SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 9.11.2004 
KOM(2004) 745 slutlig 
. 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
OM INCITAMENT TILL REGISTRE RING AV ORGANISATIONER I 
GEMENSKAPENS MILJÖLEDNINGS- OC H MILJÖREVISIONSORDNING (EMAS) 
 
 
{SEC(2004)1375}  
 
SV 2   SV INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. Inledning ................................................................................................................... ... 3 
1.1. Svårigheter som EMAS står inför................................................................................ 3  
2. Former av externa incitament....................................................................................... 4  
2.1. Flexibla regelverk........................................................................................................ .4 
2.2. Incitament för ökat deltagande..................................................................................... 6  
2.2.1. Offentlig upphandling .................................................................................................. 6  
2.2.2. Ekonomiska bidrag....................................................................................................... 7 
2.2.3. Tekniskt stöd och informationsstöd ............................................................................. 7  
3. Slutsatser .................................................................................................................. .... 8 
 
SV 3   SV 1. I NLEDNING  
Miljölednings- och miljörevisionsordningen (EMAS) är ett frivilligt 
miljöledningssystem som gör det möjligt för organisationer att utvärdera, styra och kontinuerligt förbättra sin miljöprestanda.  
Rapportens två viktigaste syften är dels att informera Europaparlamentet och rådet 
om de incitament till EMAS-registrering av organisationer som för närvarande finns i medlemsstaterna, dels att informera de nationella myndigheterna om vilken praxis som råder i de olika medlemsstaterna. 
Tanken med rapporten är att ge myndighetern a bättre strategi- och beslutsunderlag, 
så att incitamenten kan anpassas till de t enskilda fallet. Dessutom kommer de 
uppgifter som finns i rapporten att vara  till nytta för kommissionen under den 
kommande översynen av EMAS-förordningen
1 (nedan kallad ”förordningen”). 
Rapporten uppfyller kravet i artikel 10.2 andra stycket och i artikel 11.3 i 
förordningen som säger att Europeiska  kommissionen skall översända följande 
information från medlemsstaterna till Europaparlamentet och rådet: 
– Hur dubbelarbete kan undvikas när det gäller EMAS-registrerade 
organisationers genomförande av miljö lagstiftningen och kontroll av detta. 
– Hur organisationers deltagande i EMAS främjas. 
I rapporten beskrivs först bakgrunden till EMAS och framtida utmaningar. Därefter 
behandlas de nationella myndi gheternas olika incitament. 
1.1. Svårigheter som EMAS står inför 
Sedan förordningen trädde i kraft 1995 har den använts för att höja kvalitetsnivån på 
miljöledningssystemen. EMAS unika utformning, som syftar till att ge hög prestanda, öppenhet och trovärdighet, gör de n till ett viktigt verktyg som kan bidra 
till en bättre miljö genom att uppmuntra alla typer av organisationer till bättre 
miljöprestanda. 
I EMAS ingår ett formellt miljöledni ngssystem (EN ISO 14001). Andra mindre 
formella miljöledningssystem
2 finns på marknaden och ger olika valmöjligheter för 
organisationer som vill ha miljöledning. Det bör påpekas att EMAS går längre än EN ISO 14001 och ställer de strängaste krav en av alla system, vilket gör det möjligt 
att kräva en större insats från organisa tioner som försöker uppfylla kraven. Detta kan 
förklara skillnaden mellan statistiken för registreringar och intyg inom EMAS respektive EN ISO 14001. 
Organisationer kan dra många fördelar av  EMAS. Några exempel som kan nämnas är 
ekonomiska fördelar tack vare ett mer hållba rt utnyttjande av tillgångarna, en bättre 
                                                
 
1 Förordning nr 761/2001 av den 19 mars 2001. 
2  BEST-projektet 
http://europa.eu.int/comm/enterprise/environment/event s/sme_conference/present ations/best_report.pdf  
 
