[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 17.3.2010

KOM(2010)101 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Kompletterande åtgärder för banansektorn: Stöd till de viktigaste bananexporterande AVS-länderna i syfte att uppnå en hållbar anpassning till de nya villkoren på handelsområdet

Miljontals människor är beroende av banansektorn[1] för sin försörjning och bananer är dessutom en viktig källa till exportinkomster för många utvecklingsländer[2]. För vissa av dessa stater är bananodling för export till Europeiska unionen (EU) en viktig näringsgren som har stora spridningseffekter i landets ekonomi i övrigt.

Bananexporterande länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) har traditionellt sett haft förmånstillträde till EU-marknaden. De förmånstullar som gällt för AVS-länderna har ifrågasatts av andra WTO-medlemmar (Världshandelsorganisationen) och WTO:s överprövningsorgan har vid upprepade tillfällen fastställt att den gemensamma organisationen av marknaden för bananer strider mot WTO:s regler. Senast i december 2008 fastställde överprövningsorganet att EU på nytt skulle binda sin tull på bananer.

I december 2009 paraferade EU ett avtal om bananer som ingåtts med bananexporterande länder i Latinamerika och i vilket det etableras en tidsplan för sänkning av den mest-gynnad-nations-tull (nedan kallad MGN-tull ) som EU tillämpas på bananer. MGN-tullen ska sänkas från den nuvarande nivån på 176 euro per ton till 114 euro per ton under en period av sju till nio år.

De bananexporterande AVS-länderna kommer även i fortsättningen att ha tull- och kvotfritt tillträde till EU-marknaden. Till följd av ändringen av reglerna för världshandeln, särskilt MGN-liberaliseringen inom ramen för WTO, kommer minskningen av förmånsmarginalen för de bananexporterande AVS-länderna att ske i snabbare takt än planerat. Denna situation måste hanteras på lämpligt sätt.

Europeiska kommissionen har åtagit sig att hjälpa AVS-länderna att anpassa sig till ändringar i EU:s importordning. Ett av de viktigaste utvecklingsmålen för EU är att få alla utvecklingsländer integrerade i det multilaterala handelssystemet och världsekonomin. Europeiska kommissionen föreslår därför att de viktigaste bananexporterande AVS-länderna ska få stöd för att kunna anpassa sig till den nyordnig de står inför och inför av denna anledning kompletterande åtgärder för banansektorn. Dessa åtgärder föreslås gälla i minst fyra år (2010–2013) och få en budget på 190 miljoner euro. Kommissionen kommer, tillsammans med budgetmyndigheten, att undersöka vilka möjligheter det finns till att lägga till ytterligare 10 miljoner euro till detta belopp, om budgetmedel för att täcka detta blir tillgängliga i samband med det årliga budgetförfarandet.

BAKGRUND

EU:s handelsordning

Bananexporterande AVS-länderna har traditionellt sett haft förmånstillträde till EU-marknaden. Detta förhållande har ifrågasatts av andra medlemsländer i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) och genom WTO:s tvistlösningsmekanism alltsedan den gemensamma organisationen av marknaden för bananer inrättades 1993.

Efter det att det förekommit flera tvister i WTO som lett till reformer av EU:s bananordning införde EU en ordning med enbart tullar den 1 januari 2006, som innebar en tull på 176 euro per ton kombinerat med en tullfri tullkvot på 775 000 ton för bananer med ursprung i AVS-länderna. MGN-länderna ställde sig dock negativa till denna ordning och WTO:s överprövningsorgan fastställde senast i december 2008 att den gemensamma organisationen av marknaden för bananer strider mot WTO:s regler.

Till följd av de internationella handelsförhandlingarna och en oavgjord tvist i WTO har EU dock tvingats att på nytt binda sin MGN-tull på en lägre nivå än den gällande tullsatsen på 176 euro per ton för importerade bananer. Efter långdragna och komplicerade förhandlingar paraferade EU i december 2009 ett avtal om bananer med bananexporterande länder i Latinamerika, i vilket det etableras en tidsplan för sänkning av EU:s MGN-tull på bananer.

Genom detta avtal löses alla ännu icke avgjorda WTO-tvister och fastställs det att MGN-tullen ska sänkas från 176 euro per ton till 114 euro per ton över en period av mellan sju till nio år. AVS-länderna kommer även i fortsättningen att ha tull- och kvotfritt tillträde till EU-marknaden, eftersom detta ingår som en del i de avtal om ekonomiskt partnerskap som ingåtts mellan AVS-regionen och EU sedan januari 2008.

Ändringen av EU:s tullordning leder även till en minskning av förmånsmarginalen för AVS-länderna. I syfte att stödja de bananexporterande AVS-ländernas anpassningsprocess föreslår Europeiska kommissionen att det inrättas landspecifika kompletterande åtgärder för de viktigaste AVS-leverantörerna av bananer. Dessa åtgärder kommer att grunda sig på den anpassningsprocess som inleddes genom det särskilda stödsystemet och den särskilda ramen för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer (se punkt 1.3 nedan).

