KOMMISSIONENS MEDDELANDE - Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling - Årsrapport 2000

INNEHÅLL

1. Sammanfattning

2. En ny drivkraft för den europeiska forskningspolitiken

3. Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet

3.1. En utmaning att anta

3.2. Spår och handlingsalternativ

3.3. Diskussion och riktlinjer för handlandet

4. Gemenskapens forskning under 1999

4.1. Femte ramprogrammets start

4.2. Nyckelåtgärder

4.3. Generisk FoTU och stöd till forskningsinfrastrukturer

4.4. Deltagande från associerade stater och internationellt samarbete

4.5. De europeiska forskarnas rörlighet

4.6. Kvinnorna i gemenskapens forskning

4.7. Etiska synpunkter på gemenskapens forskning

4.8. Övervakning av gemenskapens forskning

4.9. Ramprogrammets genomförande

5. Effekter av gemenskapens forskning

5.1. Transnationella samarbetskontakter

5.2. Små och medelstora företags tillgång till forskning

5.3. Effekter på konkurrenskraft, sysselsättning och livskvalitet

5.4. Effekter på den europeiska ekonomiska sammanhållningen

5.5. Samordning av nationell och europeisk politik

6. Utsikter

6.1. Skapande av ett europeiskt område för forskningsverksamhet

6.2. Genomförande av Femte ramprogrammet

6.3. Förberedelser för gemenskapens framtida forskningsverksamhet

BILAGOR

Årsrapportens rättsliga grunder [1]

[1] Motsvarande bestämmelser finns för Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram (artikel 11 i Euratomfördraget, artikel 5.4 i beslut 1999/64/Euratom och artikel 14.1 i beslut 1999/66/Euratom).

*Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, artikel 173:

I början av varje år skall kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet. Rapporten skall särskilt avse dels verksamheterna inom området för forskning och teknisk utveckling och spridningen av resultaten av dessa verksamheter under det föregående året, dels arbetsprogrammet för det innevarande året.

*Beslut om femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (182/1999/EG, EGT L 26, 1.2.1999) artikel 5.4:

Kommissionen skall regelbundet informera Europaparlamentet och rådet om hur genomförandet av ramprogrammet och de särskilda programmen som helhet fortlöper.

*Beslut om regler för deltagande (1999/65/EG, EGT L 26, 1.2.1999) artikel 24.1:

Den rapport som kommissionen varje år skall överlämna till Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 130p i fördraget skall innehålla information om genomförandet av detta beslut.

Kompletterande informationskällor

*Årliga "övervakningsrapporter" (systematisk och kontinuerlig granskning): Publiceras årligen för ramprogrammet och varje särskilt program. Dessa ger en sammanfattande och oberoende redogörelse av framsteg och kvalitet när det gäller programmens genomförande.

*Femåriga utvärderingsrapporter: Publiceras vart fjärde år för ramprogrammet och varje särskilt program. De innehåller en oberoende efterhandsutvärdering av relevans, effektivitet, resultat och effekter i fråga om Europeiska unionens FoTU-program.

*Europeiska rapporten om vetenskaps- och teknikindikatorer: Redogörelser, statistik och djupare analyser av gemenskapens och medlemsstaternas FoTU-verksamhet i ett globalt sammanhang.

*Forskning och utveckling: årsstatistik (Eurostat): Årlig publikation, internationellt jämförbar statistik om FoTU-budgetanslag, FoTU-utgifter, FoTU-personal och patent i medlemsstaterna med uppdelning på regional nivå.

*Statistiska uppgifter för FoTU och innovation i kandidatländerna och Ryska federationen (Eurostat).

*Årliga budgetdokument från kommissionen: Preliminärt budgetförslag, budget, den konsoliderade kostnads- och intäktsredovisningen och balansräkningen.

*Undersökningar och analyser som publicerats inom ramen för gemenskapens FoTU-program och som tar upp frågor inom de specifika FoTU-områden som de täcker.

*Flertalet av dessa dokument kan erhållas eller beställas på kommissionens webbplats:

*Kommissionens allmänna webbplats EUROPA : http://europa.eu.int

*CORDIS webbplats med information om ramprogrammet för FoTU: http://www.cordis.lu

*GD XII:s webbplats : http://europa.eu.int/comm/dg12

*Eurostats webbplats: http://europa.eu.int/en/comm/eurostat

*Gemensamma forskningscentrets (GFC) webbplats: http://www.jrc.org

På dessa webbplatser finns också mycket uttömmande upplysningar om Europeiska unionens politik. På CORDIS webbplats, som ägnas åt ramprogrammet för FoTU, och på GD XII:s webbplats finns i linje med kommissionens öppenhets- och informationspolicy också samtliga referensdokument, texten till ansökningsomgångarna och många andra upplysningar

1. Sammanfattning

Denna årsrapport över Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling (FoTU) omfattar en period rik på innovationer.

När Europaparlamentet förnyades och den nya kommissionen tillträdde sitt ämbete inleddes en grundlig omorientering, som gav den europeiska forskningspolitiken en mera politisk och mera ambitiös dimension. Omorienteringen fick stöd av samstämmiga överväganden, särskilt från forskningsministrarna.

Kommissionen antog den 18 januari 2000 meddelandet Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet, som utgår från konstaterandet att klyftan ökar mellan unionens forskningsansträngning och dess viktigaste konkurrenters, vilken är större. Kommissionen manar därför till en samordnad mobilisering av politiska åtgärder och lämpliga instrument på alla nivåer. Den identifierar prioriterade mål för att skapa ett sammanhängande område för forskningsverksamhet om mänskliga, materiella och finansiella resurser, som är attraktiv i ett internationellt sammanhang och öppen mot samhället. Denna inriktning väckte livligt intresse från alla aktörer, den fick stöd från Europaparlamentet och spreds av Europeiska rådet i Lissabon, som satte den i kraft och utfärdade anvisningar och en tidsplan för dess genomförande.

Gemenskapens forskning i egentlig mening har avgränsats genom införandet av Femte ramprogrammet för FoTU. Forskare och forskningens avnämare har bidragit till att välja och granska prioriteringar i 21 rådgivande expertgrupper, knutna till program och nyckelåtgärder. De första ansökningsomgångarna utlystes i mars 1999 och mer än 16 000 ansökningar togs emot under året. Detta stora antal ansökningar är uppmuntrande, eftersom det innefattar ett betydande deltagande från länder på föranslutningsstadiet, vilka numera är associerade till ramprogrammet. Av resurserna för de tematiska programmen har 85% koncentrerats till nyckelåtgärder, så att storskaliga partnerskap för forskning kunnat initieras (gemenskapens genomsnittliga bidrag är 1,7 miljoner euro) med betydande synergier mellan projekten. Forskning och teknisk utveckling av generisk karaktär som stöd till infrastruktur har också gett upphov till storskaliga projekt, och stödet till forskares rörlighet har förstärkts. Hela verksamheten har drivits med särskilda ansträngningar för kvinnligt deltagande, respekt för grundläggande etiska principer och förening av kraven på sammanhang och fast styrning med användarvänlighet och lättillgänglighet.

Genomslagskraften i gemenskapens forskning hänger samman med dess transnationella nät, som knyter samman företag, akademisk forskning och forskningscentra, liksom den tillgång till europeisk forskning som erbjuds många små och medelstora företag (22% av deltagarna). Denna genomslagskraft förstärks av Femte ramprogrammets inriktning mot väsentliga sociala och ekonomiska problem, såväl i dess indirekta verksamhet som i det gemensamma forskningscentret. Gemenskapens forskning spelar också en positiv roll för den europeiska sammanhållningen. Dessutom avses den skapa samstämmighet inom vissa segment av den FoTU som bedrivs i Europa, och i det hänseendet kan den verksamhet som syftar till att förena nationell och europeisk politik utökas ytterligare.

Viktiga åtgärder kommer att vidtas i framtiden för att konkret förverkliga det europeiska området för forskningsverksamhet. Femte ramprogrammets bidrag härtill är en av de frågor som skall undersökas vid halvtidsutvärderingen. I ett längre perspektiv ämnar kommissionen under hösten också anta ett strategiskt meddelande, där de första riktlinjerna för gemenskapens forskning efter 2002 skall läggas fram.

2. En ny drivkraft för den europeiska forskningspolitiken

År 1999 var ett år med stora förändringar för de europeiska institutionerna. I och med att Europaparlamentet förnyades och den nya kommissionen tillträdde sitt ämbete inleddes en grundlig omorientering, bl.a. inom den europeiska forskningspolitiken.

Det nya Europaparlamentet har bekräftat att det tänker noggrant följa genomförandet av gemenskapens program, bl.a. ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, och har utsett rapportörer för övervakning av varje budgetrubrik. Samtidigt har Europaparlamentet organiserat om sina specialkommittéer. Frågor som berör forskning diskuteras i det nya utskottet för industri, yttre handel, forskning och energi, vilket medverkar till att sätta in den europeiska forskningen i ett större sammanhang av politiska program som bidrar till att skapa ett konkurrenskraftigt, innovativt och sysselsättningsskapande Europa. Kommissionen rapporterar regelbundet till Europaparlamentet om genomförandet av Femte ramprogrammet.

Den nya kommissionen har, på initiativ av kommissionären Busquin, gett en ny dimension åt gemenskapens politik för forskning och förnyelse: det gäller att mobilisera unionens vetenskapliga och tekniska resurser på ett mera samlat sätt för att ge näring åt en tillväxt som är hållbar, skapar sysselsättning och kan motsvara samhällets önskemål.

Man började ta itu med dessa frågor under 1999. Sålunda diskuterade forskningsministrarna på inbjudan av det tyska ordförandeskapet forskningens framtid med framstående forskare i samband med forskningsrådets sammanträde den 20 maj 1999. Behovet av att utveckla samordning och synergier av politik och forskningsorganisationer i Europa stod i centrum för diskussionerna, och erkändes i brett samförstånd. Efter denna debatt studerade medlemsstaternas representanter i CREST [2] "den framtida europeiska forskningspolitikens möjligheter och utmaningar". De erinrade särskilt om betydelsen av samordning av forskningen i Europa och studerade möjliga former för att förbättra denna.

[2] Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning (rådgivande kommitté hos rådet och kommissionen, sammansatt av representanter för medlemsstaterna och under kommissionens ordförandeskap).

3. Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet

Alltsedan den nya kommissionen tillträdde sitt ämbete har den tagit ett initiativ som får sitt fulla politiska uttryck i FoTU, där målet är att skapa ett verkligt europeiskt område för forskningsverksamhet. Den 18 januari 2000 antog den ett meddelande med titeln Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet, där möjliga problem och former för ett sådant starkare integrerat område beskrivs och diskuteras ingående [3].

[3] Europeiska kommissionen, Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet, KOM(2000) 6, 18 januari 2000. Meddelandets webbplats: europa.eu.int/comm/research/area.html

3.1. En utmaning att anta

Meddelandet Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet utgår från konstaterandet att Europa har en anmärkningsvärd vetenskaplig kapacitet, men att skillnaden ökar i oroväckande grad mellan den vetenskapliga och tekniska ansträngningen i Europa och hos dess viktigaste partners. Unionen anslår inte mer än 1,9 % av sin BNP till forskning, mot 2,7 % i Förenta Staterna och 3,1 % i Japan. När det gäller mänskliga resurser är skillnaden ännu mera påtaglig: forskarna utgör 2,4 % av de europeiska företagens personal, mot 5,9 % i Förenta Staterna och 6,3 % i Japan. Denna skillnad utgörs framförallt av den privata sektorns finansiering av forskning och tar sig uttryck i en eftersläpning i europeisk forskning och förnyelse, samtidigt som dessa blir mer kritiska än någonsin för konkurrenskraften och sysselsättningen genom tillkomsten av det internationella "kunskapssamhället".

Dessutom drivs medlemsstaternas och gemenskapens forskningspolitik parallellt, utan egentlig samordning. Detta vållar mycken stelhet och ineffektivitet i fördelningen av unionens resurser, vilket förvärrar eftersläpningen i Europa. I detta sammanhang bör Europeiska unionen främja en samlad strategi för den europeiska forskningen. Den kan inte längre nöja sig med att förvalta ramprogrammet för forskning separat.

Meddelandet vädjar därför om en gemensam kraftansträngning från ansvariga politiker och huvudmän för forskningen på alla nivåer i Europa. Offentliga och privata resurser bör mobiliseras bättre för forskningen. Det krävs också en gemensam politisk drivkraft för att ge verkligt sammanhang åt den europeiska forskningen. Olika initiativ, främst ramprogrammet för FoTU, stöder visserligen framgångsrikt forskningsutbyte och partnerskap inom forskningen mellan länderna i Europa. Men det är inte tillräckligt att främja transeuropeiska forskningsprojekt för att skapa en gemensam dynamik. För att anta denna utmaning öppnar meddelandet en debatt om ett antal spår och handlingsalternativ på regional, nationell och europeisk nivå.

