ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om telematiknät mellan förvaltningar för statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna - EDICOM"

(96/C 295/10)

Den 15 maj beslutade rådet enligt artikel 129d i Romfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén beslutade att utse Michael Mobbs till huvudföredragande för detta yttrande.

Vid den 337:e plenarsessionen (sammanträdet den 10 juli 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 70 röster för, 1 röst emot och 4 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Den 30 juni 1993 antog kommittén enhälligt ett yttrande () om "Förslag till rådets beslut om telematiknät mellan förvaltningar för statistik över varuhandel mellan medlemsstaterna - COMEDI", enligt artikel 100a i fördraget. Kommittén stödde kommissionens förslag.

1.2. Efter att ha ändrat den juridiska grunden till artikel 235 i fördraget, antog rådet sitt beslut den 11 juli 1994 (94/445/EG) ().

1.3. Europaparlamentet ifrågasatte den juridiska grunden och vände sig till domstolen, som beslutade att artikel 129d, punkt 3 bör vara juridisk grund. Rådets beslut upphävdes samtidigt.

1.4. Förkortningen "COMEDI" har under tiden ändrats till "EDICOM" (Electronic Data Interchange for Commerce). Kommissionen har på nytt remitterat sitt ursprungliga förslag med den juridiska grunden som enda skillnad, enligt domstolens beslut.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Mot bakgrund av ovanstående bekräftar kommittén sitt yttrande av den 30 juni 1993.

Bryssel den 10 juli 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 249, 13. 9. 1993 (finns inte på svenska, ö.a.).

() EGT nr L 183, 19. 7. 1994 (finns inte på svenska, ö.a.).
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om:

- "Förslag till rådets förordning (EG) om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet",

- "Förslag till rådets förordning (EG) om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter", och - "Förslag till rådets förordning (EG) - Producentgrupper och sammanslutningar av dessa"

(96/C 204/12)

Den 1 april 1996 beslöt rådet att i enlighet med artiklarna 43 och 198 i Romfördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för kommitténs förberedande arbete i denna fråga, antog sitt yttrande den 11 april 1996. Föredragande utan studiegrupp var José Bento Gonçalves.

Vid sin 335:e plenarsession den 24-25 april 1996 (sammanträdet den 24 april 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 102 jaröster, 3 nejröster och 15 nedlagda röster.

1. Förslagens huvudsakliga innehåll

1.1. De tre förslagen till förordningar ovan syftar till att bestämmelserna som reglerar jordbruksstrukturerna inom hela EU skall bli tydligare och mer lättbegripliga, samt effektivt bidra till att målen för att förbättra jordbrukets ekonomi kan uppnås.

1.2. Förslaget riktar sig främst till jordbruk i de områden inom gemenskapen som omfattas av strukturfondernas mål 5a, vilket huvudsakligen regleras av förordningarna (EEG) nr 1360/78, (EEG) nr 866/90 och (EEG) nr 2328/91, som antogs 1978, 1990 respektive 1991.

1.3. Förslaget sammanställer och kodifierar den spridda lagstiftningen och förnyar olika juridiska texter så att de blir tydligare och mer lättillgängliga för dem som de riktar sig till.

2. Särskilda synpunkter

2.1. Med tanke på de beaktanden och de principer som presenteras i kommissionens förslag (dok. KOM(95) 434 slutlig) till rådets förordning och kommitténs yttrande om detta (dok. CES 1452/95) anser kommittén att kommissionen bör dra nytta av den kodifiering som pågår för närvarande för att förbättra den juridiska ram som styr producentorganisationer, särskilt inom frukt- och grönsakssektorn.

2.1.1. Dessa förbättringar bör införlivas i förslaget till en rådsförordning om producentgrupper och sammanslutningar av dessa (dok. KOM(96) 58 slutlig - 96/0046 CNS) och bör göra det lättare för medlemsstater att erkänna jordbrukskooperativ som producentorganisationer. Detta för att på bästa sätt dra nytta av deras långa erfarenhet på området utan att inverka på en jämlik behandling av andra relevanta juridiska personer.

