[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 18.7.2007

SEK(2007) 981

KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT åtföljande

meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om att stärka den inre marknaden för mobil-TV Sammanfattning av konsekvensanalysen {KOM(2007) 409 slutlig}{SEK(2007) 980}

SAMMANFATTNING

1. INLEDNING

I konsekvensbedömningen beskrivs de alternativ som kommissionen överväger för sitt meddelande om att ” stärka den inre marknaden för mobil-TV” . Meddelandets främsta syfte är att ge stöd för utvecklingen av den begynnande marknaden för mobil-TV (M-TV) i hela EU. Tidpunkten för meddelandet har valts med tanke på att säkerställa att alla de omständigheter som krävs för att tjänsten skall bli framgångsrik i EU finns på plats.

Omfattande samråd har förts med berörda aktörer. Särskilt kan noteras att kommissionen har stött inrättandet av en paraplygrupp för branschen, Europeiska rådet för mobila radio- och tv-sändningar (European Mobile Broadcasting Council, EMBC) som samlar branschens viktigaste aktörer, inklusive sändningsbolag, tillverkare, innehållsproducenter och telekomoperatörer. EMBC gav i mars 2007 ut rekommendationer om teknik, frekvensutrymme (spektrum) och regleringsfrågor.

2. MOBIL-TV OCH EU

Mobil-TV är en ny konvergerande teknik som sammanför särskilt två av branschens viktiga sektorer i EU: mobil kommunikation och audiovisuella tjänster . Tekniken ger en stor potential för tillväxt och sysselsättning i EU – inte bara för de två sektorer som tekniken främst berör, utan också för flera relaterade områden, t.ex. innehållsproduktion och marknadsföring.

Mobil-TV förväntas också medföra betydande fördelar för konsumenterna i EU, eftersom användarna kan ta emot TV-program var som helst och när som helst samtidigt som de har tillgång till ett rikligt, mångsidigt och individuellt anpassat audiovisuellt innehåll. Detta kommer att leda till nya sätt att använda och växelverka med det audiovisuella innehållet, och mobil-TV kan bli en ny livsstil, inte bara en ny teknikplattform.

Tills vidare har dock introduktionen av och genombrottet för mobila TV-tjänster gått långsamt i EU. Europa riskerar därför att förlora sina konkurrensfördelar inom mobila tjänster och gå miste om en viktig möjlighet till tillväxt och innovation, om inte en tillräcklig grad av samordning kan nås i hela Europa. Nyckeln till ett brett genombrott för dessa innovativa tjänster i EU ligger i att skapa de rätta omständigheterna för att aktörerna skall kunna utnyttja den inre marknadens fördelar och särskilt de nödvändiga stordriftsfördelarna .

Kommissionen har därför identifierat behovet av en EU-strategi inom området för mobil-TV . Strategin skall omfatta de viktigaste rättsliga frågorna och bidra till att utforma det sätt på vilket branschen, nationella myndigheter och alla berörda aktörer fungerar. Syftet med meddelandet och den tillhörande konsekvensbedömningen bör ses mot bakgrund av kommissionens i2010-initiativ [1] och EU-regelverket för elektronisk kommunikation . Det aktuella meddelandet har därför en nyckelställning när det gäller att främja genombrottet för de nya innovativa tjänsterna.

3. TEKNIKER FÖR MOBIL-TV

Begreppet mobil television betyder att audiovisuellt innehåll överförs till en mobil mottagare . Överföringen kan ske på olika sätt, från direktsändning till tidsfördröjd sändning (time-shifted) eller beställningsbar sändning (on-demand). Dessutom kan mobila TV-tjänster sändas över olika nät, inklusive nät för mobilkommunikation, markbaserade broadcastsändningar, satellitkommunikation och Internet.

Det finns en avgörande skillnad mellan mobila TV-tjänster som är unicast (en till en) och tjänster som är broadcast (en till många). Beställningsbar (on demand) video och tidsfördröjd sändning (time-shifted) är exempel på unicast medan traditionella TV-program i regel sänds som broadcast. Unicast har i dagsläget mycket stor spridning och de flesta operatörer använder existerande mobiltelenät (2.5 eller 3G/UMTS) för leverans av TV-innehåll till mobila mottagare.

