa uppgifter från Frontex. [9] Enligt Eurostat lämnade medborgare i de fem länder som omfattas av viseringsfrihet in 7 865 ansökningar i Tyskland, Sverige, Schweiz, Belgien och Luxemburg i oktober 2012. Enligt Frontex skickade dessa fem medlemsstater och till Schengenregelverket associerade länder den månaden tillbaka drygt 1 000 medborgare i länderna på västra Balkan. [10] Antalet upptäckta olagliga gränspassager över gröna gränser (mellan gränsövergångsställena) ökade från 26 244 till 34 839 mellan 2011 och 2012. [11] Antalet upptäckta olagliga gränspassager vid gränsövergångsställen ökade från 1 421 till 2 387 mellan 2011 och 2012. [12] Enligt ett nytt dekret från det albanska inrikesministeriet ska medborgarna, innan de kan ansöka om namnändring i Albanien, skaffa sig ett intyg från gränspolisen som bevisar att de inte finns med på Schengens förteckning över personer med inreseförbud. [13] En medborgare i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien lämnade in ett klagomål mot det serbiska inrikesministeriet, i vilket han påstod att etnisk diskriminering låg till grund för att han hade nekats inresa till Serbien. En lokal domstol avskrev målet 2012. [14] Dom av den tyska författningsdomstolen i förfarande 1 BvL 10/10, den 18 juli 2012. [15] En liknande ökning av antalet albanska ansökningar inträffade i Belgien i oktober–november 2011. Denna ökning orsakades av rykten om framgångsrika asylansökningar av ekonomiska skäl. Ökningen avtog lika snabbt som den hade uppstått. [16] KOM(2011) 290.