SV Europeiska unionens officiella tidning C 332/20

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Att främja kreativitet, företagaranda och rörlighet i utbildningssystemen”

(yttrande på eget initiativ)

(2015/C 332/03)

Föredragande: Vladimíra DRBALOVÁ

Den 16 oktober 2014 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

Att främja kreativitet, företagaranda och rörlighet i utbildningssystemen.

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 7 maj 2015.

Vid sin 508:e plenarsession den 27–28 maj 2015 (sammanträdet den 27 maj 2015) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 88 röster för, 8 röster emot och 21 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK stöder ett gemensamt initiativ från Europeiska kommissionen och Europeiska rådets ordförandeskapstrio att fokusera på entreprenörskapsutbildning (1) och att främja företagaranda i Europa.

1.2 EESK rekommenderar medlemsstaterna att gå tillbaka till den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) som bygger på Osloagendan från 2006, som fortfarande är synnerligen aktuell.

1.3 EESK rekommenderar medlemsstaterna att utarbeta egna strategier för utbildning i entreprenörskap eller att införliva konceptet entreprenörskap i sina nationella strategier för livslångt lärande.

1.4 EESK efterlyser en gradvis utveckling av de nyckelkompetenser som fastställs i Europaparlamentets och rådets rekommendation från 2006 (2), som ska bidra till bättre anpassningsförmåga, anställbarhet, social integration och rörlighet.

1.5 Högkvalitativa praktik- och lärlingsplatser, varvade system eller andra arbetsplatsbaserade system, entreprenörs- och inkubatorprogram, volontärarbete och idrottsverksamhet kan underlätta övergången från skola till arbete eller egenföretagande.

1.6 Förfarandena för erkännande av kunskaper som förvärvats utanför skolan måste förbättras och elever, lärare och arbetsgivare måste delta i utformningen av förfarandena för erkännande och motiveras av dem (3).

1.7 Entreprenörskapsutbildningen måste dock beaktas mot bakgrund av samhället i stort, inte enbart företagsklimatet. Entreprenörskap bör ingå på alla utbildningsnivåer, lämpligen alltifrån tidig ålder, på ett sätt som möjliggör en kontinuerlig utveckling genom hela läroplanen.

1.8 EESK stöder kommissionens förslag till medlemsstaterna om att utveckla en referensram för företagarkompetens som ingår i nyckelkompetensramen. Detta skulle bidra till att säkerställa ett samordnat förhållningssätt mellan olika utbildningsnivåer och att hänsyn tas till icke-formellt och informellt lärande.

1.9 EESK uppmanar medlemsstaterna att införa ett program för lärare, utbildare och utbildningsledare som fokuserar på att utveckla företagarkompetens och företagaranda. Samtidigt bör skolor erbjuda en lärandemiljö som främjar företagaranda och är öppen mot samhället i stort.

1.10 EESK vill betona vikten av partnerskap mellan olika berörda parter – statlig förvaltning, skolor, företag, arbetsförmedlingar och familjer – och vi vill särskilt lyfta fram den roll som arbetsmarknadens parter spelar när det gäller att utveckla yrkeskompetens och övergripande färdigheter som är verklighetsanpassade.

1.11 EESK uppmanar medlemsstaterna att använda alla tillgängliga program och verktyg som stöder entreprenörskap i utbildningen, kreativitet, innovationsförmåga och rörlighet. EESK uppmanar kommissionen att ge medlemsstaterna stöd och lämplig assistans vid genomförandet av Erasmus+, samt se till att programmets instrument fungerar korrekt.

2. EU:s politiska ram

2.1 En av prioriteringarna i Europeiska rådets slutsatser av den 26–27 juni 2014 var enligt bilaga I, Strategisk agenda för unionen i tider av förändring (4), att bidra till att utveckla färdigheter och ge alla en möjlighet att utnyttja sina talanger och sina chanser i livet genom att främja de rätta färdigheterna för den moderna ekonomin och ett livslångt lärande.

2.2 För att bidra till översynen av Europa 2020-strategin lanserade det italienska ordförandeskapet (5) en politisk diskussion om utbildningens framtida roll i medlemsstaternas och EU:s agenda för tillväxt. Det lettiska ordförandeskapet fortsätter också att främja digitala möjligheter och utbildning i entreprenörskap, särskilt på regional nivå (6).

