Bryssel den 26.1.2005

KOM(2005) 12 slutlig

STRATEGISKA MÅL 2005–2009

EU 2010: Ett partnerskap för Europas förnyelseVälstånd, solidaritet och säkerhet

Meddelande från kommissionens ordförande i samförstånd med vice ordförande Margot Wallström

EUROPA 2010: ETT PARTNERSKAP FÖR EUROPAS FÖRNYELSE

Under de senaste åren har Europeiska unionen gjort enorma framsteg i form av

- genomförandet av den största utvidgningen någonsin, som i hög grad har enat vår kontinent och gjort den till ett frihetens Europa,

- införandet av euron, som befäst den finansiella stabiliteten i euroområdet,

- undertecknandet av konstitutionen, som innebär en modernisering av reglerna i ett utvidgat EU enbart grundat på den dubbla legitimitet som medlemsstaterna och folken ger det,

- utvecklingen i riktning mot ett område med säkerhet och rättvisa som omfattar hela Europa,

- utformandet av de första inslagen i en europeisk försvarspolitik.

Politiskt har Europa fått sina kritiker att tystna och visat sin handlingskraft. Utvidgningen av medlemskretsen har förstärkt EU:s potential och bedragit till unionens kulturella mångfald, vilket inför framtiden är en källa till styrka, inte till svaghet. Mer allmänt betyder EU:s utveckling inom olika verksamhetsområden att de beslut som fattas på EU-nivå kommer att få allt mer omfattande följder för medborgarna i alla medlemsstater, även om få är medvetna om allt det som EU har uppnått och hur det inverkar på deras vardag.

Å andra sidan är stora delar av den europeiska allmänheten inte övertygade om att EU är på rätt väg. På EU-nivå kan vi bara nå resultat om vi är beredda att kännas vid människors oro. Även om situationen skiljer sig kraftigt mellan de olika medlemsstaterna är likgiltigheten inför Europatanken vitt utbredd. Färre än varannan medborgare röstade i det senaste valet till Europaparlamentet. Orsakerna till denna bristande tillit är komplicerade, men det handlar bland annat om långsam ekonomisk tillväxt, ökad känsla av ekonomisk och personlig otrygghet, rädsla för att förlora sin identitet och en mer allmän känsla av att det inte finns någon koppling mellan det som händer i ”Bryssel” och den egna vardagen. Det är nödvändigt att tydliggöra värdet av EU och visa att dess beslut är legitima.

EU står därför vid ett vägskäl. Unionen måste låta medborgarna förstå att vi är medvetna om framtidens utmaningar och att vi har trovärdiga strategier för att ta oss an dem. EU kan återfå medborgarnas förtroende om dess ledare lägger fram en tydlig och övertygande vision av i vilken riktning unionen bör utvecklas under andra halvan av detta årtionde och samtidigt visar att unionen har de strategier och det engagemang som krävs för att förverkliga denna vision.

EU:s främsta prioritet bör vara att med framgång avsluta de stora projekt som inletts. Det bör vara samtliga institutioners uppgift att få dagens EU att fungera.

Vilka bör målen vara för de kommande fem åren?

- EU måste åter utvecklas mot långsiktigt välstånd. Detta kan ske genom den förstärkta och bättre inriktade Lissabonagendan med sikte på att skapa nya och bättre arbetstillfällen genom högre tillväxt. Ekonomiska och sociala reformer och en blomstrande kunskapsbaserad ekonomi utgör de två grundläggande faktorerna för ett konkurrenskraftigare och mer dynamiskt EU. Vårt bidrag till den kunskapsbaserade ekonomin blir att upprätta ett europeiskt utbildningsområde och ett europeiskt område för forskningsverksamhet. Sunda makroekonomiska förhållanden och en stabil valuta kommer att förbättra förutsättningarna för tillväxt och göra tillväxten ekonomiskt hållbar på medellång och lång sikt.

- EU:s insatser när det gäller solidaritet och social rättvisa måste stödjas och förstärkas i syfte att stärka sammanhållningen i den utvidgade unionen när en ny dynamisk ekonomisk utveckling tar fart. De ekonomiska skillnaderna bör minskas och de fattigaste regionerna i unionen bör ges möjlighet att komma ikapp. Nya ekonomiska möjligheter bör skapas i alla de områden i unionen där man upplever att jobben är hotade till följd av globaliseringens oundvikliga effekter och en ökad konkurrens. Det bör göras ytterligare framsteg när det gäller att främja lika rättigheter. Unionen kommer att bidra till solidaritet mellan generationerna genom att uppfylla sina internationella åtaganden att bekämpa klimatförändringen, minska utsläppen och säkerställa den framtida energiförsörjningen.

- De europeiska medborgarnas livskvalitet måste konkret och praktisk förbättras genom nya åtgärder för att förbättra deras säkerhet. För detta krävs samarbete på EU-nivå i syfte att bättre hantera och minska riskerna i vardagen. EU måste lyckas tillföra den hårda kampen mot terrorism, narkotika, människohandel och organiserad brottslighet en ny dimension. Dessutom bör unionen se till att medborgarna åtnjuter rättsskydd och grundläggande rättigheter i hela unionen.

