Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror (omarbetning)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

Syftet med detta förslag är att omarbeta tre befintliga direktiv på den inre marknaden om tjärhalten i cigaretter, om tobak för användning i munnen och om märkning av tobaksvaror och att modernisera och komplettera bestämmelserna i dem mot bakgrund av ny utveckling som grundas på vetenskapliga fakta. Förslaget läggs fram inom ramen för fullbordandet av den inre marknaden och med utgångspunkt i en hög folkhälso skyddsnivå.

2. Rättslig grund

Detta förslag grundas på artikel 95 i fördraget och utgår från en hög folkhälsoskydds nivå. I förslaget beaktas också folkhälsofrågor som medlemsstaterna och de vetenskapliga myndigheterna tagit upp och som kommissionen har gjorts uppmärksam på (artikel 95.8).

3. Tjära

Syftet med förslaget är att ytterligare sänka de halter av tjära som redan fastställts i rådets direktiv 90/239/EEG [1], och att föreskriva att tjärhalten i cigaretter som övergår till fri omsättning, marknadsförs eller tillverkas i medlemsstaterna inte skall överstiga 10 mg per cigarett från och med den 31 december 2003 (eller tre år efter det att direktivet har antagits). I detta sammanhang bör det konstateras att ju högre tjärhalten i rökt tobak är, desto större är risken för lungcancer. Rökare måste emellertid vara medvetna om att alla cigaretter är skadliga för hälsan och det är därför mer önskvärt att de slutar röka än att de går över till cigaretter med lägre tjärhalt, som fortfarande innehåller andra skadliga ämnen. Det faktum att det i gemenskapen finns en gräns för tjärhalter säkerställer en högre folkhälsoskyddsnivå än vad som annars vore fallet och betyder att det finns en gemensam regel som kan tillämpas inom hela den inre marknaden.

[1] EGT L 137, 30.5.1990, s.36.

När det gäller republiken Grekland skall undantag fortfarande beviljas med hänsyn till särskilda socio-ekonomiska svårigheter. Undantaget innebär att denna medlems stat skall genomföra gränsen 10 mg före den 31 december 2006 (eller sex år efter det att direktivet har antagits).

4. Nikotin

Av svaren på de frågeformulär som kommissionen skickat ut till medlemsstaterna (närmare uppgifter finns i rapporten från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Region kommittén om framsteg som gjorts när det gäller skyddet mot tobakskonsumtionens skadliga inverkan på folkhälsan [2]) framgår det att det i flera medlemsstater finns gällande lagstiftning som inför en gräns för nikotinhalten i cigaretter. Flera andra länder har svarat att de har önskat att en liknande gräns skulle införas på gemenskapsnivå. Att de rättsliga bestämmelserna varierar inom den inre marknaden gör uppenbart situationen problematisk, eftersom det rör sig om en vara som säljs i så stor omfattning och som dessutom har så stora negativa konsekvenser för de berörda konsumenternas hälsa (Världshälsoorganisationen uppskattar att 500 000 personer per år avlider av sjukdomar som orsakas av tobak i Europeiska unionen). De nationella gränserna för högsta nikotinhalt är inte särskilt effektiva i och med att gemenskapsregler saknas. Denna brist i lagstiftningen är särskilt viktig eftersom nikotin är ett beroende framkallande ämne som ingår i tobaksvaror och därmed skapar beroende hos rökarna, vilket minskar deras förmåga att sluta röka. I detta förslag föreskrivs därför att nikotinhalten i i cigaretter som övergår till fri omsättning, marknadsförs eller tillverkas i medlemsstaterna inte skall överstiga 1 mg per cigarett från och med den 31 december 2003 (dvs. tre år efter det att direktivet har antagits).

[2] KOM (1999) 407 slutlig.

5. Kolmonoxid

I den rekommendation som antogs av kommissionens cancerspecialistkommitté på hög nivå i Helsingfors i oktober 1996 (se bilagan i meddelandet från kommissionen om gemenskapens nuvarande och dess planerade roll när det gäller bekämpning av tobak och rökning [3]) sägs att man förutom att sänka den befintliga gränsen för tjärhalten i cigaretter och att införa en högsta gräns för nikotinhalten i cigaretter borde vidta liknande åtgärder vad gäller kolmonoxidhalten i cigaretter. En sådan åtgärd anses vara befogad mot bakgrund av de vetenskapliga rön som visar på ett samband mellan kolmonoxid i cigaretter och förekomsten av hjärt- och kärlsjukdomar hos rökare [4]. Man kan konstatera att inte enbart cancer utan även hjärt- och kärlsjukdomar är en följd av rökning. Vidare kan kolmonoxid passera moderkakan till fostret och påverka dess syreupptagning i livmodern. Kolmonoxid är alltså en bidragande orsak till att barn föds med låg födelsevikt och med fosterskador [5]. Trots att ingen medlemsstat ännu har infört gränser för kolmonoxidhalterna har detta gjorts i flera länder utanför unionen. I vissa medlemsstater finns det dock en skyldighet att rapportera om detta. Det kan också konstateras att det både i Sverige och Finland fanns gränser för kolmonoxidhalten eller en skyldighet att deklarera innehållet i cigaretter fram till dessa länders anslutning till unionen. I enlighet med den linje som valts för tjära och nikotin och i syfte att säkerställa en hög folkhälsoskyddsnivå anses det vara nödvändigt att införa en högsta gräns för kolmonoxidhalten i cigaretter, i proportion till de gränser som angetts i punkterna 2 och 3 ovan. Denna gräns skulle betyda en kolmonoxidhalt på högst 10 mg per cigarett från och med den 31 december 2003 (dvs. tre år efter det att direktivet har antagits).

[3] KOM (96) 609 slutlig.

[4] US Department of Health and Human Services. The Health Consequences of Smoking: Cardiovascular Disease. A report of the Surgeon General, Rockville, Maryland 1984.

[5] US Dep: Health and Human Services: Reducing the Health Consequences of Smoking. 1989.

6. Standarder för mätning

De mätningsmetoder som föreslås för de olika gränserna har fastställts av Inter nationella standardiseringsorganisationen (ISO) och ersätter dem som anges i de befintliga direktiven 89/622/EEG [6], 90/239/EEG [7] och 92/41/EEG [8] (direktiven om tjärhalt och om märkning).

[6] EGT L 359, 8.12.1989, s.1.

[7] EGT L 137, 30.5.1990, s.36.

[8] EGT L 158, 11.6.1992, s. 30.

