Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Integration av funktionshindrade i samhället"

(2002/C 241/17)

Den 15 januari 2002 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om "Integration av funktionshindrade i samhället".

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 20 juni 2002. Föredragande var Miguel Ángel Cabra de Luna.

Vid sin 392:a plenarsession den 17-18 juli 2002 (sammanträdet den 17 juli 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 124 röster för, 0 röster emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Man brukar säga att andelen funktionshindrade är cirka 10 % av befolkningen. Detta innebär att det i dag finns 37 miljoner funktionshindrade personer inom EU, och den siffran kommer att stiga till cirka 50 miljoner när utvidgningen är genomförd. Om vi till detta lägger de funktionshindrades familjer framstår det tydligt att det rör sig om en mycket stor grupp EU-medborgare.

1.2. Den 3 december 2001 godkände Europeiska rådet beslutet att utse år 2003 till "Europeiskt handikappår". Bland målen i rådets beslut fanns att man skulle höja medvetenheten om de funktionshindrades rättigheter och utarbeta initiativ om hur dessa skulle främjas. Andra mål var att skapa partnerskap mellan olika aktörer och att rikta särskild uppmärksamhet på utbildningssystemets roll.

1.3. Vid konferensen om funktionshinder i Madrid i mars år 2002 antogs den så kallade Madridförklaringen. Där fastställs en begreppsram för Europeiska handikappåret och en plan för hur huvudmålen skall uppnås. Där ges också konkreta förslag till åtgärder för alla berörda aktörer. För att uppnå social integrering av funktionshindrade föreslås ett arbetssätt som innebär en kombination av positiv särbehandling och åtgärder mot diskriminering.

1.4. Det arbetssättet ligger i linje med de hänvisningar till funktionshindrade som finns i EU:s stadga för grundläggande rättigheter, där artikel 21 förbjuder diskriminering på grund av bl.a. funktionshinder, och artikel 26 erkänner de funktionshindrades rättigheter och behovet av att säkerställa deras oberoende, sociala och arbetsmarknadsmässiga integrering och deltagande i samhällslivet.

1.5. Om de funktionshindrade får rätt stöd kan de bidra till samhället på samma sätt som alla andra medborgare. Det är därför lönsamt för samhället att investera i en aktiv arbetsmarknadspolitik, och särskilt att ge stöd till arbetsgivare som sysselsätter eller tänker sysselsätta funktionshindrade. Därmed åstadkommer man besparingar när det gäller de passiva åtgärderna(1) och skapar ett mer hållbart socialt skydd.

1.6. Funktionshindrade har samma mänskliga rättigheter som alla andra medborgare, men i praktiken är våra samhällen organiserade på ett sätt som ofta gör det omöjligt för funktionshindrade att åtnjuta hela spektrumet av rättigheter: medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella. Därför är funktionshinder en fråga om mänskliga rättigheter, ett faktum som borde ligga till grund för all politik i fråga om funktionshinder. De funktionshindrade förtjänar lika möjligheter. Precis som alla andra medborgare vill funktionshindrade ha rätt till eget boende och rätt att fatta egna beslut.

1.7. De funktionshindrade ställs inför många typer av svårigheter som hindrar dem från att delta i samhället fullt ut. Dessa hinder kan röra miljö, attityder eller kommunikationer, eller vara av social, rättslig eller ekonomisk art. Vilka hinder det rör sig om varierar i hög grad mellan olika grupper av funktionshindrade. För döva som har teckenspråk som sitt förstaspråk innebär det t.ex. ett allvarligt kommunikationshinder att teckenspråk inte erkänns som officiellt språk.

1.8. Många av barriärerna finns eftersom de funktionshindrade i stor utsträckning glöms bort när nya tjänster utformas. Därför kallas de funktionshindrade ofta för de osynliga medborgarna. Om integreringen av de funktionshindrades perspektiv skall bli verklighet måste de funktionshindrade bli synliga så att beslutsfattare på alla områden i samhället tar hänsyn till dem när nya tjänster inrättas. I rådets resolution om lika rättigheter för funktionshindrade av 1996 fastställdes behovet av att integrera handikapperspektivet inom alla relevanta områden i EU:s politik. Integrering av de funktionshindrades perspektiv kan definieras på följande sätt: Systematisk integrering av de funktionshindrades prioriteringar och behov inom alla politikområden och i alla allmänna åtgärder som syftar till att främja lika möjligheter för funktionshindrade genom att aktivt och öppet och på planeringsstadiet beakta konsekvenserna för funktionshindrade vid genomförande, övervakning och utvärdering. Detta är i huvudsak ett mål att sträva mot som ännu inte är verklighet.

