P6_TA(2006)0238

Transatlantiskt partnerskapsavtal mellan EU och Amerikas förenta stater

Europaparlamentets resolution om att förbättra förbindelserna mellan EU och Förenta staterna inom ramen för ett transatlantiskt partnerskapsavtal (2005/2056(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av den transatlantiska förklaringen om förbindelserna mellan EG och Förenta staterna från 1990 och den nya transatlantiska agendan från 1995,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Bryssel den 16- 17 december 2004, särskilt avsnitten "En världsordning grundad på effektiv multilateralism" och "Att arbeta med partner",

- med beaktande av de uttalanden som gjordes efter mötet mellan Europeiska unionens stats- och regeringschefer och Förenta staternas president den 22 februari 2005 i Bryssel,

- med beaktande av resultaten från toppmötet mellan EU och Förenta staterna den 20 juni 2005 i Washington D.C.,

- med beaktande av sin resolution av den 9 juni 2005 om transatlantiska relationer [1] och sina tidigare resolutioner av den 17 maj 2001 [2], den 13 december 2001 [3], den 15 maj 2002 [4] och den 19 juni 2003 [5], sin rekommendation av den 10 mars 2004 till rådet om Guantánamofångarnas rätt till en rättvis rättegång [6], sin resolution av den 16 februari 2006 om Guantánamo [7] och sina resolutioner av den 22 april 2004 [8] och den 13 januari 2005 [9],

- med beaktande av förslaget till resolution 77 om transatlantiska förbindelser från Förenta staternas representanthus av den 9 februari 2005,

- med beaktande av kommissionens meddelande av den 18 maj 2005 om ett starkare partnerskap mellan EU och Förenta staterna och en öppnare marknad under 2000-talet (KOM(2005)0196),

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandena från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och utskottet för rättsliga frågor (A6-0173/2006), och av följande skäl:

A. Det transatlantiska partnerskapet är en hörnsten i unionens yttre åtgärder.

B. Det transatlantiska partnerskapet grundar sig på delade värden såsom frihet, demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen, och stöder hållbara ekonomier och hållbar utveckling. Sådana värden kommer att spela en nyckelroll även vid eventuella framtida översyner av det transatlantiska partnerskapets grundprinciper. Förenta staterna måste uppmanas att anamma de värden som försvaras och vidmakthålls av EU, exempelvis förbud mot dödsstraff och försvar av Internationella brottmålsdomstolen.

C. Även om man tolkar dagens globala risker och hot på delvis olika sätt är det nödvändigt att främja frihet och demokrati i världen och att anta de utmaningar som de utgör, såsom behovet av internationell säkerhet, utrota fattigdom, främja utveckling, behovet av globala nedrustningsinsatser, skydda mänskliga rättigheter, ta itu med globala hälsorisker, miljöfrågor och energisäkerheten, bekämpa internationell terrorism och organiserad brottslighet samt icke-spridning av massförstörelsevapen.

D. Det ligger i båda parters intresse att samfällt bemöta gemensamma hot och utmaningar på grundval av befintliga internationella fördrag och effektivt arbete i internationella institutioner, särskilt FN-systemet i enlighet med FN-stadgan.

E. Med tanke på båda parters ansvar för världsordningen är det av avgörande betydelse att partnerskapet mellan dem baseras på en stabil, hållbar och bärande samarbetsgrund.

F. I samband med kampen mot internationell terrorism är det nödvändigt att understryka vikten av att till fullo respektera folkrätten och internationella fördrag om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och att erkänna vikten av att diskutera om det är lämpligt med och om det finns behov av nya och mer skräddarsydda lösningar i folkrätten, som bättre svarar mot de utmaningar som ställs av internationell terrorism, och av nya lagliga medel för att bekämpa terroristhotet, samtidigt som ovannämnda rättigheter och friheter till fullo respekteras.

G. Såsom framgår av den europeiska säkerhetsstrategin är det transatlantiska partnerskapet och Nato mycket viktigt för den kollektiva säkerheten.

H. EU:s institutioner, medlemsstaterna, FN och allmänheten har upprepade gånger krävt att fånglägret i Guantánamo-bukten omedelbart skall stängas och att alla fångar skall behandlas i enlighet med internationell humanitär rätt och snarast möjligt beviljas en rättvis och öppen rättegång inför en behörig, oavhängig och opartisk domstol.

I. EU och Förenta staterna utgör världens största bilaterala partnerskap för handel (omkring 600000 miljoner euro i varor och tjänster 2003) och investeringar (omkring 1400000 miljoner euro 2003). Så mycket som 14 miljoner arbetstillfällen i EU och Förenta staterna är beroende av de transatlantiska affärsbanden (enligt Europeiska kommissionen).