7. Andra skadliga ämnen

Förutom att mäta halterna av tjära, nikotin och kolmonoxid i cigaretter föreslås det att medlemsstaterna också får föreskriva att tillverkare eller importörer av tobaksvaror skall utföra andra test som fastställts av de berörda nationella myndigheterna i syfte att för varje enskilt cigarettmärke bedöma halterna av andra ämnen i dessa tobaksvaror. Syftet med denna bestämmelse är att tillåta medlems staterna att kontrollera särskilda ämnen som förekommer i cigaretter i förbränd eller oförbränd form och som kan vara av betydelse för folkhälsan, som till exempel halterna och förekomsten av särskilda kemiska föreningar. I förslaget föreskrivs att den information och de toxikologiska uppgifter som lämnas i enlighet med dessa bestämmelser skall skyddas av medlemsstaterna för att garantera sekretessen.

8. Märkning

De befintliga gemenskapsbestämmelserna om märkning [9] är i princip av två slag. För det första föreskrivs det att halterna av tjära och nikotin i cigaretter skall anges på cigarettförpackningen och för det andra har det beslutats om olika varningstexter som skall upplysa konsumenten om vilka effekter tobakskonsumtion har för hälsan och om att dessa varningstexter trycks på alla förpackningar med tobaksvaror.

[9] Direktiv 89/622/EEG (EGT L 359, 8.12.1989, s.1) ändrat genom direktiv 92/41/EEG (EGT L 158, 11.6.1992, s.30).

9. __________

I fråga om den första kategorin av bestämmelser som nämns i föregående punkt föreslås det att kravet på att ange halterna av tjära och nikotin skall kvarstå och att ett krav på att ange halten av kolmonoxid dessutom skall införas. På detta sätt kan konsumenten få bättre information om de tre viktiga skadliga ämnena i cigaretter. Cigaretter är de enda tobaksvaror som för närvarande omfattas av bestämmelsen om att ange halter och detta är fortfarande fallet i det föreliggande förslaget. Inga internationella, standardiserade metoder har ännu utvecklats för att mäta halterna av tjära, nikotin och kolmonoxid i andra tobaksvaror än cigaretter, trots att ett visst arbete har gjorts när det gäller rulltobak och cigarrer. Detta tyder på att varor av detta slag i själva verket kan innehålla mycket större mängder tjära, nikotin och kol monoxid än färdiga cigaretter. Det är emellertid inte möjligt att för närvarande införa en skyldighet att ange halterna i andra tobaksvaror än cigaretter eftersom det inte finns internationellt erkända metoder för att mäta dessa.

10. __________

I fråga om den andra kategorin bestämmelser som nämns i punkt 8, det vill säga varningstexter, har man i detta förslag försökt beakta såväl erfarenheterna i samband med tillämpningen av de gällande gemenskapsbestämmelserna [10] som nya, relevanta vetenskapliga fakta som rör varningstexternas ämnen och faktorer som är känne tecknande för populationen av rökare i Europeiska gemenskapen, i avsikt att förbättra presentationen, effekterna, synligheten, begripligheten och innehållet när det gäller de varningstexter som är avsedda för konsumenter av tobaksvaror.

[10] Evaluation of warning texts on cigarette packets. Dept. of Human Sciences, Stockholm 1997.

11. __________

När det gäller bestämmelserna om hur dessa varningstexter skall tryckas föreslås det alltså att man använder ett svart teckensnitt på en vit bakgrund och att texten omges av en svart ram. Avsikten är att undvika de problem som vanligen förekommer vid tillämpningen av de nuvarande gemenskapsbestämmelserna. Ett sådant problem är att varningstexten trycks mot en icke-kontrasterande bakgrund.

12. __________

Varningstexternas storlek skulle i det föreliggande förslaget ökas både när det gäller den allmänna varningstexten (vald från en förteckning med två texter) på framsidan och den ytterligare varningstexten (vald från en förteckning med fem texter) på baksidan av förpackningen och, i fråga om cigaretter, deklarationen av halterna av tjära, nikotin och kolmonoxid.

13. __________

Innehållet i varningstexterna har setts över i detta förslag, så att konsumenterna blir uppmärksammade på sambandet mellan rökning och vissa sjukdomar och på de särskilda faror som konsumtion av tobak medför under graviditet. Konsumenterna uppmärksammas också på att rökningen skapar beroende.

14. Tobak för användning i munnen och rökfria tobaksvaror

När det gäller tobak för användning i munnen skall det noteras att Sverige i anslutningsakten har beviljats undantag från bestämmelserna om utsläppande på marknaden av tobak för användning i munnen [11]. Undantaget ändras inte i detta förslag. I fråga om de varningstexter som skall anges på dessa produkter och på andra rökfria tobaksvaror (t.ex. luktsnus) talar forskningen inte längre för en så kraftig varning som den som för närvarande föreskrivs i direktiv 92/41/EEG ('Orsakar cancer'). Det föreslås därför att denna varning ersätts med en mer allmän text. Denna skall närmare motsvara de fastställda hälsoriskerna hos dessa varor, som bara konsumeras i små mängder på den gemensamma marknaden, och inte hänvisa till särskilda varor som redan omfattas av befintliga direktiv som förbjuder att de släpps ut på marknaden om det har påvisats att de innebär en hög risk för cancer i munhålan eller om dessa varor kan öka benägenheten att börja röka eftersom man redan hamnat in i ett nikotinberoende [12].

[11] Definieras på följande sätt: 'tobak för användning i munnen: alla produkter för användning i munnen, utom sådana som är avsedda att rökas eller tuggas, och som helt eller delvis är framställda av tobak i pulver- eller partikelform eller i någon kombination av dessa former - särskilt i portionspåsar eller porösa påsar - eller i en form som påminner om ett livsmedel (nuvarande definition i direktiv 92/41/EEG).

[12] - Long-term use of smokeless tobacco. G. Bolinder. Stockholm 1997.

15. __________

De varor som avses i punkt 14 inbegriper inte sådana lagliga preparat som främjar rökavvänjning och kanske innehåller nikotin och som måste godkännas som läkemedel i Europeiska gemenskapen (t.ex. nikotinplåster, nikotininhalatorer, nikotintuggummi).