2.1.2. Man måste också uttryckligen klargöra att sammanslutningarna har möjlighet att uteslutande organisera jordbruksproducenter inom EU som klassificeras av kooperativa företag och koncerner.

3. Kommittén godkänner kommissionens förslag med reservation för de förbättringar som föreslås under punkt 2 ovan.

Bryssel den 24 april 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER
Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 1626/94 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i Medelhavet" () (96/C 174/11)

Den 29 januari 1996 beslutade rådet enligt artikel 198 i Maastrichtfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som ansvarat för utarbetandet av yttrandet i frågan, antog sitt yttrande den 7 mars 1996. Föredragande var Jesús Muñiz Guardado.

Vid sin 334:e plenarsession den 27-28 mars 1996 (sammanträdet den 27 mars 1996), antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 63 röster för, 6 röster emot, och 7 nedlagda röster.

Kommittén samtycker till kommissionens förslag om att främja en rationell fiskepolitik som tar hänsyn till fiskeresurserna.

Bryssel den 27 mars 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 41, 13. 2. 1996, s. 17.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändring som formulerats utifrån sektionens yttrande förkastades under debatten:

Lägg till en ny punkt med följande lydelse:

"Kommittén rekommenderar dessutom att man förskjuter förbudsperiodens inledning med två veckor samt förlänger den till tre månader - från 15 juni till 15 september. På detta sätt bör ynglens tillväxtfas bli fredad, vilket ligger i linje med andra gemenskapsbestämmelser, särskilt rådets förordning (EG) nr 1626/94."

Motivering

Alla tekniska åtgärder som vidtagits för att bevara fiskarter från utfiskning bygger på att det är centralt att skydda ynglen under tillväxtfasen. Detta sker genom att man ställer upp realistiska fiskeförbudsbestämmelser för vissa perioder (för exempelvis hummer eller musslor) eller genom fastställande av godkända minimimått för fångst av yngre exemplar (se bl a rådets förordning (EG) nr 1626/94).

Det är därför lämpligt att senarelägga början av förbudsperioden till åtminstone 15 juni och utsträcka den till 15 september. Därmed täcker man åtminstone den första tillväxtmånaden för ynglen.

Resultat av omröstning

För: 30, emot: 31, nedlagda: 10.
Yttrande om förslag till rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (96/C 39/03)

Den 26 oktober 1995 beslutade rådet att i enlighet med artikel 75 i Romfördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovan nämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation som var ansvarig för kommitténs förberedande arbete lade fram sitt yttrande den 8 november 1995. Föredragande var Roy Donovan.

Vid sin 330:e plenarsession (sammanträdet den 22 november 1995) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Rådets direktiv 77/143/EEG (), senast ändrat genom kommissionens direktiv 94/23/EEG (), handlar om provning av motorfordon och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (bussar, tunga transportfordon, släpvagnar, påhängsvagnar, taxibilar, ambulanser, lätta fordon i yrkestrafik och privatbilar). Direktivet fastställer de intervaller med vilka provning måste göras och räknar upp de punkter som skall kontrolleras.

1.2. Installation och användning av hastighetsbegränsningsutrustning i vissa slag av fordon blev obligatoriskt genom rådets direktiv 92/6/EEG ().

1.3. I huvudsak är förslaget ett kodifieringsinstrument för att förenkla och göra rådsdirektiv 77/143/EEG mer överskådligt, tillsammans med de sex ändringarna i rådsdirektiven 88/449/EEG, 91/225/EEG, 91/328/EEG, 92/54/EEG, 91/55/EEG och kommissionens direktiv 94/23/EG, men dess tilämpningsområde har också utvidgats.

1.4. Huvuddragen i det ursprungliga direktivet och de sex ändringarna finns kvar, och textändringarna härrör främst från konsolideringsprocessen.

1.4.1. Artikel 4.3 har ändrats för att göra det möjligt för medlemsstaterna att införa provningsstandarder för veteranfordon.