SV 4   SV image gentemot allmänheten, mindre risk att överträda miljölagstiftningen, bättre 
relationer med lagstiftare på miljöområde t och andra intressenter, samt riktig 
riskhantering, vilket i sin tur kan göra at t långivare och försäkringsgivare erbjuder 
bättre ekonomiska villkor. Trots alla de ssa fördelar står nu ordningen inför flera 
utmaningar. 
– Antalet nya registreringar har sj unkit under de senaste två åren. 
– Näringslivet är särskilt krit iskt när det gäller bristen på externa incitament och 
obalansen mellan kostnader och fördelar, särskilt för små- och medelstora företag. 
– De flesta av de registrera de företagen finns i några få  medlemsstater, vilket gör 
att deltagandet i EMAS är skevt fördelat i EU. 
– I maj 2004 blev ordningen fullt tillämplig i de nya medlemsstaterna, vilket 
ökade möjligheten till nya registreringar.  
2. F
ORMER AV EXTERNA INCITAMENT  
Karaktären på de externa incitament so m de nationella myndigheterna använder sig 
av kan variera beroende på vilket syftet är. Två huvudgrupper kan urskiljas, 
nämligen incitament inom lagstiftningen och incitament vars syfte är att främja ett ökat deltagande i ordningen genom offentlig upphandling, ekonomiska bidrag, tekniskt stöd och informationsstöd.  
2.1. Flexibla regelverk 
Problem 
Artikel 10.2 i förordningen utgör den rä ttsliga grunden för medlemsstater som 
undersöker hur registrering i EMAS ska ll kunna beaktas vid genomförandet av 
miljölagstiftningen och kontrollen av att den efterlevs. Syftet med bestämmelsen är att undvika onödigt dubbelarbete för både  organisationer och tillsynsmyndigheter.  
Regeringarna är skyldiga att skapa ett effektivt, ändamålsenligt och tydligt regelverk 
som garanterar att miljölagstiftningen efterlevs. Hittills har olika lednings- och 
kontrollstrategier  tillämpats med varierande resulta t. Detta kan förklara varför det 
trots dessa strategier fortfarande är mycket vanligt att miljölagstiftningen inte efterlevs. 
Problemet hänger också samman med att t illsynsmyndigheterna i vissa fall har 
otillräckliga resurser. Myndigheter tvingas of ta använda alla sina resurser t.ex. för 
övervakning av anläggningar. Om det inte finns tillräckliga resurser kan detta hindra 
en effektiv övervakning och kontroll, vilket i sin tur kan medföra oavsiktliga brister i 
kontrollen av efterlevnaden. 
I förordningen fastställs stränga krav på efterlevnaden av miljölagstiftningen. 
Oberoende, externa kontrollanter ska ll enligt förordningen bekräfta att 
organisationen kan visa att den följer gäll ande lag. I gengäld har vissa medlemsstater 
 