3.2. Spår och handlingsalternativ

I meddelandet identifieras sju prioriterade teman som kräver ett samordnat handlande. De föreslagna åtgärderna åligger alla berörda aktörer: först och främst alla medlemsstater och den offentliga sektorn på alla nivåer, men även den privata sektorn, och unionen som bör ha en viktig roll som pådrivande och stimulerande kraft, för att förstärka nationella och lokala initiativ, och för genomförande då en egentlig europeisk insats är motiverad. Det europeiska området för forskningsverksamhet grundas således på subsidiaritetsprincipen och principen om ett europeiskt mervärde. De teman som framläggs för debatt är följande:

*Att optimera de samlade materiella resurserna och infrastrukturen på europeisk nivå. För att nå detta huvudmål föreslås i meddelandet att den europeiska kompetensen kartläggs och infogas i ett nätverk, en europeisk strategi för forskningsinfrastrukturerna, att elektroniska nätverk utvecklas, och att deras potential för europeiska forskare utnyttjas bättre.

*Att samordna utnyttjandet av allmänna instrument och medel bättre. I meddelandet rekommenderas att nationella och europeiska forskningsprogram öppnas och samordnas bättre, och att relationerna mellan europeiska organ för vetenskapligt och tekniskt samarbete förstärks.

*Att effektivisera privata investeringar. I meddelandet föreslås i detta syfte att instrument för indirekt stöd till forskningen används på ett mera samordnat sätt, att immaterialrätten ges bättre skydd, bl.a. genom gemenskapspatent, och att nya vägar undersöks för att främja skapandet av riskkapitalföretag och investeringar i sådana.

*Att inrätta ett gemensamt vetenskapligt och tekniskt referenssystem för att genomföra politiken. Kommissionens uppfattning i denna fråga är att forskningen i första hand bör uppfylla medborgarnas och beslutsfattarnas behov, och att dess resultat bör valideras genom ett tillförlitligt och erkänt system. Enligt kommissionen bör ett gemensamt referenssystem bl.a. stödja sig på dess Gemensamma forskningscentrum (GFC) och på nationella forskningscentra.

*Att skapa större och rörligare mänskliga resurser. Det gäller främst att öka de europeiska forskarnas rörlighet, bl.a. mellan länder och mellan den akademiska världen och företagen. Främjandet av den europeiska dimensionen i den vetenskapliga karriären kommer att bli en viktig faktor. I meddelandet betonas också den avgörande roll handlingsplanen "Kvinnor och vetenskap" spelar för att öka kvinnornas utrymme och roll i forskningen. Slutligen rekommenderas ambitiösa åtgärder för att stimulera yngre personers intresse för forskning och vetenskaplig karriär.

*Att skapa ett mera dynamiskt och öppet Europa som är attraktivt för forskare och investeringar. I meddelandet urskiljs tre viktiga handlingslinjer: förstärkning av regionernas roll i den europeiska forskningsansträngningen, integrering av Väst- och Östeuropas forskarsamhällen, och förstärkning av det europeiska territoriets dragningskraft på forskare i resten av världen.

*Att skapa ett område med gemensamma värderingar. Detta mål består av två delmål som utvecklas i meddelandet: att angripa frågorna om vetenskapen och samhället i deras europeiska dimension och att utveckla en gemensam syn på etiska frågor inom vetenskap och teknik.

3.3. Diskussion och riktlinjer för handlandet

Meddelandet om det europeiska området för forskningsverksamhet har mottagits med stort intresse av alla berörda instanser och aktörer.

Europaparlamentet antog den 18 maj 2000 en resolution som gav uttryck åt dess välvilliga mottagande av meddelandet [4]. I denna understryks betydelsen av forskning för förbättring av sysselsättningen och välståndet. Europeiska kommissionen och medlemsstaterna uppmanas utveckla en samordnad forskningspolitik i syfte att skapa ett europeiskt område som stimulerar forskningen och i första hand forskarna.

[4] Europaparlamentets resolution om kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén "Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet". Europaparlamentets webbplats: http://www.europarl.eu.int/

Ekonomiska och sociala kommittén antog den 24 maj 2000 ett fördjupat yttrande som stöder den process som inleds genom meddelandet, bl.a. för att utveckla samspelet mellan offentlig och privat forskning och för att förbättra vetenskapens status och den vetenskapliga karriärens dragningskraft i samhället. Regionkommittén uttryckte också sitt stöd till att skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet i sitt yttrande av den 12 april 2000, som erinrar om de lokala och regionala myndigheternas viktiga uppgift i vetenskaplig utbildning och stöd till forskningen.

Forskningsministrarna diskuterade de riktlinjer som föreslås i meddelandet vid sitt informella möte den 6 mars 2000 och i den diskussion som organiserades påföljande dag med nobelpristagare och framstående representanter för det europeiska forskarsamhället.

Vid Europeiska rådets extra möte i Lissabon, som hölls under portugisiskt ordförandeskap den 23 och 24 mars 2000, befästes politiken för FoTU ytterligare som en högt prioriterad punkt på stats- och regeringschefernas agenda. De sistnämnda har gett en central plats åt skapandet av ett europeiskt område för forskning och förnyelse i sin strategi för att göra unionen till "den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsekonomin i världen, som kan uppvisa en hållbar ekonomisk tillväxt, jämsides med en kvantitativ och kvalitativ ökning av sysselsättningen och en starkare social sammanhållning" [5]. Stats- och regeringscheferna har alltså godkänt meddelandets mål och anser att "forskningen på nationell nivå och på unionsnivå bör integreras och samordnas bättre". De har bl.a. uppmanat rådet och kommissionen, i förekommande fall gemensamt med medlemsstaterna, att ta nödvändiga initiativ på följande områden:

[5] Ordförandeskapets slutsatser, Europeiska rådet i Lissabon den 23 och 24 mars 2000. Rådets webbplats: http://ue.eu.int/

-Skapande av frivilliga nätverk av nationella och gemensamma forskningsprogram;

-Skapande av en gynnsammare miljö för privata investeringar i forskning, för partnerskap för FoU och för högteknologiska "start-ups";

-Utveckling av en öppen samordningsmetod för utvärdering av resultatet av nationella program för forsknings- och utvecklingspolitik ("benchmarking");

-Skapande av transeuropeiska telekommunikationsnät med hög kapacitet för forskningen;

-Skapande av ett europeiskt område med fri rörlighet för forskare och som är attraktivt på det internationella planet;

-Införande av ett enkelt, effektivt och billigt patentsystem inom gemenskapen.

Dessa riktlinjer från Europeiska rådet, åtföljda av anvisningar för genomförandet och en tidsplan, föranledde kommissionen att utarbeta mera operationella planer. Därvid beaktade den även synpunkter från de omfattande diskussioner som föranletts av dess meddelande bland unionens rådgivande organ, liksom i forskarsamhället och bland alla intresserade aktörer, bl.a. företag och organ som företräder dem.

I en vidare krets gav kommissionens inbjudan till diskussion många svar, vars konstruktiva ton och kvalitet gjorde det möjligt att förbättra de föreslagna riktlinjerna. Under mindre än fem månader kom mer än 400 bidrag in från alla länder i unionen (men även från associerade länder och tredje land) och från olika berörda organ: storföretag, små och medelstora företag, forskningscentra, universitet, sammanslutningar etc. Viktiga bidrag kom in från ett trettiotal av de mest framstående forskarna i unionen, nobelpristagare och Fieldsmedaljörer, som kommissionären Busquin bett lämna synpunkter. Många individuella synpunkter lämnades också till kommissionen, bl.a. genom det öppna forumet på kommissionens Internet-webbplats, där sammanfattningar av de erhållna bidragen och kommissionsledamotens svar regelbundet har offentliggjorts [6].

[6] Internet-webbplats: europa.eu.int/comm/research

Studier har även genomförts inom projektet Futures, samordnade av Institutet för teknologisk framtidsforskning vid kommissionens gemensamma forskningscentrum, under medverkan av nära 200 experter [7]. Studierna har bekräftat den avgörande betydelsen för Europas framtid av en stark integration på områdena forskning och vetenskap.

[7] Webbplats för projektet Futures: futures.jrc.es

En mycket kvalificerad grupp forskare och industrichefer höll möte den 3 maj 2000 och lämnade synpunkter och förslag på hur meddelandets mål skall kunna nås. Mötet föregicks av ett åsiktsutbyte mellan ett antal berörda personer om en möjlig utformning av ett framtida organ för rådgivning i viktigare vetenskapliga och tekniska frågor på europeisk nivå.

Några inledande konkreta steg har alltså föreslagits mot bakgrund av dessa diskussioner. Ministerrådet gav dem sitt fulla stöd i sin resolution av den 15 juni 2000. Resolutionen preciserar de initiativ medlemsstaterna önskar för att införa riktlinjerna från Europeiska rådet i Lissabon. Grunden är alltså lagd för att införa ett europeiskt område för forskningsverksamhet, då samordnade initiativ från unionen och medlemsstaterna börjar ta form (jfr 6.1).

4. Gemenskapens forskning under 1999

4.1. Femte ramprogrammets start

Sedan ramprogrammet [8] antogs i december 1998 och de särskilda programmen i januari 1999, slutförde kommissionens avdelningar de åtgärder som krävdes för att starta de första forskningsinsatserna med kortast möjliga dröjsmål. Prioriteringarna för år 1999 kunde fastställas snabbt i samverkan med forskarsamhället, industrin och forskningens användare, tack vare stöd från 21 rådgivande expertgrupper, knutna till programmet och nyckelåtgärderna. Varje särskilt program antog och publicerade sitt detaljerade arbetsprogram och information riktad till de sökande, medan gemensamma verktyg, bl.a. utvärderingshandboken, också gjordes tillgängliga för hela ramprogrammet. Det gemensamma forskningscentret antog och genomförde också mycket snabbt ett arbetsprogram som svarar mot de nya prioriteringar som definieras i ramprogrammet, för icke-kärnverksamhet koncentrerade på tre strategiska teman: "att tjäna medborgaren", "att förstärka en hållbar utveckling" och "att stödja Europas konkurrenskraft". Slutligen organiserades en igångsättningsmanifestation i Essen i februari 1999 med mer än 5 000 deltagare.

[8] Med "ramprogram" eller "ramprogram för forskning och teknisk utveckling" avses här, om inte annat anges, den helhet som dels utgörs av Europeiska gemenskapens (EG) ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration, dels av Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) forsknings- och utbildningsverksamhet.

Tack vare denna mobilisering kunde en första omgång ansökningar begäras in i mars 1999, och en utvärdering av ansökningarna i denna omgång påbörjades under sommaren med hjälp av oberoende experter. Sålunda kunde mer än 1 000 kontrakt undertecknas under 1999, mindre än sju månader efter det att den första ansökningstiden gick ut. Vid utgången av mars månad 2000 hade redan mer än 3 500 kontrakt undertecknats inom 1999 års budget. Totalt togs mer än 16 000 ansökningar emot under 1999, representerande mer än 90 000 deltagare. Forskarsamhället och industrin har alltså visat livligt intresse för att delta i ramprogrammet och dess nya.

4.2. Nyckelåtgärder

En av de viktigaste innovationerna i Femte ramprogrammet är att ett stort antal forskningsinsatser sammanförs i 23 tvärvetenskapliga nyckelåtgärder, som skall svara mot medborgarnas och samhällets prioriterade behov. De principer som styr nyckelåtgärderna är forskningsprojektens inriktning mot problemlösning och en koncentration av dessa åtgärder, antingen genom en större bredd i de enskilda projekten eller genom att dessa grupperas i enheter, som samordnas formellt ("clusters") eller informellt.

Nyckelåtgärderna har svarat för 85 % av de resurser som tilldelats från de tematiska programmen enligt de undertecknade kontrakten [9]. Kontraktens finansiella omfattning har fördubblats jämfört med volymen för jämförbara kontrakt i föregående ramprogram. Sålunda har närmare ett tusental forsknings- och utvecklingsprojekt igångsatts inom de tematiska programmens nyckelåtgärder, med ett genomsnittligt bidrag från gemenskapen på mer än 1,7 miljoner euro. Få demonstrationsprojekt hade ännu undertecknats då statistikarbetet för denna rapport avslutades; däremot hade 41 kombinerade projekt (FoTU och demonstration) satts igång med ett bidrag från gemenskapen som översteg 3 miljoner euro i genomsnitt. Dessa belopp är så mycket mera betydande, som bidraget från gemenskapen i samtliga fall svarar för högst 50 % av de totala projektkostnaderna för FoTU-delen, och 35 % för demonstrationsdelen. Dessutom skapar de konsortier som bildats för att genomföra dessa FoTU- och demonstrationsprojekt betydande nätverkseffekter, eftersom de förenar i genomsnitt mer än sju partners per projekt.