1.4.2. Bilaga II, stycke 7.9 och 7.10 föreskriver hastighetsbegränsningsutrustning i fordon som har färdskrivare.

1.4.3. Bilaga II överför också kategori 4 (taxibilar och ambulanser) från den vänstra kolumnen till den högra då deras standard när det gäller provning och trafiksäkerhet bättre stämmer överens med personbilars standard.

1.4.4. Artikel 11 anger den 1 januari 1996 som sista dag för att sätta detta direktivs bestämmelser i kraft.

2. Slutsatser

2.1. Kommittén välkomnar kommissionens förslag att för klarhetens skull konsolidera de olika direktiv som behandlar trafiksäkerhetsprov för motorfordon och tillhörande släpfordon.

2.2. Kommittén är också positiv till de ytterligare ändringarna, och särskilt förslaget om obligatorisk hastighetsbegränsningsutrustning i alla fordon med färdskrivare. Detta skulle öka säkerheten väsentligt på våra vägar.

Bryssel den 22 november 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr L 47, 18. 2. 1977, s. 47.

() EGT nr L 147, 14. 6. 1994, s. 6.

() EGT nr L 57, 2. 3. 1992, s. 27.
3.13

EESK rekommenderar under alla omständigheter att lika villkor säkerställs för beskattningen av såväl delningsekonomins verksamhet som för traditionella former av liknande verksamhet, i enlighet med principen om skatteneutralitet, så att snedvridningar undviks på marknader där samma verksamhet bedrivs både under traditionella former och inom ramen för delningsekonomin.
5.2.4

ILO och WTO samarbetar för närvarande på teknisk nivå, och utarbetar gemensamma studier. Under 2007 visade studien ”Trade and employment, challenges for policy research” att tekniken snarare än handeln var mer ansvarig för ökad ojämlikhet. Under 2017 visade en annan gemensam studie, ”Investing in skills for inclusive trade”, att stärkta grundläggande färdigheter samt tekniska färdigheter och ledningsfärdigheter hjälper länder att dra nytta av handeln.
4.3

Om man dock beaktar att Fead – till skillnad från ESF – är ett nytt instrument, finns det också positiva aspekter av hittillsvarande praxis som förtjänar uppmärksamhet. Så inledde t.ex. åtta medlemsstater Fead-åtgärder under 2014 (och ytterligare 15 under 2015). Man räknar med att 10,9 miljoner personer (14) bara under 2014 drog nytta av åtgärder som får stöd genom Fead. Införandet av Fead och kravet på att avsätta 20 % av ESF-medlen till bekämpning av fattigdom och social utestängning har dessutom utmynnat i ett bättre samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna och en bättre samordning av de åtgärder som vidtas av olika aktörer som verkar för bekämpning av fattigdom och utestängning. Den koppling som i de flesta medlemsstater inom ramen för Fead görs mellan materiell hjälp och åtföljande åtgärder skapar förutsättningar för en bättre social integration av personer som hittills mottagit hjälp från program för livsmedelsbistånd.
4.4