- EU måste göra sin röst hörd i världen genom att den föreslagna nya utrikesministern, assisterad av en europeisk avdelning för yttre åtgärder, representerar unionens utrikespolitik på den internationella scenen och ökar samstämmigheten mellan alla våra åtgärder. EU bör aktivt förbereda framtida utvidgningar och föra övriga länder på västra Balkan närmare ett medlemskap. EU bör skapa effektiva partnerskap med sina grannländer. Ett utvidgat område med stabilitet och demokratisk utveckling bör skapas på utsidan av EU:s gränser. EU bör spela en central roll när det gäller att få till stånd och genomföra ett fredsavtal i Mellanöstern, något som är av avgörande betydelse för framsteg i hela regionen. EU bör föra en progressiv handelspolitik som går längre än det förhoppningsvis positiva resultatet av Doha-utvecklingsrundan. Mer allmänt bör vi leva upp till vårt åtagande att uppnå millennieutvecklingsmålen, särskilt i Afrika, och göra unionen till en ledande internationell aktör för global rättvisa, hållbar utveckling, tillväxt och välstånd.

Hur skall EU kunna infria dessa förväntningar senast 2010?

För att nå resultat måste Europeiska unionen tydligt ange sina politiska prioriteringar.

Det är tydligt vilka som är de mest överhängande problemen i dagens Europa, nämligen tillväxt och sysselsättning. Goda ekonomiska resultat och dynamisk tillväxt utgjorde ursprungligen grundstenarna för den europeiska modellen med social solidaritet och hållbar utveckling. I dag är den högsta prioriteten att i överensstämmelse med Lissabonstrategin återskapa en hållbar dynamisk tillväxt i Europa. Förnyad tillväxt är avgörande för välståndet, kan på nytt leda till full sysselsättning och utgör grunden för social rättvisa och möjligheter för alla. Det är också av avgörande betydelse för EU:s ställning i världen och dess möjligheter att mobilisera sina resurser för att kunna ta itu med många olika globala utmaningar.

Det faktum att högsta prioritet läggs vid tillväxt och sysselsättning innebär naturligtvis inte att värdet av andra mål skrivs ner. Tillväxt är avgörande för att förverkliga dessa mål; man kan bara föreställa sig hur vår åldrande befolkning annars på lång sikt skulle hota vår sociala modells bärkraftighet. Förbättrad konkurrenskraft och förstärkt tillväxt är inte ett självändamål utan ett medel för att uppnå målen: tillväxt garanterar i sig varken social solidaritet eller säkerhet. Det är därför som solidaritet och hållbarhet, vid sidan av tillväxt, måste och kommer att förbli centrala mål för EU.

Vi bör likaså göra politiska val som bidrar till att våra olika mål ömsesidigt förstärker varandra. Åtgärder som främjar konkurrenskraft, tillväxt, sysselsättning, ekonomisk och social sammanhållning samt en sund miljö förstärker varandra ömsesidigt. Dessa delmål är alla viktiga inslag i det övergripande målet hållbar utveckling.

Utan solidaritet och säkerhet kan välstånd aldrig till fullo uppnås: det är ekonomin som skall tjäna människorna, inte tvärt om.

För att de europeiska medborgarna skall tro på denna vision måste unionen arbeta tillsammans med dem. Vi bör agera med hjälp av ett dynamiskt partnerskap för Europas förnyelse. Det europeiska samhället – dess institutioner, nätverk, medborgare och medlemsstater – måste hjälpas åt för att våra gemensamma mål skall bli verklighet.

I detta sammanhang är det viktigt att EU:s institutioner samarbetar kring ett gemensamt handlingsprogram för de kommande åren. Det är inte bara fråga om sunt förnuft, utan även i konstitutionen betonas värdet av att Europaparlamentet, rådet och kommissionen har ett gemensamt program. Det är därför som kommissionen nu föreslår att de andra institutionerna låter sig inspireras av bestämmelserna i konstitutionen. Nedanstående strategiska mål föreslås därför få ligga till grund för en gemensam handlingsplan för EU:s institutioner för de kommande fem åren.

De utmaningar som EU:s institutioner står inför har blivit så omfattande och så komplexa att det bara kan bemötas genom ett partnerskap.

- Alla hjälpmedel måste användas och alla aktörer måste samarbeta – inte bara institutionerna utan även de nationella parlamenten, regeringarna, arbetsmarknadens parter och det civila samhället på alla nivåer.

- Framför allt måste enskilda medborgare engageras i detta partnerskap genom tydliga budskap om vad unionen försöker uppnå och genom möjligheter att delta i de gemensamma insatserna.

- Ett partnerskap innebär ansvar. Varje europeisk medborgare berörs av EU:s verksamhet och varje europeisk medborgare bär en del av ansvaret för att förverkliga våra gemensamma mål.

För att få till stånd detta partnerskap måste unionen genomföra det den föresätter sig och nå ut till varje europeisk medborgare.

