Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG, 83/349/EEG och 91/674/EEG om årsbokslut och sammanställd redovisning i vissa typer av bolag och försäkringsföretag"

(KOM(2002) 259 slutlig - 2002/0112 (COD))

(2003/C 85/31)

Den 19 juli 2002 beslutade rådet att i enlighet med artikel 44.1 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion fick uppdraget att förbereda ärendet, med Guido Ravoet som huvudföredragande.

Vid sin 396:e plenarsession den 22 och 23 januari 2003 (sammanträdet den 22 januari) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 72 röster för och 1 röst emot.

1. Inledning

1.1. Kommissionen föreslog i sitt meddelande av den 13 juni 2000 "EU:s strategi för finansiell rapportering: den fortsatta inriktningen" att det skulle införas ett krav på att alla börsnoterade företag i EU senast från och med 2005 skall utarbeta sina årsredovisningar i enlighet med International Accounting Standards (IAS). Denna åtgärd syftar till att marknaden som helhet skall fungera effektivare, vilket minskar företagens kapitalkostnader. Meddelandet är linje med handlingsplanen för finansiella tjänster, som enligt Europeiska rådet i Lissabon den 23-24 mars 2000 skall ha genomförts senast 2005. Meddelandet ger också medlemsstaterna möjlighet att tillåta eller kräva att onoterade finansiella institut och försäkringsföretag använder IAS-standarder för att öka jämförbarheten i hela sektorn och säkerställa en effektiv övervakning.

1.2. Kommissionens meddelande är uppdelat i två delar: införandet av IAS-standarder i EU och samordning mellan EU:s gällande redovisningsdirektiv och IAS-standarderna.

1.3. För att genomföra den första delen antogs Europaparlamentets och rådets förordning om tillämpning av internationella redovisningsstandarder den 19 juli 2002. I förordningen fastställs en mekanism för erkännande av IAS-standarder inom EU.

1.4. I förordningen anges att alla börsnoterade EU-företag från och med den 1 januari 2005 skall utarbeta sin sammanställda redovisning i enlighet med IAS-standarder som godkänts i EU. Den ger också medlemsstaterna möjlighet att tillåta eller kräva att ovannämnda företag och andra företag skall tillämpa antagna IAS-standarder under utarbetandet av årsredovisningarna. I sitt yttrande av den 17 september 2001 påpekar kommittén att man bör vara uppmärksam på den sociala information som skall förmedlas till arbetstagarna(1).

1.5. För att genomföra den andra delen skall EU:s gällande redovisningsdirektiv avstämmas efter IAS-standarderna. Det är denna avstämning som är föremål för detta yttrande. Det bör påpekas att direktiv 86/635/EEG om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut ursprungligen inte skulle omfattas av dessa ändringar. Efter överläggningar i rådet har emellertid detta direktiv innefattats i förslaget. Följande direktiv skall således ändras:

- Rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 om årsbokslut i vissa typer av bolag.

- Rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 om sammanställd redovisning.

- Rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut.

- Rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag.

1.6. Enligt kommissionen kommer direktiven att vara av stor betydelse i mekanismen för antagande av IAS-standarder enligt den föreslagna IAS-förordningen. Kommissionen anser dessutom att årsbokslutsdirektiven även i fortsättningen skall utgöra grundvalen för bolag som inte utarbetar sitt årsbokslut eller sin sammanställda redovisning i enlighet med antagna IAS-standarder till följd av IAS-förordningen. Direktiven behandlar också vissa betydelsefulla frågor som ligger utanför räckvidden för IAS-förordningen (t.ex. kraven på revision och utarbetande av förvaltningsberättelse), och kommer även i fortsättningen att reglera dessa områden.

1.7. Bestämmelserna i årsredovisningsdirektiven, som varit i stort sett oförändrade i över tjugo år, är på ett antal områden oförenliga med IAS. Med detta förslag vill kommissionen åtgärda denna bristande överensstämmelse. Förslaget kommer att avlägsna alla de oförenligheter mellan direktiven 78/660/EEG, 83/349/EEG (bifogas) och 91/674/EEG och den IAS som förelåg den 1 maj 2002.

2. Sammanfattning av direktivförslagets innehåll

2.1. Fjärde direktivet om årsbokslut i vissa typer av bolag

2.1.1. Medlemsstaterna ges möjlighet att tillåta eller kräva att ytterligare handlingar skall ingå i årsboksluten, till exempel finansieringsanalyser.