Den lovande roll som väte spelar bör framhållas (även om såväl kostnaden som säkerhets- och transportaspekterna betydligt minskar dess potential). Väte är en energibärare utan växthusgasutsläpp, under förutsättning att det produceras från en koldioxidfri källa, och det kan användas på en lång rad områden, framför allt inom industrin, för lokal elproduktion (försörjning till isolerade anläggningar, reservströmsgeneratorer), energilagring (stöd till nätet, utnyttjande av förnybar energi) eller kraftvärme. Väte används också för landtransporter (personbilar, kollektivtrafik, lastbilar etc.), luftfart (huvudsaklig eller sekundär luftfartsframdrivning), transporter till sjöss eller på inre vattenvägar (undervattensfarkoster, huvudsaklig eller sekundär framdrivning), raffinaderier och petrokemi (för miljövänligt väte) liksom andra användningar, särskilt bärbara apparater (externa laddare eller integrerade batterier). Samtliga dessa områden är under utveckling. Olika tekniker för produktion av väte genom elektrolys och bränsleceller är numer mycket flexibla och tillgängliga, även om de fortfarande är relativt ineffektiva, vilket innebär att efterfrågan på vindkraftverk och solcellspaneler ökar ytterligare och således skapar överkapacitet. Väte är en väsentlig energibärare i system som utnyttjar flexibiliteten mellan olika energinät (t.ex. ”Hybrid Power Plant” i Berlin). När det är nödvändigt kan väte (”metaniserat” väte) framställas med förnybar energi och tillföras gasnäten eller lagras för senare distribution som bränsle eller kemisk agens. Det kan till och med återinföras som elektricitet. Förutom att vara den energilagringslösning som med bred marginal har störst potential, eftersom vätet kan transporteras fullkomligt säkert och lagras (under lång tid) i infrastruktur som redan används för gasindustrin (t.ex. geologisk lagring), erbjuder det metaniserade vätet även en möjlighet att skapa långa kolvätekedjor (med flera användningsområden: från flygplansbränsle till andra produkter, som t.ex. plast, som i dag enbart framställs med hjälp av fossila bränslen). Dessutom är det meningen att det kol som används inom en cirkulär ekonomi (t.ex. koldioxid) ska återanvändas och inte lagras i atmosfären. Man kommer alltså att gå från att producera växthusgaser till att producera energi. Produktionen av väte och elektricitet från väte genererar värme, vilket ökar intresset för dessa lösningar. Väte är en av de ovanliga energibärare som möjliggör en ekonomisk, samhällelig och miljömässig avvägning mellan marknaden för elektricitet och andra marknader.
6.4

Organisationer av olika politisk kulör har ägnat sig åt frågan om reglering av markinnehavet och utarbetande av relevanta politiska åtgärder, och de har påpekat att en god styrning är absolut nödvändig på detta område. FAO har utarbetat frivilliga riktlinjer om detta ämne: The Voluntary Guidelines of the Responsible Governance of Tenure of Land, Fisheries and Forestry (8). Målet med dessa riktlinjer är reglerade och trygga nyttjanderätter som ska säkra lika tillgång till resurserna (mark, fiskeplatser och skogar) i syfte att minska hungern och fattigdomen, främja en hållbar utveckling och berika miljön. Unctad, FAO, Ifad och Världsbanken har gemensamt utarbetat principer för ansvarsfulla jordbruksinvesteringar (9) där rättigheter, utkomstmöjligheter och resurser respekteras. OECD har offentliggjort en politisk ram för jordbruksinvesteringar (Policy Framework for Investment in Agriculture – PFIA) (10). Syftet med ramen är att ge länderna vägledning när de utformar politiska åtgärder för att stimulera privata jordbruksinvesteringar.
3.4