För det första måste unionen fungera väl och allmänheten måste också anse att den fungerar väl.

- Om EU:s lagstiftning inte tillämpas i medlemsländerna är det till skada för unionens effektivitet och undergräver det förtroende som den är beroende av. Uppfattningen att ”vi följer reglerna, men det gör ingen annan” är, oavsett var den förekommer, oerhört skadlig för den europeiska solidariteten. Det måste finnas kontinuitet i politiken, från utformandet till genomförandet, och denna kontinuitet måste understödjas av en modern, effektiv och serviceinriktad förvaltning. Det är avgörande för den europeiska lagstiftningens trovärdighet och politikens effektivitet att lagstiftningen införlivas snabbt och på lämpligt sätt och att det vidtas kraftfulla åtgärder mot överträdelser.

- EU bör eftersträva högsta möjliga kvalitet, samstämmighet och effektivitet i lagstiftningen. Bättre lagstiftning innebär att lagstiftning som är väl förberedd och så enkel som möjligt. Det måste bli självklart att genomföra konsekvensanalyser, även avseende konkurrenskraft, innan initiativen sätts igång och under hela lagstiftningsprocessen. Gällande lagstiftning skall systematiskt ses över. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna måste tillämpas fullt ut, och även på medlemsstatsnivå bör bättre lagstiftning vara en prioriterad fråga.

- Antagandet av konstitutionen är ytterligare ett avgörande steg. EU:s institutioner bör samarbeta med medlemsstaterna för att säkerställa att konstitutionen kan träda i kraft. Konstitutionen kommer, genom ökad tillämpning av gemenskapsmetoden, att förstärka unionen både när det gäller såväl demokrati, öppenhet och deltagande som effektivitet.

- Den fleråriga budgetram som skall fastställas i budgetplanen måste förse unionen med de medel den behöver för att kunna fullgöra sina åtaganden i den utvidgade unionen, till exempel avseende konkurrenskraft, sammanhållning och en hållbar resursförvaltning. Budgetplanen måste dessutom säkerställa budgetdisciplin och effektiv användning av offentliga medel.

För det andra måste de europeiska medborgarna ha kunskap om och förståelse för vad unionen gör för dem samt erbjudas möjlighet att delta i uppbyggnaden av EU. Alla EU- institutioners ledstjärna måste vara att stå till medborgarnas tjänst.

- En naturlig del av partnerskapsidén är samråd och deltagande. I samband med alla initiativ måste de nationella parlamenten, offentliga myndigheter på alla nivåer, arbetsmarknadens parter, det civila samhället och andra berörda parter i hela unionen engageras fullt ut. Dialogen måste nå utanför den Brysselbaserade politiska debatten och föras i ett fullt utvecklat offentligt europeiskt rum, och den bör bidra till ömsesidig förståelse för kulturer, identitet och politiska åsikter. Detta kommer att bidra till att skapa en känsla av europeisk identitet, särskilt bland ungdomar.

- Europeiska unionen måste vara öppen för offentlig granskning och kunna ställas till svars för sitt arbete. För detta krävs en hög grad av öppenhet och insyn. Genom analyser, t.ex. konsekvensanalyser, och genom största möjliga offentlighet i institutionernas arbete skall det klart framgå hur unionen har kommit fram till ett beslut. Bestämmelserna i konstitutionen om att rådets lagstiftningsarbete skall ske offentligt är i detta sammanhang viktiga. Ansvarigheten bör förstärkas genom att en positiv revisionsförklaring från revisionsrätten eftersträvas. I syfte att skydda unionens ekonomiska intressen bör det bedrägeriförebyggande arbetet förstärkas genom mer öppenhet och samarbete.

- Inget av detta kommer att kunna genomföras om unionens avsikter och verksamhet inte understöds av korrekt och effektiv kommunikation. Grundvalarna för den nya kommunikationsstrategin bör vara att unionen inte bara tydligt redogör för sin politik, utan också är öppen för andra synpunkter, från första början integrerar kommunikation i utformningen av politiken och gör kraftansträngningar för att anpassa kommunikationen till nationella behov. Detta är ett ansvar som måste omfatta alla EU-institutioner och nationella myndigheter.

* *

*

EUROPA 2010: STRATEGISKA MÅL

1. VÄLSTÅND

De mest överhängande problemen för EU i dag är bristen på tillväxt och att det skapas för få nya arbetstillfällen. Tillväxt och nya jobb är en garant för den levnadsstandard och den sociala trygghet som européerna har blivit vana vid.

Den inre marknaden och euron har möjliggjort större effektivitet med hjälp av stordriftsfördelar, snabbare innovation och mer tillväxtmöjligheter för växande företag – med andra ord gett företag i alla medlemsstater – genom att göra den europeiska marknaden till företagens hemmamarknad – möjlighet att uppnå konkurrenskraft på europeisk nivå och göra dem bättre rustade för att hävda sig i den globala konkurrensen. EU har ännu dock inte fullt ut utnyttjat dessa möjligheter.