1.9. Kommissionen publicerade nyligen en Eurobarometer-undersökning(2) där det framgår att sex av tio européer känner någon med ett funktionshinder och att 97 % av dem som svarade på enkäten anser att mer bör göras för att garantera att handikappade integreras bättre i samhället.

1.10. Några exempel på de hinder som funktionshindrade ställs inför: otillgängliga byggnader och offentliga platser, otillgängliga transportsystem, skolor som inte kan ta emot funktionshindrade barn eftersom inga stödstrukturer finns, otillgänglig information, otillgängliga allmänna tjänster, otillgängliga offentliga och privata webbplatser.

1.11. De funktionshindrade har inte bara rättigheter utan också skyldigheter. Barriärerna i samhället hindrar i stor utsträckning de funktionshindrade också från att uppfylla sina plikter och skyldigheter. Detta innebär en ekonomisk kostnad för samhället som sällan beaktas. Om man främjar de funktionshindrades deltagande i samhället kommer det också att få positiva följder ur ekonomisk synvinkel, vilket har visats av olika studier av kostnaderna för utestängning och diskriminering.

1.12. Enligt EG-fördragets artikel 13 kan EU främja initiativ för att bekämpa den diskriminering som bl.a. de funktionshindrade möter. På grundval av den artikeln godkände rådet i november år 2000 ett direktiv om lika behandling på arbetsplatsen där funktionshinder nämns. Den artikeln låg till grund för rådets beslut att göra år 2003 till Europeiska handikappåret. I juli 2000 godkände rådet ett EU-direktiv om likabehandling oavsett ras eller etniskt ursprung. Direktivet baseras på artikel 13 och omfattar utbildning, sociala förmåner och tillgång till varor och tjänster.

1.13. Många länder i världen har omfattande lagstiftning mot diskriminering som har visat sig mycket framgångsrik när det gäller att undanröja olika hinder, bl.a. i fråga om de attityder som funktionshindrade möter i samhället. Den första och mest välkända av dessa rättsliga ramar är den amerikanska lagen om funktionshinder (1990). Det finns sedan 1995 en liknande övergripande lagstiftning mot diskriminering i Storbritannien, och annan mindre omfattande lagstiftning har antagits i Irland, Sverige och nyligen i Tyskland. I andra länder, t.ex. Nederländerna och Spanien, har åtgärder vidtagits för att främja lagstiftning mot diskriminering.

1.14. I kommissionens meddelande "För ett Europa fritt från hinder för personer med funktionsnedsättning(3)", görs åtaganden att utarbeta och stödja en heltäckande och integrerad strategi för att angripa sociala, byggnadstekniska och designrelaterade hinder som begränsar funktionshindrades möjligheter på det sociala och ekonomiska området. Europaparlamentet begärde i sin resolution(4) om detta meddelande att kommissionen skulle förstärka sina åtaganden gentemot handikappade på områden som lagstiftning om fri rörlighet, utbildning, byggnaders tillgänglighet samt varor och tjänster. Europeiska handikappåret kommer att vara ett betydelsefullt stöd för att inleda arbetet med de åtaganden som kommissionen har gjort i sitt meddelande.

1.15. Statistik som nyligen har offentliggjorts av Eurostat(5) visar att funktionshindrade ligger på en mycket låg nivå när det gäller sysselsättning och utbildning. Av dem som inte är funktionshindrade har 62 % arbete. Siffran för personer med grava funktionshinder är 24 %. Av dem som inte är funktionshindrade har 18 % högskoleutbildning eller motsvarande medan endast 9 % av de funktionshindrade har nått den utbildningsnivån.

1.16. Arbetsmarknadens parter (EFS, CEEP och Unice/Ueapme) antog i maj 1999 i Köln en förklaring om sysselsättning för funktionshindrade. I denna förklaring står bl.a. att EFS, CEEP och Unice/Ueapme anser att en strategi för lika möjligheter är rätt väg att följa om man vill förbättra sysselsättningsmöjligheterna för funktionshindrade på den öppna arbetsmarknaden. Diskriminering på grund av faktorer som är irrelevanta för uppgiften i fråga är socialt oacceptabelt och ekonomiskt olämpligt. I förklaringen framförs också synpunkten att företagen genom att aktivt främja anställning av funktionshindrade kan dra nytta av tidigare outnyttjade resurser och öka sin innovationspotential. Förklaringen avslutas med att arbetsmarknadens parter anmodar de offentliga myndigheterna att beakta de funktionshindrades behov på ett integrerat sätt så att en ny kultur skapas som främjar inklusion, inte separation.