Broadcastsänd mobil-TV ligger fortfarande i startgroparna. De viktigaste teknikerna som används vid försökslanseringar och kommersiella lanseringar av digital broadcastsänd markbunden mobil-TV i Europa är DVB-H (Digital Video Broadcast transmission to Handheld terminals) som baserar sig på DVB-T-standarder. Övriga tekniker är T-DMB (Terrestrial Digital Multimedia Broadcasting), som baserar sig på T-DAB-standarder, och MediaFLO (Media Forward Link Only). Det finns också hybrider mellan satellit- och markbaserade system , t.ex. DVB-SH som använder satelliternas frekvensband.

DVB-H är för närvarande den vanligaste standarden i EU och används för provsändningar och/eller kommersiella sändningar i 15 medlemsstater. DVB-H är den enda standarden som är bakåtkompatibel med DVB-T, som används för digitala markbaserade TV-sändningar i EU.

4. RÄCKVIDD

I meddelandet och den tillhörande konsekvensbedömningen behandlas frågor som hör samman med den rättsliga ramen för elektronisk kommunikation, såsom teknik och standarder, tillståndssystem och spektrumpolitik. Endast frågor rörande mark- och broadcastbaserad mobil-TV behandlas .

Frågor rörande innehåll tas inte upp, eftersom de redan omfattas av ett antal särskilda politiska och rättsliga initiativ inom ramen för EU:s audiovisuella politik. Här kan noteras att förslaget till ett nytt TV-direktiv också kommer att omfatta audiovisuellt innehåll som levereras över mobila plattformar.

Audiovisuella tjänster som erbjuds över mobila kommunikationsnät , exempelvis mobila kommunikationer över 3G/UMTS, omfattas inte heller av räckvidden för kommunikationen och den tillhörande konsekvensanalysen, eftersom användningen av dessa nät inte ger upphov till nya politikfrågor rörande teknik, frekvensutrymme (spektrum) och tillståndssystem.

5. LÄGET PÅ EU-MARKNADEN

I dagsläget är marknaden för broadcastbaserad mobil-TV fortfarande på ett väldigt tidigt utvecklingsstadium. Tjänsten har tagits i kommersiell användning i fyra medlemsstater, Italien, Tyskland, Finland och Storbritannien. Vi upplever dock att utvecklingen börjar ta fart när det gäller införandet av tjänster. 2006 var ett viktigt år för pilotprojekt och annonseringar. 2007 förväntas bli de kommersiella lanseringarnas år, med landsomfattande lanseringar planerade i Tyskland, Frankrike och Spanien. 2008 är branschens riktmärke för mobila TV-tjänster, för då inträffar viktiga händelser, såsom EM i fotboll och olympiska spelen, som på allvar sätter de nya tjänsterna på prov.

Tabell 1 – läget för mobil-TV i EU-27

Teknik | Medlemsstater där tekniken används |

Försök | Kommersiell lansering |

DVB-H | AT, BE, CZ, DE, ES, FR, HU, IE, LT, LU, NL, PT, SE, SI, UK | IT, FI |

DMB/DAB-IP | FR, IE, NL, UK | DE, UK |

MediaFLO | FR, UK |

5.1. Problem som tagits upp

Kommissionen har identifierat tre huvudområden som är avgörande för ett framgångsrikt införande av mobil-TV i EU: 1) teknik och standarder, 2) den rättsliga ramen, särskilt tillståndssystem, och 3) spektrumtillgänglighet och harmonisering. Den inre marknaden är en relevant dimension inom alla dessa områden.

5.1.1. Teknik

För närvarande karakteriseras läget i EU av att det finns flera överföringsstandarder för mobil-TV. Vi står därför inför ett problem med potentiell fragmentering av marknaden till följd av de många tekniska alternativen för mobil-TV. Frågor rörande interoperabilitet har tidigare varit aktuella för mobila kommunikationer, interaktiv TV och High Definition TV (HDTV) och har bemötts på olika sätt, från harmonisering av standarder (GSM, UMTS) till främjandet av avtal inom branschen (etiketten ”HD ready”).