När det gäller tillväxt och produktivitet har EU under det senaste årtiondet inte kunnat hålla jämna steg med sina viktigaste ekonomiska partner. I princip borde EU, i takt med att ny konkurrens tvingar europeiska företag längre upp i värdekedjan och att det blir allt viktigare med en stark position i den så kallade kunskapsekonomin, ha betydande ekonomiska fördelar i världsekonomin – politisk och ekonomisk stabilitet, välutbildad arbetskraft, en tradition av samarbete med arbetsmarknadens parter, en sedan länge etablerad och välutvecklad vetenskaplig grund samt stimulansen från den ekonomiska upphämtningsprocessen från unionens nya medlemsstater.

Detta är de utmaningar som EU tog sig an i Lissabonstrategin som man enades om år 2000. Hittills har utvecklingen när det gäller att uppnå strategins mål dock varit långt ifrån förväntningarna, vilket gör att det nu krävs kraftiga insatser för att få tillbaka utvecklingen på rätt spår. Vårt mål är att göra EU:s ekonomi till en av världen mest attraktiva ekonomier för investerare, tillverkare och arbetskraft. För detta krävs det att unionen på nytt sätter fart på reformer som leder till betydande förbättringar av företagsklimatet, satsar mer på forskning och innovation i viktiga sektorer och moderniserar europeiska arbetsmarknader och sociala trygghetssystem.

1.1. Ett positivt företagsklimat

- En sund makroekonomisk grund är oerhört viktig för att främja hållbar tillväxt och genomföra förändringar. En väl fungerande tillväxt- och stabilitetspakt är avgörande för en stabil euro i samband med förberedelserna inför utvidgningen av euroområdet, framförallt för de nya medlemsstaterna. Därför bör pakten förbättras så att den blir effektivare i högkonjunktur och mer realistisk när det gäller att korrigera ekonomiska underskott utan att ge upphov till faktorer som avhåller från större ekonomiska reformer.

- Det är dags att inleda en ny fas i den ekonomiska integrationen. Det behövs en lagstiftning som möjliggör en framgångsrik utveckling av en produktiv ekonomi. Företag måste kunna driva sin verksamhet inom ramen för en ordning som verkligen gäller för hela EU med lika rättigheter att starta företag, ett gemensamt synsätt på företagsstyrning och immateriella rättigheter, rättvisa regler för företagsbeskattning och handelsfrämjande tullsystem. En bättre lagstiftning och sunda konkurrensregler bör leda till att hinder undanröjs, marknader för varor och tjänster öppnas och innovation främjas till förmån för de mest effektiva producenterna och konsumenterna. I synnerhet tjänstesektorn har stora tillväxtmöjligheter. Effektiva tjänster innebär dessutom lägre kostnader för näringslivet. I slutet av detta årtionde bör det vara lika naturligt att erbjuda tjänster över gränserna inom unionen som att transportera varor, samtidigt som de allmännyttiga tjänsternas särskilda roll respekteras.

- För en mer dynamisk och konkurrenskraftig ekonomi är det av avgörande betydelse att främja innovation och användning av ny informations- och kommunikationsteknik. Genom en kombination av åtgärder och strategier avseende forskning, utbildning och innovation kommer användarna att ta till sig den nya tekniken och industrin utveckla nya produkter.

- EU måste minska regleringsbördan på alla nivåer för att främja företagaranda och investeringar, i synnerhet hos små och medelstora företag som är motorn för att skapa nya jobb.

1.2. Investera i välstånd

- Utan investeringar kan vi inte uppnå välstånd och tillväxt. De tillväxtfrämjande faktorerna – forskning och utveckling, modern teknik, hög kompetens, effektiva nätverk – har sitt pris. EU investerar genom sin budget redan betydande summor på dessa områden via olika fonder. I nästa budgetplan måste inriktningen på tillväxt och sysselsättning stärkas ytterligare.

- EU har åtagit sig att investera 3 % av sin BNP i forskning, varav en tredjedel kommer från den offentliga sektorn, och att kraftigt höja investeringarna i högre utbildning. Men det räcker inte att spendera. EU måste bli mer attraktivt för forskare och vetenskapsmän och europeiska företag måste effektivt utnyttja resultaten av forskningen. Att samla resurserna på europeisk nivå kan innebära ett reellt mervärde genom att man härigenom kan främja och sprida spetsforskning, erbjuda stordriftsfördelar och skapa nya förbindelser och nätverk. Rörlighet inom ramen för utbildning och lärande erbjuder en ny dimension för att förbättra kunskapen i EU: 2002 hade en miljon universitetsstudenter deltagit i utbytesprogram, senast 2011 bör denna siffra uppgå till tre miljoner.

- Den europeiska ekonomin kommer aldrig att nå sin fulla potential om den lamslås av falskhalsar inom transport, telekommunikationer och energinät. Det enda sättet att binda samman det utvidgade EU är att ta sig an sådana svagheter på gränsöverskridande nivå.