2.3 Rådet (utbildning, ungdom, kultur och idrott) betonade i sina slutsatser av den 12 december 2014 (7) att både entreprenörskap och utbildning utgör prioriteringar i Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla. Att utveckla ett entreprenörstänkande kan ha avsevärda fördelar för medborgarna i deras yrkes- och privatliv.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Detta fokus på entreprenörskapsutbildning innebär att man går tillbaka till Osloagendan för utbildning i entreprenörskap i Europa (8), vilket innebär att man i större utsträckning främjar företagaranda i samhället, samt den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) (9).

3.2 Kreativitet och innovation är avgörande för utvecklingen av företag och för Europas förmåga att konkurrera internationellt. Om vi vill öka tillväxten och konkurrenskraften måste vi investera i färdighetsutvecklande utbildning. Den första utmaningen består i att stimulera alla medborgare att tillägna sig övergripande nyckelkompetenser, t.ex. it-färdigheter, förmågan att ”lära sig att lära”, initiativförmåga och företagaranda samt kulturell medvetenhet (10).

3.3 Den konferens som observationsgruppen för arbetsmarknaden anordnade om stöd till nystartade företag för att skapa tillväxt och sysselsättning (11) visade också tydligt att man måste beakta entreprenörskapsutbildningen mot bakgrund av samhället i stort. Näringslivet bör dock arbeta för att göra det enklare att starta företag, minska byråkratin och skapa arbetstillfällen. Incitament för förberedande verksamhet, uppstart och utveckling av företag kan på ett effektivt sätt kopplas till annan aktiv arbetsmarknadspolitik och måste också ses i ett vidare sammanhang med företagsstöd och företagsutveckling.

3.4 Översynen av Small Business Act (12) är en unik möjlighet att stärka kopplingarna mellan åtgärder som fokuserar på små och medelstora företag respektive entreprenörsutbildning med hjälp av alla tillgängliga instrument, t.ex. Cosme. Att främja en kompetenshöjning i små och medelstora företag och alla typer av innovation är en av de tio vägledande principerna för att skapa lika konkurrensvillkor för små och medelstora företag i EU.

4. Nyckelkompetenser

4.1 Integreringen av inslag av entreprenörskapsutbildning i utbildningen bör syfta till att ge alla inlärare, oavsett kön, socioekonomisk bakgrund eller särskilda behov, möjlighet att utveckla de färdigheter och kompetenser som är nödvändiga för företagande.

4.2 Utöver grundläggande färdigheter såsom läs- och skrivkunnighet och räkneförmåga behöver man som företagare dessutom gradvis utveckla ett antal nyckelkompetenser som fastställs i Europaparlamentets och rådets rekommendation från 2006, bland annat initiativförmåga, företagaranda och förmåga att omvandla idéer till handling. Det innebär kreativitet, innovation och risktagande, samt förmåga att planera och leda projekt för att uppnå de mål som ställts upp.

4.3 Kommunikation på främmande språk är särskilt viktigt för att EU-medborgarna ska kunna flytta, arbeta och utbilda sig var de vill i hela Europa och det blir allt viktigare för ungdomar (13).

4.4 Det behövs digitalt entreprenörskap i den digitala inre marknadens tidsålder för att skapa nya arbetstillfällen, för innovativa idéer och för kluster som ökar innovationstakten. EU måste utarbeta en politisk ram som främjar IKT-färdigheter och uppmuntrar medlemsstaterna att lära sig av varandra när det gäller att öka antalet högskoleutbildade med IKT-färdigheter och förbättra kvaliteten på dessa färdigheter för att möta företagens behov.

4.5 Vi måste frigöra den enorma potentialen hos kvinnor och utforska deras unika synsätt på ledarskap och på att driva företag. Medlemsstaterna bör, i nära samarbete med berörda parter, inrätta program som siktar på att utveckla affärskunskap och företagarkompetens och få in fler kvinnor i företagsledningen i de globala leveranskedjorna (14).

