EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 20.11.1996 
KOM(96) 595 slutlig 
KOMMISSIONENS ARBETSDOKIJMENT 
"Mot det femte ramprogrammet: 
nya inlägg i 
målsättningsdebatten" 

Inledning 
Den 10 juli 1996 lade kommissionen fram ett förslag om riktlinjer för det femte 
ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, under titeln "Utforma framtiden". 
Dessa riktlinjer sändes till forskningsrådet den 7 oktober och granskas för närvarande av 
Europaparlamentet. 
I syfte att fortsätta och fördjupa den debatt mellan institutionerna som på så sätt inletts 
krävs vissa tillägg till de ursprungliga riktlinjerna. Föreliggande dokument är avsett att 
vara ett första arbetsdokument för utformandet av sådana tillägg. 
Arbetsdokumentets syfte är att förklara och precisera kommissionens avsikter i fråga om 
strukturer, målsättningar och styrmedel för det nya ramprogrammet. 
För närvarande, i väntan på slutsatserna från utvärderingsrapporten om de senaste fem 
årens forskningsverksamhet inom unionen och Europaparlamentets initiativrapport, 
handlar det i första hand om att fastställa de föreslagna målsättningarna inför 
forskningsministrarnas rådsmöte den 5 december. 
I början av 1997 kommer kommissionen att lägga fram ett andra arbetsdokument med en 
detaljerad redogörelse för det innehåll som föreslås för det femte ramprogrammet. Detta 
dokument kommer att föregå det formella förslaget, som skall presenteras av 
kommissionen i mars 1997. 
Förberedelsen av det femte ramprogrammet anses allmänt vara ett tillfälle att tänka över 
vissa aspekter av unionens forskningspolitik. Den allmänna strategi som beskrivs i 
dokumentet "Utforma framtiden", och som innebär en tydligare fokusering på 
samhälleliga och ekonomiska behov, har allmänt mottagits positivt, liksom idén att ge 
unionens forskningsverksamhet de medel som krävs för att adekvat och snabbt kunna 
reagera på utvecklingarna inom detta område som präglas av ständig och snabb 
förändring. 
I syfte att fastställa hur en sådan strategi skulle kunna genomföras, behandlas i detta 
dokument i tur och ordning följande aspekter av det femte "ramprogrammet: struktur. 
målsättningar, styrmedel för genomförandet (inbegripet förvaltning), budgetaspekter och 
tidsschema, 
I. Strukturen 
För att göra det lättare att uppnå de stora samhälleliga och ekonomiska målsättningarna 
och i syfte att säkerställa att programmet fungerar effektivt och samtidigt är överskådligt, 
bör det femte ramprogrammet ha en enkel struktur. Denna enkelhet bör också återspeglas 
i kommissionens officiella beslutsförslag (så långt detta är möjligt med tanke på att det 
är nödvändigt att tillämpa en dubbel rättslig grund: EG-fördraget och Euratom-fördraget). 
Ett enkelt strukturkoncept visas i det presentationsschema som används i dokumentet 
"Utforma framtiden". Enligt detta schema föreslår kommissionen att strukturera det femte 
ramprogrammet i tre tematiska och tre övergripande åtgärdsområden, motsvarande de sex 
prioriteter som fastställts i dokumentet "Utforma framtiden". 
Dessa åtgärdsområden skall sammanställas så att allmänhetens intressen och de 
ekonomiska och sociala behoven i Europa uppmärksammas och tas med i det giooala 
perspektivet. Därför är det viktigt att integrera ny kunskap och ny teknologi och 
utveckling, att koncentrera verksamheten på ett antal precist definierade mål och att för 
detta ändamål mobilisera den mångfald av ämnesområden och allt det kunnande som finns 
att tillgå. 
Åtgärdsområden 
- Tematiska aspekter 
Dessa åtgärdsområden skulle kunna behandla följande teman: 
• "Forskning om bioresurser och ekologiska system" 
• "Utveckling av ett användarvänligt informationssamhälle" 
• "Främjande av en konkurrenskraftig och hållbar tillväxt" 
Inom kommissionen funderar man för närvarande på hur man skall definiera innehållet 
i dessa teman, som fastställts som prioriterade områden och behandlats allmänt i 
meddelandet KOM(96) 332 "Utforma framtiden".1 
Varje åtgärdsområde skall omfatta följande: 
• Flera specificerade forskningsåtgärder som samordnas och stäms av mot varandra, 
samt även demonstrationsåtgärder som visar teknologiernas tekniska och 
ekonomiska potential. 