1.3. Öppenhet för förändringar

- Arbetsmarknaderna måste anpassas för att främja jobbskapande. EU behöver arbetskraft som är bättre kvalificerad och mer flexibel. Livslångt lärande kommer att bidra till en uppåtgående spiral med bättre jobb och högre tillväxt. De partnerskap för reform och förändring som Europeiska rådet aviserade 2004 är bästa sättet att säkerställa ett eget ansvar genom att arbetsmarknaderna i större grad själva bidrar till att skapa fler och bättre jobb.

- Fler personer måste lockas ut på arbetsmarknaden. Förutom effektivare användning av åldrande arbetskraft och främjande av arbetskraftens rörlighet bör EU dessutom beakta den potential som invandringen utgör. I grönboken om ekonomisk migration framgår hur en reglerad invandring inriktad på specialkompetens kan vara en del av lösningen. Det finns en oro i Europa för att fördelarna inte kommer att väga upp kostnaderna för integration, men det går att finna en balans som både invandrarna och mottagarsamhällena vinner på.

2. SOLIDARITET

Det väsentliga för Europeiska unionen är att verka för hållbar utveckling som ett övergripande mål inriktat på att uppfylla dagens behov utan att äventyra framtida generationers möjligheter att uppfylla sina behov. Vårt gemensamma projekt medför ett ansvar för att erbjuda varandra stöd och att tillsammans skydda och förvalta vår miljö. Ett sunt europeiskt samhälle är beroende av att detta gemensamma projekt faktiskt genomförs . Solidariteten måste komma till konkret uttryck, både i dag och med tanke på framtida generationer, och detta kan ske på följande sätt:

- Ekonomisk och social sammanhållning varigenom eftersatta områden och befolkningsgrupper i unionen får hjälp med att minska skillnaderna genom ökad tillväxt och konkurrenskraft.

- Hållbar förvaltning och skydd av vår miljö och våra naturresurser samt en tryggad långsiktig energiförsörjning.

- Ändamålsenliga reformer och ändamålsenlig förvaltning av de sociala trygghetssystemen i syfte att säkerställa hållbara system på medellång och lång sikt.

- Bevarande och förstärkning av våra gemensamma värden.

2.1. Ekonomisk och social sammanhållning

- Sammanhållningspolitiken utgör kärnan i hur det utvidgade EU fungerar. Sedan utvidgningen har klyftan mellan den rikaste och den fattigaste regionen i EU tredubblats. Sammanhållningspolitiken syftar till ekonomisk konvergens och strävar efter att frigöra den latenta potentialen för hög tillväxt. Den är ett centralt verktyg för att främja tillväxt och konkurrenskraft. Landsbygdssamhällena, kustområdena och de yttersta randområdena står inför särskilda utmaningar när det gäller ekonomisk utveckling, socialt utanförskap och avfolkning. Landsbygdsutveckling är exempel på ett sätt att stärka sammanhållningen, främja förnyat välstånd och tillväxt på landsbygden och bättre förvalta naturresurserna.

- Det behövs ett skräddarsytt svar på de demografiska utmaningar som EU:s befolkning står inför. Andelen pensionärer i förhållande till andelen personer i arbetsför ålder kommer att ha fördubblats i mitten av detta sekel, från 24 % i dag till nästan 50 % 2050. För solidariteten är det av central betydelse med en reaktion som är anpassad till behoven i olika samhällsgrupper, dvs. som både passar äldre medborgare och ungdomar, till exempel genom ett ungdomsinitiativ som maximerar alla generationers bidrag till vårt samhälle.

- De svagaste i samhället måste skyddas. EU kan inte konkurrera globalt genom att jaga låga löner och dåliga arbetsförhållanden. Den sociala agendan erbjuder lämpliga sociala standarder som är lika för alla, och den europeiska sociala modellen kan utgöra en tillväxtfrämjande faktor när den fungerar som ett skyddsnät och en språngbräda till förändringar. För att bevara denna modells hållbarhet måste nödvändiga reformer av arbetsmarknaderna och de sociala trygghetssystemen genomföras i tid samtidigt som ekonomiska reformer och en sund ekonomisk politik bör klara av att betydligt öka den potentiella tillväxttakten.

2.2. Solidaritet med framtida generationer

- Miljöskyddet kommer även fortsättningsvis att vara en av våra viktigaste skyldigheter gentemot kommande generationer. Klimatförändringen är ett hot som blir allt mer påtagligt för varje år. Den är ett hot inte bara mot vår fysiska omgivning utan också för vår tillväxt och vårt välstånd. EU måste fortsätta att vara ledande när det gäller att ta itu med orsakerna till klimatförändringen genom att förbättra energieffektiviteten och visa på att det går att finna alternativ, som till exempel en ny fördelning mellan olika transportsätt, genom marknadsbaserade lösningar. Vi måste främja miljöinnovation och ekoeffektivitet – miljöteknikens nyckelsektor kan genom långsiktiga positiva effekter för produktivitet och innovation bidra till den europeiska ekonomins konkurrenskraft.