Bananhandeln mellan AVS och EU

Sedan 1999 har tio viktiga bananexporterande AVS-länder framträtt som vart och ett levererar i genomsnitt mer än 10 000 ton bananer årligen till EU (se bilaga I). I Afrika rör det sig om Elfenbenskusten, Ghana och Kamerun. I Västindien rör det sig om Belize, Dominica, Dominikanska republiken, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna och Surinam. Diagrammen 1 och 2 visar importen till EU från dessa länder under perioden 1999–2008.

Under de senaste tio åren har även 20 andra AVS-länder levererat bananer till EU vid något tillfälle. Det har dock rört sig om marginella volymer på i genomsnitt mindre än 40 ton per land och år.

Diagram 1: EU:s import från de viktigaste bananexporterande länderna i Afrika under perioden 1999–2008

[pic]

Källa: Comext, Eurostat, 2009.

Diagram 2: EU:s import från de viktigaste bananexporterande länderna i Västindien under perioden 1999–2008

[pic]

Källa: Comext, Eurostat, 2009.

Tidigare stödprogram

Tidigare har EU gett stöd till banansektorn i AVS-länderna genom att finansiera

- det särskilda stödsystemet[3] (1994–1999), och därefter

- den särskilda ramen för bistånd [4] (1999–2008).

Båda programmen gav stöd till traditionella bananexporterande AVS-länder[5] för att de skulle kunna anpassa sig till ändringar i den gemensamma organisationen av marknaden för bananer och till eventuella ändringar i tulltaxan. De gav framför allt de stödmottagande länderna hjälp att

- producera bananer på mer konkurrenskraftiga villkor och

- diversifiera sina ekonomier för att minska deras beroende av banansektorn.

Resultaten var överlag positiva, även om vissa svårigheter fortfarande återstår att lösa, särskilt i de länder där diversifiering var en prioritering[6]. Fyra länder, nämligen Grenada, Kap Verde, Madagaskar och Somalia, har efter en gradvis minskning nu avslutat sin export till EU. Två icke-traditionella AVS-bananleverantörer, dvs. Dominikanska republiken och Ghana, har under de senaste åren utnyttjat sitt förmånstillträde till EU-marknaden till att etablera sig som bananexporterande länder och de har därför inte kunnat dra nytta av vare sig det särskilda stödsystemet eller den särskilda ramen för bistånd.

DE NYA KOMPLETTERANDE ÅTGÄRDERNA FÖR BANANSEKTORN

Mål, mottagare och insatsområden

Europeiska kommissionens syfte med de kompletterande åtgärderna för banansektorn är att hjälpa de tio AVS-länder som under de senaste tio åren levererat mer än 10 000 ton bananer till EU i genomsnitt per år att anpassa sig till den nya MGN-tullen, dvs. Belize, Dominica, Dominikanska republiken, Elfenbenskusten, Ghana, Jamaica, Kamerun, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna och Surinam.

De kompletterande åtgärderna ska bidra till att förverkliga målen för samarbetet mellan EU och AVS-länderna, nämligen fattigdomsbekämpning, en hållbar tillväxt och en smidig integration av AVS-länderna i världsekonomin. Åtgärderna ska stödja anpassningsprocessen i de bananexporterande AVS-länderna, med hänsyn tagen till politiken och anpassningsstrategierna på nationell nivå i dessa länder. Åtgärderna är främst inriktade på följande tre mål:

1. Öka sektorns konkurrenskraft. Ge stöd till att förbättra konkurrenskraften för bananexportörerna i sådana länder där producenterna har goda förutsättningar att på sikt kunna anpassa sig till utvecklingen av den internationella handeln.

2. Främja ekonomisk diversifiering. Ge stöd till de områden som för närvarande är beroende av bananexport för sin inkomst så att det skapas alternativa inkomstkällor som, helt eller delvis, ersätter bananexporten, vilket leder till minskad sårbarhet i dessa områden.

3. Mildra de mer långtgående verkningarna av anpassningen för sysselsättningen, utbildningsväsendet, hälso- och sjukvården och miljön. Tullsänkningarna kommer sannolikt att få följdverkningar socialt, miljömässigt och ekonomiskt för AVS-länderna, särskilt om banansektorn dessutom minskar i omfattning. Dessa verkningar bör kunna avhjälpas genom lämpliga anpassningsstrategier, varvid EU-stöd borde kunna användas för finansieringen.