• Åtgärder som syftar till utveckling av grundläggande teknik och forskning, och 
till att hålla sådan verksamhet på en tillfredsställande nivå inom hela femte 
ramprogrammet. 
• Specifika åtgärder för dessa områden, som överensstämmer med de allmänna 
målen för gemenskapens politik inom internationellt samarbete: innovation, 
spridning och utnyttjande av forskningsresultat, stöd till små och medelstora 
företag, utbildning och mobilitet, undersökning och övervakning av de socio-
ekonomiska aspekterna och utnyttjande av de kunskaper och den teknologi som 
uppstår i samband med de finansierade projekten. 
Genomförandet av stödåtgärder för små och medelstora företag inom ramen för 
de tematiskt inriktade åtgärdsområdena (som skall bidra till att upprätta en "one-
stop-shop" för företag och till att rationalisera informationsnät) skall göra det 
möjligt för dessa företag att dra nytta av de kontakter som knutits med stora 
företag, forskningscentrum och universitet inom ramen för projekten. 
Verksamhet som berör användning av kärnenergi kommer i slutskedet att fastställa i enlighet med 
de rättsliga bestämmelserna i artikel 7 i Euratom-fördraget. 
Övergripande aspekter 
Dessa åtgärder skulle kunna behandla följande frågor: 
• "Befästande av den europeiska forskningens internationella roll" 
• "Innovation och deltagande av små och medelstora företag" 
• "Utökande av individens möjligheter" 
Dessa åtgärdsområden skall bidra till genomförandet av sammanhängande och 
strukturerade strategier inom de tre områdena internationellt vetenskapligt och tekniskt 
samarbete, innovation samt främjande av mänskliga resurser. Liksom för de ovan nämnda 
aspekterna håller kommissionen för närvarande på med att fastställa detaljerna för dessa 
områden. 
I detta syfte skall åtgärdsområdena uppmuntra till följande: 
• Åtgärder och initiativ för samordning och stöd till den verksamhet som genomförs 
inom samma sektorer i de tematiskt definierade åtgärdsområdena. 
• Initiativ av mer allmän art för vart och ett av de tre temaområdena. 
En sådan struktur, som skulle göra det möjligt att öka ramprogrammets effektivitet 
avsevärt, överensstämmer med organisationen av unionens FoTU-verksamhet i fördragets 
avdelning XV. De tre tematiska åtgärderna motsvarar den första åtgärden, och de tre 
övergripande åtgärderna motsvarar åtgärderna 2, 3 resp. 4. 
Gemensamma forskningscentret 
Det gemensamma forskningscentret kommer att delta i genomförandet av det femte 
ramprogrammet på samma sätt som det deltagit i genomförandet av de föregående 
programmen. Utgående från sina unika resurser inom ett stort antal områden och de 
kapaciteter som utvecklats i samband med forskningsverksamheten ställer centret sin 
opartiska och oberoende expertis till förfogande för att genomföra unionens 
forskningspolitik. Samtidigt fortsätter centret att utveckla sina kontakter med industrin. 
Centrets verksamhet i samband med det femte ramprogrammet skall överensstämma med 
följande kriterier: klart fastställda behov, erkänd kompetens och tillförande av mervärde 
på en europeisk nivå. Dessutom kommer en del av centrets verksamhet även 
fortsättningsvis att präglas av ett konkurrensmässigt tillvägagångssätt, genom nya former 
av ingripande på marknaden, i synnerhet nya former av samarbete med industrin. 
II. Målsättningarna 
I dokumentet "Utforma framtiden" underströks nödvändigheten av att samordna unionens 
forskningsverksamhet. Detta har även framhållits i många av medlemsstaternas, 
forskningsorganisationernas och industriorganisationernas inlägg i debatten om det femte 
ramprogrammet. 
Konkret innebär detta att verksamheten bör inskränkas till ett begränsat antal teman som 
motsvarar de samhälleliga och ekonomiska behoven i Europa. Detta speglas också mycket 
riktigt i förslaget. 