- Europa är en kontinent med stora resurser, men för att säkerställa de långsiktiga intressena är det nödvändigt med resursförvaltning. Genomförandet av reformer i jordbruk och fiske kommer att möjliggöra hållbar förvaltning av centrala tillgångar och ökad konkurrenskraft.

- Med tanke på havens miljömässiga och ekonomiska värde finns det ett särskilt behov av att utforma en heltäckande sjöfartspolitik som syftar till att utveckla en blomstrande sjöfartsekonomi och den fullständiga potentialen hos sjöbaserad verksamhet på ett miljömässigt hållbart sätt. En sådan politik bör backas upp av framstående marinvetenskaplig forskning, teknik och innovation.

2.3 Gemensamt ansvar för gemensamma värderingar

- Skyddet av grundläggande rättigheter och kampen mot diskriminering måste stå i förgrunden för EU:s verksamhet genom nya initiativ mot diskriminering och inrättandet av en europeisk byrå för grundläggande rättigheter. Alla medborgares lika rättigheter och kampen mot diskriminering, inbegripet lika behandling av kvinnor och män, bör göras till genomgående tema i all EU-verksamhet. EU bör bli en referens för hela världen när det gäller praktisk tillämpning av grundläggande rättigheter. Det effektiva skyddet av barns rättigheter, både mot ekonomisk exploatering och alla former av övergrepp, ska vara ett särskilt prioriterat område och unionen ska i denna fråga vara en förebild för resten av världen.

- Att skydda och främja den kulturella mångfalden är en av EU:s centrala värderingar. I en värld där globaliseringen leder till ökad enhetlighet måste denna kulturella rikedom vårdas genom åtgärder som syftar till att bevara den ömsesidiga respekten över gränserna. I detta hänseende är främjande och spridning av europeiska audiovisuella produkter av avgörande betydelse. Rörlighet, språkinlärning, interkulturell och social dialog och främjande av ett aktivt medborgarskap är några av de bästa sätten att skapa denna respekt.

- Solidariteten får inte begränsas till unionens medborgare, utan EU bör också utforma en gemensam strategi beträffande invandrares rättigheter och skyldigheter. Invandrare från både länder i och utanför unionen måste få hjälp att integreras i sina nya samhällen och detta måste ske med full respekt för deras mänskliga värdighet. En sådan invandringspolitik måste vara långsiktig så att invandringens påverkan på samhället mildras genom en bättre fungerande integration.

3. SÄKERHET OCH FRIHET

De europeiska institutionerna måste ta itu med de risker som invånarna är utsatta för i sin vardag. Att skydda medborgarnas liv och egendom är en central uppgift som ger legitimitet åt offentliga myndigheter och offentlig politik. Det går bara att åtnjuta frihet inom ramen för lagstadgad säkerhet. Helt befogat förväntar sig medborgarna att man även på EU-nivå arbetar för att motverka hot mot deras hälsa och säkerhet. Konstitutionen kommer att förstärka unionens möjlighet att agera, men det finns redan nu mycket som kan göras.

Först och främst rör det sig om EU-medborgarnas personliga säkerhet när de konfronteras med kriminalitet och terrorism. Frihet i ett EU utan gränser innebär ett särskilt ansvar för unionen, särskilt när det gäller gränskontroll, asyl, invandring och människohandel.

Säkerhet handlar också om medborgarnas möjlighet att leva säkert i sin vardag. Denna säkerhet kan hotas av naturkatastrofer, miljö- eller hälsokriser och transport- och energihot. Unionen har i detta sammanhang ett uppdrag i alla skeden: riskförebyggande åtgärder, system för tidig varning, krishantering och solidaritet med katastrofoffer.

3.1 Säkerhet och rättvisa i Europa

- Genomförande av Haagprogrammet, som Europeiska rådet enades om 2004, är ett samordnat svar på de risker som EU:s medborgare är utsatta för. I programmet behandlas alla nödvändiga åtgärder. Förebyggande åtgärder och beredskapsåtgärder kan utgöra ett verkligt komplement till medlemsstaternas insatser i kampen mot terrorismen, med förbättrat informationsutbyte, effektivt operativt samarbete och en bättre koppling till arbetet mot andra former av kriminalitet. Insatserna mot finansiering av terrorism måste bli mer effektiva. Med hjälp av ett strategiskt förhållningssätt till organiserad brottslighet kan brottslingars möjlighet att utnyttja ett EU utan gränser minimeras.

- Rättsväsendets, underrättelsetjänstens och polis- och tullmyndigheternas möjligheter att agera på EU-nivå måste förbättras. Införlivandet av Europol i unionen skulle innebära ett stort lyft för kampen mot människohandel, narkotikasmuggling och Internetrelaterad brottslighet.

- Det är mycket viktigt med en integrerad förvaltning av de yttre gränserna och en gemensam viseringspolitik. EU är gemensamt ansvarigt för att kontrollera ungefär 11 000 km yttre gräns och 68 000 km sjögräns, vilket innebär uppenbara risker i form av olaglig invandring och människohandel. Det är nödvändigt med en sammanhängande europeisk ram för inresa och vistelse i EU för medborgare från tredjeland samtidigt som man måste ta itu med de underliggande orsakerna till människohandel. En gemensam asylpolitik skulle göra det möjligt för unionen att fatta rättvisa beslut när det gäller att släppa in asylsökande i välgrundade fall.