J. Mot bakgrund av det starka ekonomiska inbördes beroende som härrör från ovannämnda band bör Lissabonmålen uppfattas som ett försök att göra Europa till en i hög grad konkurrenskraftig och kunskapsbaserad ekonomi som i sin tur gagnar det transatlantiska partnerskapet genom att öka tillväxten på gemensamma marknader.

K. Förenta staterna tillämpar fortfarande ett ensidigt viseringskrav för medborgare i tio av EU:s medlemsstater, inbegripet nio av de tio medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004. Detta innebär att de transatlantiska förbindelserna hämmas och orättvisor bland EU:s medborgare befästs, samtidigt som det är ett tecken på bristande förtroende för Europeiska unionens egna viseringsbestämmelser.

L. De två parterna är för närvarande de största biståndsgivarna till Mellanöstern och Medelhavsregionen: EU ger årligen omkring 3000000000 euro i bidrag och lån medan Förenta staterna ger omkring 2200000000 US-dollar. Fredlig utveckling av demokratiska samhällen i Mellanöstern, där mänskliga rättigheter respekteras och politisk pluralism garanteras, bör vara det centrala strategiska målet för både EU:s och Förenta staternas utrikespolitik. Detta bistånd bör samordnas bättre och främst gå till konfliktlösning och främjande av demokrati och hållbar utveckling.

M. Det österrikiska ordförandeskapet har understrukit behovet av att parlamentariska företrädare och företrädare för det europeiska och det amerikanska civila samhället görs mer delaktiga i det transatlantiska partnerskapet

Allmän ram för partnerskapet mellan EU och Förenta staterna

1. Europaparlamentet betonar behovet av att uppdatera det transatlantiska partnerskapets grundval genom att ersätta den befintliga nya transatlantiska agendan med ett transatlantiskt partnerskapsavtal som träder i kraft 2007. Parlamentet är övertygat om att ett sådant avtal är det enda sättet att förankra de transatlantiska förbindelserna i en fast institutionaliserad struktur och därmed ge parterna möjlighet att arbeta mot sina gemensamma mål på ett mer konsekvent och stabilt sätt. Parlamentet anser att bara ett sådant avtal skulle medge en omfattande omstrukturering och harmonisering av de olikartade och inte samordnade initiativ som för närvarande är på gång och att det även skulle stimulera andra internationella aktörer att tillämpa de oundgängliga principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen.

2. Europaparlamentet uppmanar i detta sammanhang parterna att på alla nivåer inleda en övergripande utvärdering av den nya transatlantiska agendans brister, misslyckanden och framgångar, särskilt med avseende på de prioriterade åtgärderna i den gemensamma åtgärdsplanen för EU och Förenta staterna, så att det transatlantiska partnerskapet kan byggas på en mer tydlig och konkret grund.

3. Europaparlamentet understryker även det trängande behovet av att man vid det kommande toppmötet mellan EU och Förenta staterna i juni 2006 utan ytterligare dröjsmål fastställer målet att fullborda den transatlantiska marknaden senast 2015, utan avbrott, såsom parlamentet, Förenta staternas kongress och ledande akademiker och intressenter inom näringslivet har föreslagit upprepade gånger.

4. Europaparlamentet anser att det är absolut nödvändigt att förverkliga sådana långtgående initiativ, särskilt med tanke på fördjupandet av de ekonomiska förbindelserna mellan EU och Förenta staterna. Parlamentet framhåller behovet av att de transatlantiska förbindelserna direkt påverkar uppfyllandet av mål som ingår i EU:s och Förenta staternas globala och bilaterala intressen och värderingar.

5. Europaparlamentet anser därför att de åtta gemensamma förklaringar som antogs vid toppmötet mellan EU och Förenta staterna i Washington D.C. den 20 juni 2005, liksom andra gemensamma åtgärder som kan följa, skulle integreras bättre och främjas effektivare inom ramen för det föreslagna transatlantiska partnerskapsavtalet.

6. Europaparlamentet beklagar av samma skäl att kommissionens meddelande av den 18 maj 2005, även om det är ett steg i rätt riktning, inte återspeglar den nödvändiga övertygelsen och beslutsamheten att gå vidare och fastställa slutmålet att stärka det transatlantiska partnerskapet genom att sluta ett transatlantiskt partnerskapsavtal som en lämplig institutionell och politisk ram. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att utarbeta ett nytt meddelande, där vikten av att gå vidare i frågan framhålls.