[9] Uppgifterna om undertecknade kontrakt ges för samtliga kontrakt som undertecknats inom 1999 års budget t.o.m. utgången av mars månad 2000, d.v.s. 3 500 kontrakt med ett totalt bidrag från gemenskapen på 3 300 miljoner euro.

När det gäller sammanförande av projekt har relativt få formella grupperingar ("clusters") bildats, spontant eller på förslag från kommissionens avdelningar. Möjligheten har emellertid utnyttjats i betydande grad inom vissa områden, t.ex. nyckelåtgärden "bekämpning av infektionssjukdomar". Genom vissa nyckelåtgärder grupperas projekt tillsammans inom ramen för tematiska nätverk. Dessutom skapar de finansierade projektens goda överensstämmelse med nyckelåtgärdernas mål betydande synergier för att nå målen. Anpassningen av arbetsprogrammen för varje särskilt program för år 2000 har gjorts med hänsyn tagen till projekt som godkänts 1999, så att komplementariteten maximeras och överensstämmelsen med de uppställda målen säkras.

4.3. Generisk FoTU och stöd till forskningsinfrastrukturer

Generisk FoTU är ett oumbärligt komplement till nyckelåtgärderna och omfattar främst långsiktig, prioriterad forskning vars effekter täcker ett brett spektrum av tillämpningsområden. Mer än 200 forskningsprojekt av detta slag hade satts igång vid utgången av mars 2000, med ett genomsnittligt bidrag från gemenskapen på över 1,5 miljoner euro. Storleken på de projekt som finansieras av unionen har alltså ökat kraftigt även för denna typ av verksamhet. Antalet partners är ungefär samma som i de projekt som drivs inom ramen för nyckelåtgärderna.

Forskningsinfrastrukturerna kan också dra fördel av ett stöd enligt ramprogrammet, främst genom att detta förbättrar tillgången till dessa infrastrukturer och medverkar till att den ingår i nätverk på europeisk nivå. Detta stöd kompletterar alltså nationellt stöd till forskningsinfrastrukturer, och dess finansiella omfattning är jämförelsevis begränsat, men mervärdet kan vara ansenligt. En betydande del av stödet till tillgång till forskningsinfrastrukturer drivs horisontellt av programmet "Mänsklig potential". Ungefär 150 kontrakt hade undertecknats inom detta verksamhetsfält vid utgången av mars 2000, till ett genomsnittlig belopp av 800 000 euro per projekt och ca 300 000 euro per deltagande organisation.

4.4. Deltagande från associerade stater och internationellt samarbete

Bl.a. den kommande utvidgningen av unionen och ekonomins och kunskapens globalisering förklarar den ökande betydelse som tillmäts internationellt samarbete inom FoTU. Detta införs genom Femte ramprogrammet i två former, dels genom programmet "Att bekräfta gemenskapsforskningens internationella roll", dels genom att tredje land deltar i andra särskilda program. Detta deltagande underlättas för ett antal länder genom avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete (som öppnar forskningsprogram i dessa länder ömsesidigt för deltagande från europeiska enheter); samt genom associationsavtal till ramprogrammet, som ger forskare från berörda länder möjlighet att delta i alla särskilda program och att ta emot finansiering från gemenskapen, i utbyte mot ett schablonbidrag till ramprogrammets budget. Allmänt sett är de vidtagna åtgärderna differentierade med hänsyn till de mål som ställs upp av resp. deltagande grupper av länder.

Länder i föranslutningsskedet

Sedan den oktober 1999 har tio länder i Central- och Östeuropa i föranslutningsskedet samt Cypern associerats till ramprogrammet (senare har även Malta begärt associering). I förväg har dessa elva anslutna länder haft möjlighet till reguljärt politiskt samråd med kommissionen, och deras organisationer har kunnat delta i ansökningsomgångarna sedan ramprogrammet startade. Resultaten är uppmuntrande, inte endast när det gäller antalet deltagare, utan även med hänsyn till den totala volymen av den verksamhet de kommer att ta del i. De bidrog vid utgången av mars 2000 med nära 400 deltagare, d.v.s. 3,4 % av det totala antalet deltagare. Antalet är uppmuntrande, eftersom det är första året dessa länder deltar som associerade till ramprogrammet; så mycket mera som länderna härigenom får tillgång till en FoTU-volym som vida överstiger denna andel, och till framstående europeiska forskningsnätverk (7 % av de bilaterala samarbetskontakter som skapats av de europeiska FoTU-projekten har en partner från dessa associerade länder). Kompletterande åtgärder har skapats av programmet "Internationell roll" för att stödja deras deltagande samt för att medverka i utvecklingen av deras "kompetenscentra".

Andra länder som är associerade till ramprogrammet

För Norge, Island, Liechtenstein och Israel, som tidigare var associerade till Fjärde ramprogrammet, har associeringen utsträckts till Femte ramprogrammet. Alltifrån det första året har dessa länder tillsammans haft ca 330 deltagare i projekt inom ramprogrammet. Dessutom undertecknades ett associationsavtal med Schweiz den 23 juni 1999 och skall träda i kraft 2001.

Länder i Central- och Östeuropa som inte är kandidatländer och Nya oberoende stater i f.d. Sovjetunionen

Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Ryssland har undertecknats och underställts rådet och Europaparlamentet. Av politiska skäl har dock rådets undertecknande och slutandet av avtal efter yttrande från Europaparlamentet uppskjutits tills vidare. Ukraina har också begärt förhandlingar om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete, vilket har gett anledning till ett första sonderande besök i december 1999. Dessutom finansieras sammanslutningen för forskningssamarbete med de nya oberoende staterna (INTAS) i huvudsak av gemenskapen inom ramprogrammet. Inom denna ram har ansökningar under 1999 lämnats in för 202 nya projekt, som täcker ett brett spektrum av ämnesområden och länder, och som kompletterar aktiviteterna under COPERNICUS.

Partnerländerna i Medelhavsområdet

Upprättandet av särskilda förbindelser med denna grupp av länder är en nyhet i Femte ramprogrammet. Det viktigaste målet för detta är att bidra till en hållbar utveckling kring Medelhavet inom ramen för partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet, och att på sikt inrätta en frihandelszon. Den strategi som följs innebär att åtgärderna koncentreras till fem strategiska prioriteringar för regionen, som inte helt omfattas av andra tematiska program eller av programmet INCO-DC: socioekonomisk modernisering, hållbar förvaltning av regionernas vattenresurser, bevarande och utnyttjande av kulturarvet, hälsofrämjande samt en miljömässigt hållbar regional utveckling.

Utvecklingsländer

Ansträngningar har gjorts för att förbättra samordningen bilateralt mellan nationella initiativ och med gemenskapsinitiativ. Inom kommissionen har de avdelningar som ansvarar för FoTU och de som ansvarar för utveckling inlett en gemensam studie av teman och alternativ för utnyttjande av FoTU för att främja utvecklingen. Dessutom har två viktiga samordningsinitiativ påbörjats, som tar upp de tropiska skogarna resp. perenna tropiska oljeväxter. Andra initiativ på strategiska teman för utvecklingsländerna som följs upp är bl.a. utveckling av ett vaccin mot malaria, och jordbruksforskning för utveckling. På det sistnämnda området fortsätter kommissionen även att medverka i Rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning.

Nya tillväxtekonomier och industrialiserade länder, förutom Ryssland och Ukraina

För Norge, Island, Liechtenstein och Israel, som tidigare var associerade till Fjärde ramprogrammet, har associeringen utsträckts till Femte ramprogrammet. Alltifrån det första året har dessa länder tillsammans haft ca 330 deltagare i projekt inom ramprogrammet. Dessutom undertecknades ett associationsavtal med Schweiz den 23 juni 1999 och skall träda i kraft 2001. Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Förenta Staterna har lett till att överenskommelser undertecknats om igångsättning på metrologi- och materialområdena. Slutligen har ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Sydafrika utsträckts till Femte ramprogrammet, ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Kina trädde i kraft den 14 december 1999, och ett liknande avtal har slutits med Argentina. När det gäller relationerna mellan de stora regionerna i världen har gemenskapen storligen bidragit till ministerkonferensen om vetenskap och teknik (toppmötet mellan Asien och Europa, ASEM) som hölls i Peking den 14 och 15 oktober 1999 och även inlett en vetenskaplig och teknisk uppföljning av toppmötet i Rio den 19 juni 1999.

Samordning

För att förstärka samordningen och synergierna mellan olika former av vetenskapligt och tekniskt samarbete i Europa har kommissionen fortsatt att stödja programmet COST och tillhandahålla dess vetenskapliga sekretariat. Fyra nya länder (Bulgarien, Cypern, Lettland och Litauen) har blivit medlemmar av COST, där numera 32 länder i Europa ingår. EUREKA har fortsatt att spela en viktig roll, bl.a. i de vetenskapliga förbindelserna med länderna i Central- och Östeuropa. Litauen antogs som medlem av EUREKA vid ministerkonferensen i Istanbul under turkiskt ordförandeskap (1999), och senare har Lettland och Kroatien blivit medlemmar, liksom Israel vid konferensen i Hannover under det nuvarande tyska ordförandeskapet.

4.5. De europeiska forskarnas rörlighet

De direkta stödåtgärderna till forskarnas rörlighet har förstärkts väsentligt i Femte ramprogrammet med programmet "Mänsklig potential". Ett system för värdstipendier har inrättats där de organisationer som valts av gemenskapen själva kan välja vilka stipendiater de vill ta emot. Denna nya typ av stipendier utdelas för att ta emot stipendiater i företag (220 stipendiater valdes under 1999) och för att ta emot forskare i mindre gynnade regioner i gemenskapen (fler än 130 stipendiater valdes), och för att ta emot doktorander vid institutioner för högre utbildning (drygt 200 institutioner valdes under 1999). Sammanlagt åtnjöt fler än 3 000 stipendiater Marie Curie stipendier för finansiering under 1999. Dessutom har 167 nätverk för forskningsutbildning valts ut under 1999 som omfattar fler än 1 300 forskarlag som kommer att ta emot närmare 4 000 unga forskare.

4.6. Kvinnorna i gemenskapens forskning

Den 17 februari 1999 antog kommissionen ett meddelande med titeln "Kvinnor och vetenskap: att mobilisera kvinnor för att berika den europeiska forskningen" [10]. Kommissionen beklagar där kvinnorna är underrepresenterade i den vetenskapliga forskningen, vilket är en oacceptabel brist inom forskningen i Europa, och en ojämlik behandling. Meddelandet lägger grunden till en handlingsplan som strävar mot två mål: att stimulera till diskussion och erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna, och att främja forskning av, för och om kvinnor inom Femte ramprogrammet.

[10] KOM (99) 76-slutlig. Detta dokument liksom alla andra dokument som nämns i detta kapitel finns på webbplatsen "Kvinnor och vetenskap": www.cordis.lu/improving/src/hp_women.htm

Den 20 maj 1999, antog rådet en resolution i vilken den stöder detta betraktelsesätt och inbjuder medlemsstaterna att aktivt delta i den dialog kommissionen föreslår, samt att stödja kvinnorna i den nationella forskningen. Även Europaparlamentet har uttryckt sitt stöd i sin resolution "Kvinnor och vetenskap", som antogs den 3 februari 2000.

För att främja mobiliseringen i medlemsstaterna och de associerade staterna samlade kommissionen under 1999 representanter för nätverk för kvinnliga forskare, och tog initiativ till skapandet av en grupp av nationella tjänstemän, "Kvinnor och vetenskap". Parallellt härmed överlämnade en grupp av 12 kvinnliga forskare, utsedda av kommissionen, i november 1999 en politisk rapport med en beskrivning av kvinnornas situation i den europeiska forskningen, samt rekommendationer. Kvinnornas deltagande i femte ramprogrammet fortsätter att uppmuntras och stimuleras på alla nivåer, och särskilt i utvärderingspanelerna (de paneler som samlades för en första serie utvärderingar, bestod till 25 % av kvinnor, medan dessa endast utgjorde 15 % i databasen för utvärderingsexperter). För övrigt startades studier i de särskilda programmen vid mitten av år 2000, och genusforskning finansieras inom ramen för den socioekonomiska nyckelåtgärden.

