Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon"

(2001/C 139/01)

Den 26 september 2000 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 7 februari 2001. Föredragande var Edoardo Bagliano.

Vid sin 379:e plenarsession den 28 februari-1 mars 2001 (sammanträdet den 28 februari 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 105 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Detta förslag till direktiv anknyter till ramdirektivet om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (direktiv 70/156/EEG(1)), vilket innehåller definitioner av olika fordonstyper och har sedan kompletterats med särskilda direktiv. Förslaget till direktiv tar upp följande kategorier:

- N1-fordon är fordon som har en maximal vikt (det tomma fordonets vikt + högsta tekniskt tillåtna last) som är lägre än 3500 kilo och är avsedda uteslutande för godstransport (d.v.s. skåpbilar och små lastbilar).

Inom kategorin N1 finns följande tre viktklasser som utgår från det tomma fordonets vikt:

- Klass I för fordon som tomma väger mindre än 1205 kilo.

- Klass II för fordon som tomma väger mellan 1205 och 1660 kilo.

- Klass III för fordon som tomma väger mer än 1660 kilo.

- M1-fordon är fordon som är avsedda för persontransport med färre än nio platser, förarplatsen inräknad. I praktiken gör man sedan åtskillnad mellan å ena sidan rena personbilar med högst sex platser, och å andra sidan fordon såsom minibussar, som kan transportera upp till nio personer och väger mer än 2500 kilo.

Lastbilar och bussar omfattas av kategorierna N2, N3, M2 respektive M3.

1.2. I och med direktiv 70/220/EEG(2), ändrat genom direktiv 98/69/EG (antaget av rådet den 13 oktober 1998), infördes prov för att mäta utsläpp vid en omgivande temperatur av -7 °C, men dessa prov begränsades till personbilar och fordon i kategori N1 i viktklass I, med en motor med styrd tändning (dieseldrivna fordon omfattades alltså inte). Samtidigt fick kommissionen mandat att senast den 31 december 1999 utarbeta ett nytt förslag om att låta proven omfatta alla fordonstyper i kategorierna M1 och N1 som är utrustade med en motor med styrd tändning.

1.3. En sådan utvidgning betraktades som nödvändig på grundval av resultaten från fordons- och oljeprogrammet, även om nya uppgifter om detta program visar att de fordon som berörs av detta förslag inte stod för mer än 2,5 procent av avgasföroreningarna vid vägtransporter år 2000. Försäljningen av dessa fordon har en mycket begränsad omfattning i Europa, eftersom marknaden i detta fall föredrar dieseldrivna fordon.

1.4. Kommissionens förslag innebär att proven för att mäta utsläpp vid en omgivande temperatur av -7 °C nu även omfattar följande fordon:

- Fordon i kategori N1, viktklasserna II och III, som är utrustade med en motor med styrd tändning.

- Fordon i kategori M1, som är utrustade med en motor med styrd tändning och väger mer än 2500 kilo, eller har fler än sex, men färre än nio platser.

I förslaget fastställs också de gränsvärden för utsläpp av koloxid och kolväten som måste respekteras fr.o.m. den 1 januari 2003.

1.5. I kommissionens förslag föreslås det att fordon som har en motor med styrd tändning men är avsedda att drivas enbart med gasformiga bränslen, t.ex. gasol eller naturgas, skall undantas från proven.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Tidigare behövde gränsvärdena för avgaser respekteras endast under prov som utfördes i laboratorium efter det att fordonet hade stått parkerat minst åtta timmar i en omgivande konstant temperatur på mellan 20 °C och 30 °C. Också provlokalen måste ha en temperatur inom detta intervall.

2.2. De katalysatorer som infördes på alla fordon med en motor med styrd tändning fr.o.m. 1992/1993 har medfört en avsevärd minskning av avgasföroreningar. I startögonblicket ligger effektivitetsnivån dock på noll, och den ökar endast långsamt i takt med att katalysatorn värms upp, tills den når den temperatur vid vilken den fungerar maximalt, dvs. efter cirka en kilometers körning. När den omgivande temperaturen är låg, måste förgasningen dessutom öka för att motorn skall kunna starta lättare och fungera normalt när körningen börjar.