Det föreslagna transatlantiska partnerskapsavtalets politiska dimension: att bygga upp en "åtgärdsgemenskap" för globalt och regionalt samarbete

7. Europaparlamentet upprepar åsikten att det transatlantiska partnerskapsavtalet bör utvidga de befintliga politiska, ekonomiska och säkerhetsrelaterade dagordningarna och syfta till en "åtgärdsgemenskap" för globalt och regionalt samarbete på alla de områden där båda parters gemensamma intressen och värderingar står på spel. Parlamentet välkomnar i detta hänseende de åtta gemensamma förklaringarna från det senaste toppmötet i Washington, vilka anger de mest brådskande utmaningarna för båda parter. Parlamentet välkomnar också diskussionerna vid det första forumet för regelgivningssamarbete (den 26 januari 2006) och inom den första arbetsgruppen för immaterialrätt (den 26 januari 2006) och ser fram emot uppföljningen av dessa om tre månader. Parlamentet anser dock att det vore önskvärt med mer konkreta åtgärder, exempelvis informella samtal mellan europeiska och amerikanska experter på de berörda områdena, med syftet att utforma genomförbara åtgärder på kort och medellång sikt för att hantera dessa utmaningar.

8. Europaparlamentet rekommenderar även främjandet av en gemensam syn på förbindelserna med andra viktiga geopolitiska aktörer, inbegripet Kina, Indien, Japan, Latinamerika och Ryssland, att återuppliva framförhandlade vapenkontroll- och nedrustningsavtal på multilateral och bilateral nivå och att gemensamt åta sig att mer aktivt reformera FN och dess säkerhetsråd.

9. Europaparlamentet uppmanar med kraft EU och Förenta staterna att i samarbetet och samordningen av det tekniska biståndet och utbildningen i rättstillämpning prioritera åtgärder i Kina, Ryssland och Ukraina.

10. Europaparlamentet anser att det stöd för FN-systemet som uttalas i förklaringen med anledning av sextioårsjubileet av FN-stadgans undertecknande endast kan komma att stärka de allmänna demokratiska värderingarna i världen om förklaringens villkor och FN:s säkerhetsråds resolutioner tillämpas konsekvent när de mångfacetterade hoten och utmaningarna behandlas i praktiken. Parlamentet delar i detta hänseende åsikten att spridningen av öppet, ansvarsfullt och representativt styre, rättsstatsprincipen och respekt för mänskliga rättigheter enligt den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter är strategiska prioriteringar och moraliska nödvändigheter för parterna och att de som sådana måste vara ett särdrag i partnerskapet.

11. Europaparlamentet uppmuntrar parterna att vidta ytterligare gemensamma åtgärder för att fullgöra skyldigheter som härrör från internationella fördrag som utgör grundval för en effektiv multilateral ram på grundläggande politikområden för båda parters globala ansvar, såsom dem som avser Internationella brottmålsdomstolen, Kyotoprotokollet om klimatförändringar, Genèvekonventionerna, FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, inbegripet dödsstraffets avskaffande, icke-spridning av massförstörelsevapen, kampen mot organiserad brottslighet och smuggling, utlämning, tortyr, illegala kvarhållanden och överlämnanden, asyl, visering och emigration, uppgiftsskydd osv. Parlamentet uppmanar med kraft parterna att ratificera alla relevanta internationella fördrag och att övervinna aktuella skillnader i synsätt gällande analys, diagnos och politik, och sikta på ett globalt system grundat på goda styrelseformer och rättsstatsprincipen.

12. Europaparlamentet beklagar att Förenta staternas regering fortfarande är så ovillig att ingå någon form av meningsfullt internationellt partnerskap om klimatförändringar, men noterar som ett litet framsteg att landet nu, i enlighet med överenskommelsen från konferensen i december 2005 i Montreal för parterna till FN:s ramkonvention om klimatförändringar, är berett att inleda en ingående framåtsträvande dialog. Parlamentet välkomnar initiativ från de amerikanska lagstiftarna för att inrätta obligatoriska nationella system för att minska utsläppen av växthusgaser i Förenta staterna och den allt större vikt som fästs vid kampen mot klimatförändringar av nyckelaktörer i det amerikanska samhället, exempelvis delstatsregeringar, borgmästare, det civila samhällets organisationer och näringslivet.

13. Europaparlamentet rekommenderar att en gemensam strategi utvecklas för att säkra energi- och råvaruförsörjningen, grundad dels på en multilateral politik som antas av alla större konsumentgrupper, dels på mångfald i fråga om energiförsörjnings, produktions- och transportmöjligheter.

14. Europaparlamentet uppmuntrar ett närmare samarbete inom kontaktgruppen om Kosovos slutliga status, med respekt för FN:s säkerhetsråds resolutioner och Europeiska unionens beslut och med målet att befästa fred, säkerhet och stabilitet i Balkanregionen som helhet.