4.7. Etiska synpunkter på gemenskapens forskning

I Europaparlamentets och rådets beslut att anta Femte ramprogrammet föreskrivs att all verksamhet skall bedrivas med respekt för grundläggande etiska principer. Europeiska gruppen för etik i vetenskap och ny teknik har utvecklat denna principförklaring i sin rekommendation nr 10 "Etiska aspekter i Femte ramprogrammet", och har dragit lärdom av denna för den vaksamhet kommissionen bör utöva vid programmens genomförande.

I rådets beslut om fastställande av programmet "Livskvalitet" specificeras särskilt de etiska gränser inom vilka den forskning som finansieras av gemenskapen bör hålla sig, och vissa typer av forskning utesluts; användningen av djur begränsas; inbegripa forskningsområden till förmån för utsatta grupper liksom forskning i bioetik införs; och det handlingsmönster som definieras för detta program harmoniseras med föreskrifterna i internationella texter.

Kommissionens avdelningar har omsatt dessa krav i konkreta åtgärder. Forskarna uppmanas noggrant redogöra för de etiska aspekterna på sina projekt redan på ansökningsstadiet. Dessutom ingår etiska överväganden i den vetenskapliga utvärderingen av forskningsprojekten; och projekt på livskvalitetens område som väcker särskilda etiska frågor tas upp till en speciell etisk granskning. Detta är fallet bl.a. när forskningen innefattar kliniska försök, experiment med icke-mänskliga primater eller användning av mänskliga embryon. Några tiotal känsliga ansökningar i varje ansökningsomgång under 1999 blev föremål för en etisk granskning av en tvärvetenskaplig och pluralistisk panel och har sedan utmynnat i ställningstaganden i samförstånd med berörda sökande. Dessutom kan man i samband med förhandlingar om kontrakt försäkra sig om att forskarna skaffat alla nationella tillstånd som krävs för att bedriva verksamheten.

Utöver stadgeenliga överväganden är det viktigt att betona den pedagogiska och stimulerande roll kommissionen kan spela genom hela ramprogrammet för att göra forskarna medvetna om vetenskapens etiska dimension.

4.8. Övervakning av gemenskapens forskning

Paneler av oberoende experter genomförde 1999 års övervakning av ramprogrammet och dess särskilda program i enlighet med författningsmässiga krav i resp. programbeslut. Övervakningspanelen för ramprogrammet berömde kommissionens avdelningar för deras hantering av övergången från fjärde ramprogrammet till de nya programstrukturerna, målen och förfarandena i Femte ramprogrammet, mot bakgrund av den tidspress och den stora arbetsbelastning, som orsakades av det sena antagandet av besluten om ramprogrammet. Panelen lovordade också införandet av många välkomna förbättringar och innovationer, såsom det transparenta systemet för utvärdering av ansökningar, vilket nu är standardiserat i hela ramprogrammet.

Panelen ansåg emellertid att ramprogrammet redan stod inför betydande utmaningar. Dess största problem gällde ytterligare förbättring av programförvaltningen, politiken för mänskliga resurser och forskningens effekter. Panelen gjorde ett antal operationella rekommendationer, som i huvudsak var knutna till dessa frågor. I allmänna ordalag gjorde den följande rekommendationer:

-Förvaltningen av fasen "infordran av ansökningar till projektkontrakt" bör förbättras;

-En effektiv politik för mänskliga resurser bör utvecklas för hela ramprogrammet;

-Effekterna liksom mekanismerna för bedömning av dessa bör förstärkas i Femte ramprogrammet.

Panelen ansåg vidare att genusmedvetandet bör stärkas, bl.a. genom lämplig genusbaserad datainsamling och fortsatta ansträngningar för att uppmuntra kvinnliga utvärderare att ansöka om att bli intagna i databasen för ansökningsutvärderare. Slutligen betonade panelen betydelsen av allmänhetens medvetenhet om vetenskap och teknik och rekommenderade att lämpliga åtgärder utvecklas av varje chef för operationella program och integreras för allmän tillämpning i Femte ramprogrammet.

Kommissionen har reagerat positivt på panelens rekommendationer och håller på att vidta åtgärder för att genomföra dem.

4.9. Ramprogrammets genomförande

Kommissionen har i sin förvaltning av ramprogrammen alltid tillämpat ett antal, numera välkända, grundläggande principer:

-Lika tillgång till programmen för alla potentiella deltagare, och lika behandling av ansökningar;

-Urval av ansökningar på grundval av kvalitet;

-Transparens och objektivitet i kriterier och förfaranden;

-Balans mellan kvalitet och snabbhet i förfarandena, med upprätthållande av en ansvarsfull förvaltning av allmänna medel.

Under förberedelserna för igångsättningen av Femte ramprogrammet och under det första året av dess genomförande har dessa principer fortsatt tillämpats, och dessutom har stora ansträngningar gjorts för att förbättra sammanhanget i alla särskilda program. Utöver ändringar i de interna arbetsmetoderna har de viktigaste och mest påtagliga resultaten av detta arbete varit följande:

-En gemensam handbok i förfaranden för utvärdering av ansökningar, som skall följas av alla särskilda program;

-En ny uppsättning modellkontrakt för alla de verktyg för genomförande som används i de särskilda programmen;

-En utvidgning av programmet till att omfatta alla särskilda program och en fullständigt ny utformning av den europeiska forsknings- och innovationswebbplatsen, CORDIS [11];

[11] www.cordis.lu

-En uppsättning handledningar för sökande;

-En öppen infordran av ansökningar från potentiella experter på utvärdering av ansökningar, och en gemensam databas för utvärderare;

-En gemensam resurs för mottagande, kodning och utvärdering av ansökningar med administrativt stöd av en extern tjänsteleverantör;

-Ett modifierat förfarande efter utvärderingen av ansökningar, så att förhandlingar om kontrakt med partners kan börja tidigare, sedan ansökningarna godkänts.

När det gäller hanteringen av Femte ramprogrammets start var det mest markanta draget att det sena antagandet av ramprogrammet och besluten om de särskilda programmen, i kombination med förväntningarna från FoTU-samhället och nödvändigheten att göra budgetåtaganden för 1999 för resp. program, tvingade fram en "big bang"-start, där de flesta av de första omgångarna avslutades inom en mycket kort period i juni-juli 1999. Denna situation vållade vissa administrativa problem och svåra arbetsförhållanden vid de inledande utvärderingssammanträdena under dessa två månader. Trots dessa igångsättningsproblem behandlades som redan nämnts ca 16 000 ansökningar och 12 000 utvärderades under 1999, där alla behandlades lika, och kommissionen kunde teckna kontrakt med antagna sökande i tid.

Som väntat ledde ändringen av förfarandena som en följd av utvärderingen till att förhandlingar om kontrakt kunde inledas med antagna sökande ca två månader tidigare än i Fjärde ramprogrammet. År 1999 var det dock tyvärr inte möjligt att underrätta ej antagna sökande så snabbt som planerat. Denna punkt ingick bland ett antal förvaltningsproblem som identifierades av kommissionen, och som ledde till att en avdelningsövergripande grupp inrättades i början av år 2000 med uppgift att förbättra och förenkla förvaltningen av FoTU-programmen, och vars slutsatser nu håller på att genomföras (jfr 6.2.).

5. Effekter av gemenskapens forskning

5.1. Transnationella samarbetskontakter

Ramprogrammet har alltsedan dess start haft en mycket viktig nätverksskapande effekt i Europa genom sin princip att främst finansiera multinationella forskningskonsortier. Den ökande storleken på forskningsprojekten i Femte ramprogrammet (i genomsnitt 7 partners per projekt) understryker denna effekt av "virtuell rörlighet", som stimulerar och främjar forskarnas "reella" rörlighet. De 1 500 FoTU- och demonstrationsprojekt som igångsatts t.o.m. mars 2000 (från 1999 års budget) har sålunda skapat mer än 36 000 samarbetskontakter, varav mer än 30 000 transnationella.

5.2. Små och medelstora företags tillgång till forskning

För Femte ramprogrammet har kommissionen antagit den harmoniserade definitionen av små och medelstora företag, som i fortsättningen tillämpas på hela unionens verksamhet. Denna definition begränsar bl.a. det maximala antalet anställda till 249, mot 499 i det tidigare ramprogrammet. Dessutom har små och medelstora företags tillgång till ramprogrammet underlättats genom införandet av en "separat ficka" för små och medelstora företag. Denna "ficka", i vilken mer än 7 000 ansökningar behandlades under 1999, överförs genom ett nät av "nationella kontaktpunkter" i medlemsstaterna och de associerade staterna. Dessutom har de särskilda åtgärder som är riktade till små och medelstora företag utsträckts till hela ramprogrammet (CE). Det rör sig liksom tidigare om bidrag till förstudier, som gör det möjligt för två små och medelstora företag att utarbeta en ansökan om forskningsanslag och kontrakt om forskningssamverkan ("CRAFT"), varigenom flera små och medelstora företag låter tredje organ genomföra forskningsinsatser.

Tack vare dessa nya former svarade små och medelstora företags deltagande vid utgången av mars 2000 (1999 års budget) för 22% av deltagandet i tematiska program (CE). Motsvarande finansiella bidrag överstiger vida den miniminivå på 10 % som Europaparlamentet kräver, då det representerar 18,5 % av de totala bidragen.

Speciellt ansökningarna om särskilda åtgärder ökade med 20 % under 1999 jämfört med det föregående ramprogrammets första år: nära 850 ansökningar om bidrag till förstudier och 150 ansökningar om forskningssamverkan togs emot detta första år. Nära 40 % av dessa projekt godkändes, och mer än 1 000 små och medelstora företag kommer att kunna delta, i många fall för första gången, i ett internationellt forskningsprojekt. I nära 80 % av fallen har dess små och medelstora företag mindre än 50 anställda.

Värt att notera är det ökande utnyttjandet av särskilda åtgärder inom programmet "Livskvalitet", vilket på sikt bör väsentligt öka graden av små och medelstora företags deltagande i detta program. Små och medelstora företags deltagande i ramprogrammet kommer också att stimuleras av att ett tjugotal ekonomiska och tekniska förstudieprojekt startas. Dessa åtgärder kommer att bidra till att små och medelstora företag kan identifiera ekonomiska och tekniska tendenser i sektorer som läder, biomassa, elektronisk handel, rymdteknik och nanoteknologi, för att sedan hjälpa dem att utarbeta gemensamma forskningsprojekt.

5.3. Effekter på konkurrenskraft, sysselsättning och livskvalitet

Forskningens effekter på ekonomin och samhället är föremål för många studier, såväl på gemenskapsnivå som mera allmänt [12]. En av de viktigaste lärdomarna från studierna är att dessa effekter står över allt tvivel - FoTU som leder till innovationer är tillväxtens motor i många ekonomiska sektorer och en väsentlig faktor för sociala förändringar - men också att det är utomordentligt svårt att exakt mäta dessa effekter, beroende på att forskningens effekter är mycket diffusa.

[12] Se årsrapporten 1999 (KOM(99) 284 slutlig/2) för en presentation av vissa av de studier som genomfördes på gemenskapsnivå under 1998/1999.

Beträffande speciellt europeisk forskning kan vissa drag understrykas, som ger ramprogrammet ett särskilt mervärde. Först och främst representerar företagen en tredjedel av deltagarna i de tematiska programmen, såväl ifråga om antalet deltagare (32,5 %) som i finansiella termer (34 %); denna betydande medverkan från de ekonomiska aktörerna visar klart att gemenskapens forskning motsvarar vissa av deras behov. Övriga deltagare är främst forskningscentra och högre läroanstalter, och var och en av dessa kategorier svarar för ca 30 % av antalet deltagare. Fördelen med ramprogrammet är att dessa deltagare ingår i partnerskap, som oftast förenar dessa olika typer av deltagare. Gemenskapens forskning bidrar på så sätt märkbart till ett samarbete mellan olika verksamhetsområden som inte alltid möts spontant i företagsvärlden, den akademiska forskningen och forskningscentra. På samma sätt är ramprogrammet en mötesplats för den offentliga och den privata forskningen, vilkas deltagande är av samma storlek. I de tematiska programmen är den privata sektorn större och svarar för 53 % av antalet deltagare och 55 % av mottagna finansiella bidrag.