2.3. I städerna används personbilar normalt för korta sträckor. Under kalla årstider kan avgasföroreningarna bli mycket högre än vad som framgår av de traditionella proven för att mäta utsläpp. Därför är det motiverat att kommissionen föreslår åtgärder för att begränsa denna ökning till gränsvärden som är acceptabla både från miljösynpunkt och teknisk synpunkt.

2.4. ESK har alltid engagerat sig i och uppmärksammat initiativ på miljöområdet, och stödde därför helhjärtat beslutet (direktiv 98/69/EG) om att införa prov för att mäta utsläpp vid en låg omgivande temperatur under en körcykel som skall motsvara en kort körsträcka i en stad och de gränsvärden som därvid uppnås. Dessa prov är avsedda att komplettera dem som utförs vid den traditionella temperaturen på 20-30 °C.

Att detta initiativ utvidgas till att omfatta även N1 och M1-fordon i de högre viktklasserna är ett logiskt och nödvändigt steg mot större respekt för miljömålen, särskilt i stadsområden.

2.5. Kommittén anser att de tekniska lösningar som industrin tar fram för att anpassa motorfordonen till de nya bestämmelserna om utsläpp vid en omgivande temperatur på -7 °C skall överföras på N1-fordon i viktklasserna II och III samt de tyngsta M1-fordonen. Eftersom fordonen i dessa kategorier i allmänhet har samma motorsystem kan kommissionens förslag genomföras till rimliga kostnader och inom de fastställda tidsfristerna.

2.6. ESK är lyhörd för problem som rör föroreningar i allmänhet och luftföroreningar i synnerhet, och för de behov som uppstår på grund av dessa problem. Därför kan kommittén inte undgå att konstatera att kommissionen varit långsam när det gäller att utföra uppdraget från parlamentet och rådet.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén är medveten om att de gränsvärden som kommissionen föreslår för prov vid en låg omgivande temperatur grundar sig på rekommendationer från expertgruppen MVEG (Motor Vehicle Emission Group) och på uppgifter som lagts fram av både av industrin och av oberoende laboratorier. Men eftersom dessa fordonskategorier inte bidrar till de totala föroreningarna i någon högre grad är det inte berättigat med strängare gränsvärden (se punkt 1.3).

3.2. ESK konstaterar att det datum då dessa gränsvärden skall börja tillämpas har satts till två år efter ikraftträdandet av de strängare gränsvärden för utsläpp vid en omgivande temperatur på 20-30 °C som föreskrivs i direktiv 98/69/EG. Kommissionens nuvarande förslag ligger därför i linje med de bestämmelser för N1-fordon i viktklass I som parlamentet och rådet redan godkänt i ovannämnda direktiv.

3.3. Kommittén ställer sig bakom förslaget om att fordon som har en motor med styrd tändning men är avsedda att drivas enbart med gasformiga bränslen, skall undantas från proven. Dessa motorer kräver nämligen inte den ökade bränsletillförsel som krävs för att traditionella bensindrivna motorer skall starta och fungera i början av körningen. Därför anser kommittén att "fordon som är avsedda att drivas enbart med gasformiga bränslen" är en korrekt definition. Distributionsnätet för denna typ av bränslen är dock fortfarande så begränsat att det även för denna fordonstyp är tillrådligt med en reservdunk med bensin, om än liten för nödsituationer. Samtidigt stöder kommittén den föreslagna bestämmelsen om att när fordon kan drivas med både bensin och gasformiga bränslen skall lågtemperaturproven utföras endast på den bensindrivna motorn.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén håller med om att det är nödvändigt att låta proven för att mäta utsläpp vid en låg omgivande temperatur omfatta även de fordon (se punkt 1.4) som ursprungligen inte omfattades av direktiv 98/69/EG.

4.2. ESK rekommenderar dessutom kommissionen att uppmärksamt följa den tekniska utvecklingen(3) av lösningar för att begränsa transporternas effekter på miljön, genom att främja industrins och de specialiserade institutens forskningsverksamhet, utan att försumma de alternativa lösningar som man i vissa fall har kommit mycket långt med.

Bryssel den 28 februari 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1-5.

(2) EGT L 350, 28.12.1998, s. 1.

(3) Som t.ex. bränsleceller, som drivs med flytande bränsle och/eller väte, och drivsystem med en elmotor kopplad till en förbränningsmotor.