16. Tilläggsuppgifter om varan

I kommissionens rapport om bekämpning av rökning [13], som nämndes tidigare, pekas det på att medlemsstaternas lagar och andra författningar om de tillsatsämnen som kan tillföras tobaksvaror betydligt skiljer sig från varandra. I flera medlemsstater finns för närvarande vad som kunde betraktas som stränga bestämmelser i detta hänseende, medan en del automatiskt tillämpar dessa bestämmelser och andra inte har någon nationell lagstiftning om tillsatsämnen. En medlemsstat tillämpar bestämmelser som har antagits i Förenta staterna. Kontrollen av tillsatsämnen på den inre marknaden präglas därför av en förvånansvärd osäkerhet, med hänsyn till det stora antalet konsumenter och det faktum att tobaksvaror allt oftare tillverkas i en stat men konsumeras i en annan, vilket leder till svårigheter när det gäller kontroll. I detta förslag föreslås därför att alla tillverkare och importörer av tobaksvaror för varje märke skall lämna en förteckning över alla andra ingredienser än tobak, bland annat tillsatsämnen och kvantiteter av dessa, som används vid tillverkningen av tobaksvarorna. Förteckningen skall åtföljas av en förklaring med orsakerna till att sådana ingredienser ingår i deras tobaks varor. För att göra det möjligt att bedöma effekterna på hälsan av andra ingredienser utom tobak föreslås det vidare att medlemsstaterna skall få toxikologiska uppgifter om andra ingredienser än tobak, i förbränd och oförbränd form, och att de skall kräva att tillverkare och importörer påvisar att ingredienserna i fråga inte utgör en risk för konsumenternas hälsa om de används på det sätt som avses i deras tobaksvaror.

[13] Rapport från kommissionen av den 8.9.1999 (KOM (1999) 407 slutlig).

17. __________

För att garantera sekretessen hos den information som gäller tillverkning av enskilda märken av tobaksvaror föreslås det att medlemsstaterna vidtar lämpliga åtgärder för att skydda uppgifterna.

18. Varudeklarationer

För närvarande kan deklarationen av vissa tobaksvaror ge upphov till missförstånd bland konsumenterna, som kan tro att vissa av dessa varor är mindre hälsofarliga än andra. Detta gäller särskilt bruket av benämningar som "låg tjärhalt" (low tar), "lätt" (light), "mycket lätt" (ultra light) "mild" (mild) och liknande. Rökare som kanske i annat fall skulle ha försökt sluta röka kan lockas av varor av detta slag i falsk tro om att de är mer hälsosamma. I själva verket utgör dessa varor fortfarande en stor risk för deras hälsa, i synnerhet eftersom man för att få i sig en viss dos nikotin är tvungen att dra in röken djupare. Förslaget går ut på att benämningar som dessa skall förbjudas om de inte uttryckligen har godkänts av medlemsstaterna, som skall underrätta kommissionen om de villkor som gäller för godkännandet. Kommissionen skall underrätta Europaparlamentet och rådet.

19. Internationella rekommendationer

Åtgärderna är förenliga med de rekommendationer som givits av kommissionens rådgivande kommitté för förebyggande av cancer [14] och av Världshälso organisationens världshälsoförsamling [15]. I de föreslagna åtgärderna beaktas också yttrandet från kommissionens konsumentkommitté om en socialt ansvarsmedveten tobakspolitik inom gemenskapen, vilket antogs den 14 juni 1998.

[14] KOM (96) 609 slutlig - bilaga.

[15] Tobacco or Health, a status report. Geneva 1997. S.49.

20. Översyn och rapportering

Det görs naturligtvis hela tiden framsteg när det gäller vetenskapliga fakta om tobak och konsumtion av tobaksvaror. De tekniska aspekterna på tillverkningen av dessa varor måste övervakas till exempel när det gäller mätmetoder för halter av tjära, nikotin och kolmonoxid, tillsatsämnen och andra ingredienser än tobak samt när det gäller nya eller modifierade varor som släpps ut på marknaden, samtidigt som man säkerställer en hög folkhälsoskyddsnivå och tar hänsyn till nya vetenskapliga fakta samt konsumentskydd och information. Det är därför viktigt med rutiner för översyn och utbyte av information för att säkerställa en problemfri funktion på den inre marknaden. För att garantera insyn och snabb förmedling av information och för att uppnå enhetlig funktion på den inre marknaden föreslås det att kommissionen vartannat år rapporterar till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om hur den föreslagna texten har tillämpats, och att kommissionen vid behov lämnar nya förslag för att anpassa texten till utvecklingen på tobaksvaru området. Härvid skall kommissionen beakta eventuell ny utveckling som grundar sig på vetenskapliga fakta och utgå från en hög folkhälsoskyddsnivå (artikel 95).

Kommissionen kan alltid också samråda med den berörda vetenskapliga kommittén i frågor som gäller de områden som omfattas av denna text.

21. Slutsatser

Detta utkast till förslag till direktiv syftar till att omarbeta de befintliga direktiven om tjärhalten i cigaretter, om tobak för användning i munnen och om märkning av tobaksvaror. De ändringar och tillägg som föreslås i förhållande till texten i de gällande direktiven utmärks med understrykningar i texten och med anmärkningen "ny" i jämförelsetabellen. Förslaget innehåller bestämmelser för att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar om nikotin- och kolmonoxidhalterna i cigaretter, innehållsdeklaration för tobaksvaror och användning av andra ingredienser än tobak. Slutligen föreskrivs i förslaget en rutin för översyn i form av rapportering för att beakta ny vetenskaplig utveckling som påverkar upprättandet av den inre marknaden och dess funktion.

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror (omarbetning) (Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [16],

[16] EGT C , , s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [17],

[17] EGT C , , s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [18],

[18] EGT C, , s. .

i enlighet med det förfarande som avses i artikel 251 i fördraget, och

av följande skäl:

(1) Rådets direktiv 89/622/EEG av den 13 november 1989 samt förbud för utsläppande på marknaden av vissa tobakstyper för användning i munnen [19] om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om märkning av tobaksvaror ändrades avsevärt genom direktiv 92/41/EEG [20]. Eftersom ytterligare ändringar skall göras av de direktiven och av rådets direktiv 90/239/EEG av den 17 maj 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om högsta tillåtna tjärhalt i cigaretter [21] bör samtliga de direktiven för tydlighetens skull omarbetas.

[19] EGT L 359, 8.12.1989, s. 1.

[20] EGT L 158, 11.6.1992, s. 30.

[21] EGT L 137, 30.5.1990 s. 36.

(2) Medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror är mycket olika. Tillverkningen, presentationen och försäljningen överskrider medlemsstaternas gränser och olikheterna i lagstiftningen hindrar därmed sannolikt tobaksvarornas rörlighet mellan medlemsstaterna samt ger upphov till snedvriden konkurrens, vilket hämmar den inre marknadens funktion.

