A4-0060/96

Resolution om Europeiska rådets rapport till Europaparlamentet om Europeiska unionens framsteg under 1994 (enligt artikel D i Fördraget om Europeiska unionen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av artikel D i Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av Europeiska rådets rapport till Europaparlamentet om Europeiska unionens framsteg under 1994 (C4-0173/95) och med kännedom om Europeiska rådets verksamhet under 1995,

- med beaktande av sin resolution av den 18 maj 1995 om de framsteg som gjorts under 1994 på området för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (artikel J 7 i Fördraget om Europeiska unionen) ((EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 223.)),

- med beaktande av sin resolution av den 17 maj 1995 om hur Fördraget om Europeiska unionen fungerar inför regeringskonferensen 1996 ((EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 56.)),

- med beaktande av sin resolution av den 14 december 1995 om dagordningen för regeringskonferensen 1996 inför Europeiska rådet i Madrid ((EGT nr C 17, 22.1.1996, s. 149.)),

- med beaktande av sin resolution av den 14 december 1995 om de framsteg som gjorts under 1995 vad gäller samarbetet på området för rättsliga och inrikes frågor, i enlighet med avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen ((EGT nr C 17, 22.1.1996, s. 179.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för institutionella frågor (A4-0060/96), och med beaktande av följande:

A. Fördragets huvudsakliga mål har varit att grunda unionen på förstärkt demokratisk legitimitet, vilket Europaparlamentet är det tydligaste uttrycket för, och statlig legitimitet, vilket Europeiska rådet är det högsta uttrycket för,

B. Dialogen mellan Europeiska rådet och Europaparlamentet såsom fastslagits i artikel D utgör en väsentlig del av den nya europeiska strukturen.

C. För att denna struktur skall kunna förverkligas krävs ett förstärkt europeiskt medborgarskap och en verklig subsidiaritet mellan medlemsstaterna och de europeiska institutionerna.

D. Dessa bör verka i öppenhet och tillämpningsområdet för medbeslutandeförfarandet mellan Europaparlamentet och rådet bör utvidgas.

E. Den första plenardebatten om unionen, i november 1995, får inte användas som en förevändning av Europeiska rådet för att undandra sig sina formella skyldigheter gentemot Europaparlamentet.

F. Kommissionen bör göras mer involverad i medbeslutandeförfarandet för att fullt ut kunna utöva sin formella och exklusiva medlarfunktion.

G. Fördraget har fungerat relativt dåligt vad gäller socialpolitiken; den ekonomiska återhämtningen i Europa bör ske inom en socialt integrerad ram.

H. För öppenhetens och demokratins skull bör den demokratiska kontrollen av frågor som rör EMU stärkas avsevärt.

I - UTVECKLING AV FÖRBINDELSERNA MELLAN EUROPEISKA RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

1. Parlamentet välkomnar det faktum att Europeiska rådet numera enligt Fördraget om Europeiska unionen är skyldigt att förelägga Europaparlamentet en skriftlig årsrapport om unionens framsteg,

2. anser att dialogen mellan Europeiska rådet och parlamentet måste förstärkas:

- genom att Europeiska rådets ordförande oftare deltar i Europaparlamentets sammanträden och att Europaparlamentets ordförande deltar regelbundet i Europeiska rådets arbete,

- genom att Europaparlamentet gör en djupare utvärdering av Europeiska rådets strategier inom ramen för planeringen av institutionernas verksamhet,

3. anser det önskvärt att unionens lagstiftningsprioriteringar:

- antas av institutionerna efter det att Europeiska rådet har utarbetat sin årsrapport om unionens framsteg och fastställt de allmänna och politiska inriktningarna för det kommande året vid sitt decembermöte,

- presenteras högtidligen vid en årlig debatt om unionens situation och framtidsperspektiv där Europeiska rådets ordförande, rådets ordförande, kommissionens ordförande och Europaparlamentets ordförande deltar, något som skulle innebära ett steg på vägen mot en effektivare beslutsprocess för unionen,