- Ömsesidigt erkännande och oinskränkt spridning av domslut i civilrättsliga mål och brottmål bidrar till att säkerställa att rättvisa skipas samt stärker skyddet för familjer med gränsöverskridande juridiska problem. Den ökade rörligheten bland medborgarna och den ökade gränsöverskridande ekonomiska verksamheten sedan införandet av den inre marknaden har gjort det mer brådskande att säkerställa enkel, faktisk och icke-diskriminerande tillgång till rättsväsendet via ett europeiskt rättsområde.

3.2 Riskhantering i den moderna världen

Ett viktigt inslag i medborgarnas livskvalitet är att det finns en strategi som hanterar och minskar de risker som de utsätts för, till exempelvis naturkatastrofer, miljö- eller hälsokriser och hot mot transporter eller energiförsörjningen.

- Miljö- och hälsorisker, såsom de ökade riskerna för översvämningar och torka till följd av klimatförändringar, nedfall från eventuella biologiska, kemiska eller radiologiska attacker eller allvarliga sjukdomsutbrott, får omedelbara följder i hela EU. De måste tacklas på två sätt, dels genom tidig varning och omedelbart agerande i samband med en särskild kris, och dels genom långsiktiga förebyggande åtgärder. Informations- och övervakningsnät måste vara effektiva om de skall klara av gränsöverskridande hot.

- Större olyckor till havs, risken för terroristangrepp och energiförsörjningskriserna har ökat allmänhetens oro för transportsäkerhet, i synnerhet när det gäller flygtransport och säkerheten till sjöss och när det gäller trafiksäkerhet.

- Om inte åtgärder vidtas kommer EU:s beroende av importerad olja att år 2030 ha ökat till 90 % (jämfört med 70 % i dag). Genom samlade insatser för att minska efterfrågan på energi, ett förstärkt samarbete med de viktigaste producent- och transitländerna och kraftiga insatser för att främja förnybara energikällor kan vi i större utsträckning trygga energiförsörjningen.

4. EU SOM GLOBAL PARTNER

I dagens värld kan vi uppnå ett fullgott resultat avseende våra viktigaste interna prioriteringar bara om vi lyckas på den internationella arenan. Globalisering och ökat ömsesidigt beroende har lett till att många av de gamla skillnaderna mellan inre och yttre politiska utmaningar försvunnit.

Unionens politiska inflytande bör i större utsträckning motsvara dess ekonomiska vikt. För att lyckas med detta måste unionen nå större politisk samstämmighet i sina relationer med omvärlden, vilket innebär samstämmighet i olika delar av utrikespolitiken, samstämmighet mellan EU:s interna och externa politik och samstämmighet mellan EU:s och medlemsstaternas bilaterala åtgärder.

Om Europeiska unionen i större utsträckning vill närvara och utöva inflytande på den internationella arenan måste den tala med en röst och verka för en gemensam ståndpunkt. Likaså är dess inflytande beroende av dess förmåga att upprätta samstämmiga och effektiva förbindelser med centrala partner; i synnerhet gäller detta de transatlantiska förbindelserna.

EU måste hålla fast vid att effektiv multilateralism är det bästa sättet att samarbeta med globala partner. De internationella organisationernas struktur måste stärkas genom fortsatta reform- och förnyelseprocesser. Förenta nationerna är det enda alternativet för att ta itu med globala problem som kräver globala lösningar.

4.1. En starkare aktör i världsekonomin

- Det går inte att skilja EU:s roll i världen från dess inre styrka. Unionens förmåga att påverka beror i mycket stor utsträckning på om dess ekonomi är sund. Ju mer dynamiska EU:s egna ekonomiska framsteg är och ju mer samstämmigt EU kan agera, desto större blir unionens kontroll över internationella händelser och dess möjlighet att verka för globalisering med social rättvisa och hållbarhet. Den externa dimensionen av den interna politiken bör utnyttjas till fullo.

- Framtida utvidgningar av Europeiska unionen kommer att öka dess styrka på den internationella arenan. Efter anslutningen av Bulgarien och Rumänien 2007 kommer utvidgningsprocessen troligen att fortsätta med förberedelser inför ytterligare utvidgningar, i synnerhet inriktade på förhandlingar med Kroatien och Turkiet och på behandling av före detta jugoslaviska republiken Makedoniens ansökan. Samtidigt kommer utsikterna till ett medlemskap att förstärkas också för de övriga länderna på västra Balkan.

- EU kan inte ensamt skapa välstånd. En framgångsrik grannskapspolitik kommer att öka räckvidden för världens största ekonomi. Vår och våra grannländers framtid är nära sammanlänkade och det är nödvändigt att skapa ett mer integrerat samarbetsområde med våra grannländer. Handel, invandring, nätverk och tjänster är bara några exempel på områden där ett sådant behövs. Dessa frågor kommer att prioriteras i våra förbindelser med Ryssland, Ukraina och andra grannländer. Den ekonomiska och sociala utvecklingen i hela Medelhavsområdet och i länder som gränsar till detta kommer att vara en prioriterad fråga för EU.