1.17. Bristen på lämpligt stöd i form av tjänster och offentlig finansiering för funktionshindrade resulterar i att ansvaret ofta hamnar hos den funktionshindrades familj. Detta gäller särskilt personer med komplexa stödbehov. Bristen på stöd leder ofta till antingen institutionsvård eller en mycket svår familjesituation där minst en av familjemedlemmarna måste lämna arbetsmarknaden för att vårda den funktionshindrade. Det är en fråga om tillräckliga resurser och tjänster och om möjligheter för familjen att kombinera familjeliv och arbete(6). Om de extra kostnader som följer av funktionshinder inte täcks av myndigheterna måste de täckas av de funktionshindrade och av deras familjer, vilket ofta leder till fattigdom.

1.18. Bilden av funktionshindrade i samhället är inte alltid korrekt. Detta resulterar i låga förväntningar på de funktionshindrade, men också till stigmatisering av vissa grupper av funktionshindrade, t.ex. personer med mentala problem. Massmedia spelar en viktig roll i arbetet med att förbättra bilden. Funktionshindrade måste också vara mer närvarande i alla samhällssfärer, som politiker på lokal, nationell och europeisk nivå, som arbetsgivare och företagsledare, på ledande poster i fackföreningar och inom tredje sektorn.

1.19. Dessa olika faktorer leder ofta till social marginalisering och fattigdom. Därför anges funktionshindrade i EU:s strategi mot social utslagning och fattigdom som en av riskgrupperna. I en nyligen publicerad rapport(7) som framställts vid universitetet i Aten i samarbete med flera europeiska organisationer för funktionshindrade och under överinseende av Europeiskt handikappforum analyseras de olika faktorer som leder till exklusion av funktionshindrade. De huvudfaktorer som studien tar fram är obefintlig eller otillräcklig tillgång till den sociala miljön och dess tjänster, brist på arbetstillfällen, brist på adekvat utbildning, stigmatisering samt otillräcklig kompensation för de extra kostnader som funktionshindret medför. Rapporten visar också hur diskrimineringen av funktionshindrade leder till social utestängning och fattigdom.

1.20. De funktionshindrade är en mycket heterogen grupp, vilket handikappolitiken måste beakta. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt personer med komplexa stödbehov som inte kan företräda sig själva och som kräver tjänster utformade i samarbete och samråd med föräldrar eller vårdare.

1.21. På förslag från Mexikos regering godkände FN:s tredje kommitté vid sitt sammanträde i november 2001 inrättandet av en tillfällig kommitté som skall studera möjligheterna att ta fram en FN-konvention om de funktionshindrades rättigheter. Den tillfälliga kommittén skall sammanträda för första gången före hösten 2002.

1.22. I sitt yttrande om Europeiska handikappåret av den 17 oktober 2001 anmodade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén kommissionen att bl.a. presentera ett förslag till ett direktiv om likabehandling och icke-diskriminering på grund av funktionshinder i linje med det nyligen antagna direktivet om ras och etniskt ursprung. I yttrandet föreslogs också ett särskilt handlingsprogram när det gäller funktionshinder som skulle finansiera en öppen samordningsmetod i fråga om handikappolitiken. Det fanns också ett förslag om att utarbeta ett yttrande på eget initiativ under 2002 som ett bidrag till planeringen av Europeiska handikappåret 2003.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Europeiska handikappåret 2003 innebär en unik möjlighet att föra fram handikappfrågorna inom EU. Året bör ses som en inledning till en process som kommer att fortsätta under lång tid.

2.2. Offentliga myndigheter på alla nivåer, från EU-institutioner till lokala myndigheter, bör föregå med gott exempel i denna process.

2.3. Om året skall bli en framgång måste alla aktörer engagera sig aktivt på alla nivåer och upprätta långsiktiga partnerskap.

2.4. Handikappolitiken är huvudsakligen en nationell fråga. Olika EU-initiativ påverkar i ökande utsträckning den nationella politiken, antingen genom direktiv eller genom användningen av den öppna samordningsmetoden som särskilt gäller funktionshindrade. I framtiden måste därför handikappolitiken ta hänsyn till hur EU-politiken och den nationella politiken kompletterar varandra och naturligtvis till de regionala och lokala myndigheternas ökande befogenheter.

2.5. Alla åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för funktionshindrade innebär ett bättre samhälle. Om tjänster utformas så att de blir tillgängliga för funktionshindrade kommer de också att vara tillgängliga för alla medborgare, särskilt äldre.