15. Europaparlamentet uppmanar parterna att öka sina gemensamma insatser för att främja fred, välstånd och framsteg i Mellanöstern på grundval av de på varandra följande initiativ som kvartetten har tagit i enlighet med färdplanen. Parlamentet uppmanar därför parterna att i alla steg säkra en regelbunden, stark och bred närvaro av kvartetten samt en dialog på hög nivå. Parlamentet understryker betydelsen av en gemensam strategi gentemot den nyligen valda Palestinska myndigheten, och insisterar på iakttagande av principerna om icke-våld, erkännande av staten Israel och godkännande av tidigare överenskommelser och skyldigheter, inbegripet färdplanen. Parlamentet uppmanar Israel och Palestinska myndigheten att avstå från att vidta ensidiga åtgärder som skulle kunna äventyra det slutliga målet. Parlamentet uppmanar bestämt Palestinska myndigheten att göra sitt yttersta för att förhindra terroristhandlingar och Israel att stoppa utvidgningen av bosättningar och uppförandet av avspärrningar på palestinskt område. Parlamentet anser det mycket viktigt att den nyvalda Palestinska myndigheten förpliktigar sig att efterleva ovannämnda principer som fastställdes av kvartetten den 30 januari 2006, för att uppfylla det slutliga målet om två demokratiska stater, Israel och Palestina, som lever sida vid sida i fred och säkerhet. Parlamentet stöder det beslut som nyligen fattades av kvartetten om att stödja införandet av en tillfällig internationell mekanism för att säkra direkt bistånd till det palestinska folket.

16. Europaparlamentet rekommenderar att parterna vidtar alla nödvändiga åtgärder för att stärka stabiliteten i Libanon genom att stödja landets institutioner och demokratiska styre. Parlamentet anser därför att Libanons eget beslutsfattande inte får åsidosättas genom de transatlantiska parternas eller någon annan yttre aktörs åtgärder.

17. Europaparlamentet stöder parternas beslutsamhet att arbeta med de irakiska myndigheterna, FN och relevanta regionala aktörer för att hjälpa Irak att uppnå fred, stabilitet och demokrati efter grundlags- och parlamentsvalet. Parlamentet uttrycker sin djupa oro över de fortsatta kränkningarna av de mänskliga rättigheterna.

18. Europaparlamentet understryker behovet av att parterna arbetar i nära samarbete med frågan om Irans kärnkraftsprogram och att de bedriver en sammanhängande politik gentemot regionen som helhet, med fokus på det iranska folket, landets regering och den demokratiska oppositionen. Parlamentet uppmanar Förenta staterna att delta i förhandlingarna med Iran. Parlamentet stöder till fullo uttalandet av den 29 mars 2006 från ordföranden för FN:s säkerhetsråd liksom uppmaningen till Iran att vidta de åtgärder som krävs av IAEA:s styrelse för att upphöra med all berikningsrelaterad verksamhet. samt uppmaningen till IAEA att kontrollera upparbetningsverksamheten, bland annat när det gäller forskning och utveckling. Parlamentet delar uppfattningen att dessa åtgärder kommer att bidra till en diplomatisk förhandlingslösning, som garanterar att Irans kärnkraftsprogram uteslutande bygger på fredliga ändamål. Parlamentet stöder till fullo slutsatserna från det möte som hölls i Berlin den 30 mars 2006 liksom uppmaningen till Iran om att snarast möjligt bidra till en diplomatisk lösning på den internationella oron, men erinrar om att förhandlingarna redan pågått i tre år, att de inte kan vara för evigt och att de inte enbart kan leda till en försoningspolitik. Parlamentet anser att FN:s säkerhetsråd bör överväga att vidta ytterligare åtgärder.

19. Europaparlamentet rekommenderar att Irans legitima säkerhetsintressen tas i beaktande inom ramen för ett övergripande regionalt säkerhetssystem med starkt stöd från de transatlantiska parterna.

20. Europaparlamentet uppmanar till samordnade åtgärder gentemot Kina framför allt när det gäller det brådskande behovet av att finna sätt för att främja demokrati i landet, lösa upp spänningar i förbindelserna över sundet, stärka Taiwans deltagande i globala forum och underlätta dialogen mellan myndigheterna i Peking och Dalai Lama så att konkreta framsteg kan nås i Tibetfrågan.

21. Europaparlamentet stöder de föreslagna åtgärder som syftar till samarbete för att främja fred, stabilitet, välstånd och gott styre i Afrika, liksom de insatser som görs inom ramen för olika internationella forum, såsom G8:s och Afrikanska unionens handlingsplan, EU:s fredsbevarande resurs för Afrika och Förenta staternas initiativ för globala fredsbevarande insatser. Parlamentet föreslår dock att målet att uppnå FN:s millennieutvecklingsmål senast 2015 prioriteras genom en effektiv ökning av partnernas utvecklingsbistånd till Afrika, särskilt inom områdena utbildning samt hälso- och sjukvård, och genom stöd till internationella hjälpfonders insatser för att fullständigt utrota fattigdomen. Parlamentet förväntar sig att regeringarna för länderna i Afrika uppfyller sin del av överenskommelsen genom att göra åtaganden om demokrati, rättsstatsprincipen och respekten för mänskliga rättigheter samt kampen mot korruption.