(3) Dessa hinder bör undanröjas och därför bör de bestämmelser som gäller tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror tillnärmas, samtidigt som medlems staternas möjlighet kvarstår att under vissa villkor införa bestämmelser som de anser vara nöd vändiga för att garantera skydd av de enskilda individernas hälsa.

(4) I enlighet med artikel 95.3 i fördraget skall kommissionen i sina förslag enligt artikel 15.1 om hälsa, säkerhet och miljö- och konsumentskydd utgå från en hög skyddsnivå.

(5) I direktiv 90/239/EEG fastställdes de högsta tillåtna tjärhalterna i cigaretter som marknadsförs i medlemsstaterna från och med den 31 december 1992. Eftersom tjära är cancerframkallande måste tjärhalterna i cigaretter sänkas ytterligare.

(6) I direktiv 89/622/EEG föreskrivs att alla styckförpackningar med tobaksvaror skall bära en allmän varningstext samt att det skall finnas ytterligare varningstexter som uteslutande gäller cigaretter. Bestämmelserna om ytterligare varningstexter utvidgades år 1992 till att gälla även andra tobaksvaror än cigaretter.

(7) I direktiv 89/622/EEG förbjöds medlemsstaterna att omsätta vissa tobakstyper för användning i munnen. Genom artikel 151 i Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige beviljas Sverige undantag från dessa bestämmelser i direktivet.

(8) Det har bevisats att cigaretter ger upphov till kolmonoxidmängder som är skadliga för människors hälsa och som kan bidra till hjärtbesvär och andra sjukdomar. Skillnaderna i bestämmelserna om kolmonoxid leder sannolikt till handelshinder och till att den inre marknadens funktion hämmas.

(9) Medlemsstaternas lagar och andra författningar om högsta tillåtna nikotinhalt i cigaretter är olika. Dessa olikheter leder sannolikt till handelshinder och till att den inre marknadens funktion hämmas. Medlemsstaterna och de vetenskapliga myndig heterna har påtalat särskilda problem för folkhälsan på ett område där harmoniserings åtgärder redan har vidtagits och kommissionen har granskat dessa.

(10) Dessa hinder bör följaktligen undanröjas. I det syftet bör övergången till fri omsättning, marknadsföringen och den fria rörligheten när det gäller cigaretter underkastas gemensamma bestämmelser om högsta tillåtna nikotin- och kolmonoxidhalter.

(11) Storleken på den inre marknaden för tobaksvaror och det faktum att tobakstillverkarna alltmer tenderar att koncentrera tillverkningen för hela gemenskapen till ett fåtal anläggningar i medlemsstaterna gör att lagstiftningsåtgärder för att den inre marknaden för tobaksvaror skall fungera problemfritt måste genomföras på gemenskapsnivå snarare än på nationell nivå.

(12) Vid tillämpningen av detta direktiv bör tidsfrister fastställas som å ena sidan ger möjlighet att så effektivt som möjligt fullborda den omläggning som inletts i och med direktiv 90/239/EEG och som å andra sidan ger konsumenter och tillverkare möjlighet att anpassa sig till varor med lägre halter av tjära, nikotin och kolmonoxid.

(13) I direktiv 90/239/EEG beviljades Grekland undantag från tidsfristen för genomförandet av bestämmelserna om högsta tillåtna tjärhalt. Detta undantag är fortfarande i kraft.

(14) Det har visat sig att tobaksvaror innehåller och avger många farliga ämnen och kända cancerfram kallande ämnen som när de förbränns är skadliga för människors hälsa. Vid inköp eller konsumtion av tobaksvaror har konsumenterna rätt att få information om att varan innehåller sådana ämnen och att få denna information på ett tydligt, läsligt och begripligt sätt. Ett av de mest effektiva sätten att tillhandahålla denna information är genom varningstexter på tobaksvarans förpackning.

(15) Tillämpningen av bestämmelserna om märkning i direktiv 89/622/EEG har visat att dessa bestämmelser inte är tillräckliga för att målen skall uppnås, särskilt med tanke på tobaksvarors farliga och beroende fram kallande egenskaper och på mängden komplicerad information som skall tillhanda hållas.

(16) Varningstexterna och uppgifter om halter anges fortsättningsvis på varierande sätt i de olika medlemsstaterna. Därför kan det hända att konsumenterna känner till riskerna med tobaksvaror bättre i en medlemsstat än i en annan. Sådana olikheter är inte godtagbara och leder sannolikt till handelshinder och till att den inre marknadens funktion hämmas när det gäller tobaksvaror. Den befintliga lagstiftningen måste förstärkas och förtydligas. En hög hälsoskyddsnivå bör säkerställas.

(17) Dessa hinder bör följaktligen undanröjas. I det syftet bör övergången till fri omsättning, marknadsföringen och den fria rörligheten när det gäller cigaretter underkastas tydligare och strängare bestämmelser om varningstexter och halter.

(18) I flera medlemsstater finns det varken gällande lagstiftning eller frivilliga avtal om de ingredienser och tillsatsämnen som används vid tillverkningen av tobaksvaror. I flera av de medlemsstater där det finns lagstiftning eller frivilliga avtal lämnar tobakstillverkarna inga uppgifter om i vilken mängd sådana ingredienser och tillsatsämnen förekommer i olika tobaksvaror och i olika märken.

(19) Bristen på information och toxikologiska uppgifter hindrar de berörda myndigheterna i medlemsstaterna från att på ett meningsfullt sätt bedöma hur giftiga tobaksvaror är och vilka risker de utgör för konsumenternas hälsa. Detta är inte förenligt med gemen skapens skyldighet att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor.

(20) Gemenskapen och medlemsstaterna är skyldiga att se till att tobakstillverkarnas kommersiella och immateriella rättigheter skyddas enligt nationell och internationell lagtstiftning. Det bör därför föreskrivas att uppgifter om varorna skall behandlas konfidentiellt, förutsatt att detta är förenligt med allmänna intressen.

(21) De tekniska och vetenskapliga framstegen när det gäller tobaksvaror innebär att bestämmelserna i detta direktiv och medlemsstaternas tillämpning av dem regelbundet bör ses över. Därför föreskrivs regelbunden rapportering från kommissionen.

(22) I rådets direktiv 89/552/EEG [22], senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG [23], förbjuds alla former av TV-reklam för cigarretter och andra tobaksvaror. Direkt och indirekt reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror regleras i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/43/EG [24].

[22] EGT L 298 17.10.1989, s. 23.

[23] EGT L 202, 30.7.1997, s. 60.

[24] EGT L 213, 30.7.1998, s. 9.