Men samordning av ansträngningarna innebär också urvalsförfaranden inom varje 
temaområde, och att träffa ett urval bland de många möjliga vetenskapliga och tekniska 
målsättningarna. 
Vad bör då ligga till grund för ett sådant urval? Kommissionen föreslår ett allmänt 
tillvägagångssätt och ett system av kriterier som skall tillämpas systematiskt i sådana 
frågor. 
De vetenskapliga och tekniska målsättningarna bör i vilket fall som helst leda till 
verksamhet med stort europeiskt mervärde i fråga om intresse för allmänheten och 
social acceptans. 
Innan målsättningarna bedöms utifrån detta grundläggande kriterium, bör de dock 
uppfylla två andra kriterier: 
• De stora politiska avgöranden som beskrivs i "Utforma framtiden". De 
vetenskapliga och tekniska målsättningarna skall i första hand tydligt bidra till de 
samhälleliga och ekonomiska mål som fastställts i "Utforma framtiden": 
livskvalitet, hälsa och miljöskydd (en målsättning, vars betydelse för samhället 
bör innebära att den får en särskilt hög prioritet), utveckling av 
informationssamhället, industrins konkurrenskraft, hållbar utveckling och tillväxt 
med ökande sysselsättning, bevarande och stärkning av Europas position som 
vetenskapligt centrum och attraktivt område för investeringar och innovation 
(främjande av mänskliga resurser och mobilitet förtjänar särskild uppmärksamhet 
i detta sammanhang), samt slutligen stöd till genomförandet av unionens övriga 
politik. 
• Utvecklingen av kunskap och teknologi och främjande av Europas position 
i de berörda områdena. Endast sådana målsättningar som berör områden där det 
finns nya forskningsmöjligheter eller där vi har allvarliga kunskapsluckor, eller 
områden inom vilka Europa förfogar över en god grund att bygga vidare på eller 
där det finns svagheter som skulle kunna övervinnas genom åtgärder på europeisk 
nivå. Stöd till den europeiska konkurrenskraften, den centrala axeln i unionens 
forskningspolitik, bör tjäna som riktmärke i detta sammanhang. 
Vad beträffar målsättningar som berör teman som redan behandlats i samband med det 
fjärde ramprogrammet, skall resultaten av de åtgärder som redan genomförts först 
noggrant undersökas, innan dessa teman föreslås för ny behandling (undersökningen bör 
utgå från utvärderingar som utförts av opartiska experter). Dessutom bör det säkerställas 
att det fortfarande finns giltiga motiv för dessa åtgärder. 
Det skall tilläggas att målsättningarna bör vara kontrollerbara och, om möjligt, 
kvantifierbara, samt att de bör uppnås inom en bestämd tidsperiod 
III. Styrmedel 
Det femte ramprogrammets framgång kommer i hög grad att bero på hur det genomförs 
i praktiken, eftersom det är mycket beroende av kvaliteten på de styrmedel som 
tillämpas. De målsättningar som formulerats i "Utforma framtiden" och de många 
diskussioner och debatter som ägt rum i denna fråga har visat på fvra huvudteman som 
bör behandlas: 
• Förbättrad samordning 
• Ökad flexibilitet och bättre reaktionsförmåga 
• Större inverkan av forskningen på konkurrenskraften 
• Förvaltning 
Förbättrad samordning 
Samordningsfrågan har tre aspekter. För det första krävs samordning inom 
forskningsprogrammen samt mellan de olika programmen. För det andra krävs 
samordning mellan forskningsprogrammen och unionens övriga politik, och för det tredje 
krävs samordning mellan de nationella och de europeiska initiativen. 
• Samordning inom forskningsprogrammen samt mellan de olika programmen 
En begränsning av antalet program innebär att villkoren för en effektivare samordning 
inom varje program förbättras, men gör det också lättare att samordna de olika 
programmen med varandra, eftersom antalet gränssnitt minskar. 
De forskningsaktiviteter som direkt har att göra med olika delar av ett eller flera 
åtgärdsområden kommer att samordnas så att de kompletterar varandra och en samverkan 
uppnås. 
På detta område kan projektgruppen för forskning/industri spela en viktig roll. 
Upprättandet av projektgrupper har inneburit en viktig innovation (som motiverats av 
resultaten av konsultationerna kring grönboken om innovation) inom genomförandet av 
det fjärde ramprogrammet. 