22. Europaparlamentet anser att EU och Förenta staterna bör ge politisk prioritet åt en avsevärd minskning av fattigdomen och på nytt bekräfta sitt åtagande att nå FN:s millennieutvecklingsmål senast 2015 liksom sitt tidigare åtagande att senast 2020 avsätta 0,7 procent av deras BNP till utvecklingsbistånd.

Frågor rörande EU:s och Förenta staternas säkerhet och försvar

23. Europaparlamentet betonar Natos viktiga roll tillsammans med Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik, och understryker att Nato förblir en central garant för transatlantisk stabilitet och säkerhet. Parlamentet upprepar att det ligger i parternas intresse att stärka både Natos och EU:s resurser och att Nato särskilt bör utveckla sina möjligheter som forum för politisk debatt i ett verkligt partnerskap mellan jämlikar, med en lämplig avvägning mellan instrumenten förebyggande, krishantering och militär förmåga. Parlamentet rekommenderar därför att Natos och Europeiska unionens befintliga förbindelser när det gäller säkerhetsfrågor utvecklas, samtidigt som de båda organisationernas oberoende respekteras. Parlamentet understryker att alla militära ingripanden i princip bör ske på uppdrag av FN i överensstämmelse med dess stadga.

24. Europaparlamentet välkomnar Förenta staternas nyligen antagna National Defense Authorization Act för budgetåret 2006, som inte innehåller några bestämmelser om att köpa amerikanskt vid upphandling av tankningsfordon till det amerikanska flygvapnet. Parlamentet konstaterar dock att det fortfarande är svårt för europeiska försvarsföretag att ta sig in på Förenta staternas försvarsmarknad och att få tillgång till amerikansk försvarsteknik, eftersom det inte råder någon verklig transatlantisk ömsesidighet inom försvarsindustrin. Parlamentet anser därför att Europeiska försvarsbyrån bör rekommendera att nationella upphandlande försvarsmyndigheter i EU gör fler europeiska inköp, för att strategiskt stärka den industriella och tekniska basen inom vissa delar av den europeiska försvarssektorn och för att återupprätta jämvikten i det transatlantiska försvarsindustrisamarbetet.

25. Europaparlamentet efterlyser enträget fortsatta diskussioner om gemensamma snabbinsatser (inbegripet krishantering i alla dess former) vid plötsliga och oväntade politiska förändringar i länder där båda parters gemensamma värderingar och väsentliga intressen skulle kunna påverkas.

26. Europaparlamentet betonar vikten av att öka Europas militära förmåga, med tanke på den internationella säkerheten och för att upprätta bättre partnerskapsförbindelser mellan Europeiska unionen och Förenta staterna i politiskt och militärt hänseende.

27. Europaparlamentet välkomnar båda parters åtaganden och framhåller den viktiga roll som FN:s säkerhetsråd och andra FN-institutioner spelar i sökandet efter ett effektivt globalt svar på de centrala hot mot internationell fred och säkerhet som spridningen av massförstörelsevapen och deras bärarsystem liksom den oansvariga exporten och spridningen av konventionella vapen, inbegripet handeldvapen och lätta vapen, utgör. Parlamentet betonar därför vikten av att arbetet med att stärka icke-spridningssystemet fortsätter och att beslutsamma insatser måste göras för att vinna allmän anslutning till därmed sammanhängande fördrag och konventioner, särskilt Ottawakonventionen om förbud mot truppminor, och iakttagandet av Haag-uppförandekoden mot spridning av ballistiska missiler samt genomförandet av, FN:s handlingsprogram för handeldvapen och lätta vapen och det internationella fördraget om vapenhandel. Parlamentet uppmanar Förenta staterna att ratificera fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar.

28. Europaparlamentet rekommenderar ett utökat arbete med ett nytt instrument inom folkrätten, med en tillfredsställande definition av terrorism och effektiva och lagliga metoder som till fullo respekterar mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för det internationella samfundets bekämpning av terrorism.