Den nya strategin i Femte ramprogrammet betonas ytterligare de ekonomiska och sociala effekterna av den FoTU som finansieras av unionen. Nyckelåtgärdernas orientering mot viktigare socioekonomiska frågor avspeglar sig i att en "teknisk igångsättningsplan" bifogas varje FoTU-projekt, att relevanta socioekonomiska kriterier införs i utvärderingen av dessa projekt, och att "innovationskärnor" införs i de tematiska programmen. Dessutom har arbetsprogram till de särskilda programmen utarbetats under 1999 och reviderats inför år 2000, på grundval av yttrandena från de rådgivande expertgrupper som är knutna till nyckelåtgärderna, i vilka forskningens användare är väl representerade. De avdelningar i kommissionen som ansvarar för avsnitt av unionens politik som berör forskningen har också lämnat synpunkter inför revisionen av dessa arbetsprogram.

Programmet "Innovation och små och medelstora företag" förstärker effekterna av gemenskapens forskning. Å ena sidan utgör programmet ett instrument för samordning av åtgärder som rör små och medelstora företag och innovation samt en leverantör av tjänster till nyskapande företag, särskilt små och medelstora företag som deltar i ramprogrammet. De erbjudna tjänsterna omfattar bl.a. den unika "fickan" för små och medelstora företag, "fickorna" för stöd till immaterialrätt (IPR-helpdesk) och till finansiering av innovation (LIFT-helpdesk) samt av nätverket av teknikförmedlingscenter. Å andra sidan gör programmet också försök med pilotåtgärder för att främja innovation och tekniköverföring, som t.ex. ett program med kapitaltillskott till unga, nyskapande företag i samarbete med Europeiska investeringsfonden och Europeiska investeringsbanken (I-TEC, "Innovation and Technology Equity Capital"). Genom programmets "resultattavla avseende innovationsverksamhet" ges ett referensinstrument för europeiska och nationella beslutsfattare för att diskutera, analysera och fastställa initiativen inom innovationspolitiken, till exempel, Kommissionens meddelande "Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi" [13].

[13] KOM(2000) 567, 20.09.2000

Den FoTU som bedrivs av kommissionens Gemensamma forskningscentrum (GFC) spelar en viktig roll i genomförandet av gemenskapens politik och, i ett vidare sammanhang, som referenskälla för vetenskap och teknik på europeisk nivå. GFC initierade under 1999 en serie omgrupperingar för att optimera synergierna mellan dess verksamheter på viktigare teman när det gäller socioekonomiska effekter: utsläpp och deras inverkan på människors hälsa och miljön, globala förändringar, nutrition, jordbrukets miljö och, inom kärnkraftssäkerheten, reaktorernas åldrande.

5.4. Effekter på den europeiska ekonomiska sammanhållningen

Ur sammanhållningssynpunkt kompletterar ramprogrammet strukturpolitiken vad gäller FoTU. Strukturfondernas reglementen för perioden 2000-2006, som godkändes 1999, bekräftar fondernas roll att främja innovation och användningen av ny teknik, samt att stärka FoTU-resurserna så att de bidrar till regional utveckling och stödjer forskningsinfrastrukturerna och de mänskliga resurserna.

En analys av deltagandet i ramprogrammet från de s.k. "sammanhållningsländerna" (Grekland, Spanien, Irland och Portugal) visar att programmet spelar en positiv roll för de mindre gynnade regionerna. Dessa länder har endast 7,8% av den personal som är sysselsatt med FoU i Europeiska unionen, men 14,5% av unionens deltagare i ramprogrammet (kontrakt undertecknade t.o.m. den 31 mars 2000). Partners i dessa länder spelar en inte oväsentlig roll, då de även har 13% av projektsamordnarna. I finansiella termer är förhållandet ännu fördelaktigare för sammanhållningsländerna: med 10,7% av de finansiella bidragen, är deras andel av ramprogrammets finansiering 2,5 gånger större än deras andel av unionens totala kostnader för FoU (4,2%). Dessutom gör arten av de europeiska FoTU-partnerskapen att den finansiering som deltagarna mottar direkt endast representerar en bråkdel av den volym FoTU de har tillgång till. När det gäller tillgången till europeiska forskningsnätverk slutligen, finns det en deltagare från sammanhållningsländerna i 25% av de samarbetskontakter som skapats av ramprogrammet detta första år.

Ramprogrammet har även bidragit till definitionen av regionala strategier för innovation, tekniköverföring och nätsammanslutningar av de berörda regionerna, med verksamhet som finansieras genom programmet "Innovation och små och medelstora företag" i samarbete med kommissionens avdelningar med ansvar för regionalpolitiken.

5.5. Samordning av nationell och europeisk politik

Gemenskapens partnerskap för forskning har en påtaglig effekt för att skapa verkligt sammanhang i vissa segment av den europeiska forskningen. Det är tydligt att många FoTU-organ i medlemsstaterna och de associerade länderna är benägna att strukturera delar av sin forskningsverksamhet så att de överensstämmer med ramprogrammet, vilket bidrar till att göra dem ömsesidigt kompatibla för att samarbeta och skapa synergier utanför de projekt som finansieras av unionen.

Ramprogrammet innehåller även verksamhet som direkt syftar till att samordna forskningsverksamheten i unionen: "tematiska nätverk" och "samordnad verksamhet". Av dessa åtgärder har 250 resp. ett trettiotal godkänts för finansiering under 1999, vilket innebär en ej försumbar tillämpning av dessa former, men den bör kunna utökas. Kompletterande initiativ har tagits för att främja samordningen av de särskilda programmen. Förvaltningskommittén för programmet "Livskvalitet" har t.ex. inrättat en arbetsgrupp för att undersöka möjligheterna till samordning på vissa områden inom livskvalitetsforskningen.

CREST, som är ett rådgivande organ sammansatt av representanter för medlemsstaterna under kommissionens ordförandeskap, är en observatör och främjare av denna utveckling. Det tillsatte under 1999 tre arbetsgrupper för "möjligheter och utmaningar för den europeiska forskningspolitikens framtid", varav en ägnar sig åt samordningen av FoTU-politiken. Kommissionens avdelningar har gett reellt stöd. I rapporten från denna grupp analyseras och klargörs begreppet samordning, dess aktörer, ram och möjliga hinder. Den har överlämnats till kommissionen, som kommer att stödja sig på sina slutsatser vid genomförandet av samordningen av det europeiska området för forskningsverksamhet, för att utveckla genomförandet av Femte ramprogrammet, och för sin studie av gemenskapens forskning efter 2002 (jfr kapitel 6).6. Utsikter

6.1. Skapande av ett europeiskt område för forskningsverksamhet

I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Lissabon och de önskemål som uttrycktes av ministerrådet den 15 juni 2000 har kommissionen och medlemsstaterna åtagit sig att snabbt vidta viktiga åtgärder för att förverkliga det europeiska området för forskningsverksamhet. Framgången i dessa beror av medlemsstaternas såväl som kommissionens aktiva medverkan. Åtgärderna omfattar bl.a. följande:

*Utveckling av en öppen samordningsmetod, grundad på komparativ övervakning av politik och FoTU-verksamhet utifrån en serie indikatorer ("benchmarking"). Indikatorer och metoder kommer att utarbetas av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna.

*Främjande av uppbyggnaden av nätverk för nationella och gemensamma forskningsprogram på frivillig grund. För att nå detta syfte är det viktigt att den ömsesidiga informationen förbättras, och att de nationella programmen gradvis öppnas. Unionen kommer att främja denna utveckling och studera möjligheten att på sin nivå införa incitament.

*Kartläggning av kompetensen för forskning och utveckling i unionen. Kommissionen kommer under detta år att presentera mål och metoder för att genomföra kartläggningen i nära samverkan med medlemsstaterna.

*Inrättande av ett europeiskt höghastighetsnät för telekommunikationer för att knyta ihop de nationella forskningsnätverken med stöd av bl.a. Europeiska investeringsbanken.

*Analys av hinder mot forskarnas rörlighet i Europa och initiering av nödvändiga reformer för att undanröja dessa. En arbetsgrupp av nationella experter kommer att inrättas för att studera situationen och föreslå nödvändiga åtgärder.

*Främjande av initiativ till förmån för innovation och teknologiska "start-ups", bl.a. under medverkan av Europeiska investeringsbanken. Informationsutbytet på dessa teman kommer även att förbättras genom att en "instrumentpanel för innovation" inrättas.

*Införande av ett gemenskapspatent på grundval av nya förslag som lagts fram av kommissionen.

*Uppföljning av den europeiska FoTU-politiken och framstegen inom det europeiska området för forskningsverksamhet. Övervakningen kommer att göras i form av t.ex. regelbundna rapporter från kommissionen om forskningens tillstånd i Europa.

Dessutom kommer kommissionen inom kort att presentera operationella initiativ för andra dimensioner av det europeiska området för forskningsverksamhet, såsom inrättandet av ett referenssystem för vetenskap som stöd för beslutsfattandet, forskningens regionala dimension och öppnandet av det europeiska forskningsområdet för resten av världen, den vetenskapliga och tekniska verksamhetens relation till samhället, samt etiska aspekter på forskningen. Målet för genomförandet av det europeiska forskningsområdet kommer även att återspeglas i de framtida stödåtgärderna för forskning inom EU.

6.2. Genomförande av Femte ramprogrammet

Kommissionens avdelningar är i färd med att analysera lärdomarna från genomförandet av ramprogrammet hittills, i syfte att utveckla det till ett mera tillgängligt och användarvänligt instrument för forskningens aktörer, och samtidigt ett instrument som på ett optimalt sätt medverkar till genomförandet av det europeiska området för forskningsverksamhet.

För att åstadkomma detta stöder sig kommissionens avdelningar på sitt eget arbete (bl.a. genom enkäter över deltagarnas belåtenhet), på rapporterna från 1999 års övervakningspaneler, och på slutsatserna från de experter på hög nivå som fått i uppdrag att under första halvåret 2000 utvärdera gemenskapens forskning under de senaste fem åren. Beträffande förvaltningen av ramprogrammet har den avdelningsövergripande arbetsgrupp som inrättades i början av år 2000 på initiativ av kommissionsledamoten med ansvar för forskningsfrågor föreslagit betydande förenklingar i bl.a. den information som riktas till de sökande, formulären för utarbetande av kontrakt samt förfarandet och formuläret för registrering i databasen för utvärderare. Rådet och Europaparlamentet har regelbundet informerats om denna utveckling.

Kommissionen har dragit slutsatser från dessa åtgärder i sin halvtidsutvärdering av ramprogrammet, som innefattar instruktioner för utvecklingen av Femte ramprogrammet under 2001 och 2002.

6.3. Förberedelser för gemenskapens framtida forskningsverksamhet

Dessa åtgärder har också utmynnat i de första riktlinjerna för forskningen efter 2002, som lades fram i meddelandet "Genomförandet av 'ett europeiskt område för forskningsverksamhet': Riktlinjer för unionens åtgärder inom forskning (2002-2006)" [14] som bl.a. handlar om att utforma ramprogrammet som en katalysator för att underlätta förverkligandet av det europeiska området för forskningsverksamhet i samverkan med övriga styrmedel.

[14] KOM(2000) 612, 4.10.2000.

Meddelandet är avsett att väcka fördjupade debatter i Europaparlamentet, rådet, Europeiska unionens rådgivande organ och hos alla berörda parter. På grundval av dessa debatter skall kommissionen utarbeta formella förslag för nästa ramprogram, som den kommer att presentera under första kvartalet 2001. Processen för parlaments och rådets medbeslutande skulle då kunna påbörjas vid en sådan tidpunkt att det nya ramprogrammet kan antas i god tid före utgången av 2002, vilket skulle trygga kontinuiteten i, och samtidigt en förnyelse av, gemenskapens FoTU-verksamhet.

BILAGA 1

VERKSAMHET INOM SÄRSKILDA PROGRAM

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Livskvalitet och förvaltning av de levande resurserna 27

Ett användarvänligt informationssamhälle 38

Konkurrenskraftig och varaktig tillväxt 47

Energi, miljö och hållbar utveckling 56

Att bekräfta gemenskapsforskningens internationella roll 67

Främjande av innovation samt stimulans av små och medelstora företags deltagande 72

Förbättring av den mänskliga forskningspotentialen samt den socioekonomiska

kunskapsbasen 77

Gemenskapens forskningscentrum 82

Kärnkraft 85

Livskvalitet och förvaltning av de levande resurserna

>Plats för tabell>

Livskvalitetsprogrammet fick en lyckad start 1999, med en stor ansökningsomgång som offentliggjordes den 6 mars 1999. Svarsfrekvensen och kvaliteten på de inkomna förslagen har generellt sett varit mycket tillfredsställande, med särskilt god anslutning från den privata sektorn. Den nya "problemlösningsmetoden" har lett till intressanta förslag, och i synnerhet till några viktiga "projektgrupperingar" där flera FoTU-förslag samlats i syfte att uppnå ett gemensamt mål. Tonvikten på den socioekonomiska dimensionen har också tagits upp i många förslag, även om ytterligare förbättringar behövs på vissa områden. Den gemensamma styrelsegruppen har visat sig vara ett bra sätt att inrikta programverksamheten på politiska behov. "Miniteam" har inrättats för att ge operativa råd för varje nyckelåtgärd, och information om hur FoTU-förslag kan utformas för att stödja EU:s politik finns tillgänglig för förslagsställare och utvärderare.