4. föreslår en samordnad presentation av olika rapporter och meddelanden om unionens framsteg (särskilt artiklarna D, J 7, K 6 i Fördraget om Europeiska unionen och artikel 156 i Rom-fördraget) för att gemenskapens institutioner i en gemensam årlig debatt skall kunna fastställa de stora och övergripande politiska inriktningarna,

5. noterar att en konstruktiv dialog med Europeiska rådet kan införas genom instrumentet med muntliga frågor till Europeiska rådets ordförandeskap,

6. anser att denna första rapport om unionens framsteg enligt artikel D.3 i fördraget ger anledning till följande iakttagelser:

6. 1 vad gäller själva förfarandet är det tveksamt om rapporten verkligen «antagits» av rådet (allmänna frågor) efter Europeiska rådets överläggningar,

6. 2 vad gäller innehållet är rapporten begränsad till en uppräkning av den verksamhet som bedrivits under året, utan något försök till politisk utvärdering av de nämnda händelserna såsom unionens framsteg och svårigheter,

II - HUVUDSAKLIGA PRIORITERINGAR FÖR UNIONEN ENLIGT RAPPORTEN

Nya lagstiftningsförfaranden

7. anser att de mål som formulerats i Fördraget om Europeiska unionen redan under 1994 var blygsamma och förbättrade inte dialogen mellan institutionerna nämnvärt, särskilt inte på lagstiftningsområdet; ur denna synpunkt är den mångåriga blockeringen av förslag avseende social-, miljö-, skattepolitik och företagslagstiftning beklagansvärd,

8. påminner om att fördraget på 50 lagstiftningsområden kräver enhällighet i rådet och att detta är ett hinder för förverkligandet av vissa mål som är nödvändiga för att unionen skall kunna utvecklas,

9. noterar att medbeslutandeförfarandet har fungerat bra, även om det vore önskvärt med en dialog mellan parlamentet och rådet redan vid framläggandet av ett lagstiftningsförslag,

Medborgarskap

10. beklagar den försening som uppkommit när det gäller att ge personer verklig fri rörlighet,

11. glädjer sig över att de första mål som anges i artiklarna 8, 8a, 8b och 8c har kunnat förverkligas, särskilt att bestämmelser om diplomatiskt skydd har kunnat antas, men anser att medborgarskapsbegreppet måste ges mer substans och att skyddet av de grundläggande rättigheterna måste säkerställas,

Ekonomisk och monetär union

12. välkomnar de framsteg som gjorts i arbetet med att förbereda den gemensamma valutans införande; konstaterar att ett referensscenario som garanterar full respekt för fördraget är ett villkor för att inledningen av den tredje fasen av EMU skall vara oåterkalleligt samtidigt som det förstärker de mekanismer som främjar ekonomiskt, socialt och skattepolitiskt samarbete och önskar att det italienska ordförandeskapet tar upp den väsentliga och komplicerade frågan om förhållandena mellan valutorna i de medlemsstater som kommer att ingå i EMU och valutorna i de stater som kommer att stå utanför,

Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik

13. beklagar rådets vägran att tillsammans med parlamentet fastställa villkoren för parlamentets delaktighet enligt de nya bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen och noterar frånvaron av ett analyscentrum och effektiva beslutsmekanismer,

Rättsliga och inrikes frågor

14. beklagar likaledes rådets vägran att tillsammans med parlamentet fastställa villkoren för parlamentets delaktighet enligt de nya bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen; noterar att rådet har motverkat de grundläggande principerna om insyn och demokrati genom att ha antagit 50 instrument utan rättslig grund (resolutioner, rekommendationer, program och slutsatser) utan att varken Europaparlamentet eller de nationella parlamenten har gjorts delaktiga i dessa mellanstatliga «byråkratiförfaranden»,

15. anser att framstegen är otillräckliga vad gäller genomförandet av avdelning VI i fördraget och beklagar att Europolkonventionen fortfarande inte har trätt i kraft,

16. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till Europeiska rådet, Europeiska unionens råd och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.