29. Europaparlamentet uppmuntrar Europeiska unionen och Förenta staterna att fortsätta samarbetet i riktning mot ett övergripande system av internationella avtal om icke spridning av massförstörelsevapen, för att gemensamt förstärka icke-spridningsfördraget (NPT) som ett nyckelinslag för att förhindra kärnvapenspridning. Parlamentet beklagar att ingen gemensam ståndpunkt om detta kunde nås vid 2005 års konferens om utvärdering av icke-spridningsfördraget och föreslår att parterna gör sitt yttersta för att främja ett fullständigt genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution 1540(2004). Parlamentet anser att en förstärkning av IAEA och det globala partnerskapsinitiativet är centrala inslag i parternas gemensamma strategi. Parlamentet stöder i detta avseende IAEA:s förslag om multilateralisering av urananrikning. Parlamentet betonar vidare att de kärnvapenstater som finns bland de transatlantiska parterna bör arbeta hårdare för att uppfylla artikel VI i icke-spridningsfördraget.

30. Europaparlamentet uppmanar parterna att kraftigt öka sina ansträngningar för att säkra att den slutliga tidsfristen för förstöringen av kemiska vapen, som har fastställts till 2012, i enlighet med konventionen om kemiska vapen kommer att iakttas, och efterlyser särskilt en stärkning av kontrollsystemet för organisationen för förbudet mot kemiska vapen samt tillräckliga finansiella resurser för denna organisations verksamhet. Parlamentet påminner parterna om deras ansvar för att säkra en positiv utgång för den sjätte översynskonferensen om konventionen om bakteriologiska (biologiska) vapen, som skall hållas i slutet av 2006, och uppmanar dem att arbeta för antagandet av ett protokoll för kontroll av efterlevnaden av konventionen.

31. Europaparlamentet delar åsikten att kampen mot terrorism och spridning av massförstörelsevapen liksom den okontrollerade spridningen av konventionella vapen förblir de största säkerhetsutmaningarna för båda parter. Parlamentet betonar därför vikten av att båda parter förstärker sitt samarbete på detta område och stöder den roll som FN måste spela i hanteringen av båda dessa utmaningar.

32. Europaparlamentet beklagar därför djupt den misstro till följd av misstänkta kränkningar av mänskliga rättigheter och internationell rätt i samband med de så kallade extraordinära överlämnandena i Europa. Parlamentet hänvisar i detta sammanhang till Europarådets formella utredningar i enlighet med artikel 52 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och parlamentets tillfälliga utskott, som det hänvisas till i parlamentets resolution av den 15 december 2005 [10] och som inrättades genom dess beslut av den 18 januari 2006 [11]. Parlamentet uppmanar alla berörda parter, inbegripet Förenta staterna, att till fullo samarbeta med det tillfälliga utskottet.

33. Europaparlamentet understryker att parterna alltid måste uppträda med full respekt för folkrätten, FN-stadgan och demokratins principer, och se till att deras nationella lagstiftning och mekanismer på detta område överensstämmer med internationell rätt avseende mänskliga rättigheter och särskilt med FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Parlamentet anser att varje gemensam eller ensidig verksamhet som innebär att folkrätten inte fullt ut respekteras påverkar uppfattningen om det västerländska samhället negativt och gör det sårbart och skadar trovärdigheten i dess kamp mot terrorism och strävan efter fred, stabilitet och demokrati.

34. Europaparlamentet understryker med kraft behovet av att få ett slut på den rättsliga ovisshet som fångarna i Camp Delta på örlogsbasen i Guantánamo-bukten har befunnit sig i sedan de fördes dit, att garantera dem omedelbar tillgång till domstolsprövning och att se till att personer som anklagas för krigsförbrytelser får en rättvis rättegång i enlighet med internationell humanitär rätt och i full överensstämmelse med internationella rättsakter på de mänskliga rättigheternas område. Parlamentet betonar att denna fråga bör tas upp vid nästa toppmöte mellan EU och Förenta staterna. Parlamentet upprepar sitt krav på att fånglägret på Guantánamobasen omedelbart skall stängas.

35. Europaparlamentet beklagar att Förenta staternas försvarsdepartement hittills inte godkänt det besök av en delegation från ad hoc-arbetsgruppen för permanenta arrangemang mellan Europaparlamentet och Natos parlamentariska församling som man begärde tillstånd för i början av 2004. Parlamentet anser att detta besök under tiden har blivit mer angeläget än någonsin och avser att framställa begäran på nytt.

36. Europaparlamentet uppmanar de medlemsstater som ännu inte ratificerat 2003 års avtal mellan EU och Förenta staterna om utlämning och ömsesidig rättslig hjälp att påskynda ratificeringsprocessen. När det gäller rättsligt och polisiärt samarbete i straffrättsliga frågor anser Europaparlamentet att man bör uppmärksamma införlivandet (från EU:s sida) av avtalet mellan EU och Förenta staterna om ömsesidig rättslig hjälp och utlämning.

37. Europaparlamentet anser att de viseringskrav som för närvarande gäller för medborgare i en av EU:s gamla medlemsstater och i nio av EU:s nya medlemsstater innebär en omotiverad diskriminering mellan gamla och nya EU-medlemsstater. Parlamentet uppmanar därför med kraft Förenta staterna att utvidga undantaget från viseringskrav till att omfatta alla medborgare i EU:s medlemsstater, så att de alla utan dröjsmål säkras lika, öppen och rättvis behandling.