2.1.2. Medlemsstaterna får möjlighet att tillåta eller kräva att beloppen i resultat- och balansräkningarna skall redovisas under poster som snarare hänger samman med den rapporterade transaktionens eller avtalets substans än dess juridiska form. Sådana tillstånd eller krav kan begränsas.

2.1.3. Medlemsstaterna kan tillåta att företag upprättar balansräkningen i enlighet med IAS-bestämmelserna. Samtidigt förutser kommissionen en framtida reform av resultaträkningen.

2.1.4. De avsättningar som definieras i IAS är striktare än i fjärde direktivet. Direktivförslaget begränsar avsättningar som tas upp i enlighet med IAS för företag som tillämpar IAS, men bevarar status quo för onoterade bolags årsbokslut.

2.1.5. IAS-38 möjliggör en omvärdering av immateriella anläggningstillgångar.

2.1.6. Medlemsstaterna ges möjlighet att utsträcka uttrycket "redovisning till verkligt värde" eller "fair value", som infördes genom direktiv 2001/65/EEG i redovisningsdirektiven, till att omfatta andra slag av tillgångar (eventuellt bara i den sammanställda redovisningen) och att ta upp ändringar av detta värde i resultaträkningen.

2.1.7. Grundskyldigheten att upprätta ett årsbokslut som ger en sanningsenlig bild av utvecklingen av bolagets verksamhet och dess ställning utvidgas. Den skall nu också innefatta en redogörelse för företagets "prestation" och de största risker samt osäkerhetsmoment som kan vara av betydelse för denna. Om det är nödvändigt för att få en sanningsenlig bild av företagets utveckling, prestation och ställning skall företaget också, utöver finansiell information, tillhandahålla analyser av miljömässiga, sociala och andra aspekter.

2.1.8. I de fall då det offentliggörs utdrag från årsbokslutet skall det enligt direktivförslaget, utöver ett revisorsuttalande med eller utan förbehåll eller en förklaring utan revisorsuttalande, även uppges om revisionsberättelsen innehöll en hänvisning till frågor som de lagstadgade revisorerna har fäst uppmärksamheten vid utan att för den skull göra ett förbehåll i revisorsuttalandet. Samtidigt syftar direktivförslaget till en fortsatt harmonisering av revisionsberättelserna.

2.1.9. Det skall också göras en anpassning till följd av euron.

2.1.10. Börsnoterade företag kan inte längre beviljas undantag från vissa krav.

2.2. Sjunde direktivet om sammanställd redovisning

2.2.1. Enligt IAS är ett företag ett dotterföretag om det kontrolleras av ett moderföretag, oavsett om detta företag har något ägarintresse i det eller ej. För att anpassa direktivet till IAS stryks det nuvarande kravet i direktivet på att ett ägarintresse skall föreligga.

Samtidigt upphävs de bestämmelser som anger att ett företag skall undantas från moderföretagets sammanställda redovisning om dess verksamheter är oförenliga med moderföretagets, och om kravet på en rättvisande översikt över de företag som ingår i redovisningen inte skulle uppfyllas om det aktuella företaget ingick i den. Detta anses aldrig vara fallet.

2.2.2. Bestämmelser liknande dem i punkterna 2.1.1, 2.1.7, 2.1.8 och 2.1.10 tas upp i förslaget om översyn av sjunde direktivet. Det anges också att om det krävs både förvaltningsberättelse och en sammanställd förvaltningsberättelse får de två rapporterna presenteras som ett enda dokument.

2.3. Direktivet om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut

2.3.1. De flesta av de föreslagna ändringarna i direktiv 86/635/EEG är en följd av de ovan beskrivna ändringarna av fjärde direktivet.

2.3.2. Medlemsstaterna får också tillåta eller kräva att kreditinstitut eller vissa kategorier av kreditinstitut uppställer sin balansräkning i enlighet med balansposternas karaktär och deras relativa likviditet.

2.3.3. Som ett undantag från fjärde direktivet får medlemsstaterna tillåta eller kräva att kreditinstitut eller vissa kategorier av kreditinstitut utarbetar en resultatrapport istället för en resultaträkning, under förutsättning att uppgifterna är likvärdiga.