SV 5   SV infört flexibla regler för EMAS-registrera de organisationer för att lätta den börda 
som regelverket utgör och effek tivisera de egna resurserna. 
Målsättningar 
Graden av flexibilitet i regelverket kan vari era från ett land till ett annat, och därför 
avses med begreppet flexibelt regelverk  i den här rapporten både lättnader i 
regelverket,  i form av ändrade rättsliga krav utan förändringar av miljölagstiftningen 
som sådan, och avreglering, som medför  förändringar i själva lagstiftningen. 
De viktigaste målsättningarna med ett flexibelt regelverk är – att förenkla och minska regelverket när det föreko mmer onödiga bestämmelser, 
– att avskaffa administrativa hinder, 
– att minska behovet av att lämna onödi ga och varandra överlappande dokument 
till tillsynsmyndigheten, och 
– att gynna ett ansvarsfullt uppträda nde från aktörernas sida. 
Allmänna former 
Ett flexibelt regelverk har av vissa me dlemsstater införts på följande områden:  
– Uppgifter som krävs för tillstånd:  Rationalisering av ansökningar 
Flexibla tillståndförfaranden för EMAS-regi strerade företag. En stor del av de 
uppgifter som krävs för tills tåndsansökningar finns redan i EMAS-systemet. Den 
miljöinformation som finns i systemet kan betraktas som tillförlitlig, aktuell och 
användbar. 
– Lägre krav på rapportering och övervakning 
Om ett EMAS-företag kan visa att det unde r en tid följt bestämmelserna mycket noga 
eller haft en ovanligt hög prestanda, kan tillsynsmyndi gheten kräva färre uppgifter 
för att kontrollera dess presta nda. Detta kan också medföra att man beslutar om att 
uppgifterna inte behöver lämnas lika ofta.  
– Konsoliderade krav på rapportering och övervakning 
Genom EMAS kan tillsynsmyndigheten dra ny tta av den miljöinformation som finns 
i miljöredovisningen. Redovisningen ger den behöriga myndigheten uppgifter och information som senare kan användas för rapportering och/eller övervakning, vilket 
innebär att onödigt dubb elarbete undviks.  
– Färre kontroller 
I vissa fall är de nationella kontrollres urserna otillräckliga. Eftersom EMAS 
underlättar efterlevnaden av  miljölagstiftningen skulle man kunna föreslå att 
registrerade företag kontrolleras mindre of ta och/eller att kontrollerna görs mindre 
omfattande. 
 
SV 6   SV 2.2. Incitament för ökat deltagande 
Inledning 
I artikel 11 i förordningen fastställs krav fö r att se till att organisationers deltagande i 
EMAS främjas genom incitament på områdena stödfonder, offentlig upphandling, tekniskt stöd och informationsstöd. I artikel n hänvisas särskilt till främjandet av små 
och medelstora företags deltagande i EMAS. 
Incitament för ökat deltagande är möjliga på framför allt följande områden:  – Offentlig upphandling 
– Ekonomiska bidrag 
– Tekniskt stöd och informationsstöd 
2.2.1. Offentlig upphandling 
Offentliga upphandlare och andra organ som omfattas av upphandlingsdirektiven är 
en viktig konsumentgrupp. Ungefär 1 000 miljarder euro e ller cirka 16 % av 
unionens BNP går till offentlig upphandling. Att integrera miljömässiga hänsyn vid 
sidan av ekonomiska och sociala hänsyn i offentlig upphandling skulle kunna bidra 
avsevärt till en hållbar utveckling. Om of fentliga upphandlare i tillämpliga fall skulle 
hänvisa till EMAS i sina anbudsinfordringar, skulle detta bidra till att informera om 
systemet och utgöra ett inc itament att delta i det. 
Miljömässiga hänsyn vid offentlig upphandling, som till exempel frågan om 
miljöledningssystem, bör kopplas till avtalsföremålet och överensstämma med gemenskapslagstiftningens allmänna pr inciper, t.ex. öppenhetsprincipen och 
principen om likabehandling
3. 
I artikel 11.2 fastställs att deltagande  i EMAS får främjas genom offentlig 
upphandling i stor skala. Därför uppmanas offentliga myndigheter att undersöka hur 
de, utan att bryta mot gemenskapslagstiftn ingen, skulle kunna beakta registrering i 
EMAS när de ställer upp krit erier för sin upphandlingspolicy.  
I kommissionens tolkningsmeddelande om offentlig upphandling4 förklaras vilka 
möjligheter som offentliga myndi gheter i nuläget har när de t gäller att beakta EMAS-
registrering vid upphandlingsförfarande n. I meddelandet fastställs att 
miljöledningssystem som EMAS inte kan ut göra ett särskilt upphandlingskriterium, 
men däremot kan tjäna som bevis på en orga nisations tekniska ka pacitet att hantera 
miljöfrågor.  
Detta bekräftades i de ändrade direktiven om offentlig upphandling5, som är 
utformade för att förenkla, förtydliga oc h modernisera EU:s nuvarande la gstiftning 
                                                 
3 Kommissionens arbetsdokument “Buying Green” - A Handbook on environmental public procurement, 
SEK(2004) 1050 av den 18 augusti 2004. 
4 KOM(2001) 274 slutlig, 4.7.2001. 
5 Direktiv 2004/17/EG och direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004. 
 