(23) I rådets resolution av den 26 november 1996 om minskning av rökningen i Europeiska gemenskapen [25] uppmanas kommissionen att, när det gäller gemenskapens politik på områden som är relevanta för tobak och tobaksvaror, ta särskild hänsyn till den skadliga inverkan som rökningen har på hälsan och livskvaliteten för gemenskapens medborgare. I resolutionen uppmanas kommissionen att ytterligare undersöka de möjliga åtgärder som skulle kunna vidtas av gemenskapen och medlems staterna i syfte att minska rökningen.

[25] EGT C 374, 11.12.1996, s. 4.

(24) I kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om gemenskapens nuvarande och dess planerade roll när det gäller bekämpning av tobak och rökning [26] påpekades att de högsta tillåtna halterna av tjära och nikotin än en gång behöver ses över. I meddelandet förordades också en översyn av de befintliga bestämmelserna om varningstexter samt åtgärder när det gäller definitionen av benämningen "låg tjärhalt", eftersom benämningar av detta slag kan vilseleda konsumenter genom att de förringar dessa varors faror för hälsan. I meddelandet konstaterades att det saknas gemenskapslagstiftning om utvärdering och reglering av giftigheten hos tillsatsämnen som används i tobaksvaror och av vilka konsekvenser detta får för hälsan. Det finns gemenskaps lagstiftning om tillsatsämnen och ingredienser i en mängd andra varor som kan få konsekvenser för konsumenternas hälsa.

[26] KOM(96) 609 slutlig.

(25) Användningen av benämningar som "låg tjärhalt" på cigarettförpackningar kan vilseleda konsumenterna till att tro att dessa varor är mindre farliga än andra slags cigaretter. Nationella bestämmelser om hur sådana cigaretter definieras har ingen motsvarighet i gemenskapslagstiftningen, vilket kan leda till hinder på den inre marknaden och till brister i åtgärderna för att säkerställa en hög folkhälso skyddsnivå. Vissa rökare tar på grund av sina rökvanor in större mängder tjära än vad som anges på förpackningen till cigaretter med "låg tjärhalt".

(26) I Europaparlamentets rapport av den 4 november 1997 om kommissionens meddelande sägs att alla ämnen som tillförs tobak skall vara giftfria och att det skall ha påvisats att de inte har några skadliga effekter på hälsan i förbränd eller oförbränd form. I rapporten ges stöd till inititiav vars mål är att göra varningstexterna mer framträdande och tydligare att läsa, tryckta med svart på vitt.

(27) I sin rekommendation som blev resultatet av samförståndskonferensen om tobak i Helsingfors rekommenderade [27] cancerspecialistkommittén på hög nivå att gemenskapen vidtar åtgärder för att reglera giftigheten hos ingredienserna, bland annat tillsatsämnen, i cigaretter samt dessa ingrediensers skadliga effekter på hälsan och ansåg att ett gränsvärde för nikotinhalten i cigaretter borde införas så snart som möjligt. Kommittén rekommenderade att bestämmelserna om märkning av cigaretter förstärks och ges större vikt och att konsumenterna ges korrekta uppgifter om rökning och rökningens konsekvenser för hälsan.

[27] Bilagan till KOM (96) 609 slutlig.

(28) Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för införlivande och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga III.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 - Syfte

Syftet med detta direktiv är att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar om tjärhalten i cigaretter och om de varningstexter som skall finnas på för packningar med tobaksvaror och att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar om halterna av kolmonoxid och nikotin och ingredienserna i tobaksvaror, med en hög hälsoskyddsnivå som grund.

Artikel 2 - Definitioner

I detta direktiv avses med

1) tobaksvaror: varor avsedda att rökas, snusas, sugas på eller tuggas så vitt de är tillverkade, även delvis, av tobak,

2) tjära: det råa, icke vattenhaltiga, nikotinfria rökkondensatet,

3) nikotin: nikotinhaltiga alkaloider,

4) tobak för användning i munnen: alla varor för användning i munnen, utom sådana som är avsedda att rökas eller tuggas, och som helt eller delvis är framställda av tobak i pulver- eller partikelform eller i någon kombination av dessa former - särskilt i portionspåsar eller porösa påsar - eller i en form som påminner om ett livsmedel,

5) Ingrediens: alla ämnen med undantag av tobaksplantans naturliga blad eller dess växtdelar som används eller är avsedda att användas som tillsatser vid tillverkning eller beredning av en tobaksvara och som fortfarande finns kvar i den slutliga varan, om än i annan form.

Artikel 3 - Cigaretter: halter av tjära, nikotin och kolmonoxid

1. Tjärhalten i de cigaretter som övergår till fri omsättning, marknadsförs eller tillverkas i medlemsstaterna får inte överstiga 10 mg per cigarett från och med den 31 december 2003.

2. Nikotinhalten i de cigaretter som övergår till fri omsättning, marknadsförs eller tillverkas i medlemsstaterna får inte överstiga 1,0 mg per cigarett från och med den 31 december 2003.

3. Kolmonoxidhalten i de cigaretter som övergår till fri omsättning, marknadsförs eller tillverkas i medlemsstaterna får inte överstiga 10 mg per cigarett från och med den 31 december 2003.

Artikel 4 - Undantag

För Grekland skall som tillfälligt undantag gränsvärdet för tjärhalt och datumet för genomförande vara 10 mg tjära från och med den 31 december 2006.

Detta undantag får dock inte användas för att motivera en övervakning vid gemenskapens inre gränser.

Artikel 5 - Mätmetoder

1. De halter av tjära, nikotin och kolmonoxid som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 och som måste anges på cigarettförpackningar skall mätas med hjälp av ISO-metoderna 4387 när det gäller tjära, 10315 när det gäller nikotin och 8454 när det gäller kolmonoxid.

Riktigheten av informationen på förpackningarna skall verifieras i enlighet med ISO-standard 8243.

2. Medlemsstaterna får föreskriva att de test som anges i punkt 1 utförs av ett testlaboratorium som har godkänts för ändamålet av de berörda myndigheterna i medlemsstaten.

3. Medlemsstaterna får också föreskriva att tillverkare eller importörer av tobaksvaror utför andra test som fastställts av de berörda nationella myndigheterna i syfte att för enskilda cigarettmärken bedöma halterna av andra ämnen som dessa tobaksvaror ger upphov till. De får också föreskriva att sådana test utförs vid godkända testlaboratorier i enlighet med bestämmelserna i punkt 2.

4. Resultaten av de test som utförs i enlighet med bestämmelserna i punkt 3 skall årligen meddelas till de berörda nationella myndigheterna.

5. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att bevara sekretessen vad gäller de uppgifter och den information som lämnas till följd av bestämmelserna i denna artikel.

6. Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år vidarebefordra alla uppgifter och all information som lämnats i enlighet med denna artikel till kommissionen.

Artikel 6 - Märkning

1. Uppgifter om halterna av tjära, nikotin och kolmonoxid i cigaretter skall tryckas på ena sidan av cigarettpaketet på det/de officiella språket/språken i det land där varan släpps ut på marknaden. Minst 10 % av ytan skall täckas.

Denna procentsats skall ökas till 12 % för länder med två officiella språk och 15 % för länder med tre officiella språk.

2. Varje styckförpackning med tobaksvaror, utom rökfria tobaksvaror och tobak för användning i munnen, skall förses med någon av följande allmänna varningstexter:

- "Rökning dödar"

- "Rökning kan döda"

Varje styckförpackning med tobaksvaror, utom rökfria tobaksvaror och tobak för användning i munnen, skall förses med ytterligare en varningstext som uteslutande får hämtas från bilaga I.

Tobak för användning i munnen, där dessa varor får släppas ut på marknaden i enlighet med bestämmelserna i artikel 9, och rökfria tobaksvaror skall förses med varningstexten i bilaga II. Denna varningstext skall placeras på styckförpackningens mest synliga yta och på alla yttre omslag som förekommer vid återförsäljning av varan. Medlemsstaterna skall ha rätt att bestämma hur varningstexten skall placeras på dessa ytor med tanke på de krav som språken ställer.

3. Den allmänna varningstext som avses i punkt 2 första stycket skall tryckas på styckförpackningens mest synliga yta och på alla yttre omslag som förekommer vid återförsäljning av varan. Medlemsstaterna skall ha rätt att bestämma hur varnings texten skall placeras på dessa ytor med tanke på de krav som språken ställer.

Den varningstext som avses i punkt 2 andra stycket skall tryckas på styckförpackningens andra mest synliga yta och på alla yttre omslag som förekommer vid återförsäljning av varan. Medlemsstaterna skall ha rätt att bestämma hur varningstexten skall placeras på dessa ytor med tanke på de krav som språken ställer.

4. De varningstexter och uppgifter om halter som avses i denna artikel skall uppfylla följande krav:

- Texten skall tryckas med teckensnittet Helvetica fet stil i svart på vit bakgrund. Med hänsyn till de krav som språken ställer skall medlemsstaterna ha rätt att bestämma storleken på teckensnittet, förutsatt att den teckensnittsstorlek som fastställs i deras lagstiftning innebär att den täcker största möjliga andel av det område som reserverats för den föreskrivna texten.

- Texten skall tryckas med gemener, med undantag av första bokstaven i texten.

- Texten skall centreras på den yta där texten skall tryckas, parallellt med förpackningens övre kant.

- Texten skall omges av en svart ram som skall vara minst 3 mm och högst 4 mm bred. Ramen får inte inkräkta på den varning eller de uppgifter som skall ges.

- Texten skall tryckas på det/de officiella språket/språken i den medlemsstat där varan släpps ut på marknaden.

5. Det skall vara förbjudet att trycka de texter som krävs i denna artikel på undersidan av styckförpackningarna eller på skattemärket. Den text som avses i denna artikel skall inte kunna avlägsnas eller utplånas och får inte på något sätt döljas, skymmas eller avbrytas av något annat skriftligt eller bildmässigt inslag eller när paketet öppnas.

6. Den allmänna varningstext som avses i punkt 2 första stycket i denna artikel och den varningtext för rökfria tobaksvaror och tobak för användning i munnen som avses i punkt 2 tredje stycket skall täcka minst 25 % av utsidan av den yta på styckförpackningen med tobaksvaran på vilken den trycks. Denna procentsats skall ökas till 27 % för länder med två officiella språk och till 30 % för länder med tre officiella språk.

7. Den ytterligare varningstext som avses i punkt 2 andra stycket skall täcka minst 25 % av utsidan av den yta på styckförpackningen på vilken den trycks. Denna procentsats skall ökas till 27 % för länder med två officiella språk och till 30 % för länder med tre officiella språk.

Dessa varningstexter skall alterneras på ett sådant sätt att de olika varningstexterna med säkerhet successivt kommer att förekomma på ett lika stort antal styckförpackningar. En toleransmarginal på 5 % skall tillåtas.

Artikel 7 - Tilläggsuppgifter om varan

1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2003 föreskriva att alla tillverkare och importörer av tobaksvaror till dem lämnar en förteckning för varje märke över alla andra ingredienser än tobak, bland annat tillsatsämnen och kvantiteter av dessa, som används vid tillverkningen av tobaksvarorna. Förteckningen skall åtföljas av en förklaring med orsakerna till att sådana ingredienser ingår i deras tobaks varor.

Medlemsstaterna skall också föreskriva att tillverkare och importörer tillhandahåller samtliga uppgifter om andra ingredienser än tobak, i förbränd och oförbränd form, och att de påvisar att ingredienserna i fråga inte utgör en risk för konsumenternas hälsa om de används på det sätt som avses i deras tobaksvaror. Dessa uppgifter, liksom de uppgifter som avses i första stycket, skall lämnas årligen från och med det datum som anges i första stycket.

2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att bevara sekretessen vad gäller de uppgifter och den information som lämnas till följd av bestämmelserna i punkt 1.

3. Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år vidarebefordra toxikologiska uppgifter och information som lämnas i enlighet med denna artikel till kommissionen.

Artikel 8 - Varudeklaration

1. Bruket av benämningar som "låg tjärhalt" (low tar), "lätt" (light), "mycket lätt" (ultra light) "mild" (mild) eller liknande, vars syfte är att direkt eller indirekt ge ett intryck av att tobaksvaran i fråga skulle vara mindre skadlig än andra skall förbjudas, om inte dessa benämningar uttryckligen har godkänts av de medlemsstater där varan i fråga har marknadsförts eller tillverkats.

2. De medlemsstater som godkänner bruket av sådana benämningar skall underrätta kommissionen om detta samt om de villkor som gäller för godkännandet. Kommissionen skall lägga fram denna information i den rapport som avses i artikel 10.

Artikel 9 - Tobak för användning i munnen

Medlemsstaterna skall utfärda förbud mot att tobak för användning i munnen släpps ut på marknaden, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 151 i Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.

Artikel 10 - Rapportering

Kommissionen skall senast den 31 december 2005, och därefter vartannat år, lägga fram en rapport om tillämpningen av detta direktiv till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén och skall vid behov lägga fram nya förslag om anpassning av direktivet till framstegen på tobaksvaruområdet då detta är nödvändigt för den inre marknadens upprättande och funktion och med beaktande av nya framsteg som grundar sig på vetenskapliga fakta.