2.3.4. Till följd av upphävandet av möjligheten att undanta ett företag från moderföretagets sammanställda redovisning om dess verksamhet starkt avviker från moderföretagets (punkt 2.2.1), upphävs också kravet att den sammanställda redovisningen för kreditinstitut som är moderföretag skall innefatta dotterföretag som inte är kreditinstitut och vilkas verksamhet inte utgör en omedelbar förlängning av bankverksamhet. Genom ändringen av direktiv 83/849/EEG blir detta undantag överflödigt.

2.4. Direktivet om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag

2.4.1. De flesta av de föreslagna ändringarna i direktiv 91/674/EEG är en följd av de ovan beskrivna ändringarna av fjärde direktivet.

2.4.2. Det planeras ytterligare ändringar i samband med användningen av "verkligt värde" (fair value) för vissa specifika poster i enlighet med IAS 39.

3. Allmän bedömning

3.1. Kommittén anser att anpassningen av redovisningsdirektiven till IAS-standarderna är en bra åtgärd. Kommittén vill dock påpeka att IAS-standarderna genomgår en utveckling. Direktivet kommer att avlägsna alla oförenligheter med IAS som förelåg den 1 maj 2002. Sedan dess planeras emellertid åtskilliga viktiga ändringar av IAS. Om sådana ändringar skulle medföra nya konflikter med EU:s redovisningsdirektiv anser kommittén att de bör undanröjas snarast möjligt.

3.2. I gällande redovisningstexter inom EU om kontroll av banker används fortfarande delsammanställd redovisning (sammanställd redovisning där också dotterbolag skall göra en sammanställning). Kommittén anser att man inte utnyttjar möjligheten att avskaffa denna delsammanställda redovisning när sådana delsammanställningar finns kvar i gällande nationella redovisningslagstiftningar. Med en enhetlig europeisk redovisningslagstiftning (i fråga om sammanställd redovisning) förefaller sådana delsammanställningar överflödiga, i synnerhet när det gäller kontroll av banker. Kommittén föreslår därför att Europeiska kommissionen inleder samtal med Rådgivande bankrörelsekommittén för att undersöka om försiktighetskontroll av banker kan utföras utan att kreditinstituten måste utarbeta en delsammanställd redovisning. När en europeisk koncern eller ett företagskonglomerat väljer att använda IAS-förordningen (anpassning till IAS-bestämmelserna eller frivilligt) bör en sådan grupp ha möjlighet att bara utarbeta en sammanställd redovisning. För att skapa klarhet kring detta föreslår kommittén att Europeiska kommissionen redogör för IAS-förordningens tillämpningsområde i förhållande till moderniseringsdirektivets.

3.3. Med införandet av en särskild stadga för Europabolag tog EU ett viktigt steg mot en harmonisering av lagstiftningen för europeiska företag. Den berörda förordningen träder i kraft den 8 oktober 2004. Kommittén anser att de nationella redovisningslagstiftningarna bör vara anpassade vid denna tidpunkt för att garantera att Europabolag får en bra start. Ett sådant Europabolag bör naturligtvis också kunna använda IAS utan att omfattas av nationella redovisningsstandarder.

3.4. Utvecklingen av IAS-standarderna framgår bland annat av att IAS-styrelsen nyligen behandlade frågan om konsolidering med avseende på "special purpose vehicles (SPV)". För banksektorn är det viktigt att realiseringsinstrument för fordringar ("securitisation") ur försiktighets-synpunkt inte ger upphov till kapitalviktning, även om de redovisningsmässigt bör konsolideras. Detsamma gäller försäkringssektorn.

3.5. Bruket av "fair value" i banksektorn i enlighet med IAS ligger inte i linje med de regler som Baselkommittén har fastställt för riskhantering. Kommittén anser att direktivet bör ange att Europeiska kommissionen är förpliktigad att inom IASB verka för att IAS-standarderna i större utsträckning skall beakta Baselnormerna.

3.6. Kommittén anser att det av försiktighetsskäl behövs ytterligare avstämning mellan bestämmelserna i kapitalkravsdirektivet om investeringstjänster och IAS-standarderna.

3.7. Man bör också uppmärksamma att det saknas IAS-standarder för försäkringsavtal. IASB kommer med stor sannolikhet inte att anta en sådan standard före 2004. Innan det finns en fullständig IAS-standard för försäkringsavtal bör försäkringsföretagen ha möjlighet att fylla denna lucka med "best practices".