SV 7   SV om offentlig upphandling. Genom de nya direktiven för offentlig upphandling införs 
ett nytt tekniskt urvalskriterium som inne bär att anbudsgivarna, i lämpliga fall och 
om det begärs av de offentliga myndighete rna, måste visa att de kan tillämpa 
åtgärder eller system för miljöledni ng vid fullgörandet av vissa bygg- och 
anläggningskontrakt eller tjänstekontrakt. E tt kontrakt för att anlägga en bro i ett 
naturreservat innebär t.ex. ett behov av kontinuerlig miljöledning och särskilda 
skyddsåtgärder under anläggningsarbetena. En ligt direktiven kan EMAS eller ett 
motsvarande miljöledningssystem i ett såda nt fall utgöra bevis på att kravet på 
miljöledningsåtgärder är uppfyllt.  
2.2.2. Ekonomiska bidrag 
I artikel 11.1 i förordningen understryks att medlemsstaterna skall se till att små- och 
medelstora företag deltar i systemet. Ett sä tt att göra detta är att underlätta tillgången 
till stödfonder och se ti ll att registreringsavgifterna är rimliga. 
Allmänna former 
De viktigaste formerna av ekonomiskt stöd är följande: 
– Bidrag till nyregistreringar i EMAS i form av klumpsummor eller en procent 
av de totala kostnaderna. 
– Skattelättnader vid förvärv som är avse dda att förbättra miljöprestandan utgör 
ett indirekt sätt att ge bidrag.  
– Särskilda fonder för tekniskt stöd, utbild ning av personal och externa konsulter.  
– Lägre registreringsavgifter.  
– Bättre villkor för EMAS-registrerade fö retag hos banker och försäkringsgivare.  
2.2.3. Tekniskt stöd och informationsstöd  
I artikel 11.1 i förordningen uppmanas in te bara medlemsstaterna att främja 
deltagande i EMAS, utan unders tryks också behovet av att öka små- och medelstora 
företags deltagande genom att vidta tekniska stödåtgärder och underlätta tillgång till 
information.  
Allmänna former 
När det gäller tekniska stödåtgärder är de viktigaste områdena följande:  
– Utbildningsprogram i samarbete med relevanta sammanslutningar, t.ex. 
handels- och industrikammare, eller under det nationella EMAS-organets 
överinseende. 
– Etappvisa genomförandeprogram, särskilt utformade för små- och medelstora 
företag. Dessa system är utformade för a tt hjälpa små- och medelstora företag 
att uppnå goda miljöresultat på olika ni våer, med hänsyn till deras olika behov. 
 