Artikel 11 - Import, försäljning och konsumtion av tobaksvaror

1. Medlemsstaterna får inte av skäl som avser begränsning av halterna av tjära, nikotin eller kolmonoxid i cigaretter eller på grund av märkning eller andra bestämmelser i detta direktiv förbjuda eller begränsa importen, försäljningen och konsumtionen av tobaksvaror som är förenliga med detta direktiv.

2. Detta direktiv skall inte på annat sätt påverka medlemsstaternas rätt att i enlighet med fördraget anta strängare bestämmelser rörande import, försäljning och konsumtion av tobaksvaror, om de anser dessa vara nödvändiga för att skydda folkhälsan.

Artikel 12 - Genomförande

1. Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 13 om tidsfrister för införlivande skall medlemsstaterna senast den 31 december 2001 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar sådana bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. De varor som finns det datum då detta direktiv träder i kraft och som inte är förenliga med detta direktiv får fortfarande marknadsföras två år därefter.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 13 - Upphävande

Direktiv 89/622/EEG, 90/239/EEG och 92/41/EEG skall upphöra att gälla utan att det påverkar tillämpningen av medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för införlivande och tillämpning som anges i bilaga III.

Hänvisningar till de direktiv som upphört att gälla skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.

Artikel 14 - Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 15 - Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Tobaksvaror förutom rökfria tobaksvaror och tobak för användning i munnen

Ytterligare hälsovarningstexter som måste tas med på de nationella förteckningarna i enlighet med artikel 6 punkt 2 andra stycket.

1. Rökare har kortare livslängd.

2. Rökning orsakar hjärtsjukdomar och stroke.

3. Rökning orsakar cancer.

Ytterligare varningstexter av vilka medlemsstaterna får göra ett urval

1. Rökning under graviditeten skadar ditt barn.

2. Skydda barnen, låt dem inte andas in din tobaksrök.

3. Din läkare kan hjälpa dig att sluta röka.

4. Rökning skapar beroende.

5. Om du slutar röka löper du mindre risk att få allvarliga sjukdomar.

BILAGA II

Tobak för användning i munnen och rökfria tobaksvaror

Rökfria tobaksvaror (eller tobak för användning i munnen) kan skada din hälsa.

BILAGA III

Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning

och tillämpning av de direktiv som upphör att gälla

Tidsfrister för införlivande och tillämpning

(anges i artikel 13)

Direktiv Tidsfrist för införlivande Tidsfrist för tillämpning

89/622/EEG (EGT L 359, 8.12.1989, s. 1) 1 juli 1990 31 december 1991

31 december 1992

31 december 1993

90/239/EEG (EGT L 137, 30.5.1990, s. 36) 18 november 1991 31 december 1992 [28]

[28] Gäller samtliga medlemsstater med undantag av Grekland.

31 december 1997 [29]

[29] Ibid.

31 december 1992 [30]

[30] Undantag gäller endast Grekland.

31 december 1998 [31]

[31] Ibid.

31 december 2000 [32]

[32] Ibid.

31 december 2006 [33]

[33] Ibid.

92/41/EEG (EGT L 158, 11.6.1992, s. 30) 1 juli 1992 1 juli 1992

1 januari 1994

31 december 1994

BILAGA 4

JÄMFÖRELSETABELL

>Plats för tabell>

KONSEKVENSANALYS FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAGEN, SÄRSKILT FÖR DE SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN

Förslagets titel

Utkast till ett förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om att anta åtgärder för att harmonisera och tillnärma medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror, omarbetning (text av betydelse för EES).

Förslaget

1. Med hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna är syftet med detta utkast till förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv att omarbeta de befintliga direktiven på den inre marknaden om tjärhalten i cigaretter, om tobak för användning i munnen och om märkning av tobaksvaror samt att uppdatera och komplettera dessa bestämmelser mot bakgrund av framsteg som grundar sig på vetenskapliga fakta, när detta är nödvändigt för den inre marknadens funktion sett utifrån en hög hälsoskyddsnivå.

Förslagets huvudsakliga syften är att även fortsättningsvis sänka de högsta tillåtna tjärhalterna i cigaretter som redan infördes genom rådets direktiv 90/239/EEG, att inom gemenskapen införa bestämmelser om högsta tillåtna nikotin- och kolmonoxidhalter, att begära innehållsdeklaration av andra ingredienser i produkterna än tobak (tillsatser) samt att tillåta användningen av vissa typer av produktbeskrivningar.

De föreslagna åtgärderna går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget, särskilt artikel 95 i detta, och står i full överensstämmelse med de principer som fastställs i det protokoll om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som är bilagt fördraget.

KONSEKVENSER FÖR FÖRETAGEN

2. Vilka kommer att påverkas av förslaget-

- De företagssektorer som i huvudsak påverkas av förslaget är cigarettillverkare och importörer. En del bestämmelser gäller också andra tobaksvaror än cigaretter. Dessa utgör emellertid mindre än 10 % av den totala tobakskonsumtionen.

- Den totala försäljningsvolymen av färdigtillverkade tobaksvaror när det gäller cigarettproduktion är i huvudsak koncentrerad till stora multinationella företag. De små och medelstora företag som är verksamma på marknaden är främst inriktade på varor som inte är cigaretter (till exempel snus, piptobak och rulltobak).

- De små och medelstora företag som är verksamma på marknaden är inte geografiskt koncentrerade till någon särskild region i gemenskapen.

3. Vilka åtgärder kommer företagen att bli tvungna att vidta för att följa bestämmelserna i förslaget-

När det gäller många av bestämmelserna (högsta tillåtna halter av tjära, nikotin och kolmonoxid), föreslås en utökning av de krav som ställs i befintliga direktiv. Det finns bestämmelser om att ISO-standarder skall användas vid mätning.

När det gäller tillsatser, skall en förteckning över andra ingredienser än tobak och uppgifter i samband med detta lämnas till medlemsstaterna. Sådan information kan naturligtvis sökas hos tillverkarna av tillsatserna i fråga. När det gäller produktbeskrivningar, kommer bara några företag som använder sådana beteckningar på sina produkter att beröras. Tillstånd kommer i dessa fall att behöva sökas från medlemsstaternas myndigheter.

I en del fall finns redan frivilliga överenskommelser, eller föreslagna sådana, mellan medlemsstaternas myndigheter och industrin.