Genomförandet av rekommendationerna från 1998 års övervakningspaneler

1998 års rekommendationer för övervakning av FAIR-, BIOTECH 2- och BIOMED 2- programmen var huvudsakligen inriktade på strategiska frågor (relevans och samband med forskningspolitik, spridning och utnyttjande av resultat), särskilda åtgärder (tillhandahållandet av QuickScan för patenterbarhetsprövning och Medline åt utvärderare av förslag) och RP4 projektövervakning. Trots påtryckningarna under 1999 att genomföra den första etappen av Livskvalitetsprogrammet har programförvaltningen genomfört rekommendationerna eller är i färd med att göra det. Ytterligare förbättringar i projektövervakningsförfarandena planeras för år 2000.

De viktigaste rekommendationerna från 1999 års övervakningspanel

2000 års övervakningspanel lovordade programförvaltningens kvalitet och den framgångsrika lanseringen av programmet trots hård tidspress och stor arbetsbelastning. Den rekommenderade särskilt att informationspaketet för potentiella sökande skulle göras tydligare, att pröva ett reviderat utvärderingsförfarande, där utvärderarna skulle få anonyma delar av förslagen före utvärderingsmötena, att på ett mera förutseende sätt engagera de olika intressenterna och experterna i de socioekonomiska aspekterna av forskningen och att förbättra återkopplingen till förslagsställare vid bedömningen av deras projekt. Det föreslogs också att externa experter skulle granska alla projekt formellt efter halva tiden. Dessa rekommendationer övervägs noga och några av dem har redan genomförts.

Programkommittén för Livskvalitetsprogrammet sammanträdde åtta gånger under 1999 och följde och stödde programverksamheten effektivt (medlemsstaternas delegationer träffades två gånger i förväg som en informell diskussionsgrupp för att hjälpa till att förbereda arbetsprogrammet). Alla associerade länder deltog i mötena som observatörer. Under höstens möten diskuterades och godkändes så småningom uppdateringen av arbetsprogrammet. Under 2000 fortsätter programkommittén att övervaka arbetsprogrammets uppdatering och ge sina synpunkter på finansieringen av utvalda projekt. Den kommer också att följa upp utvärderingsförfarandets finjustering. Slutligen har den inrättat speciella arbetsgrupper som skall utföra konsekvensanalyser av programmen för biovetenskap inom RP4 och RP5 och undersöka eventuella synergieffekter mellan EG:s och de enskilda ländernas verksamheter.

Livskvalitetsprogrammet har fem expertgrupper som bevakar programmets sex nyckelåtgärder. Dessutom inrättades två expertgrupper på hög nivå 1999 för att ge kommissionen råd i strategiska frågor beträffande den generiska verksamheten. Expertgrupperna har träffats tre gånger vardera under 1999, och expertgrupperna på hög nivå en gång. Utöver gruppmötena beslutades det i flera fall att målinriktade arbetsgrupper skulle hjälpa till att skapa samband mellan forskarsamfundet och intressenterna och fokusera rådgivningen till särskilda frågor. Dessa arbetsgrupper behandlade åldrandet, biovetenskapligt entreprenörskap, antibiotikaresistens och GMO-forskningen i perspektiv. Därutöver ordnades gemensamma möten mellan expertgruppernas ordförande och vice ordförande för att diskutera frågor av gemensamt intresse, säkerställa samordningen mellan expertgrupperna och expertgrupperna på hög nivå, upprätthålla programmets sammanhållning och enhetlighet och garantera en bred strategisk vision.

Uppdateringen av arbetsprogrammet för år 2000 har påverkats starkt av expertgruppernas råd [15]. Liksom 1999, och före varje ny ansökningsomgång, kommer arbetsprogrammet att uppdateras med bidrag från kommissionens enheter, expertgrupperna och programkommittén, utgående från den senaste vetenskapliga och sociala utvecklingen, liksom från reaktionerna på de första ansökningsomgångarna i programmet.

[15] Offentliggjort på Internet: http://europa.eu.int/comm/dg12/fp5/eag.html

Nyckelåtgärd 1: Livsmedel, kost och hälsa

Verksamhet under 1999

Den första ansökningsomgången för nyckelåtgärden utlystes den 6 mars 1999 och tidsfristerna gick ut den 1 juni och 15 november. Inom ramen för den första tidsfristen inlämnades 190 förslag till verksamheter med delat kostnadsansvar, varav 180 var bidragsberättigande och utvärderades och 39 godkändes, vilket motsvarar ett gemenskapsbidrag på 65,7 miljoner euro.

De förslag som valdes ut i den första ansökningsomgången överensstämde med de vetenskapliga prioriteringarna. De var tvärvetenskapliga och bidrog till genomförandet av nyckelåtgärdens huvudmål, som inriktades på att ge de europeiska konsumenterna sunda och säkra livsmedel av god kvalitet samtidigt som den europeiska industrins konkurrenskraft förbättrades. Industrins närvaro i den första ansökningsomgången var tillfredsställande (antal projekt med minst en industripartner), med upp till 67 % bland utvalda förslag.

Inom kostområdet syftade åtta projekt direkt till en ökad förståelse av mekanismerna som ligger till grund för förhållandena mellan livsmedlens beståndsdelar, livsmedelsvanor och optimal hälsa (antioxidanter och cancer i tjocktarmen, kalcium och osteoporos, osv.). Inom livsmedelssäkerhet syftade sju projekt till att utveckla metoder för att upptäcka oönskade ämnen (t.ex. hormoner och patogener). I fem projekt behandlades i synnerhet aspekter som rör livsmedelssäkerhet och spårbarhet hos genetiskt modifierade organismer (GMO).

Inom nyckelåtgärden godkändes dessutom 34 förslag till bidrag till förstudier och sex förslag till gemensam forskning inom ramen för stöd till små och medelstora företag. Tio kompletterande åtgärder valdes också ut, varav de flesta gällde organisation av konferenser om viktiga teman, till exempel den internationella kongressen "Improved Traditional foods for the next century", som organiserades i Valencia den 28 och 29 oktober 1999. För att stödja utbildning och rörlighet för forskare anslogs slutligen medel till 18 stipendier för individuell rörlighet samt fem utbildningsplatser och tre gäststipendier med industrin som värd.

Exempel på projekt som startades under 1999

En projektgruppering bestående av tre forskningsprojekt med delat kostnadsansvar forskar om celiaki (glutenöverkänslighet) och dess genetiska aspekter hos den europeiska befolkningen. Celiaki utgör det vanligaste problemet inom överkänslighet mot livsmedel bland den europeiska befolkningen och påverkar följaktligen kraftigt folkhälsan. Projektet syftar till att utveckla ett enkelt diagnostisk test för en bättre bedömning på europeisk nivå av omfattningen av celiaki, tyda dess genetiska förutsättningar och studera patogenesen utifrån de senaste forskningsrönen inom immunologi.

En annan projektgruppering grundad på erfarenhet avser att förebygga och minska närvaron av mykotoxiner genom tillämpning av HACCP-metoden (Hazard Analysis Critical Control Point). Mykotoxiner kan uppstå från mögel i livsmedel som säd och frukt och kan genom livsmedelskedjan överföras till mjölk. De är cancerframkallande och mutagena och har teratogen verkan även i mycket små mängder och orsakar cancer, lever- och njursjukdomar. Arbetet skall inriktas på behandlingen av säd före och efter skörd (förebyggande och möjligheter till dekontaminering genom biologiska medel). Resultaten från ochratoxin A och toxiner från slemmöglet fusarium skall utgöra en övergripande modell för naturliga toxiner och oönskade ämnen.

Verksamhet under 2000

Utvärderings- och urvalsprocessen för inlämnade förslag efter de olika ansökningsomgångarna skall fortsätta och inom nyckelåtgärden skall dessutom en översyn av arbetsprogrammet inför 2001 göras. I detta syfte planeras två sammanträden med den rådgivande expertgruppen, seminarier om vissa ämnen skall anordnas och en webbplats har tagits fram för medlemmarna i den rådgivande gruppen för att underlätta större utbyte.

NYCKELÅTGÄRD 2: Bekämpning av infektionssjukdomar

Verksamhet under 1999

Huvudmålsättningen för denna nyckelåtgärd är att ta fram nya och förbättrade vacciner, identifiera strategier för behandling och förebyggande och utveckla grundforskningen om folkhälsopraxis i fråga om infektionssjukdomar. Endast område 2.1. om utveckling av vaccin var öppet för tidsfristen juni 1999, med en vägledande budget på 64 miljoner euro. Kvaliteten och relevansen på förslagen i ansökningsomgången var generellt sett god, och nyckelåtgärdens problemlösningsbegrepp hade uppfattats. Ansökningarna omfattade alla de olika områdena för vaccinforskning, inbegripet humanvaccin, generisk vaccinologi, djurvaccin och vattenbruksvaccin.

Totalt 34 projekt av de 110 inlämnade förslagen valdes ut för finansiering. Industrins deltagande var uppmuntrande och dess närvaro (andelen projekt med minst en deltagare från industrin) uppgick till nära 80% bland de utvalda projekten. De utvalda förslagens förväntade genomslagskraft är särskilt stor inom åtgärdsområdet för "humanvaccin", där fyra projektgrupperingar kommer att inriktas på framtagningen av vaccin mot infektionssjukdomar av stor social och ekonomisk betydelse: AIDS, hepatit C, tuberkulos och malaria. Därutöver bygger ett projekt om respiratoriskt syncytievirus (RSV) på innovativ högteknologi, och andra projekt kommer att omfatta utvecklingen av vaccin mot meningokock-, Shigella- och Hantavirusinfektioner. Åtgärdsområdet för "generisk vaccinologi" presenterar exempelvis en projektgruppering för slemhinneimmunisering i syfte att förbättra tillförseln av vaccinantigener via slemhinnorna och ett projekt i syfte att optimera vaccinen mot tre svåra sjukdomar hos unga människor (lunginflammation, kikhosta och RSV). När det gäller "djurvaccin" handlar exempelvis två projekt om PMWS, post-weaning multisystemic wasting syndrome, en ny sjukdom hos grisar som orsakar stora ekonomiska förluster. På åtgärdsområdet för "vattenbruksvaccin" är syftet med det utvalda projektet att ersätta de vaccinadjuvans som används för närvarande med mindre skadliga produkter, vilket kan vara till fördel för hela veterinärområdet.

Exempel på projekt som startades under 1999

Det främsta syftet med projektgrupperingen EuroVac är att skapa ett europeiskt kandidatvaccin mot HIV. Subtyp B (vanligast i Europa) och subtyp C (som sprids snabbast) skall ingå. EuroVac består av flera närbelägna delar: samordning (beslutsfattande), tillverkning (försök med kandidatvacciner) och utveckling (kliniska prövningar med människor och primater). Kommissionen har investerat 8,8 miljoner euro i detta projekt vars totala kostnad uppgår till 17,8 miljoner euro.

Över 5 miljoner européer har smittats med hepatit C. Det utgör för närvarande ett allvarligare problem än aids, och mellan 2010 och 2020 kommer effekterna att bli än mer påtagliga. För första gången på europeisk nivå har 20 välkända laboratorier varav 2 industrilaboratorier gått samman för att bekämpa sjukdomen och utveckla ett vaccin. Projektgrupperingen sammanför, till ett totalt belopp på 7,3 miljoner euro, områden som genetisk vetenskap, immunologi, vaccinologi, molekylärbiologi, kemi, strukturell biologi och klinisk erfarenhet och ger den vetenskapliga forskningen därmed en ny struktur.

Verksamhet under 2000

De 330 förslag som lämnades in till tidsfristen den 15 november 1999 på områdena "strategier för förebyggande och behandling" och "folkhälsoaspekter" utvärderas och väljs ut under år 2000. Vidare planeras flera arbetsgrupper i ämnen som rör arbetsprogrammet liksom utvärderingen av nya förslag till tidsfristen i oktober 2000.