5. Hur ska företagarandan främjas?

5.1 Företagarkompetens har man stor nytta av i livet i allmänhet och det ger människor bättre kontroll över sin framtid. Entreprenörskap bör ingå på alla utbildningsnivåer, lämpligen alltifrån tidig ålder, på ett sätt som möjliggör en kontinuerlig utveckling genom hela läroplanen.

5.2 Alla skolelever bör få möjlighet att delta i praktikprogram som bidrar till att utveckla denna kompetens. De verktyg som utvecklas för att utvärdera framsteg och visa att företagarkompetens har förvärvats bör fokusera på att förbättra kvaliteten på framtida praktik. Ett gott exempel är det finska arbetsprogram som ska ge företagsrelaterad utbildning på olika utbildningsnivåer, Yrittäjyyskasvatus (15).

5.3 Utbildning i entreprenörskap definieras som en samling formaliserade läror som informerar, utbildar och undervisar alla som är intresserade av att delta i den socioekonomiska utvecklingen genom ett projekt som ska främja medvetenheten om företagande, nyföretagande eller utveckling av småföretag (16).

5.3.1 Nu sätter EU sitt hopp till främjande och utveckling av varvade system och liknande typer av lärande på arbetsplatsen. De medlemsstater som har sådana system får goda resultat på lång sikt och deras ungdomsarbetslöshet ligger under EU-genomsnittet.

5.3.2 Praktik är ett viktigt verktyg för att hantera arbetslösheten och kompetensglappet samt att säkerställa övergången från utbildning till arbetsmarknad. Det bör ges mera stöd för inkludering av praktik i kursplanerna (17).

5.3.3 Praktikplatser som ska främja de anställdas företagaranda och arbetstagarstyrt/socialt entreprenörskap kan vara goda exempel på program för arbetstagarnas delaktighet som syftar till att uppnå de ekonomiska och sociala målsättningarna i de organisationer där de arbetar.

5.3.4 Volontärarbete kan vara en värdefull erfarenhet för kompetensutveckling. Det är huvudsakligen ungdomsorganisationer som tillhandahåller icke-formell utbildning. Genom sina utbildningsprogram bidrar de till att utveckla ett antal övergripande färdigheter, såsom lagarbete, social kompetens, initiativförmåga och risktagande. Ungdomarna kan lära sig av sina misstag i en trygg miljö (till skillnad från i det verkliga näringslivet).

5.4 Under 2012 offentliggjorde Europeiska kommissionen en rapport med titeln Entrepreneurship education at school in Europe (18), som tar upp nationella strategier, läroplaner och läranderesultat. För närvarande främjas utbildning i entreprenörskap i de flesta europeiska länder enligt ett antal olika strategier: 1) specifika strategier/handlingsplaner som uteslutande fokuserar på utbildning i entreprenörskap, 2) bredare utbildningsstrategier eller ekonomiska strategier där målen för utbildningen i entreprenörskap införlivas, 3) enskilda eller många initiativ som avser utbildning i entreprenörskap.

5.5 Alla människor är inte födda till att bli affärsmän eller affärskvinnor. Företagaranda ger dem bara flera möjligheter att lyckas i sitt yrkes- och privatliv. Men de som har fallenhet för att göra affärer och vågar omsätta sin företagaranda i praktiken bör få stöd.

5.5.1 Företagsinkubatorer är centrum för innovation och företagande. De finns på många universitet och är en trygg miljö där de studerande kan få professionell vägledning för att omsätta sina affärsidéer i praktiken och ta risker utan negativa effekter och en ”misslyckandekultur”. Studerande på handelshögskolor med inkubatorer får tillgång till en snabbare väg för att ansluta sig till ett uppstartsföretag eller starta ett eget företag.

5.5.2 Företagarkompetens kan också förvärvas genom kompetensutvecklingsprogram som organiseras utanför de allmänna utbildningssystemen. Dessa program kan omfatta coachning och mentorskap från erfarna utbildare, företagare och näringslivsexperter. Programmen bidrar inte bara till att ge potentiella egenföretagare värdefulla branschkunskaper, utan deltagarna kan dessutom bygga upp kontaktnät med befintliga företag och företagare.