På en fragmenterad europeisk marknad finns det risk för förlust av stordriftsfördelar, långsammare genombrott och dyrare utrustning. I fråga om nya tekniker som mobil-TV är den avgörande faktorn för genombrott och användning att en kritisk massa kan uppnås inom en rimlig tid.

Teknik – nyckelfrågan i konsekvensbedömningen: Vilka åtgärder krävs för att säkerställa att stordriftsfördelarna (inre marknaden) nås så snabbt som möjligt så att branschen och konsumenterna inom EU kan dra nytta av att mobila TV-tjänster införs?

5.1.2. Tillståndssystem

De nationella systemen för tilldelning av tillstånd för mobila TV-tjänster varierar kraftigt. Detta bekräftades i en undersökning som kommissionen inledde 2006.

I många medlemsstater omfattas mobil-TV av de allmänna föreskrifterna för broadcasting. I vissa andra medlemsstater finns det inga särskilda regler eller så är regelverket för de nya tjänsterna fortfarande föremål för debatt. Situationen ger upphov till en hög grad av rättslig osäkerhet och i vissa fall ett rättsligt tomrum som påverkar mobil-TV-operatörerna negativt.

Licenssystemen måste vara välfungerande på den inre marknaden och målet bör vara ett jämlikt spelfält där de olika aktörerna kan konkurrera på lika villkor. Lagstiftningen i hela EU måste bygga på liknande principer så att klarhet kan nås om vilka regler som tillämpas och för att den rättsliga ramen skall uppmuntra till investeringar och innovation.

Tillståndssystem – nyckelfrågan i konsekvensbedömningen : Vilka åtgärder krävs för att säkerställa att mobila TV-tjänster har stöd av en rättslig ram i hela EU?

5.1.3. Frekvensutrymme (spektrum)

En nyckelfaktor för framgångsrik mobil-TV är att tillgång till radiospektrum fås i tid . En central utmaning är att kunna säkerställa att de typer av spektrumresurser som behövs blir tillgängliga utan dröjsmål i alla regioner i Europa. För att nå detta mål är det nödvändigt att 1) snarast identifiera kritiska spektrumresurser, 2) utvärdera behov av harmonisering eller samordning på europeisk nivå, bl.a. för att bereda vägen för stordriftsfördelar, 3) uppskatta den framtida efterfrågan på de identifierade spektrumresurserna, både i kvantitativa och kvalitativa termer, och jämföra denna efterfrågan med spektrumtillgänglighetens utveckling på nationell och europeisk nivå.

I detta skede har två viktiga frekvensutrymmen identifierats som relevanta för mobil-TV och konstaterats kräva överväganden på EU nivå, nämligen det så kallade L-bandet och UHF-bandet.

En kritisk faktor för UHF-frekvensutrymmets tillgänglighet är nedsläckningen av analoga markbundna TV-sändningar för den delen av utrymmet. EU-tidsfristen år 2012 för nedsläckningen av analoga markbundna TV-sändningar, som har godkänts av rådet och Europaparlamentet, kommer sannolikt att efterlevas i de flesta medlemsstater. I ett meddelande från kommissionen om frigjort frekvensutrymme (Digital Dividend) , som är planerat för det fjärde kvartalet 2007, fastställs kommissionens strategi för användningen av det frekvensutrymme som frigörs genom nedsläckningen, särskilt UHF-bandet.

UHF-frekvensbandet (470–862 MHz) föredras av de flesta operatörer på grund av de tekniska egenskaperna. Användningen av detta band begränsas dock av ländernas varierande politik rörande det frigjorda frekvensutrymmet och bristen på samordning i EU. Kommissionen har uppmanat medlemsstaterna att identifiera ett band för mobil-TV inom det frigjorda frekvensutrymmet.

L-bandet (1452–1492 MHz) kan visa sig bli en nödlösning på flera marknader där inget annat frekvensband finns tillgängligt. Användningen av detta band är för närvarande begränsat till vissa tekniker. Kommissionen har lagt fram förslag om att öppna upp användningen av detta band så att det blir tillgängligt för ett större antal tekniker[2].