NYCKELÅTGÄRD 3: Cellfabriken

Verksamhet under 1999

Den första ansökningsomgången för FoTU-åtgärder inom "cellfabriken" offentliggjordes den 6 mars 1999, med två tidsfrister för FoTU-projekt, tematiska nät och samordnade åtgärder: 1.6.1999 och 15.11.1999. Andra typer av åtgärder, som kompletterande åtgärder, stipendier, förundersökningsbidrag och forskningssamarbete för små medelstora företag, var med olika slutdatum öppna under hela 1999, och förslag som lämnats in fram till dessa datum utvärderades.

Hela 399 FoTU-förslag hade lämnats in vid utgången av den första fristen, som omfattade ca 65% av nyckelåtgärdens forskningsområden. I slutet av utvärderingsförfarandet godkändes 41 förslag för finansiering, motsvarande ett genomsnittligt EG-bidrag per projekt på nära 2 miljoner euro. Många av dessa förslag väntas bidra direkt till industrins konkurrenskraft, med en industriell närvaro (andel projekt med minst en samarbetspart från industrin) på nära 100%. I många fall är mer än en industrigren engagerad i konsortiet.

De projekt som skall få stöd berör ett stort antal områden där "cellfabriken" är en central fråga. Några av de viktigaste förslagen tar upp de hälsoaspekter som härrör från cellfabriker, t.ex. nya koncept för behandling av degenerativa och neurologiska sjukdomar eller muskelsjukdomar, cancer eller genetiska sjukdomar. Andra projekt handlar om nya koncept för framställning av nya antibiotika och nyskapande idéer för användning av växter och svampar som cellfabrik för framställning av molekyler med högt behandlingsvärde. Det finns också projekt som tar upp de problem som läkemedelsindustrin ställs inför och som är av stor social och politisk betydelse, t.ex. snabb styrteknik och snabba kontrollmetoder inriktade på att minska antalet djur i toxikologiska försök genom att använda in vitro-försök. Även miljöaspekter behandlas i finansierade projekt, särskilt behandlingen av nya biokatalysatorer /enzymer, biologisk nedbrytning av växtgifter, växtsanering, sanering av tungmetaller och biotillgänglighet. Slutligen kan de förslag som skall stödjas inom åtgärdsområdet för processer och produkter från cellfabriker i betydande grad bidra till att förbättra kvaliteten hos livsmedel, agroindustri och precisionskemikalier. Det finns också projekt med ett brett intresseområde, som elektriska DNA-chips för övervakning av uttryckssystem, med spridda användningsområden inom många industrigrenar.

Vid den andra tidsfristen valdes det ut 117 förslag som utvärderades under december 1999 och januari 2000.

Exempel på projekt som startades under 1999

Transplantation av stamceller från navelsträngens blodkärl kan utgöra en effektiv behandling mot många livshotande sjukdomar, inklusive leukemi. Metoden synes erbjuda intressanta alternativ till de vanligare benmärgstransplantationerna. Ett europeiskt nät skall organisera överföringen av berörd teknisk expertis till europeiska klinikenheter för att förbättra, utvärdera, standardisera och slutligen tillämpa metoden. Genom projektet möjliggörs en alleuropeisk utvärdering av hur denna typ av transplantation av stamceller påverkar överlevnaden hos patienter. Resultaten skall även leda till nya protokoll för genterapi och terapi med stamceller från navelsträngens blodkärl, som kan bli av stort intresse på längre sikt.

Spillvatten från vaccinframställning är kraftigt förorenat av organiska ämnen som innehåller kvicksilver och som används i processen som desinfektionsmedel (tiomersal). I ett projekt utvecklas en ny teknik för behandling av denna sorts utsläpp. Där föreslås bioteknik för selektiv extrahering av tiomersal från spillvatten genom nya icke-porösa membrantyper för jonutbyte. I nästa steg bryts tiomersal ner till metalliskt kvicksilver genom mycket effektiva mikroorganismer som är genetiskt modifierade stammar som odlats fram inom ramen för projektet. En pilotanläggning grundad på konceptet "biologisk inneslutning" skall utvecklas och därmed kan processen ske fortlöpande och producerat metalliskt kvicksilver återvinnas. Projektet innehåller således tre viktiga aspekter:

-Rening av mycket giftigt vatten.

-Användning av genetiskt modifierade organismer under mycket stränga säkerhetsbestämmelser.

-Tillämpning av metoden under industriella förhållanden.

Verksamhet under 2000

Förutom utvärdering och val av inlämnade förslag ligger tyngdpunkten på en översyn av programmet efter halva tiden och strategisk analys av arbetsprogrammet, inbegripet en revidering av detta inför år 2001. I samband härmed förutses samverkan med programkommittén för Livskvalitetsprogrammet och den externa rådgivande gruppen för cellfabriken. Beträffande genomförandet görs särskilda ansträngningar för att stimulera utnyttjandet av resultat från tidigare och pågående ramprogramprojekt om "cellfabriken" inom industrin och den offentliga sektorn.

Nyckelåtgärd 4: miljö och hälsa

Verksamhet under 1999

Syftet med denna nyckelåtgärd är att bedöma hälsorisker och minska hälsoeffekter (inbegripet allergier) orsakade av miljöfaktorer. Det yttersta syftet är att stödja beslutsfattandet på miljö- och hälsoområdet och främja information om hälsa och miljö till allmänheten.

1999 års inbjudan resulterade i 162 förslag, vilket var ett bevis på forskarsamfundets höga förväntningar på detta innovativa forskningsområde. Efter utvärderingen valdes 25 projekt ut för finansiering 1999, motsvarande ett totalt bidrag från EU på 35,95 miljoner euro. De utvalda projekten täcker arbetsprogrammet väl och förebådar konkreta bidrag till folkhälso- och miljöpolitiken. De kommer att bidra direkt till riskanalys och riskbedömning, förbättrad hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och nya förebyggande metoder. Nya forskningsrön kommer att stödja regleringsinitiativen. I många fall är de utvalda förslagens effekter för industrin av stor vikt och kan ha betydande sidoeffekter.

Fem förslag tar upp den elektromagnetiska strålningens eventuella hälsoeffekter. Flera projekt avser säkerhet och toxicitet beroende på exponering för kemikalier (flamskyddsmedel, ersättningsmaterial för asbest, bekämpningsmedel, dioxiner och andra endokrinstörande ämnen). Fyra förslag ger sig i kast med allergi, som är ett allt större folkhälsoproblem. Tre förslag handlar om luftföroreningar och tar fram nya kvantitativa och mekanistiska data om effekterna av luftföroreningar och nya biomarkörer. Andra projekt avser UV-strålning och hälsoeffekter i samband med bullerföroreningar.

Slutligen har även två kompletterande åtgärder och två stipendier finansierats genom denna nyckelåtgärd under 1999.

Exempel på projekt som startades under 1999

I studien om europeisk framtidsforskning om miljö, allergier och lungor är 21 grupper från 13 olika länder associerade och detaljerad information från mer än 10 000 unga individer samlas in. Projektet syftar till att fastställa och förutse konsekvenserna av allergier, allergiska sjukdomar och lungsjukdomar och bedöma hälsoriskerna orsakade av miljön samt konsekvenserna av exempelvis sådana faktorer som steroidintag. Studiens resultat borde kunna leda till ett bättre förebyggande av dessa hälsoproblem och således till en bättre livskvalitet för berörda patienter. De utgör även ett viktigt bidrag till den politiska kampen mot luftföroreningar.

Inom ramen för en alltmer omfattande användning av mobiltelefoner och farhågorna om potentiella effekter på hälsan avser man i ett projekt fastställa om användningen av mobiltelefoner ökar risken för cancer. Multicenterstudier skall genomföras med inriktning på de mest ifrågasatta tumörerna som hjärntumörer, tumörer på spottkörtlarna och hörselnerven. Medicinska uppgifter och noggrann information om mobiltelefonanvändningen skall samlas in från människor i åldern 30 till 59 år i 13 länder, varav sju medlemsstater och två associerade stater. För att optimera studiens biostatistiska kvalitet och epidemiologiska värde skall grupperna i de 13 berörda länderna använda samma forskningsprotokoll och IARC (International Agency for Research on Cancer - Lyon) skall samordna databehandlingen.

Verksamhet under 2000

Under år 2000 kommer förslag som lämnats in senast den 15 mars 2000 att utvärderas och urvalsprocessen slutföras. Vidare planeras flera arbetsgrupper och seminarier i ämnen som berör arbetsprogrammet (EMF, allergi, socioekonomiska aspekter) under 2000.

Nyckelåtgärd 5: Ett hållbart jordbruk, fiske och skogsbruk och en integrerad utveckling av landsbygdsområden inklusive bergsområden

Verksamhet under 1999

Den första ansökningsomgången för nyckelåtgärd 5 utlystes den 6 mars 1999 med två tidsfrister, den 8 juni respektive den 15 november 1999. Efter den första tidsfristen som gällde ca 50 % av forskningsområdena hade 301 förslag tagits emot. Efter utvärdering godkändes 71 förslag varav 4 sattes upp på en reservlista, vilket motsvarar ett ekonomiskt stöd från gemenskapen på 94,5 miljoner euro. Utvalda förslag uppfyllde huvudmålen och huvudprioriteringarna och de flesta var av integrerad och tvärvetenskaplig karaktär.Den första ansökningsomgången präglades av en hög närvaro av den privata sektorn, inte bara inom agroindustriell forskning (100 % närvaro av industrin) utan även i projekten som avsåg primär jordbruksproduktion där industrins närvaro kraftigt ökat i förhållande till gemenskapens tidigare program. Små och medelstora företag utgjorde 50 % av industriparterna i utvalda projekt och visade sig särskilt intresserade av nyckelåtgärden.

Utvalda projekt var särskilt lämpade för att stödja den gemensamma jordbrukspolitiken. Inom forskning om fiske och vattenbruk bidrog 14 utvalda projekt till olika delar av den gemensamma fiskeripolitiken, i synnerhet förvaltningen av fiskeresurserna. Svarsfrekvensen inom området "Uppföljning och kontroll av den gemensamma fiskeripolitiken" som var nytt i programmet var tillfredsställande även om endast ett enda förslag slutligen kunde väljas ut. Inom området "Ekonomiska och sociala grunder för den gemensamma fiskeripolitiken" var förslagens antal och kvalitet mycket tillfredsställande och totalt antogs 50 % av förslagen.

Exempel på projekt som startades under 1999

Projektet "Utveckling av ett optiskt detektionssystem för skadeangrepp på odlingar för att minska förbrukningen av pesticider genom en målinriktad användning" bidrar till en hälsosammare miljö genom att mindre mängder bekämpningsmedel används. Man använder sig av ett distansdetektionssystem i realtid som upptäcker angrepp på odlingar på ett tidigt stadium. De kan således behandlas i ett tidigt skede, medan angreppen fortfarande endast förekommer i form av fläckar på åkrarna, och därmed kan mängden bekämpningsmedel minskas avsevärt.

I ett annat projekt bekämpas användningen av tillväxtfrämjande antibiotika i djurfoder, som Europeiska unionen har förbjudit på grund av riskerna för människans hälsa. För närvarande grundas gemenskapens analysmetoder på icke-specifika mikrobiologiska test som är känsliga för interferenser med vissa ämnen i livsmedel, vilket gör dem föga effektiva. Projektet har ett dubbelt mål:

-Finjustering av tester för immunologisk dosering med hjälp av innovativa, mer tillförlitliga och mycket speciella metoder som är mindre känsliga för interferenser än nuvarande test.

-Utveckling av en bekräftande metod där masspektrometri används för säker identifiering och kvantifiering av varje antibiotikum.

Genom att slutanvändare och politiska beslutsfattare deltar i projektet och testen utförs tillsammans med referenslaboratorier kan framtagna metoders effektivitet och tillämpning kontrolleras.

Verksamhet under 2000

Utvärderings- och urvalsprocessen för inlämnade förslag skall fortsätta, med tyngdpunkten på en översyn av arbetsprogrammet för år 2001. I detta avseende organiserades tre seminarier med den externa rådgivande gruppens ledamöter mellan februari och april 2000 med följande teman: "Utveckling av ett hållbart och konkurrenskraftigt jordbruk i Europa", "Forskning om skogsbruk" och "Landsbygdens utveckling".

nyckelåtgärd 6: den åldrande befolkningen och funktionshinder

Verksamhet under 1999

Den första ansökningsomgången för nyckelåtgärden var den viktigaste verksamheten för 1999. Totalt lämnades det in 211 bidragsberättigande förslag, med en begäran om EU-bidrag på 363 miljoner euro. Efter utvärdering valdes 29 projekt ut för finansiering, med ett beräknat EU-bidrag på ca 41 miljoner euro. Närmare bestämt var dessa förslag fördelade på följande områden: 16 om åldersrelaterade sjukdomar och hälsoproblem, sex om faktorer som påverkar åldrande i hälsa och välbefinnande i högre ålder, tre om hälso- och samhällsvårdstjänster, tre om demografi och epidemiologi och ett om att komma tillrätta med funktionsnedsättningar.