5.5.3 Runt om i Europa visar industri- och handelskamrarnas utbildningar i företagarkompetens prov på en uppsjö olika undervisningsformer och praxis till stöd för människor som håller på att identifiera och dra igång företagsprojekt, kartlägga och organisera de nödvändiga resurserna samt ta risker som är kopplade till företaget: Entrepreneurial Skills Pass (Österrike) (19), Startup@Campus (Belgien) (20), Incuba' school (Frankrike), Long night of Start-ups (Tyskland) (21), New Entrepreneurs Day (Spanien) och Bright and Young (Belgien) (22).

5.6 Berörda parter och det civila samhällets organisationer kan spela en viktig roll när det gäller att på ett effektivt sätt bidra till genomförandet av initiativ som syftar till att främja företagandet och företagarandan. Ett exempel är den finska Startup Sauna-stiftelsen (23), som grundades av finska entreprenörer i samarbete med flera offentliga intressenter.

6. Erkännande av och ökad öppenhet kring företagarkompetens

6.1 Det finns fortfarande svårigheter som gäller öppenhet och erkännande av färdigheter och kvalifikationer. Detta är ett hinder för att vi ska få rätt kombination av färdigheter och kvalifikationer samt den rörlighet som behövs för att minska kompetensglappet och därmed bidra till att öka konkurrenskraften och välståndet.

6.2 Ett antal verktyg har inrättas på EU-nivå i syfte att underlätta samarbetet genom öppenhet och erkännande av de färdigheter och kompetenser som förvärvats genom yrkesutbildning och högre utbildning i hela EU (24).

6.3 Utöver dessa verktyg finns det ett antal initiativ som syftar till att åtgärda kompetensglapp, bland annat europeiska färdigheter/kompetenser, kvalifikationer och yrken (Esco) och kompetenskartan. För att främja rörlighet har vi också Europass-ramen, som inbegriper Europass-cv:t och det europeiska färdighetspasset, och det nyligen uppdaterade direktivet om yrkeskvalifikationer (25).

6.4 Om man ökar samstämmigheten mellan den europeiska referensramen för kvalifikationer (EQF), de europeiska systemen för överföring av meriter (ECTS och Ecvet) och den flerspråkiga klassificeringen av europeiska färdigheter/kompetenser, kvalifikationer och yrken (Esco) skulle detta bidra till att man kan erkänna kvalifikationer, validera icke-formellt och informellt lärande samt ge livslång vägledning. Denna process måste fortsätta att vara heltäckande och bör åtföljas av en utvärdering av de olika berörda instrumenten för att se till att de är ändamålsenliga.

6.5 Meddelandet En ny syn på utbildning (26) tar också upp behovet av att erkänna, bedöma och validera färdigheter som människor förvärvar utanför skolan, så att potentiella arbetsgivare kan få en färdighetsbeskrivning. Att erkänna färdigheter som förvärvats utanför skolan kan komma på fråga när någon är aktuell för ett arbete. Det bör dock inte enbart vara arbetsgivarnas sak att bedöma och validera sådana färdigheter.

6.6 Den politik och de ramar som ska öka kvalifikationernas överförbarhet är dessutom i allmänhet kopplade till befintlig EU-lagstiftning. Flera av dem är nationella initiativ för validering av tidigare lärande på medlemsstatsnivå. En systematisk översyn och övervakning av sådana nationella initiativ bör inriktas på att fastställa god praxis och främja ett ömsesidigt lärande och gemensamma principer (27).

6.7 EESK stöder kommissionens förslag om att utveckla en referensram för företagarkompetens som ingår i nyckelkompetensramen och delar upp kompetensen i dess beståndsdelar utifrån EQF:s deskriptorer och nivåer för läranderesultat. Detta bidrar till att säkerställa ett samordnat förhållningssätt mellan de olika utbildningsnivåerna och beaktandet av icke-formellt och informellt lärande.

6.8 EESK välkomnar följande två samarbetsinitiativ från kommissionen och OECD:

1. Entrepreneurship 360 (28), som syftar till att öka företagarandan på skolor, tekniska institutioner och yrkesskolor och tillhandahåller ett fritt tillgängligt självbedömningsverktyg som ska hjälpa institutioner och enskilda lärare att lyfta fram sina strategier och metoder för att främja företagarandan.