- Internationell handel är av central betydelse för att främja konkurrenskraft och tillväxt. Tack vara öppenheten kan vi förverkliga vår konkurrenspotential på hemmaplan. Européerna kan lita på att globaliseringens utmaningar kan vändas till EU:s fördel och bidra till att förverkliga dess konkurrenspotential. Liberaliseringen av handeln kommer att säkerställa nya exportmöjligheter och högkvalitativa arbetstillfällen på konkurrenskraftiga, öppna och reglerade marknader. EU måste energiskt fortsätta förhandlingarna på alla nivåer, främst inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO), t.ex. i Doha-rundan, men också med de viktigaste bilaterala och regionala partnerna. Målinriktad lagstiftningskonvergens med centrala partner har också visat sig vara till ömsesidig fördel för partnerna och bör i synnerhet eftersträvas i de transatlantiska förbindelserna. Vi måste bygga upp mycket närmare partnerskap, grundade på de ekonomiska intressen vi delar, med våra nya handelspartner i Asien, såsom Kina och Indien, och med Brasilien och resten av Latinamerika.

4.2. Global solidaritet

- Våra yttre förbindelser är också ett sätt att främja och skydda våra värderingar utanför våra gränser. EU måste främja en stabil internationell tillväxt grundad på hållbar utveckling och hålla fast vid sitt engagemang för de mänskliga rättigheterna. Unionen måste också sträva efter att faktiskt genomföra centrala mål på miljöskyddsområdet. I detta syfte måste EU dela ansvaret med sina viktigaste partner.

- Millennieutvecklingsmålen som fastställts för 2015 måste vara vägledande för unionens utvecklingspolitik. Översynen av dessa under 2005 gör det möjligt att ta ett stort steg framåt i form av en ny utvecklingspolitisk förklaring inriktad på att främja hållbar utveckling och minska fattigdomen genom effektiv multilateralism och handelsliberalisering som underlättar utvecklingsländernas integrering i världshandeln.

- EU måste agera när det gäller Afrika. Afrika, i synnerhet söder om Sahara, blir allt mer efter i utvecklingen. Inom ramen för sitt utrikespolitiska samarbete bör EU agera för en kraftig förändring av stödet till Afrika, både när det gäller kvantitet och kvalitet. Stödet måste vara inriktat på att uppnå ett verkligt partnerskap baserat på fullt utvecklade handelsförbindelser och politiska förbindelser.

4.3. Ett bidrag till säkerhet i hela världen

- E U kan inte överleva som en ö av fred i en instabil värld. EU:s utrikespolitik måste anpassas till den internationella utvecklingen, inbegripet kriser och globala säkerhetsproblem. Unionen har potential att utöva mycket större inflytande över de långsiktiga politiska och ekonomiska val som är avgörande för välstånd och stabilitet i EU och hela världen. Dessa val påverkar även européernas välbefinnande och säkerhet.

- Det är också nödvändigt med yttre åtgärder för att ta sig an de grundläggande orsakerna till stabilitets- och säkerhetsproblem genom att med kraft verka för en hållbar utveckling genom både multilaterala och bilaterala kanaler. Dessa frågor måste vara centrala för alla unionens yttre förbindelser. En framgångsrik grannskapspolitik är ett steg i riktning mot stabilitet och säkerhet i världen. Detsamma gäller för EU:s åtagande att spela en aktiv roll när det gäller att få till stånd och genomföra ett fredsavtal i Mellanöstern. Ett närmare säkerhetssamarbete med Förenta staterna inom ramen för ett förstärkt transatlantiskt partnerskap skulle utgöra ytterligare ett steg framåt.

- EU:s säkerhets- och försvarskapacitet måste anpassas till dessa utmaningar, så att unionens handlingsförmåga blir helt trovärdig tack vare ett fullständigt genomförande av den europeiska säkerhetsstrategin och en effektivare europeisk säkerhets- och försvarspolitik.

***

Detta är de strategiska mål kommissionen har för avsikt att sträva efter under hela sin mandatperiod. Kommissionen har i samband med utarbetandet av dessa beaktat debatterna i Europaparlamentet inför utnämningen av kommissionen och i december 2004. Den har också beaktat de kommande ordförandeskapens fleråriga program. På grund av att de strategiska målen är mycket omfattande lägger kommissionen fram dem som en grund för ett gemensamt handlingsprogram för de europeiska institutionerna under de kommande fem åren.

Förhoppningsvis kan de tre institutionerna uppnå enighet kring målen före utgången av det luxemburgska ordförandeskapet. Så snart man enats kommer de strategiska målen att utgöra en stabil ram för samarbete mellan institutionerna i strävan efter gemensamma mål och för utförandet av respektive uppgifter i det föreslagna partnerskapet.