2.6. En stor majoritet av de funktionshindrade är medlemmar och anslutna till någon handikapporganisation som har skapats för att värna deras rättigheter. Dessa organisationer finns på alla nivåer: lokal, regional, nationell och internationell nivå. Alla de åtgärder som vidtas under Europeiska handikappåret 2003 bör ske i samarbete med någon handikapporganisation. Den tiden är förbi när initiativ togs å de handikappades vägnar utan att de själva deltog aktivt.

2.7. Åtgärderna för att förbättra de funktionshindrades möjligheter att ta del i samhället är av olika slag, och man måste därför kombinera rättsliga initiativ och allmänna kampanjer för att höja medvetenheten.

3. Mål att sträva mot under handikappåret

3.1. Under Europeiska handikappåret bör man inleda en process mot att successivt eliminera de hinder som funktionshindrade möter på livets alla områden, särskilt när det gäller utbildning och tillgång till varor och tjänster. Stöd skall också ges till funktionshindrade och deras familjer så att lika möjligheter verkligen uppnås.

3.2. Vissa av hindren (när det gäller t.ex. miljö och kommunikationer) kan lagstiftas bort, andra (när det gäller t.ex. attityder) kräver medvetandehöjande kampanjer. Alla initiativ kräver dock att alla berörda aktörer engagerar sig och samarbetar. Det finns redan många goda exempel på hur barriärer kan rivas, och detta visar att det är möjligt och ger positiva resultat för alla aktörer.

3.3. En stor majoritet av de funktionshindrade i arbetsför ålder kan och vill arbeta. Om man ökar deras möjligheter att komma in på arbetsmarknaden leder det till högre sysselsättningsgrad för funktionshindrade, vilket är en central beståndsdel i att göra dem delaktiga i samhället. Det nyligen antagna EU-direktivet om likabehandling på arbetsplatsen är ett viktigt bidrag när det gäller att förbättra sysselsättningsnivåerna för de funktionshindrade. Detta behöver dock kompletteras med positiv särbehandling, särskilt genom stöd till arbetsgivare som anställer funktionshindrade, inklusive små och medelstora företag som kan ha särskilt stor nytta av sådana incitament. Funktionshindrade bör även få finansiella incitament för att bli egenföretagare. Man måste se till att passiva åtgärder inte motverkar integreringen av funktionshindrade på arbetsmarknaden. Därför måste de förmåner som täcker de extra kostnader som funktionshindret ger upphov till finnas kvar också när den funktionshindrade kommer in på arbetsmarknaden, och den funktionshindrade måste garanteras att han/hon återfår alla tidigare bidrag och förmåner om han/hon inte kan stanna kvar på arbetsmarknaden.

3.4. EU:s arbetskraftsundersökning kommer för år 2002 att innehålla en avdelning som rör funktionshinder. Därmed kommer det för första gången att finnas jämförbar statistik för sysselsättningsnivåerna för funktionshindrade.

3.5. Arbetsmarknadsparternas roll är central. Det finns många exempel på goda metoder bland arbetsgivare, i fråga om både att anställa funktionshindrade och att utforma varor och tjänster så att de blir tillgängliga. Mer skulle dock kunna göras för att göra dessa exempel kända bland andra arbetsgivare. I Storbritannien finns ett arbetsgivarforum för handikappfrågor(8), vilket är en intressant modell som hittills inte har några motsvarigheter i de andra medlemsstaterna. Arbetsgivarna bör betrakta detta som en del i näringslivets allmänna engagemang i linje med grönboken om företagens sociala ansvar.

Det sociala samarbetet kan vara ett viktigt redskap för att bekämpa social marginalisering av personer med funktionshinder. Genom att det bildas kooperativ eller andra organ som främjar arbetsmarknadsintegration får funktionshindrade värdighet, blir självständiga och kan integreras helt och fullt i den sociala miljön.

3.6. Fackföreningarnas roll är också viktig i detta avseende, särskilt när det gäller att se till att de funktionshindrade som har anställning kan åtnjuta lika möjligheter också i fråga om befordran inom företaget. De spelar också en viktig roll när det gäller att sprida information om EU:s direktiv om likabehandling på arbetsplatsen. Slutligen spelar välgörenhetsorganisationer och stiftelser som erbjuder de funktionshindrade sociala tjänster och arbetstillfällen en mycket viktig roll.