2. Onlineverktyget HEInnovate, som hjälper högskolor att främja mer företagaranda och innovativt tänkande i ett internationellt sammanhang (29).

7. Lärarnas, utbildarnas och utbildningsledarnas roll

7.1 Lärarna och utbildarna är mycket viktiga för att främja lärandet och öka antalet idéer. Integreringen av nya utbildningsprocesser och ny undervisningsteknik i klassrummen är ingen enkel uppgift, utan kräver kvalificerade lärare som är motiverade att leda processen framåt (30). De måste främja alternativa och icke-formella inlärningsmetoder och tillämpa ett individuellt förhållningssätt.

7.1.1 Kvaliteten på lärare och handledare är mycket viktig för att entreprenörsutbildningsprogrammen ska vara framgångsrika och ändamålsenliga. I detta avseende uppskattar potentiella företagare i ett tidigt skede av sin affärsverksamhet framför allt erfarna och kunniga lärare och entreprenörer, som t.ex. kan dela med sig av egna erfarenheter (31).

7.1.2 Ett exempel på ett ändamålsenligt entreprenörsutbildningsprogram är det program som anordnas av den irländska nationella stiftelsen för undervisning i entreprenörskap (32), som ger lärare intensivkurser för att högstadie- och gymnasielärare samt ungdomsledare ska få de kunskaper och resurser de behöver för att kunna utbilda ungdomarna i entreprenörskap. Deltagare som slutför programmet med godkänt resultat blir certifierade entreprenörskapsutbildare.

7.1.3 Ett annat exempel är det nederländska handlingsprogrammet Entreprenörskap och utbildning (33), som syftar till att främja företagarandan och inställningen till företagande bland eleverna genom att förankra företagarkompetens och kunskaper om företagande i det nederländska utbildningssystemet. Programmet består av olika delar vars syfte är att erbjuda många olika aktiviteter som ska utveckla elevernas företagarkompetens i alla olika skeden av utbildningen samt tillhandahålla utbildning till lärarna för att de lättare ska kunna hålla i entreprenörskapsutbildningen.

7.2 Lärare, utbildare och utbildningsledare bör sträva efter att utveckla sin egen kreativitet och innovativa attityd. Samtidigt bör skolorna erbjuda en lärandemiljö som främjar företagaranda och är öppen mot samhället i stort.

7.3 I juni 2013 offentliggjorde kommissionen en handledning för utbildare (34) som tar upp ett antal grundläggande principer för lärare i entreprenörskap, bedömning av kvalitativa läranderesultat, ämnesövergripande lärande, lärarutbildning och fortbildning för lärare, mentorskap samt innovation i företagarpedagogik och som lyfter fram viktiga budskap genom praktiska exempel.

7.3.1 Utbildningsanstalter för lärare i entreprenörskap bör utarbeta ett tydligt utbildningskoncept så att lärarna även kan undervisa med utgångspunkt i behoven på arbetsmarknaden. En utbildning som främjar företagaranda måste integreras som en övergripande strategi och ett övergripande ämne i utbildningsprogrammet.

7.3.2 Utbildningsprogram för lärare i entreprenörskap bör göra lärarna motiverade att själva utveckla sina kunskaper om företagande, sin företagskompetens och sin företagaranda.

7.3.3 Det bör finnas stöd för att utveckla kostnadsfria och öppna digitala och internetbaserade verktyg som lär ut företagarkompetens och utforskar samarbetsformer med gemenskapen för öppen källkod för att främja kostnadsfria affärsverktyg samt utbildning för sådana verktyg.

7.3.4 Det är viktigt att främja lärarnas rörlighet över hela Europa, särskilt inom den högre utbildningen, genom EU:s program för livslångt lärande och/eller andra instrument som utformats särskilt för detta. Det behövs en större rörlighet och ett större erfarenhetsutbyte i Europa – inte bara mellan olika universitet, utan också, där så är lämpligt, mellan den akademiska världen och affärsvärlden. Man måste utveckla program som gör det möjligt för utbildarna att tillbringa tid på andra skolor och/eller i den privata sektorn, så att de kan engagera sig, lära sig och utvecklas i sann bemärkelse.

