MOTIVERING

I enlighet med artikel 395.1 i direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (nedan kallat mervärdesskattedirektivet) får rådet enhälligt på kommissionens förslag bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i det direktivet för att förenkla uppbörden av skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller skatteflykt.

Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 27 september 2017 ansökte Italien om bemyndigande att avvika från artiklarna 218 och 232 i mervärdesskattedirektivet för att kunna införa obligatorisk elektronisk fakturering. Genom en skrivelse av den 3 november 2017 underrättade kommissionen övriga medlemsstater och genom en skrivelse av den 6 november 2017 underrättades Portugal, i överensstämmelse med artikel 395.2 i mervärdesskattedirektivet, om Italiens ansökan. Genom en skrivelse av den 7 november 2017 underrättade kommissionen Italien om att den hade alla nödvändiga uppgifter för att kunna behandla ansökan.

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Italien har lämnat in en ansökan om avvikelse på grundval av artikel 395 i mervärdesskattedirektivet om bemyndigande att få tillämpa en obligatorisk elektronisk fakturering för alla beskattningsbara personer som är etablerade på Italiens territorium, med undantag för beskattningsbara personer som omfattas av skattebefrielsen för små företag, och att få kanalisera fakturorna via systemet Sistema de Interscambio (nedan kallat SdI) som förvaltas av det italienska skatteverket.

Italien anför att kravet på elektronisk fakturering via SdI gör det möjligt för skattemyndigheterna att i realtid få tillgång till uppgifterna i de fakturor som utfärdats och mottagits av ekonomiska aktörer. Därigenom kan skattemyndigheterna utföra snabba och automatiska kontroller av överensstämmelsen mellan deklarerad och betalad mervärdesskatt.

Italien anser därför att införandet av ett allmänt krav på elektronisk fakturering skulle ge fördelar när det gäller bedrägeribekämpning och skatteundandragande, liksom en förenkling av skatteuppbörden. Enligt Italien skulle bättre efterlevnad av skattereglerna och ökad snabbhet och effektivitet vad gäller bedrägeribekämpning och kontroller mot skatteflykt kunna ge verkliga fördelar. Det skulle också ge ett uppsving åt digitalisering och administrativ förenkling.

Enligt de uppgifter som Italien lämnat utarbetas grunderna för obligatorisk elektronisk fakturering genom det befintliga frivilliga systemet och den obligatoriska elektroniska faktureringen för leveranser till offentliga myndigheter, vilket säkerställer en smidig övergång till obligatorisk elektronisk fakturering och begränsar åtgärdens effekter på beskattningsbara personer och konsumenter.

Sedan 2014 omfattas beskattningsbara personer som utför kommersiella transaktioner med offentliga myndigheter i Italien (20 % av de beskattningsbara personerna) av obligatorisk elektronisk fakturering. Alla fakturor från offentliga myndigheter kanaliseras via SdI och vidarebefordras till den statliga allmänna revisionsmyndigheten för utgiftskontroll och till offentliga myndigheter. Ett frivilligt system för den elektroniska överföringen av data eller för elektronisk fakturering mellan företag (B2B) infördes också under 2017. Systemet ger möjlighet att välja kvartalsvis elektronisk överföring av data till skattemyndigheterna för alla fakturor som utfärdats under referenskvartalet. Istället för denna periodiska dataöverföring kan leverantörerna skicka och ta emot elektroniska fakturor genom SdI. Från och med juli 2016 har skattemyndigheten ställt en gratis webbapplikation till förfogande för skapande, överföring och lagring av elektroniska fakturor. Följaktligen är ett antal företag redan skyldiga att utfärda elektroniska fakturor, medan andra företag hade eller kommer att få tillfälle att bekanta sig med systemet innan åtgärden införs.

Med tanke på det breda tillämpningsområdet och att avvikelsen är ny är det viktigt att säkerställa en uppföljning inom ramen för denna avvikelse och framför allt åtgärdens effekter på bekämpning av mervärdesskattebedrägeri och undandragande av mervärdesskatt och på beskattningsbara personer. Om Italien vill förlänga den avvikande åtgärden, begärs det att landet lämnar en rapport om hur åtgärden fungerar tillsammans med ansökan om förlängning. Rapporten bör innehålla en bedömning av åtgärdens effektivitet när det gäller att bekämpa mervärdesskattebedrägeri och skatteundandragande, samt förenkling av skatteuppbörden. Rapporten bör också innehålla en utvärdering av åtgärdens effekter på beskattningsbara personer, särskilt vad avser ökningen av deras administrativa börda och kostnaderna för regelefterlevnad.

Det föreslås att avvikelsen ska godkännas från och med den 1 juli 2018 till och med den 31 december 2021.

•Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

Genom artikel 218 i mervärdesskattedirektivet likställs fakturor i pappersform eller i elektronisk form genom att det i den föreskrivs att medlemsstaterna ska godta som fakturor alla dokument eller meddelanden i pappersform eller i elektronisk form. Enligt artikel 232 i mervärdesskattedirektivet måste användning av elektronisk faktura godkännas av mottagaren. Den obligatoriska elektroniska fakturering som planeras av Italien skulle avvika från dessa två bestämmelser.

Avvikelsen kan tillåtas på grundval av artikel 395 i mervärdesskattedirektivet i syfte att förenkla uppbörden av mervärdesskatt eller för att förhindra vissa former av skatteundandragande eller skatteflykt. Italien ansökte om avvikelseåtgärden för att motverka skattebedrägeri och skatteundandragande samt för att förenkla skatteuppbörden. På grundval av de uppgifter som Italien lämnat framgår att avvikelsen är förenlig med befintliga bestämmelser.

Undantaget för obligatorisk elektronisk fakturering skulle ligga i linje med rådets rekommendation om Italiens nationella reformprogram 2017 i vilket ”Italien rekommenderades att vidta följande åtgärder under 2017 och 2018 för att bland annat bredda den obligatoriska användningen av elektroniska fakturor och betalningar”.

2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

•Rättslig grund

Artikel 395 i mervärdesskattedirektivet.