Sex projekt är inriktade på etiologin och nya behandlingsmetoder för Alzheimers sjukdom och besläktade demenser, andra omfattar projekt för bättre organisation av tjänster för hälso- och sjukvård, förbättrad utomhusrörlighet, instrument för patientengagemang för förbättring av allmänsjukvården för äldre, etc. Genom denna nyckelåtgärd finansierades också tre kompletterande åtgärder och 18 stipendier.

Vidare har stora ansträngningar gjorts att engagera samtliga intressenter i fastställandet av prioriteringar och nyckelåtgärdens genomförande. I samband därmed inrättades i december 1999 en arbetsgrupp med företrädare för europeiska icke-statliga organisationer för att utbyta åsikter och definiera hur de skulle engagera sig aktivt i forskningsverksamheten.

Exempel på projekt som startades under 1999

Projektet GENTLE/S skall bidra till utvecklingen av robotfysioterapi för äldre som rehabiliteras efter en infarkt. De 12 europeiska organisationerna som deltar i projektet skall studera maskinassisterad behandling inte bara ur vetenskaplig och teknisk synvinkel, utan även när det gäller hur äldre patienter och praktiserande läkare accepterar den. Man skall också utvärdera hur vårdkostnaderna kan påverkas på längre sikt. Planerad behandling kan genomföras hemma hos patienterna med en länk till klinikenheten, vilket medför en hög grad av interaktion. Roboten kan till exempel informera kliniken om patientens framsteg och därmed anpassas till utvecklingen. Det är en ytterst stor utmaning eftersom 700 000 européer, varav 2/3 är personer i en ålder av 65 år eller mer, varje år drabbas av hjärt- och kärlsjukdom, vilket medför en lång, besvärlig och ofta smärtsam rehabilitering för dem som överlever.

Alzheimers sjukdom är den vanligaste orsaken till demens hos äldre och orsakar det europeiska samhället, familjerna och sjukvårdspersonalen allt högre medicinska, sociala och ekonomiska kostnader. Tillsammans med besläktade demenser drabbar sjukdomen 5 % av befolkningen mellan 65 och 70 år och 20 % av dem som är över 85 år. Den orsakar en progressiv försämring av de kognitiva och intellektuella funktionerna. För närvarande finns varken effektiv behandling eller möjlighet att förebygga eller försena sjukdomsförloppet. I ett utvalt projekt skall sju parter i sex europeiska länder försöka definiera nya behandlingsstrategier för att förebygga eller bromsa sjukdomsförloppet. Nya rön styrker den "inflammatoriska hypotesen", nämligen att Alzheimer-sjukdomens skador på nervcellerna delvis orsakas av en lokal inflammatorisk reaktion. Konsortiet avser att utvärdera denna teori och identifiera mål som kan stoppa kopplingen mellan inflammation och neurodegeneration. Identifieringen borde leda till godkännande och prövning av farmakologiska behandlingsstrategier. Att en partner från läkemedelsindustrin deltar bekräftar projektets betydelse och potential.

Verksamhet under 2000

Den viktigaste verksamheten för år 2000 är den andra ansökningsomgången för denna nyckelåtgärd (tidsfrist 15 mars 2000). Arbetsprogrammet är mera fokuserat på äldrevård och den forskning som är nödvändig som stöd för den samhälleliga omsorgs- och hälsovårdspolitiken inför de stora demografiska förändringar som väntas. Arbetsprogrammet betonar också betydelsen av att sammanföra forskningssektorn med hälso- och sjukvårdsektorn samt sektorn för samhällelig omsorg med företrädare för äldre och deras vårdgivare.

Dessutom ordnas i samarbete med medlemmarna i expertgruppen ett antal förundersökande arbetsgrupper i de högaktuella frågorna om den åldrande befolkningen. Syftet med dessa arbetsgrupper är att förena och integrera de europeiska forskningsinsatserna på det biologiska, biomedicinska, psykologiska, ekonomiska och sociala området genom att göra frågan om "åldrandet" till ett prioriterat ämne för sektorsövergripande tvärvetenskaplig forskning på högsta nivå.

FoTU-verksamhet av generisk art

Verksamhet under 1999

Totalt 387 förslag hade lämnats in till tidsfristen den 1 juni 1999 och 551 till tidsfristen den 15 november 1999. Vid den första fristen godkändes efter utvärdering och behandling 64 förslag, motsvarande en total urvalsgrad på 17,3%.

Den genomsnittliga finansieringen per förslag var 1,66 miljoner euro.

Område 7 Sjukdomar: De utvalda projekten täcker väl de olika forskningsämnena inom arbetsprogrammet. De omfattar cancerforskning (9 förslag), hjärt-kärlforskning (6 förslag), diabetes (2 förslag), inflammatoriska sjukdomar/immunsjukdomar (4 förslag) och sällsynta sjukdomar som myopatier (3 förslag). Några av dessa projekt är tvärvetenskapliga och bedömer grundläggande mekanismer som berör flera sjukdomar. På det hela taget är integreringen av grundforskning och klinisk forskning på de olika behandlade områdena god i förslagen.

Område 8 Genom: 18 förslag godkändes och upptog totalt 155 partner: Tre förslag inom funktionell växtgenomlära (Arabidopsis), två förslag inom mikrobgenomlära (Listeria, Bacillus subtilis); 13 förslag inom mänsklig/medicinsk genomlära och utveckling av genommetodiken. Bland de medicinska ämnen som tas upp ingår pankreasutveckling och diabetes, autism, reproduktiv utveckling, cancer, immunitet och ärftlig dövhet. För alla projekt sprids resultaten offentligt på lämpligt sätt. Ett resultat efter halva tiden och tillämpning kan exempelvis väntas av ett projekt om funktionell genomlära för diagnos och behandling av mikrobiella infektioner och mitokondriella myopatier.

Område 9 Neurovetenskap: 12 förslag godkändes. På cellkommunikationsområdet omfattar förslagen planer för utveckling, tillämpning och kommersiellt bruk av ny teknik som för med sig nya värdefulla verktyg för den neurovetenskapliga forskarvärlden. Två projekt tar upp en viktig fråga inom neurovetenskapen: förståelsen av signalering för död och överlevnad hos neuroner. Andra utvalda projekt handlar om neuroinformatik, och ett projekt handlar om en databasgenerator för neurologisk bildåtergivning som anses som innovativ och kan konkurrera med av USA finansierade databaser för neurologisk bildåtergivning.

Område 10 Forskning om folkhälsa - narkotikamissbruk: Tre förslag godkändes och syftade till att ta fram behandlingar mot (olagligt) narkotikamissbruk (kokain, heroin, opioider i allmänhet), ett på receptornivå och två inom hälsovårdsekonomi och förebyggande.

Område 11 Funktionshinder: Det enda kvarvarande förslaget handlar om försämrad funktionsförmåga på grund av psykisk sjukdom i Europa. I projektet uppskattas förekomsten av och riskfaktorer hos psykiska sjukdomar, deras inverkan på funktionshinder och handikapp bedöms, och kvaliteten på mentalsjukvården i fyra europeiska länder utvärderas.

Område 12 Etik: Fem förslag godkändes och visade på intresset av att utveckla metoder inom bioetik (empiriska metoder i synnerhet) och snarare inrikta sig på frågor av allmänt intresse än särskild teknisk utveckling. Så långt kommer de finansierade projekten att bidra till uppbyggnaden av en grund för fortsatt och framtida bioetiskt arbete, men de kommer också att bidra till att integrera bioetiken med de kritiska områdena för vetenskap, medicin, forskning och allmän politik.

Område 13 Socioekonomi: Det enda kvarvarande förslaget bygger på opinionsundersökningar med hjälp av Eurobarometer och ger intressant jämförande samhällsvetenskaplig forskning och en kritisk granskning av bioteknikfrågor, bioteknikens tillämpning inom medicin och livsmedel och hur den står i relation till mediabevakning och lagstiftningsarbete.

Exempel på projekt som startades under 1999

"En europeisk projektgruppering om genetisk resolution av myopatier": Ärftlig muskeldystrofi är en sällsynt genetiskt betingad sjukdom som drabbar skelettmuskulaturen i synnerhet hos barn och följs av fysisk funktionsnedsättning samt hjärt- och andningskomplikationer. Ovanliga eller sällsynta sjukdomar utgör en icke försumbar orsak till sjuklighet, dödlighet eller för tidig funktionsnedsättning. Ur ekonomisk synpunkt kan man inte bortse från dessa sjukdomar eftersom kostnaderna för den rådgivning, de diagnoser och de hälsovårdsinsatser som utförs är betydligt högre än de kostnader som läggs ned på mera vanligt förekommande sjukdomar. Många av dessa sjukdomars etiologi är okänd även om de förebyggande åtgärderna beror på dessa grundkunskaper. De tusentals ovanliga och sällsynta sjukdomarna samt de begränsade anslagen till vetenskaplig forskning gör samarbete mellan medlemsstaterna och arbete på gemenskapsnivå nödvändigt på detta område. I detta sammanhang syftar projektet till en utvärdering av de kliniska, biokemiska och genetiska egenskaperna hos en population patienter som drabbats av muskeldystrofi. Djupare kunskap om sjukdomens förlopp och de genetiska grunderna möjliggör bättre diagnos och stöd till patienterna samt underlättar arbetet för familjerna och patienternas vårdgivare.

"Etiska frågeställningar beträffande kliniska prövningar som utförs i samarbete med utvecklingsländer": Etiska frågeställningar som tas upp i samband med forskning i utvecklingsländer är oerhört viktiga och svåra att lösa, något som framgår av svårigheterna med kliniska prövningar inom aids-området i Afrika och Thailand. Forskningen omfattar å ena sidan individer som är sårbara på grund av den ekonomiska och sociala situationen. Forskarna konfronteras å andra sidan med olika värderingar i sitt ursprungsland och utvecklingslandet. Europeiska unionens forskningsprogram har en europeisk och ofta internationell prägel och skall respektera dessa etiska frågeställningar. Detta bioetiska forskningsprojekt syftar till upprättandet av en etisk handbok som finansieringsbolag, ledamöter i etiska utskott och forskare involverade i forskningsprojekt i samarbete med utvecklingsländer kan använda när etiska frågor uppstår inom forskningsprojekten.

Verksamhet under 2000

Utvärderings- och urvalsprocessen för förslagen skall fortsätta och tyngdpunkten dessutom läggas på en översyn av arbetsprogrammet för år 2001. I detta avseende organiseras fyra seminarier med ledamöter från två expertgrupper på hög nivå kring teman som kroniska och degenerativa sjukdomar, genom, neurovetenskap, folkhälsa, funktionsnedsättningar, bioetik och samhällsekonomiska aspekter.

Stöd till forskningsinfrastruktur

Verksamhet under 1999

En öppen ansökningsomgång offentliggjordes den 6 mars 1999, med två inledande slutdatum 1999. Den vägledande budgeten för båda slutdatumen uppgick till 20 miljoner euro. Eftersom denna typ av "forskningsinfrastrukturåtgärd" är ny inom de flesta biovetenskaper väntade man sig att endast ett begränsat antal förslag skulle lämnas till den första tidsfristen och att mindre än hälften av den tillgängliga budgeten vid denna tidsfrist därför skulle ha tagits i anspråk. Till följd av 1999 års utvärderingsförfarande har totalt fem av de 15 utvärderade förslagen valts ut, motsvarande en genomsnittlig finansiering per förslag på 0,915 miljoner euro.

De utvalda förslagen ger betydande resurser till den biovetenskapliga forskningen i dess helhet. De är inriktade på "steroider inom hälso- och sjukvård", "utveckling av ett nätverk för register över cancersjukdomar i Östeuropa", "en allsidig databas över jästgenomet", "en europeisk databas och utbildningsinrättning för transgen och experimentell patologi" och "en europeisk resurs för komparativ genetik".

Med tanke på att detta är reaktionen på det första slutdatumet för den första ansökningsomgången i det nya programmet visar prioritetslistan på engagemanget från de europeiska infrastrukturföretag och -användare som stödjer prioriterad forskning i arbetsprogrammet "Livskvalitet".

* * *

Exempel på resultat som rör fjärde ramprogrammet

Genom projektet "Functional food science in Europe" har ett europeiskt tvärvetenskapligt nät upprättats och lett till en noggrann bedömning av den vetenskapliga grund som krävs för att bevisa specifika livsmedels och livsmedelskom