3.7. En viktig dimension i sysselsättningspolitiken för funktionshindrade är frågan om i hur stor utsträckning de funktionshindrade stannar kvar på arbetsmarknaden. Detta behandlas i en nyligen genomförd studie från OECD/ILO(9) och även i de senaste initiativen från Europeiska arbetsmiljöbyrån. De flesta funktionshindrade får sitt handikapp i arbetsför ålder, men otillräckliga satsningar görs för att hålla dem kvar på arbetsmarknaden. Det finns flera olika intressanta modeller när det gäller att få funktionshindrade att stanna kvar på arbetsmarknaden, bl. a. i Sverige och i Storbritannien(10). En viktig beståndsdel i politiken för att få funktionshindrade att stanna kvar på arbetsmarknaden är att förbindelserna upprätthålls mellan den funktionshindrade och arbetsgivaren. Socialförsäkringssystemets sätt att fungera har förstås stort inflytande i detta avseende. Funktionshindrade måste få full tillgång till livslångt lärande, och initiativ på området som kommissionens meddelande(11) om livslångt lärande måste beakta de funktionshindrade.

3.8. Utbildning är för funktionshindrade liksom för alla andra medborgare av central betydelse för möjligheterna till anställning och socialt deltagande i allmänhet. När det gäller utbildning för funktionshindrade barn bör huvudregeln vara integration i det vanliga skolsystemet, vilket är till fördel inte bara för de funktionshindrade barnen utan också för dem utan funktionshinder, eftersom de lättare får förståelse för funktionshindrades rättigheter att delta i ett heterogent samhälle. Om integrerad utbildning skall fungera krävs att barn och ungdomar med funktionshinder får det stöd som deras funktionshinder kräver.

3.9. Separat utbildning kan endast anses som det bästa alternativet om beslutet fattas med föräldrarnas och det funktionshindrade barnets samtycke. Särskolor måste säkerställa möjligheterna att erbjuda en utbildning som är likvärdig med vanliga skolors. Särskolor måste utvärderas regelbundet.

3.10. Europeiska handikappåret 2003 bör i synnerhet innebära framsteg för de funktionshindrade som löper störst risk för marginalisering och för dem som riskerar att utsättas för diskriminering på flera grunder, nämligen funktionshindrade kvinnor och personer ur etniska minoriteter. Särskild uppmärksamhet bör riktas mot personer med komplexa stödbehov och deras familjer och vårdare. Stödstrukturer bör upprättas så att de får tillgång till hela spektrumet av mänskliga rättigheter.

3.11. På senare tid har vissa framsteg gjorts i fråga om socialpolitik, transport och informationssamhället, där de senaste initiativen tar hänsyn till funktionshindrade. Det är dock inte fallet på många andra områden, vilket visar att integreringen av de funktionshindrades perspektiv måste stärkas.

3.12. Särskilda satsningar måste göras för att integrera handikapperspektivet inom all relevant EU-politik. Sådana satsningar måste ske under handikappåret 2003, men de måste också fortsätta under åren framöver. De funktionshindrade är visserligen inte formellt utestängda från något område, men bristen på synlighet gör att de är utestängda i praktiken. Det behövs därför hänvisningar till de funktionshindrade inom alla relevanta initiativ, och förändringar kan behöva göras så att de funktionshindrade kan dra nytta av och bidra till dessa initiativ.

3.13. De EU-initiativ där särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de funktionshindrade är bl.a. EU:s konsumentpolitik, EU:s initiativ om mänskliga rättigheter, EU:s handlingsprogram för de unga, EU:s program och initiativ på utbildningsområdet (Sokrates, Comenius, Leonardo da Vinci), EU:s program för kultur och medier, EU:s aktiviteter inom idrottsområdet, särskilt med tanke på det planerade Europeiska året för utbildning genom idrott 2004.

3.14. Personer med funktionshinder och deras föräldrar och företrädare måste engageras i de olika EU-processer som berör den öppna samordningsmetoden, vilket är fallet när det gäller utbildning, ungdomsfrågor och pensioner. Detta kan bara uppnås om EU-institutionerna och medlemsstaterna engagerar sig aktivt och ser till att handikappfrågorna förs fram och att representativa handikapporganisationer engageras i detta arbete. När statistiska indikatorer har fastställts som stöd i processen måste de ge information om de funktionshindrades situation

3.15. Handikappolitiken är huvudsakligen en nationell fråga. Även om funktionshinder nämns i den europeiska sysselsättningsstrategin och i EU:s strategi mot social utslagning och fattigdom varierar det stort mellan medlemsstaterna hur stort utrymme frågan får. Därför är situationen mycket olika i olika medlemsstater. Detta är synd, eftersom medlemsstaterna inte i tillräcklig utsträckning kan dra nytta av möjligheterna att utbyta politiska erfarenheter och goda metoder. Det råder en allmän brist på indikatorer och data när det gäller de funktionshindrades situation som gör att det är nästan omöjligt att jämföra effektiviteten i de olika nationella åtgärderna.