38. Europaparlamentet finner att initiativet "pålitlig person" är ett frivilligt initiativ. Parlamentet noterar emellertid att det kan skapa svårigheter för EU i samband med uppgiftsskydd, särskilt för medborgare som reser till Förenta staterna i affärs- eller turismsyfte. Parlamentet konstaterar när det gäller uppgiftsskydd att man bör säkra en lämplig uppföljning av den nyligen avkunnade domen från Europeiska gemenskapernas omstol i målet om passageraruppgifter [12] och en gemensam strategi för att motverka skräppost, spionprogram ("spyware") och sabotageprogram ("malware"), samtidigt som man stärker det bilaterala brottsbekämpningssamarbetet och samarbetar med alla berörda parter för att öka tredjeländers förståelse av behovet av att ta itu med skräppost.

39. Europaparlamentet betonar behovet av ökat samarbete om ett initiativ för säkra gränser i syfte att utveckla ett särskilt tillämpningsinitiativ för att stöda skapandet av nätverk mellan gränsförvaltningsbyråer, underlätta utbyte och konkreta tillämpningar av effektiva gränsförvaltningstekniker, dela med sig av upplysningar och vunna erfarenheter och tillhandahålla mätbara resultat som visar i vilken utsträckning förfalskning har minskat genom brottsbekämpningsåtgärder.

40. Europaparlamentet föreslår att samarbetet i kampen mot penningtvätt, finansiering av terrorism, skatteflykt, korruption och andra oegentligheter utvecklas vidare inom ramen för rekommendationerna från den internationella finansiella aktionsgruppen och andra lämpliga samarbetsramar.

41. Europaparlamentet uppmanar Förenta staterna att fastställa effektiva förfaranden för att göra det möjligt för personer att överklaga att de tagits upp i den förteckning över terroristmisstänkta som sammanställts i Förenta staterna och att få sina namn strukna från förteckningen så snart det fastställts att de är oskyldiga, samt för att säkra att personer med samma (eller liknande) namn som personer i förteckningen inte drabbas av nackdelar till följd av detta.

42. Europaparlamentet uppmanar till ett operativt samarbete i kampen mot terrorismen på grundval av lika värde och ömsesidighet (särskilt när det gäller upprättandet av allmänna bevakningslistor) och när det gäller åtgärder för att bekämpa organiserad brottslighet, narkotikasmuggling och korruption. Man bör även samarbeta när det gäller utbytet av DNA-uppgifter via Europol, säkerhet på Internet och utveckling och tilllämpning av strategier för Internetbaserad brottslighet, inbegripet frågor som rör betydelsen av samarbete mellan näringsliv och stat, skydd av känslig informationsinfrastruktur, terroristers användning av Internet, identitetsstölder, godkännande av elektroniska bevis och kampen mot barnpornografi på Internet.

43. Europaparlamentet påminner emellertid om att allt samarbete mellan EU och Förenta staterna alltid bör bedrivas med full respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, inbegripet rätten till en rättvis rättegång; parlamentet påminner även om att innan någon utlämnas till Förenta staterna bör landet lämna garantier för att denna person inte kommer att dömas till dödsstraff. Parlamentet uppmanar partnerländerna på båda sidorna om Atlanten att respektera principen om ömsesidighet i det rättsliga och polisiära samarbetet dem emellan.

44. Europaparlamentet anser att de amerikanska myndigheterna, medlemsstaterna och gemenskapsinstitutionerna samt Europarådet måste samarbeta med tillfälliga utskottet för CIA:s påstådda användning av europeiska länder för transport och illegal internering av fångar.

Partnerskapets ekonomiska och kommersiella dimension samt fullbordandet av den transatlantiska marknaden senast 2015

45. Europaparlamentet anser att det transatlantiska ekonomiska partnerskapet bör stärkas inom ramen för det föreslagna transatlantiska partnerskapsavtalet och kompletteras med ett transatlantiskt luftfartsavtal, snarare än bedrivas på det nuvarande besvärliga och ibland motstridiga sättet.