I sin egenskap av verktyg åt kommissionen har projektgrupperna till uppgift att stå för 
expertis, samordning och rådgivning samt för identifiering av de forskningsuppgifter som 
bör genomföras på europeisk nivå för att utveckla teknologier som krävs för 
medborgarnas välfärd. 
Erfarenheterna med dessa projektgrupper har varit positiva, och de kan säkerligen vara 
till nytta även i det femte ramprogrammet. Projektgrupperna kommer att verka som 
katalysatorer för att påskynda de målinriktade åtgärderna. De skall vara redskap för 
samordning mellan olika program och berörda tjänstegrenar. 
Förbindelserna mellan de tre stora tematiskt definierade åtgärdsområdena och de 
åtgärdsområden som berör övergripande aspekter bör dessutom göra det möjligt att 
förbättra ramprogrammets allmänna samordning. 
• Samordning mellan forskningsprogrammen och överensstämmelse med unmnens 
övriga politik 
Samordningen och överensstämmelsen med målsättningarna för den övriga 
gemenskapspolitiken skall säkerställas på lämpligt sätt. 
Samordningen mellan forskningsverksamheten och den övriga unionspolitiken har dels 
att göra med förhållandet mellan ramprogrammet och strukturfonderna, och dels mellan 
ramprogrammet och de stora programmen och ramarna för ekonomiskt och tekniskt stöd 
till tredje land (Phare, Tacis, Meda, FED och åtgärden PVD-ALA). 
De synergier mellan FoTU-politiken och regionpolitiken som uppstått under 
loppet av de sista åren skall utvecklas. Strukturfonderna används relativt 
systematiskt för att förstärka forskningskapaciteten i mottagarländerna, dels i form 
av infrastruktur för forskning och dels som mänskliga resurser (utbildning). 
Utgående från en djupgående analys kommer kommissionen inom den närmaste 
tiden att försöka lägga fram ett meddelande om forskning och sammanhållning. 
Detta bör bland annat bidra till att ytterligare förstärka synergierna mellan dess 
båda områden. 
De styrmedel som tillämpas inom tekniskt, finansiellt och ekonomiskt samarbete 
med tredje land bidrar redan avgörande till hållbar utveckling i mottagarländerna 
och till deras ekonomiska samarbete med unionen, inbegripet forskningssamarbete 
och teknologitransfer och -anpassning. De möjligheter som dessa styrmedel 
erbjuder bör uppmuntra dessa länder att utveckla starkare synergier med de 
åtgärder inom ramprogrammet som berör ländernas behov. 
Man bör skilja mellan politiskt stöd till finansieringen av tredje lands deltagande 
i ramprogrammet, som exempelvis kan säkerställas med hjälp av unionens 
styrmedel för internationellt samarbete, och den finansiering som är resultatet av 
förhandlingar om internationella forskningsavtal och för vilken modaliteterna skall 
fastställas från fall till fall. 
Samordningen mellan ramprogrammet och övriga åtgärder och program (exempelvis de 
som berör utbildning och yrkesutbildning) skall också förstärkas. 
• Samordning mellan de nationella och de europeiska initiativen 
Ramprogrammet utgör endast en liten del av de sammanlagda europeiska initiativen på 
forskningsområdet. Europas forskningspotential kan därför endast utnyttjas till fullo 
genom effektiv samordning mellan olika åtgärder inom de olika ramarna. Framsteg på 
detta område bor från första början knytas till precist definierade målsättningar. Dessa 
målsättningar bör kunna uppnås genom tillämpning både av befintliga styrmedel och nya 
metoder. 
Befintliga styrmedel: Programmen EUREKA (för marknadsinriktad forskning) 
och COST (för grundläggande målinriktad forskning) är särskilt lämpliga för att 
åstadkomma samordning mellan nationella initiativ och unionens verksamhet. 
Informationsutbytet mellan de olika programmen bör förstärkas, och 
medlemsstaterna skall uppmuntras att förbättra samordningen på nationell nivå. 
Befintliga förbindelser bör stärkas i syfte att uppnå bättre operationalitet, och 
enkla metoder för upprättande av förbindelser bör införas. 