SV 8   SV – Synergismer med alla aktörer i miljö ledningssystem, t.ex. arbetsgrupper, 
partnerskap, inbördes granskning och individuellt anpassad handledning. 
– Myndigheternas kort- och långsiktiga i nvesteringar för utbildning av personal 
genom specialiserade program.  
– Riktlinjer och verktyg för särskilda sektorer.  
När det gäller information är de viktigaste områdena följande: 
– Särskilda informationsprogram som sk räddarsytts för ekonomiska aktörer, 
småskaliga industrier och hantverksföretag, fackföreningar, offentliga myndigheter och allmänheten etc.  
– Informationskampanjer som riktar si g till särskilda intressegrupper och 
allmänheten i form av TV-kampanjer, artiklar i facktidskrifter och lokaltidningar, reklamkampanjer eller andra sätt att höja medvetenheten. 
– Konferenser och seminarier för att uppmuntra ett aktivt deltagande och ett 
utbyte av erfarenheter och bästa metoder. 
3. S
LUTSATSER  
Genom externa incitament kan nationella  myndigheter göra mycket för att EMAS 
ska lyckas. Genom riktade åtgärder och program, i kombination med verkningsfulla 
incitament, kan myndigheterna locka organisationer och uppmuntra till fler 
registreringar i EMAS. 
Rapporten visar att praktiskt taget alla me dlemsstater tillämpar åtgärder som utgör 
någon form av externa incitament för EMAS -registrerade organisationer. Det faktum 
att näringslivet regelbun det klagar på bristen på konkreta åtgärder är en indikator på 
att det kan ske förbättringar. Oavsett vilk en kombination av incitament som ett land 
väljer, måste incitamenten emellertid utformas på ett sådant sätt att de överensstämmer med organisationern as önskemål och de nationella 
tillsynsmyndigheternas behov. 
Vem gör vad? - En kvantitativ utvärdering  
I bilaga II finns en översikt av inci tamenten i de olika medlemsstaterna. 
Förutom den kvantitativa utvärderingen bör det också göras en kvalitativ utvärdering 
av de befintliga incitamenten. För detta kr ävs en ingående studie under den pågående 
översynen av förordningen. Studien förväntas visa vilka incitament som är de mest 
fördelaktiga och användbara för aktörerna.  
Prioriteringarna måste fastställas av de nationella myndigheterna. Vid utformningen 
av de externa incitamenten har vissa medlemsstater gett EMAS ett större erkännande och stöd än andra formella (t.e x. EN ISO 14001) och mindre formella 
miljöledningssystem, medan andra medlemsstater har valt en annan strategi och föredrar andra system än EMAS. I allmänhet är incitamenten utformade för att passa privata organisationer. Eftersom EMAS också finns för offentliga organisationer är 
 
SV 9   SV det viktigt att medlemsstaterna ser till att finns incitament också i den sektorn, 
särskilt för lokala myndigheter.  
Länder kan lära av varandra och vid behov göra mer för att skapa incitamnet för 
EMAS-organisationer. Medlemsstaterna har utvecklat incitamentstrategier 
tillsammans med långsiktiga incitamentpr ogram för att uppmuntra till användning av 
de bästa metoderna. Överläggningar med de viktigaste intressenterna, t.ex. ledare i 
organisationer, underlättar ofta utformninge n av framtida åtgärder genom att hänsyn 
tas till de behov och förväntningar som finns. 
Nykomlingar 
Med några undantag finns det i de nya me dlemsstaterna mycket få eller inga 
incitament. Dessa länder har haft till uppgift att införliva EU:s omfattande 
miljölagstiftning, och även om uppbyggnaden av  den administrativa kapaciteten och 
införlivandet av lagstiftningen är något som nu praktiskt taget är fullbordat, måste både nationella myndigheter och privata ak törer försöka att framgångsrikt fullgöra 
nya rättsliga skyldigheter.  
Mot den bakgrunden kan myndighetern a se EMAS som ett passande 
förvaltningsverktyg för att hantera de rättsliga frågorna och uppmuntra både 
offentliga och privata organisationer att delta. Verkliga incitament för genomförande av och deltagande i EMAS är e tt effektivt sätt att göra detta.  
Kommissionen kommer att fort sätta att bidra med de te kniska stödåtgärder och det 
informationsstöd som är nödvändigt för att EMAS skall kunna tillämpas i privata och 
offentliga organisationer.  
Att gå från svårigheter till lösningar 
Rapporten tar upp ett antal svårigheter som systemet står inför och som inte kan 
förbises. 
Kommissionen har inlett en översyn av EMAS som bl.a. kommer att omfatta en 
genomgång av de rättsliga kraven på incita ment för att stärka incitamentens räckvidd 
och effektivitet. Vid översynen bör alla be rörda parter konsulteras för att garantera 
att både nationella tillsynsm yndigheter och aktörer får t illfälle att framföra sina 
synpunkter. 
Översynen av EMAS innebär en vändpunkt fö r ordningen, och en möjlighet att låta 
incitament spela en avgörande roll. Kommissionen och nationella 
tillsynsmyndigheter måste arbeta  för att hitta de bästa st rategierna för att uppmuntra 
effektiv ledning och en rationell miljöanvändning.