It-angrepp kan ha stor inverkan på enskilda företag och på EU:s ekonomi: — I en branschrapport från 2011 sägs det att de som faller offer för it-angrepp runtom i världen förlorar runt 290 miljarder euro per år, vilket innebär att denna typ av brottslighet är mer lönsam är den sammanlagda globala handeln med marijuana, kokain och heroin. — Människor hotas ständigt av identitetsstölder genom it-angrepp. I maj 2014 stals genom ett enda angrepp en databas med personuppgifter för 145 miljoner kunder med konto på eBay. Enligt en it-säkerhetsundersökning från University of Kent från 2013 fick under ett enda år (2012/13) över 9 miljoner vuxna människor i Storbritannien sina konton på internet hackade, medan 8 % av befolkningen förlorade pengar på grund av it-brottslighet och 2,3 % förlorade över 10 000 brittiska pund. — I en brittisk regeringsrapport från 2011 uppskattade man att de totala kostnaderna för it-brottslighet i Storbritanniens ekonomi uppgår till 27 miljarder brittiska pund: — It-bedrägerier: 1,4 miljarder brittiska pund — Identitetsstölder: 1,7 miljarder brittiska pund — Stöld av immateriella rättigheter: 9,2 miljarder brittiska pund — Spionage: 7,6 miljarder brittiska pund — Förlust av kunduppgifter: 1 miljard brittiska pund — Nätstölder (direkt) från företag: 1,3 miljarder brittiska pund — Utpressning: 2,2 miljarder brittiska pund — Skattebedrägerier: 2,3 miljarder brittiska pund — It-angrepp orsakar enorm ekonomisk skada i Europa varje år. Kostnaderna omfattar — förlust av immateriella rättigheter och känsliga uppgifter, — alternativkostnader, bland annat störningar när det gäller tjänster och sysselsättning, — skador avseende varumärken och företagens rykte, — skadestånd och ersättningar till kunder (för besvär eller följdskador som orsakats) eller avtalsenliga ersättningar (för förseningar m.m.), — kostnader för motåtgärder och försäkringar, — kostnader för begränsningsstrategier och återhämtning från it-angrepp, — förlorade handelsintäkter och minskad konkurrenskraft, — snedvridning av handeln, och — förlorade arbetstillfällen. — Enligt 2014 Information Security Breaches Survey, en publikation från den brittiska regeringen, blev 81 % av storföretagen och 60 % av de små och medelstora företagen utsatta för säkerhetsintrång 2013. — Samma regeringsrapport uppskattar genomsnittskostnaden för det allvarligaste dataintrånget till upp emot 1,4 miljoner euro för en stor organisation och 1 40 000 euro för ett litet eller medelstort företag. — Även om angreppen misslyckas ökar kostnaderna för att begränsa dem snabbt. Under 2014 kommer tillväxten på den globala marknaden för it-säkerhet att öka till 8,6 % och överstiga 73 miljarder US-dollar.
4.2.1

EU-statistiken (7) visar att landsbygdregionerna i Europa upplevde en begränsad befolkningstillväxt (0,1 %–0,2 %) under 2008 och 2009. Under 2010 och 2011 stagnerade befolkningsutvecklingen medan stadsområdena växte med ca 0,5 % under samma period. Denna bild är emellertid mycket blandad. I många landsbygdsområden har befolkningen vuxit under den senaste femårsperioden. Den genomsnittliga landsbygdsbefolkningen ökade år 2011 i 8 av 27 länder. Samma år noterades dock mycket negativa siffror, särskilt för Lettland och Litauen, där landsbygdsbefolkningen minskade med 2 %, och för Bulgarien (-1 %), medan siffran för Portugal, Tyskland, Rumänien och Ungern låg på ca - 0,5 %.
3.1

Ett första, omedelbart förestående steg i färdplanen för nästa mandatperiod i EU skulle vara att underteckna och genomföra en reell pakt för tillväxt, sysselsättning och stabilitet, i syfte att främja återhämtningen och göra det möjligt att återbetala skulderna (en europeisk New Deal). En sådan plan borde bestå av åtminstone följande punkter: — Euroobligationer utställda av Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden (redan delvis genomfört via projektobligationerna) utan att ländernas skulder ökar, i syfte att finansiera små och medelstora företag och projekt som rör infrastruktur, hälsovård, utbildning, upprustning av stadsmiljön, miljö och transeuropeiska nät. Sådana målinriktade åtgärder från EIB:s och EIF:s sida kommer att vara ett uttryck för ett aktivt åtagande från EU:s sida att förbättra den finansiella miljön för privata investeringar (4). — Offentliga investeringar, inklusive i den sociala sektorn (5), av medlemsstaterna som komplement till EU:s offentliga investeringar via ett system av gemensamt överenskomna parametrar, som i kombination med de rätta strukturella reformerna också skulle främja privata investeringar (den gyllene regeln). — Lättande eller tillfälligt upphävande av åtstramningspolitiken under krisen, eftersom den är en av huvudorsakerna till recessionen, den minskade efterfrågan och den ökande arbetslösheten och därmed har fördröjt återhämtningen. Med andra ord måste man säkerställa en övergång från enbart åtstramning till gemensamt beslutade reformer som möjliggör hållbar tillväxt, skapande av sysselsättning och ökad produktivitet (6). — Överenskomna kompletterande åtgärder för tillväxt, sysselsättning och sociala aspekter bör ingå i genomförandet av tvåpacken, sexpacken och finanspakten. — Förbättrad tillämpning av den europeiska planeringsterminen: På vägen mot en ekonomisk union spelar den fyra år gamla planeringsterminen en oumbärlig roll i processen med att skapa konvergens mellan och anpassa ekonomierna. Även om den är resultatet av en mjuk samordningsmetod kan den ge goda resultat. Den bör dock genomföras korrekt, vara mer insynsvänlig och förmedlas ordentligt. Man bör säkerställa deltagande och engagemang av arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer på såväl europeisk som nationell nivå. — God överensstämmelse med de nationella reformprogrammen: Styrningen är av avgörande betydelse. Det sätt på vilket de nationella förvaltningarna fungerar är avgörande för detta, och nödvändiga förbättringar bör i förekommande fall tydligt betonas. Genomförandet av de nationella reformprogrammen, bland annat när det gäller den nationella förvaltningens kvalitet, bör granskas av alla intressenter och övervakas noggrant av kommissionen. — Full förankring hos medlemsstaterna. Den nuvarande planeringsterminen är fortfarande för teknokratisk, vilket hämmar genomförandet. De nationella parlamenten bör tillsammans med arbetsmarknadens parter och andra civilsamhällesorganisationer införlivas i denna process genom en ingående diskussion om planeringsterminen (7).
6.1