Nya metoder: Artiklarna 130k (tilläggsprogram), 1301 (deltagande i nationella 
program) och 130n (gemensamma företag) i fördraget utgör extra styrmedel 
utöver programmen i dess klassiska form (som även fortsättningsvis skall 
representera unionens huvudsakliga verksamhet). Dessa styrmedel kan tillämpas 
under särskilda omständigheter, när de kan tillföra ett extra mervärde. 
Artiklarna 130k och 1301 ger vissa medlemsstater möjligheter till åtgärder i 
begränsat omfång. De åtgärder som vidtas utgående från denna grund bör 
komplettera den övriga verksamheten inom ramprogrammet, vars allmänna 
jämvikt bör bevaras. Sådana åtgärder skall koncentreras på särskilda initiativ som 
uppvisar tydligt gemenskapsintresse. 
Förbättrad flexibilitet och bättre reaktionsförmåga 
Behovet av att förbättra programmens flexibilitet och unionens förmåga att reagera på 
oförutsedda vetenskapliga och tekniska utvecklingar eller på oväntade problem är tydligt 
och har ofta framhållits. Det är omöjligt att i början av ett ramprogram som skall pågå 
i fyra år förutse alla behov som kan komma att uppstå eller de utvecklingar som kommer 
att äga rum under programmets livstid. 
Frågan hur de europeiska forskningsåtgärderna ständigt skall kunna anpassas har två 
aspekter: dels uppföljningen, i realtid, av utvecklingar och förändringar, dels mekanismer 
för att anpassa reaktionen på dessa förändringar. 
• Att i realtid följa den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och utvecklingen 
av samhällets och industrins behov är möjligt om åtgärderna för "teknisk 
övervakning" förstärks och förbinds med programmens verksamhetsområden. 
Behoven skulle kunna analyseras genomgående, särskilt vad gäller målinriktade 
stödåtgärder, utgående från utvärderingar och uppföljningsrapporter samt 
regelbundna konsultationer med industrin, den vetenskapliga världen och 
användarna. 
• Snabb och flexibel reaktion skulle kunna säkerställas på olika sätt, bl.a. genom 
följande åtgärder: 
Regelbunden anpassning av arbetsprogrammen, helst årligen. 
Upprättandet av en "frizon" av begränsat omfång, som skall vara strikt avgränsad 
vad gäller beslutsfattning och uttryckligen skall vara till för att snabbt kunna 
reagera på oförutsedda behov. 
Det kan tilläggas att det begränsade antalet program i sig självt redan innebär större 
flexibilitet. Särskilt bör det understrykas att förekomsten av adekvata mekanismer inte 
är tillräckligt för att garantera flexibilitet. Det krävs också politisk vilja att använda sig 
av dessa mekanismer. 
Främjande av forskningens inverkan på konkurrenskraften 
Unionen bör främja utvecklingen av forskningsåtgärder som inverkar positivt på 
konkurrenskraften, särskilt genom demonstrationsverksamhet, som kännetecknas av en 
större andel av privat finansiering än de klassiska samfinansierade projekten, samt genom 
anpassade bestämmelser rörande immateriell äganderätt, i syfte att i högre grad 
uppmuntra till utnyttjande av resultaten. 
Förvaltning 
Det är allmänt erkänt att en god och effektiv förvaltning är oumbärlig för att unionens 
FoTU-program skall ha framgång. För att ytterligare förbättra projektens och 
programmens förvaltning kommer kommissionen även i fortsättningen att tillämpa de 
grundläggande principer som gäller i dag: effektivitet, kvalitet, lika chanser samt en god 
förvaltning av offentliga medel. 
Utgående från de framsteg som gjorts inom ramen för det fjärde ramprogrammet kommer 
kommissionen att försöka förbättra samordningen och kvaliteten i programmens 
förvaltning. Det främsta målet bör vara att rätta till den rådande "överbelastningen" av 
programmen, som gör förvaltningen tungrodd. 
Åtgärder mot denna överbelastning skall vidtas på tre olika nivåer: 
• Koncentration: Arbetsprogrammen skall begränsas till ett litet antal noga 
definierade prioriterade målsättningar, vilket bör leda till att antalet ansökningar 
begränsas. 
• Öppenhet: Kommissionen kommer att tillhandahålla tillräckligt detaljerad 
information för att undvika ansökningar utan tillräcklig motivering, eller som inte 
passar i programmets målområden. I detta sammanhang kan medlemsstaterna och 
de organ som upprättats för spridning av information om programmen på nationell 
nivå hjälpa till . 