Anpassningsbehovet kommer att variera betydligt mellan mottagarländerna, eftersom det bestäms av vilken betydelse banansektorn har för ekonomin i dess helhet, hur stor exportvolymen till EU är och vilken anpassningsförmåga som finns. Vissa länder kan eventuellt komma att klara sig på en mindre skyddad marknad om de vidtar ytterligare åtgärder, under det att andra kan bli tvungna att välja en annan lösning. Av denna anledning bör åtgärderna vara landspecifika och infogas i varje enskilt lands nationella jordbruks- och utvecklingsstrategi.

Genomförandebestämmelser

Landspecifika strategier kommer att hjälpa de berörda länderna att anpassa sig till de nya marknadsvillkoren och tjäna som riktlinjer för tillhandahållandet av EU:s bistånd så att de kompletterande åtgärderna för banansektorn tillämpas på rätt sätt och fungerar väl. Varje land bör utarbeta en särskild nationell strategi för anpassning av banansektorn (eller uppdatera denna strategi om en sådan redan finns) tillsammans med sektorns intressenter och i överensstämmelse med landets allmänna politik på jordbruks-, miljö-, sysselsättnings- och utvecklingsområdet. Strategierna bör i tillämpliga fall ta hänsyn till erfarenheterna och resultaten av tidigare stödordningar för bananer och grunda sig på en bedömning av framtidsutsikterna under den nya handelsordningen. På grundval av dessa nationella anpassningsstrategier kommer det att antas en flerårig EU-stödstrategi som ska vara förenlig med EU:s länderprogram. Strategierna kommer att gås igenom för att besluta om det behövs strategiska miljöbedömningar.

BILAGA 1: EU:S IMPORT FRÅN DE VIKTIGASTE TRADITIONELLA BANANLEVEEXPORTERANDE AVS-LÄNDERNA UNDER PERIODEN 1999–2008 (I TON)

| 1999 |2000 |2001 |2002 |2003 |2004 |2005 |2006 |2007 |2008 |Genomsnitt 1999–2008 | | Belize |55,650 |68,558 |51,609 |38,178 |73,806 |80,292 |74,189 |73,207 |62,357 |82,146 |65,999 | | Kamerun |160,638 |204,978 |215,455 |229,913 |293,091 |260,056 |252,912 |252,702 |221,821 |279,530 |237,110 | | Kap Verde |10 |2 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 | | Elfenbenskusten |192,522 |200,163 |216,699 |210,788 |202,034 |208,948 |183,752 |221,791 |189,438 |216,583 |204,272 | | Dominica |27,583 |27,713 |17,516 |17,467 |10,472 |12,167 |12,814 |13,298 |7,291 |10,281 |15,660 | | Dominikanska republiken |42,217 |59,807 |85,886 |97,331 |109,434 |101,337 |144,683 |176,757 |206,362 |170,464 |119,428 | | Ghana |2,526 |2,972 |3,345 |3,201 |928 |1,788 |4,207 |22,404 |34,134 |45,951 |12,146 | | Grenada |621 |784 |591 |557 |448 |406 |0 |0 |0 |0 |341 | | Jamaica |51,635 |40,941 |42,958 |40,600 |41,775 |28,660 |11,654 |31,863 |18,371 |40 |30,850 | | Kenya |19 |10 |1 |3 |1 |0 |0 |0 |0 |1 |4 | | Madagaskar |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | | Saint Lucia |65,532 |72,566 |34,727 |49,313 |32,520 |42,872 |28,243 |36,726 |30,456 |38,512 |43,147 | | Saint Vincent och Grenadinerna |37,910 |42,923 |30,829 |32,520 |20,911 |23,962 |15,893 |17,239 |13,792 |8,975 |24,495 | | Surinam |39,029 |34,234 |28,720 |6,548 |0 |19,387 |35,258 |45,119 |58,788 |65,812 |33,290 | | Tanzania |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | | Källa: Comext, Eurostat, 2009.

[1] I detta meddelande ska med bananer förstås bananer som är föremål för internationell handel under WTO-referensnummer KN 08030019. Olika banansorter, inbegripet mjölbananer, är en stapelvara som dessutom ofta utgör ett viktigt bidrag till hushållens livsmedelsförsörjning. Dessertbananen (Cavendish), som är den banan som vanligen konsumeras i Europa är också den frukt som det handlas mest med internationellt.

[2] Genom 2004 års meddelande Jordbrukets varukedjor, beroende och fattigdom – Förslag till en handlingsplan för EU (KOM(2004)89 av den 12 februari 2004) lades grunden till EU:s förnyade stöd till jordbruksråvaror i utvecklingsländerna och fastställdes strategin för samarbetet.

[3] Rådets förordning (EG) nr 2686/94 av den 31 oktober 1994.

[4] Rådets förordning (EG) nr 856/1999 av den 22 april 1999 och kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999.

[5] Belize, Dominica, Elfenbenskusten, Jamaica, Kamerun, Kap Verde, Madagaskar, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Somalia och Surinam.

[6] Se Tvåårsrapport om den särskilda ramen för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer (KOM(2010) xxxx).