3.8. Det finns också viktiga problem på skatteområdet. Införandet av IAS-standarder för sammanställd redovisning är en artificiell åtgärd. För banker är det nästan omöjligt att utarbeta en sammanställd årsredovisning i enlighet med IAS. Det samma gäller för försäkringsföretag. I motsats till inom industriföretag är konsekvenserna av IAS-39-standarden om värdering av finansiella instrument särskilt stora för banker och försäkringsföretag. För att undvika komplicerade omräkningar bör dessa institut därför också utarbeta en ordinär årsredovisning enligt IAS. Kommittén drar slutsatsen att detta leder till dubbelarbete när det gäller den ordinära årsredovisningen.

3.9. I några europeiska länder innebär emellertid sambandet mellan den ordinära årsredovisningen och beskattningen att det för tillfället inte är möjligt att omedelbart finna en lösning på ovannämnda problem. Ändå är det ytterst viktigt att börsnoterade företag inte tvingas att använda två uppsättningar redovisningsstandarder längre än nödvändigt. Det bör därför införas en artikel i direktivet som skapar en förbindelse med skatteharmoniseringen i EU. Kommittén anser dock att så länge EU inte har genomfört en skatteharmonisering bör EU bibehålla medlemsstaternas alternativ, som beskrivs i moderniseringsdirektivet, för att möjliggöra en skattemässigt neutral omställning.

3.10. Det finns en trend i riktning mot skattekonsolidering i Europa. Enligt kommittén bör kommissionens närmare undersöka om IAS utgör en bra grundval för att fastställa skattemässiga krav.

3.11. Några medlemsstater ha redan meddelat att de skall utforma nya nationella bestämmelser som "konvergerar" med IAS-standarderna; dessa bestämmelser är således inte helt identiska med IAS. Kommittén vill påpeka att dessa initiativ strider mot tendensen i riktning mot internationella redovisningsstandarder. Dessutom tvingar de internationellt verksamma företag att vidta dyrbara åtgärder. För ett företag som är verksamt i fem medlemsstater räcker det inte att med att använda en bestämd standard en enda gång, utan det tvingas att operera med fem olika regelverk, vilket leder till skillnader i analyserna.

3.12. Även om strävan efter en fullständig överensstämmelse mellan nya nationella redovisningsbestämmelser och IAS är i linje med önskan att införa gemensamma redovisnings-standarder för alla företag i EU, kommer den i praktiken att skapa problem så länge inte alla rättsområden har harmoniserats (t.ex. beskattning i allmänhet och källskatt på kapitalavkastning i synnerhet). Kommittén anmodar därför kommissionen att verka för en ökad harmonisering på dessa områden. Innan detta mål har uppnåtts bör det dock anges i moderniseringsdirektivet att medlemsstaterna vid omställningen har möjlighet att införa egna regler, särskilt för små och medelstora företag eftersom införandet av IAS-standarder utgör en särskild börda för dem.

3.13. Kommittén anser dessutom att man inte får bortse från sociala och miljömässiga aspekter, och att det bör krävas att uppgifter om dessa områden skall tas upp i årsredovisningen.

3.14. Slutligen vill kommittén framhålla vikten av att företagen efterlever revisionsbestämmelserna, däribland de bestämmelser som har fastställts av International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB).

4. Slutsatser

4.1. Kommittén ser det som positivt att EU med detta moderniseringsdirektiv anpassar redovisningsdirektiven till IAS-standarderna. Denna anpassning gör det lättare för investerare att jämföra årsredovisningarna i EU. Därmed blir marknaden som helhet effektivare och företagens kapitalkostnader lägre. Denna slutsats är i linje med kommitténs tidigare slutsatser på detta område(2).

4.2. Det är emellertid viktigt att snarast harmonisera redovisningslagstiftningen ytterligare. Annars finns det en reell risk att denna åtgärd lägger en än ännu tyngre rapporteringsbörda på de berörda företagen.

4.3. Det behövs även en ingående undersökning av vilka skattemässiga följder införandet av IAS-standarderna kan komma att få. Kommittén anser därför att en mer omfattande skatteharmonisering i EU är önskvärd ur denna synvinkel.

Bryssel den 22 januari 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) Se EESK:s yttrande i EGT C 260, 17.9.2001.

(2) Se EESK:s yttrande om internationella redovisningsstandarder i EGT C 260, 17.9.2001.