• "Förkontroll av ansökningarnas överensstämmelse": De eventuella sökande, 
i synnerhet de små och medelstora företagen, skall lämna in förhandsinformation 
om målsättningen i deras förslag och hur förslagen överensstämmer med de 
formella villkoren för deltagande och med programmets mål. 
Eftersom ramprogrammet kommer att struktureras som ett begränsat antal 
åtgärdsområden med ämnesövergripande karaktär, som täcker flera olika områden, krävs 
en övergång från en förvaltning som centreras runt åtgärdsområdena till en mer kollegial 
förvaltningsmetod. 
IV. Budgetaspekter och tidsschema 
Det femte ramprogrammet kommer att finansieras inom ramen för ett "allmänt 
maximibelopp" som fastställs av budgetmyndigheten. Under den period som åtagandena 
gäller (1999-2002) bör får belopp inte överskrida den gräns som fastställs årligen inom 
ramen för unionens budgetplan. 
För närvarande förs forskningsutgifter upp under rubrik 3 (intern politik) i den 
preliminära budgeten. De utgör den utan jämförelse största andelen av dessa utgifter, 
eftersom de motsvarar 60% av de tillgängliga medlen under denna rubrik, i 
överenstämmelse med andan i Edinburgavtalen (mellan hälften och två tredjedelar av 
rubrik 3 i budgetplanen). Detta skulle även kunna tillämpas i fråga om det femte 
ramprogrammet. 
Vid beräkningen av en lämplig nivå för unionens forskningsutgifter kommer hänsyn att 
tas till den beräknade ökningen av BNI. 
Dessutom kommer man att ta hänsyn till att de övriga teknologiska stormakternas 
ansträngningar inte minskar. Fastän forskningsinvesteringarna i Japan motsvarar 3% av 
landets BNI, och 2,5% i USA, ligger de europeiska investeringarna sedan flera år på i 
genomsnitt 2% av BNI. 
USA:s offentliga forskningsbudget, som minskat under de senaste åren, kommer 
dessutom att under 1997 öka till nästan tre miljarder dollar (bland annat ökar budgeten 
för National Institute of Health med 6,9%), och budgeten för de offentliga 
forskningsorganen i Japan fortsätter att öka raskt (4-8,,3 % för myndigheten för vetenskap 
och teknologi, 16,4% för MITT). Med hänsyn till dessa insatser som görs av våra 
partners/konkurrenter, är det av avgörande betydelse att Europa bibehåller en hög 
investeringsnivå inom forskningsområdet, både offentligt och privat. 
Slutsatser 
Allmänt sett är det bråttom: det är nödvändigt att genomföra det femte ramprogrammet 
inom den planerade tidsfristen. Om man vill att programmet skall starta år 1999, som 
förutsett, bör ganska strikta tidsgränser respekteras, med tanke på den tid som 
beslutsprocessen troligtvis kommer att ta. 
Som redan nämnts i början av detta meddelande planerar kommissionen att lägga fram 
ett detaljerat arbetsdokument i början av 1997, och att komma med ett formellt förslag 
i mars 1997, som dock inte kan påverka föregående förslag från kommissionen rörande 
gemenskapens framtida finansiella ramar, som kommer att avges direkt efter 
regeringskonferensens avslutande. Målsättningen är att förslaget antas i början av 1998. 
Kommissionen har med avsikt valt att gå fram etappvis vid förberedandet av det femte 
åtgärdsprogrammet, så att man hela tiden kan förvissa sig om att de föreslagna 
riktningarna bibehålls och respekteras. 
Föreliggande dokument har sammanställts i denna anda i syfte att bidra till att strukturera 
debatten kring tydliga målsättningar. 
Utgående från resultaten av denna debatt hoppas kommissionen kunna sammanställa och 
lägga fram det planerade detaljerade arbetsprogrammet och det formella förslaget så 
snabbt som möjligt. Dessa båda dokument kommer att förtydliga och konkretisera hur 
de samhälleliga och ekonomiska målsättningar som fastställts i "Utforma framtiden" 
skulle kunna uppnås. 
10 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 595 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 
Katalognummer : CB-CO-96-613-S V-C 
ISBN 92-78-11898-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
//