Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om det europeiska avtalet om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som slutits mellan Association of European Airlines (AEA), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), European Cockpit Association (ECA), European Regions Airline Association (ERA) och International Air Carrier Association (IACA)"

(2001/C 14/23)

Den 19 oktober 2000 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället fick i uppdrag att bereda ärendet. I enlighet med artiklarna 20 och 50 i arbetsordningen utsågs Joseph Konz till huvudföredragande.

Vid sin 376:e plenarsession den 19 oktober 2000 antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 81 röster för, 1 emot och 1 nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Den 22 mars 2000 slöt de organisationer som företräder arbetsgivarna och arbetstagarna inom civilflyget ett europeiskt avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal, dvs. trafikflygare och mekaniker som arbetar i förarkabinen samt kabinpersonal.

1.2. Därefter lade dessa organisationer fram det europeiska avtalet till kommissionen med en uttrycklig begäran om att avtalet skall genomföras på gemenskapsnivå genom ett rådsbeslut på förslag av kommissionen, i enlighet med artikel 139.2 i EG-fördraget.

1.3. De fem organisationer, både på arbetsgivar- och arbetstagarsidan, som undertecknat avtalet(1) har alla erkänts ha

- representativitet på EU-nivå och

- mandat att förhandla fram avtal på gemenskapsnivå,

eftersom organisationerna har den struktur som krävs för att de på ett effektivt sätt skall kunna delta i genomförandet av de sociala bestämmelserna i EG-fördraget och i de avtal som undertecknats av dem.

1.4. Alla fem organisationerna har också deltagit i den gemensamma kommittén för civilflyg alltsedan denna bildades 1987. Verksamheten i kommittén har lett till att man antagit flera gemensamma, uttömmande yttranden om den gemensamma transportpolitiken och de socialpolitiska frågor som är knutna till denna.

1.5. Kommissionen har efter en noggrann granskning slagit fast att ingen av klausulerna i det europeiska avtalet står i strid med gemenskapsrätten och, följaktligen, att de skyldigheter som åläggs medlemsstaterna inte uppkommer på grund av avtalet mellan behöriga arbetsmarknadsparterna utan på grund av att avtalet genomförs genom ett direktiv som skall antas av rådet.

1.6. Därför skall det europeiska avtalet läggas som bilaga till direktivförslaget som skall överlämnas till rådet för godkännande i syfte att genomföra nämnda avtal utan ändring. Alla medlemsstater blir därmed skyldiga att efterleva avtalet.

2. Allmänna kommentarer

2.1. ESK har tillfälle att ännu en gång påpeka sin grundläggande position som bekräftar arbetsmarknadens parters väsentliga roll på gemenskapsnivå vid komplettering, förstärkning och anpassning av nationella normer gällande arbetslivet, förutsatt att en klausul om "icke-sänkning" uttryckligen förs in i rättsakten.

2.2. ESK uttrycker sin tillfredsställelse över att det europeiska avtalet som bilaga till det remitterade direktivförslaget redan blir det tredje i sitt slag efter de europeiska avtal som slöts av arbetsmarknadens parter den 30 september 1998 och som sattes i kraft på gemenskapsnivå genom två direktiv från rådet, nämligen

- för sjötransporternas del genom direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 och

- för järnvägstransporternas del genom direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000, som ändrade direktiv 93/104/EG(2) av den 23 november 1993 i syfte att inbegripa de sektorer och verksamheter som inte omfattades av nämnda direktiv.

2.3. ESK uttrycker sin glädje över att flygpersonalen inom denna viktiga transportsektor - där verksamheten genom sin beskaffenhet måste pågå sju dagar i veckan, ofta sent in på natten eller hela natten, och i flera tidzoner - genom ett europeiskt avtal skyddas mot skadliga återverkningar på hälsa och säkerhet till följd av

- alltför långa arbetsperioder,

- otillräckliga vilotider,

- nattarbete,

- oregelbundna arbetstider.

2.4. Redan i sitt yttrande av den 9 mars 1999(3) om direktiv 93/104/EG(4) om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet understryker ESK under punkt 3.5.2 att kommissionen och de berörda arbetsmarknadsparterna skall se till att även s.k. mobila arbetstagare inom denna sektor, som är stadd i snabb utveckling, skall omfattas av bestämmelserna i nämnda direktiv som är i kraft sedan den 23 november 1996.