8. Partnerskapsprincipen

8.1 Entreprenörskapsutbildningen bör utformas i samråd med företagen. Detta är nödvändigt för att de utexaminerade ska ha de färdigheter som behövs för att lyckas. Företagen bör uppmuntras att i högre grad utbilda chefer och anställda i entreprenörskap, samarbete och arbetstagarnas inflytande i organisationen. Företagen bör också ge de anställda utbildning där de förvärvar nödvändiga färdigheter och ny kunskap samt lär sig mer om beslutsfattande samt se till att arbetsförhållandena är sådana att de anställda kan gå utbildningar. Slutligen bör de samarbeta med utbildningsväsendet så att ungdomarna kan lära sig mer om arbetsmarknaden och hitta sin plats.

8.2 Kopplingen mellan fackföreningar och ungdomar inom utbildningsområdet är särskilt viktig. Fackföreningarna kan delta i utbildningen av ungdomar i andra miljöer än skolor eller utbildningscentrum. De mest erfarna och professionella arbetstagarna kan fungera som mentorer och handledare till unga arbetstagare, praktikanter och volontärer, eller bli lärare på särskilda lärlingsskolor. Sådana företagskontakter är viktiga för att ungdomar ska lära sig mer om arbetsmarknadsprocessen och förhållandet mellan arbetsmarknadens parter. Lärarfacken är en viktig resurs som man bör samarbeta med för att utarbeta en effektiv politik på utbildningsområdet, men det krävs också kontakter med näringslivet.

8.3 När det gäller samarbetet mellan arbetsmarknadens parter måste arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna framför allt vara delaktiga i utformningen av nationella strategier för livslångt lärande och handlingsplaner för genomförandet av ungdomsgarantier. EESK stöder åtgärdsramen för ungdomssysselsättning (35), som utarbetats av de europeiska arbetsmarknadsparterna.

8.4 Det är mycket viktigt att involvera det civila samhällets organisationer. Detta skulle göra det möjligt för de olika organisationerna (som inriktar sig på kvinnor, ungdomar, familjer, personer med funktionsnedsättning, invandrare, minoriteter och andra grupper) att ha ett effektivare fokus på särskilda medborgargruppers behov och prioriteringar i utbildningssystemet och på arbetsmarknaden.

8.5 Som redan nämnts i kommitténs yttrande (36) kommer familjen även fortsättningsvis att spela en viktig roll.

9. Ändamålsenlig användning av både befintliga och nya program

9.1 Erasmus+ (37), kommissionens nya program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott för perioden 2014–2020 syftar till att öka kompetensen och anställbarheten samt att modernisera den allmänna utbildningen, yrkesutbildningen och ungdomsarbetet. Det sjuåriga programmet kommer att ha en budget på 14,7 miljarder euro, vilket motsvarar en ökning med 40 % av den nuvarande utgiftsnivån till följd av EU:s åtagande att satsa på dessa områden. Erasmus+ kommer att ge mer än fyra miljoner européer möjlighet att studera, praktisera och volontärarbeta utomlands. Detta är ett viktigt steg framåt som ger stora möjligheter när det gäller stöd till utbildning i entreprenörskap, till exempel genom att uppmuntra införlivandet av samarbete mellan utbildning och näringsliv i kunskapsallianser i den högre utbildningen och i sektoriella kompetensallianser för yrkesutbildning.

9.2 Det finns också andra program och instrument till stöd för entreprenörskapsutbildning i EU: ESF (38) , Esco – europeiska färdigheter/kompetenser, kvalifikationer och yrken (39) – Cosme (40) , initiativet Horisont 2020 (41) , ungdomssysselsättningsinitiativet (42) och Kreativa Europa (43).

Bryssel den 27 maj 2015. Henri MALOSSE Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Se definitionen i punkt 5.3.

(2) Rekommendation av den 18 december 2006, 2006/962/EG (EUT L 394, 30.12.2006, s. 10).

(3) EUT C 214, 8.7.2014, s. 31.