Alla i samhället har ett ansvar för att förebygga sexuella övergrepp mot barn. EESK rekommenderar att offentliga myndigheter och aktörer inom det civila samhället fortsätter att samarbeta för att genomföra åtgärder som förebygger övergrepp mot barn. EESK stöder initiativ som Europarådets ”1 av 5-kampanj” (31) och ”underklädesregeln” (32). Bland de icke-statliga organisationerna är ”Stop It Now!” (33) och specifika kampanjer som ”Cut Them Free”, som drivs av brittiska organisationen Barnardo's (34), liksom ECPAT Internationals och The Body Shops kampanj ”Stop Sex Trafficking of Children and Young People” (35) viktiga exempel på insatser från det civila samhället.
2.2.2

Förordningen gäller endast kosmetiska produkter och inte läkemedel, medicintekniska produkter eller biocider. För förordningens syften avses med ”kosmetisk produkt” ämnen eller blandningar som är avsedda att appliceras på människokroppens yttre delar eller på tänder och slemhinnor i munhålan i uteslutande eller huvudsakligt syfte att rengöra eller parfymera dem eller förändra deras utseende, skydda dem, bibehålla dem i gott skick eller korrigera kroppslukt. Ämnen eller blandningar som är avsedda att sväljas, inhaleras, injiceras eller användas som implantat på människan ska inte anses vara kosmetiska produkter. Kosmetiska produkter inkluderar till exempel produkter för hårvård (schampo, hårbalsam etc.) hudvård (kroppslotion, ansiktskräm, nagelprodukter etc.), personlig hygien (bad- och duschprodukter, tandkräm, deodorant/antiperspirant etc.), färgkosmetika (hårfärgningsmedel, makeup etc.), doftämnen (parfym, luktvatten etc.).
5.2.1.3

Fackföreningarna är indelade i fyra förbund: Federation of Trade Unions of Macedonia (SSM), Confederation of Independent Unions (KNS), Confederation of Trade Union Organisations of Macedonia (KSS) och Union of Free and Autonomous Trade Unions (UNS). Rivalitet och ibland till och med en rent fientlig inställning på grund av personliga skäl karaktäriserar relationerna dem emellan. Detta försvagar i hög grad deras förhandlingsposition, i synnerhet gentemot regeringen.
4.7

Att man ägnar större uppmärksamhet åt de stora containerhamnarna utgör inte något hinder för att man samtidigt skall kunna främja närsjöfarten och Motorways of the Sea-programmet. De stora containerhamnarna är ofta också stora närsjöfartshamnar. Dessutom kan dessa hamnar ofta på grund av sin storlek, sin infrastruktur och sina förbindelser med inlandet hantera så stor last att de via ”sjömotorvägarna” bidrar till tillväxten i andra närsjöfartshamnar.