2.5. Under punkt 3.5.5 i samma yttrande understryker ESK nödvändigheten av gemenskapsbestämmelser för att med tanke på driftssäkerhet begränsa arbetstiden och garantera tillräcklig vilotid samt ge rimligt skydd för hälsa och säkerhet för anställda inom lufttransporter. Samtidigt noterade ESK med tillfredsställelse att arbetsmarknadsparterna återupptagit förhandlingarna inom den gemensamma kommittén för civilflyg och uppmanade dem att snarast träffa ett avtal.

2.6. Det europeiska avtalet, som undertecknades den 22 mars 2000, är det positiva svaret på ESK:s förhoppningar även om arbetsmarknadsparterna - som har mandat att förhandla och underteckna europeiska avtal - inte har efterföljt ESK:s vägran (uttryckt i punkt 3.5.4 i yttrandet av den 9 mars 1999) att godta att referensperioden, inom vilken medelarbetstiden för varje sjudagarsperiod inte får överskrida 48 timmar inklusive övertid, förlängs från fyra månader till mer än sex månader.

2.7. Enligt arbetsmarknadsparterna skapar avtalet jämvikt mellan å ena sidan nödvändigheten att garantera rimligt skydd för berörd personals hälsa och säkerhet i form av bestämda arbetstider, å andra sidan de kommersiella flygföretagens krav på adekvat flexibilitet i verksamheten.

2.8. Att döma av den tabell som kommissionen lagt in under punkt 8 i motiveringsdelen är 94 % av flygpersonalen anställd av de tre arbetsgivarparter som undertecknat avtalet (se fotnot s. 119) medan de två arbetstagarparterna (se fotnot s. 119) företräder 74 % av denna personal, som hittills inte omfattats av bestämmelserna i direktiv 93/104/EG (se fotnot s. 120) om arbetstidens förläggning i vissa avseenden.

2.9. Det faktum att ERA (se fotnot s. 119), som representerar 59 små och medelstora operatörer, jämbördigt med de övriga avtalsparterna har undertecknat ifrågavarande europeiska avtal borgar för att de små och medelstora företagens intressen har beaktats väl.

3. Sammanfattning

3.1. ESK understöder varmt kommissionen som i artikel 3 i det remitterade direktivförslaget ålägger medlemsstaterna att besluta om sanktioner som är effektiva och avskräckande och som står i proportion till överträdelsen.

3.2. De fördelar som allmänheten och särskilt flygpassagerarna kommer i åtnjutande av genom de framförhandlade reglerna om arbets- och vilotider för flygpersonal inom civilflyget behöver inte påvisas, eftersom var och en inser att trötthet förorsakad av alltför långa arbetspass och alltför lite vila utgör en verklig risk för personalens hälsa och säkerhet. Dessutom blir passagerarservicen lidande.

3.3. Då normerna för skydd av hälsa och säkerhet för s.k. flygpersonal inom civilflyget är fastställda, förväntar sig ESK att kommissionen snarast möjligt utarbetar förslag om begränsningar av flyg- och tjänstgöringstider och om kraven på vila (se artikel 8 i det europeiska avtalet). Syftet med detta skall vara att gemenskapsnormerna skall omfatta alla aspekter som kan påverka driftssäkerheten.

3.4. Avslutningsvis önskar även ESK uttrycka att gemenskapens miniminormer angående arbetstider för s.k. flygpersonal inom civilflyget utgör ett viktigt steg mot att införa en minimibas av grundläggande rättigheter för arbetstagare.

Bryssel den 19 oktober 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) AEA (Association of European Airlines)

IACA (International Air Carrier Association)

ERA (European Regions Airline Association)

ECA (European Cockpit Association)

ETF (Europeiska transportarbetarfederationen), ansluten till Europeiska fackliga samorganisationen EFS.

(2) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18. ESK:s yttrande: EGT C 60, 8.3.1991, s. 26.

(3) EGT C 138, 18.5.1999, s. 33.

(4) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18. ESK:s yttrande: EGT C 60, 8.3.1991, s. 26.