(4) EUCO 79/14, s. 15.

(5) Det italienska ordförandeskapets program Europe – A fresh start (Europa – En nystart), s. 72.

(6) Det lettiska ordförandeskapets konferens i Riga den 11–12 februari 2015, Entrepreneurship in regions to strengthen the European Union’s competitiveness.

(7) Rådets slutsatser om entreprenörskap i utbildningen av den 12 december 2014 (EUT C 17, 20.1.2015, s. 2).

(8) Osloagendan för utbildning i entreprenörskap i Europa, 2006. http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/education-training-entrepreneurship/policy-framework/2006-conference/index_en.htm

(9) Rådets slutsatser av den 12 maj 2009 om en strategisk ram för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) (EUT C 119, 28.5.2009, s. 2).

(10) I enlighet med det strategiska målet nr 4 (Utbildning 2020): ”Att öka kreativiteten och innovationsförmågan, inklusive företagarandan, på alla utbildningsnivåer”, i rådets slutsatser av den 12 maj 2009.

(11) 35:e sammanträdet i EESK:s observationsgrupp för arbetsmarknaden, 13 november 2014.

(12) COM(2008) 394.

(13) Kommissionens strategiska ram: 1) Barcelonamålet som stats- och regeringscheferna enades om 2002 och 2) Stat och regering. I meddelandet från 2008 Flerspråkighet: en tillgång för Europa och ett gemensamt åtagande beskrivs kommissionens verksamhet inom detta område.

(14) Forskningsrapport 2013, Entrepreneurs: What can we learn from them? Del 2/3 – Inspiring female entrepreneurs. CIPD (Chartered Institute of Personnel and Development).

(15) Finlands undervisningsministerium (2009), Riktlinjer för fostran till företagsamhet, Helsingfors.

Finlands arbets- och näringsministerium (2012), Entrepreneurship review 2012.

(16) Se definitionen från Unesco och Unevoc.

(17) EUT C 214, 8.7.2014, s. 36.

(18) Eurydike, april 2012, Entrepreneurship education at school in Europe.

(19) Entrepreneurial Skills Pass (Österrike).

(20) Startup@Campus (Belgien).

(21) Long night of Start-ups (Tyskland).

(22) Bright and Young (Belgien).

(23) Teknologiateollisuus (2012), Uusi Startup-säätiö vauhdittamaan suomalaisia kasvuyrityksiä (Helsingfors).

(24) Den europeiska ramen för kvalifikationer (EQF) är ett viktigt verktyg för kvalifikationer av alla typer och på alla nivåer. Verktygen för yrkesutbildning omfattar det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (Ecvet) och den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (Eqavet). Verktygen för högre studier omfattar de europeiska standarderna och riktlinjerna för kvalitetssäkring inom högre utbildning (ESG) och det europeiska systemet för överföring och ackumulering av studiemeriter (ECTS).

(25) Direktiv 2013/55/EU.

(26) COM(2012) 669 final.

(27) Bygger på den kommande rapporten från Eurofound (2015), Youth Entrepreneurship in Europe, EF 1507.

(28) OECD:s projekt Entrepreneurship 360.

(29) HEInnovate.

(30) EUT C 214, 8.7.2014, s. 31.

(31) Bygger på den kommande rapporten från Eurofound (2015), Youth Entrepreneurship in Europe, EF 1507.

(32) NFTE-programmet.

(33) Program: Voortgangsrapportage Programma onderwijs en ondernemerschap och Landbouw en Innovatie, Brief Onderwijs en Ondernemerschap.

(34) Handledningen har utarbetats av ICF GHK för kommissionen, GD Näringsliv, Entrepreneurship education – A guide for Educators.

(35) Framework of Action on Youth Employment.

(36) EUT C 68, 6.3.2012, s. 1.

(37) Erasmus+ (EUT L 347, 20.12.2013, s. 50).

(38) ESF.

(39) Esco.

(40) http://ec.europa.eu/cip/cosme/index_en.htm

(41) http://ec.europa.eu/research/horizon2020/index_en.cfm?pg=home&video=none

(42) COM(2013) 144 final.

(43) Kreativa Europa.