3.16. Europeiska handikappåret bör resultera i större utbyte mellan medlemsstaterna och kandidatländerna när det gäller nationell handikappolitik.

3.17. Funktionshindrade bör ha samma tillgång till samma tjänster som alla andra medborgare. Detta innebär att deras behov måste beaktas tidigt på planeringsstadiet, inbegripet planeringsbeslut som rör offentliga platser som restauranger, biografer, teatrar, skolor, universitet, köpcentra, museer, parker och idrottsanläggningar. Att inte säkerställa tillgång till dessa tjänster för funktionshindrade innebär en kränkning av grundläggande mänskliga rättigheter och det innebär dessutom, från ekonomisk synpunkt, att företagen förlorar en stor del av sina potentiella kunder. Konsumentorganisationerna har en viktig funktion när det gäller att stödja detta arbete så att det kan förverkligas. Ett tydligt exempel finns i den undersökning som en spansk konsumentorganisation har genomfört. Enligt den var 50 % av de offentliga platserna inte tillgängliga för funktionshindrade.

3.18. De funktionshindrade har, precis som andra medborgare, rätt att vara aktiva medlemmar i samhället och i olika organisationer, däribland politiska partier, yrkesorganisationer, religiösa samfund, idrottsklubbar, miljöorganisationer och andra sammanslutningar. Alla dessa organisationer måste organiseras på så sätt att funktionshindrade kan delta.

3.19. Bilden av de funktionshindrade i medierna måste förbättras. Information och program måste baseras på ett arbetssätt som erkänner de funktionshindrades rättigheter och som visar på de hinder som de funktionshindrade möter när de vill delta i samhället.

3.20. Europeiska handikappåret 2003 bör inte vara begränsat till de funktionshindrade som bor inom EU, utan också sträva efter att gynna funktionshindrade i kandidatländerna där situationen för de handikappade ofta är värre än inom EU. Dessutom skulle det gynna även funktionshindrade i utvecklingsländerna om Europeiska handikappåret leder till ökad synlighet för de funktionshindrade i EU:s politik för utveckling och samarbete.

3.21. De funktionshindrades rättigheter att via sina representativa organisationer delta i beslutsprocessen bör stärkas under handikappåret inom ramen för det övergripande initiativet för att främja en strukturerad civil dialog på EU-nivå. Detta är också till direkt fördel för beslutsfattarna, som inte alltid är medvetna om hur politiken skall utformas för att täcka in även funktionshindrade. Arbetsgången för utarbetandet av detta yttrande kan utgöra ett exempel på god praxis i detta avseende: En offentlig hearing anordnades med företrädare för olika handikapporganisationer för att deras synpunkter skulle komma fram. Därmed skapades en bättre förståelse för handikapprörelsens situation och huvudkrav och för de olikheter som finns inom rörelsen.

4. Konkreta förslag

4.1. Med tanke på de mål som ställdes upp i föregående avsnitt anser Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att följande förslag skulle utgöra ett användbart bidrag till arbetet med att uppnå målen.

4.2. Ett handlingsprogram för handikappfrågor bör fastställas på EU-nivå. De främsta målen skulle vara följande:

a) Stöd till integreringen av handikapperspektivet i all relevant EU-politik genom en förstärkning av nuvarande samråd, genom övervakningsmekanismer och genom att främja medvetenheten om handikappfrågorna bland centrala beslutsfattare med inriktning på de funktionshindrades möjligheter.

b) Stöd till inrättandet av en öppen samordningsmetod inom handikappområdet, baserad på gemensamma resultatindikatorer som skulle göra det möjligt att övervaka framstegen i fråga om de funktionshindrades integrering i samhället. Metoden skulle inbegripa alla för handikapppolitiken relevanta områden, t.ex. utbildning, yrkesutbildning, livslångt lärande, sysselsättning, transport, informationssamhället, bidragssystem, tjänster för personer med komplexa stödbehov och deras familjer. Exempel på goda metoder inom dessa områden måste spridas så att erfarenheter utbyts. Den öppna samordningsmetoden när det gäller handikappolitiken skulle vara till nytta för alla medlemsstater och särskilt för de länder som skall ansluta sig till Europeiska unionen inom en snar framtid.

c) Deltagande från representativa handikapporganisationer i den civila dialogen på EU-nivå bör säkerställas och stärkas, bl.a. genom tillräcklig finansiering och lämpliga samrådsstrukturer.

d) Organisationer och stiftelser som sysslar med välgörenhet bör engageras i den mån de erbjuder sociala tjänster för funktionshindrade.