4. Vilka ekonomiska effekter är det sannolikt att förslaget får-

- Förslagets ekonomiska effekter anses bli positiva, eftersom texten innebär en harmonisering och tillnärmning av reglerna på den inre marknaden, vilket kommer att leda till en ökad tydlighet och säkerhet för operatörerna på marknaden. För närvarande är det till exempel så att varje medlemsstat har sina egna rättsliga bestämmelser när det gäller tobakstillsatser, en situation som kommer att klargöras och förenklas genom detta förslag. Mer allmänt kan det vara lämpligt att citera en rapport från Världsbanken från 1999 [34]:

[34] Curbing the epidemic World Bank Washington 1999

"Påståenden om att tobaksbegränsning kommer att medföra ett stort bortfall av arbetstillfällen grundas vanligen på studier som finansieras av tobaksindustrin och i vilka det uppskattas hur många arbetstillfällen som kan tillskrivas tobaken inom varje sektor, vilka inkomster som dessa arbetstillfällen inbringar, skatteinkomster från tobaksförsäljningen samt tobakens bidrag till landets handelsbalans i vissa fall. I dessa studier görs också en uppskattning av den multiplikatoreffekt som uppnås genom att de pengar som tjänas inom tobaksodlingen och tobakstillverkningen stimulerar verksamhet i ekonomin i övrigt. De metoder som används i dessa studier har emellertid kritiserats. För det första görs en uppskattning av tobakens totala bidrag till sysselsättning och ekonomi. Sällan, om någonsin, tas hänsyn till det faktum att om människor slutar att lägga ner pengar på tobak, lägger de vanligen ner pengarna på något annat istället och på så sätt genereras andra arbetstillfällen som en kompensation. För det andra övervärderas med dessa metoder verkningarna av alla åtgärder som minskar efterfrågan, eftersom uppskattningarna av vissa variabler, såsom trender inom rökningen och mekaniseringstrender inom cigarettproduktionen, tenderar att vara statiska. I oberoende studier av tobakens verkningar på enskilda ekonomier dras andra slutsatser. Snarare än att se till tobakens totala bidrag till ekonomin, ser de oberoende studierna till tobakens nettobidrag, dvs. den tobaksrelaterade verksamhetens bidrag till ekonomin efter det att hänsyn tagits till den kompenserande effekt på alternativa sysselsättningstillfällen som skulle uppnås genom de pengar som inte läggs ner på tobak. Slutsatserna av dessa studier är att åtgärder för begränsning av tobaksbruket skulle ha liten eller ingen effekt på den totala sysselsättningen, förutom i ett fåtal länder som har tobaksodling. I en studie i Förenade kungariket fann man att arbetstillfällena under 1990 skulle öka till mer än motsvarande 100 000 heltidstjänster om före detta rökare använde sina pengar till lyxartiklar och om en nedgång i skattintäkterna till följd av icke-skattrelaterade åtgärder för att minska efterfrågan kompenserades av skatter på andra varor och tjänster. I en studie i Förenta Staterna fann man att antalet arbetstillfällen skulle öka med 20 000 mellan 1993 och 2000 om all konsumtion inom landet upphörde. Medan arbetstillfällena skulle minska i de tobaksodlande delarna av Förenta Staterna, skulle det totala antalet öka till följd av att de pengar som frigjordes från tobaksinköpen och som kunde komma andra delar av ekonomin till godo. Industriomvandlingar kan naturligtvis vara besvärliga och skapa sociala ochpolitiska problem på kort sikt. Men ekonomier går igenom många sådana omvandlingar och den här skulle inte vara exceptionell."

- När det gäller investeringar och skapandet av nya företag, kommer man genom förslaget att öka tydligheten när det gäller lagar och andra bestämmelser på den inre marknaden och bör således bidra till att underlätta investeringar och skapandet av företag i den berörda sektorn och på så sätt garantera en hög hälsoskyddsnivå (artikel 95 i fördraget).

- På samma sätt kommer företagens konkurrenskraft att avsevärt stärkas om reglerna på den inre marknaden förtydligas och harmoniseras. Besparingar genom stordrift kommer lättare att uppnås under dessa omständigheter.

5. Förslaget innehåller inga särskilda krav för de små och medelstora företagen, eftersom sådana bestämmelser inte fanns med i de tidigare direktiven som nu håller på att omarbetas (89/622/EEG, 90/239/EEG, 92/41/EEG). Eftersom de nya bestämmelser som föreslås till stor del är en utökning av de befintliga bestämmelserna, verkar det inte vara nödvändigt med några särskilda anpassningar när det gäller kraven för små och medelstora företag.

SAMRÅD

6. Ett ingående samråd har ägt rum med de företagssektorer som sannolikt kommer att beröras, med regeringsorgan, internationella organisationer samt med icke-statliga organisationer.

Samråd har särskilt ägt rum med Groupement des industries européennes du Tabac, Confederation of European Community Cigarette Manufacturers Ltd, SEITA, Philip Morris, Imperial Tobacco, RJ. Reynolds, Rothmans, European Cigar Manufacturers Association och European Smoking Tobacco Association.

Diskussioner har ägt rum med medlemsstaternas ministerier (UK, IRL, LUX, NL, F, SP, IT, SV, FIN, B). När det gäller icke-statliga organisationer har diskussioner ägt rum med Världshälsoorganisationen WHO, Internationella standardiseringskommissionen (ISO), International Agency for Cancer Research och International Union Against Cancer.

Flera av de stora tobaksbolagen ifrågasätter den rättsliga grunden för kommissionens förslag och hävdar att åtgärderna inte stämmer med artikel 95. Det har då inte beaktats att de tre direktiven som skall omarbetas är åtgärder för den inre marknaden.

Från företagens sida uttrycktes stöd för förbättrade varningstexter som ett sätt att informera konsumenterna. De vill emellertid att denna förstärkning av konsumentinformationen skall ske som en del av en fördjupad dialog med medlemsstaterna och kommissionen snarare än genom ett tillägg till direktivet.

När det gäller tillsatser, anmärker företagen att den nuvarande lagstiftningssituationen (dvs. femton olika nationella regelsystem) är tillräcklig och att effektiva kontrollmekanismer finns. Detta stämmer inte med den faktiska situation som beskrivs i kommissionens enkät i denna fråga (se kommissionens rapport av den 8.9.1999, KOM(99) 407 slutlig s.16 och följande).

Starkt stöd för den föreslagna åtgärden har uttryckts av såväl medlemsstaternas myndigheter (rådets slutsatser som skall antas den 18.11.1999) och icke-statliga organisationer som av Europaparlamentet i en nyligen utkommen rapport (EGT C 14 19.1.1998 s. 197).