46. Europaparlamentet uppmanar det österrikiska ordförandeskapet att öka insatserna för att genomföra den förklaring om att förbättra den transatlantiska ekonomiska integrationen som man enades om vid toppmötet mellan EU och Förenta staterna 2005, genom att inrätta högnivåforumen för regelgivningssamarbete och innovation och inleda en gemensam undersökning av EU och Förenta staterna i syfte att kartlägga kvarstående hinder för handel och investeringar över Atlanten, och att bedöma de möjliga fördelarna med att fullborda den transatlantiska marknaden. Parlamentet föreslår med detta i åtanke att en färdplan upprättas med en bestämd handlingslinje och måldatum för marknadens fullbordande. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang det beslut som fattades vid det första informella ekonomiministermötet mellan EU och Förenta staterna i november 2005 om att tillsätta en arbetsgrupp för att säkra ett bättre skydd för immateriella rättigheter, med inriktning på förbättrat gränssamarbete, offentlig-privata partnerskap och samordnat tekniskt bistånd till tredjeländer.

47. Europaparlamentet hänvisar till sin resolution av den 1 juni 2006 om transatlantiska ekonomiska förbindelser mellan EU och Förenta staterna [13].

48. Europaparlamentet kräver att den transatlantiska konsumentdialogen och den transatlantiska miljödialogen återupplivas, så att "bästa praxis" kan utarbetas för att förbättra konsumenthälsa, säkerhet och miljöskydd och en mer hållbar transatlantisk marknad därmed lättare kan skapas.

49. Europaparlamentet uppmanar ledarna på båda sidor om Atlanten att ge nytt liv åt det transatlantiska ekonomiska samarbetet genom att inrätta system för tidig varning som kan fungera i ett tidigare skede av lagstiftningsprocesserna, i samband med problemformulering och identifiering av lösningar.

50. Europaparlamentet fördömer det exterritoriella synsätt som kännetecknar en stor del av Förenta staternas utrikespolitik och utrikeshandelspolitik, exempelvis Helms-Burton-lagen, Torricelli-lagen och avsnitt 301 i den amerikanska handelslagen.

Partnerskapets institutionella ram

51. Europaparlamentet påminner om att även om de största hinder som påverkat partnerskapet under senare år har varit innehållsrelaterade meningsskiljaktigheter snarare än meningsskiljaktigheter av institutionell art, kan inga landvinningar bestå utan institutioner som är beredda att verka för framsteg. Europaparlamentet betonar av det skälet vikten av en stabil institutionell ram med regelbunden samordning och samråd i fråga om genomförandet. Parlamentet upprepar därför behovet av att stärka det transatlantiska partnerskapets parlamentariska dimension genom att förvandla de transatlantiska lagstiftarnas dialog (TLD) till en transatlantisk församling som förbereder lagstiftarnas toppmöten inför toppmötena mellan EU och Förenta staterna. Parlamentet anser dessutom att tanken på att inleda nya, gemensamt finansierade program för utbyte mellan lagstiftningstjänstemän bör övervägas.

52. Europaparlamentet stöder därför det österrikiska ordförandeskapets förslag om att göra parlamentariska företrädare och företrädare från det europeiska och det amerikanska civila samhället mer fullständigt delaktiga i den dagliga partnerskapsverksamheten. Parlamentet anser att dess talman och ledningen för Förenta staternas kongress bör delta vid nästa toppmöte för att visa att de valda företrädarna aktivt stöder och medverkar i partnerskapet.

53. Europaparlamentet välkomnar att företrädare från ytterligare sex parlamentsutskott tas med i de transatlantiska lagstiftarnas dialog och stöder de pågående insatserna för att inrätta ett system för tidig varning inom parlamentet. Parlamentet anser att det senast i parlamentets budget för 2007 bör anslås medel till en permanent tjänst i Washington D.C., så att både parlamentet och TLD kan upprätthålla permanent kontakt med Förenta staternas representanthus och senat.

54. Europaparlamentet välkomnar 2005 års färdplan, som godkändes vid toppmötet mellan EU och Förenta staterna i juni 2005, särskilt beslutet att inrätta ett högnivåforum för samarbete i regelgivningsfrågor i syfte att underlätta en dialog om regelgivning.

55. Europaparlamentet insisterar att både intressegrupper och lagstiftare bör få medverka aktivt i dialogen om samarbete i regelgivning.

*

* *

56. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Förenta staternas president och kongress.

[1] EUT C 124 E, 25.5.2006, s. 556.

[2] EGT C 34 E, 7.2.2002, s. 359.

[3] EGT C 177 E, 25.7.2002, s. 288.

[4] EUT C 180 E, 31.7.2003, s. 392.

[5] EUT C 69 E, 19.3.2004, s. 124.

[6] EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 640.

[7] Antagna texter, P6_TA(2006)0070.

[8] EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 1043.

[9] EUT C 247 E, 6.10.2005, s. 151.

[10] Antagna texter, P6_TA(2005)0529.

[11] Antagna texter, P6_TA(2006)0012.

[12] Dom av den 30 maj 2006 i de förenade målen C-317/04 parlamentet mot rådet och C-318/04 parlamentet mot kommissionen.

[13] Antagna texter, P6_TA(2006)0239.

--------------------------------------------------