4.3. Ett EU-direktiv med utgångspunkt i artikel 13 bör antas i syfte att undanröja de befintliga hindren och förebygga nya hinder och som ett bidrag till Europeiska handikappåret för att föra fram de funktionshindrades krav på dagordningen. Direktivet bör förbjuda diskriminering av funktionshindrade inom alla områden, inklusive utbildning och tillgång till varor och tjänster som erbjuds allmänheten, däribland bostäder. I direktivet bör anges rimliga tidsgränser för hur den nuvarande otillgängliga infrastrukturen successivt skall göras tillgänglig. Lämpliga tillämpningsmekanismer bör också planeras, t.ex. ett oberoende övervakningsorgan i varje medlemsstat med uppgift att övervaka direktivets tillämpning på nationell nivå.

4.4. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vill lägga fram följande förslag för att öka sysselsättningsgraden för funktionshindrade:

a) EU:s medlemsstater bör se till att EU:s direktiv om likabehandling på arbetsplatsen genomförs snabbt och korrekt.

b) Kommissionen bör föreslå (och medlemsstaterna bör godta förslaget) en stärkning av nuvarande riktlinje 7 i sysselsättningsriktlinjerna som rör funktionshindrade genom att uppmana medlemsstaterna att ställa upp konkreta mål för sysselsättningen bland funktionshindrade och framhålla de stödsystem som finns för arbetsgivare som anställer funktionshindrade. Sådana stödsystem bör göras mer allmänt kända bland arbetsgivare och funktionshindrade och mer lättillgängliga.

c) Arbetsmarknadsparterna på EU-nivå bör se om det går att använda EU:s strukturer för den sociala dialogen för att föreslå nya initiativ när det gäller sysselsättning för funktionshindrade, inklusive frågan om hur de skall fås att stanna på arbetsmarknaden.

d) EU:s direktiv om offentlig upphandling bör göra det möjligt för offentliga myndigheter att ta med anställning av funktionshindrade bland tilldelningskriterierna och att vid behov begära att produkter och tjänster skall utformas så att de blir tillgängliga för funktionshindrade. Detta ligger i linje med vad Europaparlamentet nyligen beslutade vid första behandlingen av ärendet.

e) Nationella och europeiska nätverk skulle kunna inrättas för arbetsgivare och fackföreningar som är engagerade i frågan om sysselsättning för funktionshindrade.

f) Resultatet av de olika åtgärderna bör bevakas genom att EU:s arbetskraftsundersökning alltid inbegriper information om de funktionshindrades situation på arbetsmarknaden.

4.5. Den nya öppna samordningsmetoden på utbildningsområdet bör inbegripa funktionshindrade barn och ungdomar som en av de centrala målgrupperna och alla åtgärder och indikatorer bör utformas med tanke på dem. Europeiska handikappdagen 2002 kommer att ägnas åt medvetandehöjande åtgärder och åt att förbereda hela skolsystemet så att det kan delta aktivt i Europeiska handikappåret 2003.

4.6. Nya tekniker (både allmänna tekniker och stödtekniker) kan spela en central roll i arbetet med att undanröja vissa av de hinder som de handikappade möter om utvecklingen av teknikerna sker på rätt sätt. Därför bör handikappfrågan betraktas som övergripande i EU:s kommande sjätte ramprogram för forskning och utveckling, i direktivpaketet om telekommunikationer och tillhandahållandet av tjänster samt den nya handlingsplanen eEuropa 2005. Dessutom bör stödinitiativ riktas mot funktionshindrade. Större satsningar behövs också för att eliminera alla rättsliga och andra hinder som för närvarande står i vägen för inrättandet av en verklig europeisk marknad för stödtekniker och för att på nationell nivå tillhandahålla tillräckligt ekonomiskt stöd för handikappade som har behov av sådana tekniker.

4.7. För att de funktionshindrade skall bli mer synliga i EU:s strategi mot social utslagning och fattigdom måste begreppet funktionshinder delas upp genom de olika indikatorer som kommer att ligga till grund för mätningarna av hur effektiv den nationella politiken är på området. Representativa handikapporganisationer skall engageras i utformning, genomförande och utvärdering av de nationella handlingsplanerna mot social utslagning och fattigdom.

4.8. Kommittén åtar sig att se till att företagsformer som syftar till integration av funktionshindrade i den sociala miljön främjas både på internationell och nationell nivå. Framför allt åtar sig kommittén att stödja och uppmuntra kooperativt företagande och andra sociala organisationer.

4.9. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vill arbeta för funktionshindrades mänskliga rättigheter också på global nivå och anser därför att man måste säkerställa att funktionshindrade beaktas i tillräcklig utsträckning i politiken för utvecklingssamarbete på EU-nivå och nationell nivå.

4.10. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén åtar sig att stödja Madridförklaringen och att bidra till de mål som ställs upp i förklaringen och till spridningen av den.

4.11. EESK rekommenderar alla aktörer, offentliga och privata, nationella och europeiska, att i de åtgärder som vidtas under Europeiska handikappåret beakta den nyligen antagna Madridförklaringen som fastställer begreppsramen för året och ger förslag till konkreta åtgärder för olika aktörer. Särskilt massmedier, konsumentorganisationer, ungdomsorganisationer, idrottsföreningar, religiösa samfund, föreningar och andra aktörer bör använda Europeiska handikappåret för att förbättra sina tjänster och arbeta för att funktionshindrade skall kunna använda dem fullt ut och bidra till dem.

4.12. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén åtar sig härmed att integrera handikapperspektivet i sitt arbete och att beakta de funktionshindrades intressen, rättigheter och skyldigheter i alla yttranden, och att i relevanta fall särskilt hänvisa till de funktionshindrades situation i dessa yttranden. Det bör framställas ett dokument som påminnelse för föredragandena i frågan med riktlinjer för hur funktionshinder och de funktionshindrade bör beaktas, med en särskild rekommendation om samråd med representanter för handikapporganisationer. Regelbundna utvärderingar bör göras av hur funktionshinder beaktas i EESK:s olika yttranden.

4.13. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén kommer att ta aktiv del i utvärderingen av Europeiska handikappåret 2003 för att kunna fortsätta att lägga fram förslag som främjar integreringen av funktionshindrade. Kommittén skall dessutom genomföra periodiska utvärderingar av de framsteg som görs i EU:s handikappolitik.

4.14. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén välkomnar det förslag som lades fram av FN:s särskilda föredragande om funktionshinder och som antogs av FN:s kommitté för social utveckling om att stärka FN:s standardregler och att behålla det nuvarande övervakningssystemet. Dessutom stöder EESK initiativet att inleda en process för att fastställa en FN-konvention om funktionshindrades rättigheter. Initiativet har godkänts av Förenta Nationerna och skulle innebära att de funktionshindrade helt och hållet omfattas av de aktuella internationella konventionerna.

4.15. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén kommer att beakta föreliggande yttrande i sitt arbete i konventet för Europas framtid.

4.16. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén skall sprida detta yttrande till alla relevanta handikapporganisationer på europeisk och nationell nivå.

Bryssel den 17 juli 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Med passiva åtgärder menas olika typer av bidrag som funktionshindrade kan få när de inte deltar i arbetsmarknaden.

(2) Eurobarometer - rapport 54.2 (april 2001).

(3) KOM(2000) 284 slutlig.

(4) Resolution om "För ett Europa fritt från hinder för personer med funktionsnedsättning", A5-0084/2001.

(5) "Disability and social participation in Europe", Eurostat, 2001.

(6) "Ressources, services, temps: trois éléments inséparables d'une politique familiale" (Resurser, tjänster och tid - tre nödvändiga beståndsdelar i familjepolitiken) Coface Handicap, april 2001.

(7) "Disability and social exclusion in the European Union: time for change, tools for change", en rapport framställd av 8 handikapporganisationer vid universitetet i Aten under överinseende av Europeiskt handikappforum.

(8) "UK Employer's Forum on Disability" är ett nätverk av brittiska arbetsgivare med intresse för handikappfrågor. 22 % av den brittiska arbetskraften är anställd av forumets medlemmar. Forumet ger stöd till arbetsgivare som avser att anställa en funktionshindrad person eller förbättra sina tjänster för funktionshindrade kunder.

(9) "International survey project on strategies for the retention and inclusion to employment of disabled people" av Patricia Thornton, enheten för socialpolitisk forskning, University of York.

(10) The Royal National Institute for the Blind (RNIB) i Storbritannien har lagt fram ett förslag om "handikappledighet" som för närvarande granskas. Tanken är att det skall likna föräldraledighet, så att en person som har drabbats av funktionshinder skall kunna lämna sitt arbete en viss tid för att kunna få nödvändig rehabilitering och sedan återgå till att arbeta inom samma företag.

(11) Meddelande från kommissionen: "Att förverkliga det europeiska området för livslångt lärande" (KOM(2001) 678 slutlig).