Frekvensutrymme – nyckelfrågan i konsekvensbedömningen: Vilka åtgärder behövs för att säkerställa att adekvat frekvensutrymme görs tillgängligt för mobil-TV i hela EU?

6. POLITISKA ALTERNATIV

För vart och ett av de fastställda tre viktigaste politikområdena (teknik, tillståndssystem och frekvensutrymme) innehåller konsekvensbedömningen identifiering och bedömning av tre huvudsakliga politiska alternativ, enligt sammanfattningen i tabellen nedan.

Tabell 2: Politiska alternativ

Politik-område | Teknik | Tillståndssystem | Frekvensutrymme |

Alternativ | Alternativ 1 | Fastställa en obligatorisk standard i hela EU | Ett enda tillstånd som omfattar hela EU | EU-harmoniserad tilldelning |

Alternativ 2 | Uppmuntra ett branschavtal om en gemensam standard. I brist på avtal gäller en obligatorisk standard | Icke-bindande ram | Åtgärder enligt mjuk lagstiftning |

Alternativ 3 | Bibehålla den nuvarande situationen | Ingenting görs (dvs. inga särskilda åtgärder vidtas) | Ingenting görs (dvs. inga särskilda åtgärder vidtas) |

7. SLUTSATSER

De viktigaste slutsatserna från en detaljerad utvärdering av alternativen sammanfattas nedan.

Teknik

Som respons på den tekniska utmaningen skulle en gemensam standard i hela EU medge stordriftsfördelar, snabbt genombrott för mobil-TV, billigare terminaler och konkurrenskraft för EU. För att nå detta mål tycks alternativet med ett branschavtal rörande en gemensam standard med uppbackning av möjligheten till lagstiftning för att göra en standard obligatorisk ( alternativ 2) vara mer proportionellt än alternativet med att nu fatta ett administrativt beslut om en särskild standard ( alternativ 1 ). Ett förfarande där branschen deltar medger en bättre anpassning till tekniska förändringar och medför sannolikt lägre ”migrationskostnader”, dvs. kostnader som skulle uppstå för aktörer som redan har investerat i avvikande standarder eller i multistandard. Alternativet skulle dessutom medföra lägre administrativ belastning för EU och de nationella myndigheterna.

Det kunde också åtföljas av stöd och främjande åtgärder från kommissionen och vid behov av samregleringselement, exempelvis offentliggörande av standarden i förteckningen över standarder. Kommissionen skulle regelbundet övervaka hur branschen utvecklas i detta hänseende och bedöma huruvida framstegen rörande en gemensam standard är tillfredsställande.

Tillståndssystem

I fråga om tillståndssystem skulle i teorin ett gemensamt tillstånd över hela Europa för mobil-TV ( alternativ 1 ) vara det bästa alternativet när det gäller att säkerställa ett jämlikt spelfält i hela EU. Det finns dock för närvarande ingen rättslig mekanism för att införa ett sådant tillståndssystem i hela Europa. Kommissionens förslag som offentliggjordes för samråd inom ramen för den aktuella översynen av den rättsliga ramen för elektronisk kommunikation omfattade bl.a. bestämmelser för tillståndssystem på EU-nivå. Om förslagen godkänns träder de dock för sent i kraft för att vara tillämpliga på mobil-TV. I det aktuella läget verkar det som att alternativ 2 (kommissionen fastställer en rättslig ram för tillstånd för mobila TV-tjänster, genom icke-bindande åtgärder i mjuk lagstiftning) lämpar sig bäst när det gäller att nå målet om ett jämlikt spelfält och rättslig säkerhet för mobila TV-tjänster i Europa.

Frekvensutrymme

Ett EU-harmoniserat synsätt på identifiering och tilldelning av frekvensband för mobil-TV ( alternativ 1 ) har den fördelen att det skulle medföra en EU-omfattande säkerhet rörande frekvenstillgängligheten för tjänsterna och därmed potentialen att öppna upp en stor marknad från början. Detta skulle i sin tur ge en betydande styrka för mobil-TV som affärsverksamhet eftersom frekvenstillgängligheten är en kritisk faktor.

Där harmonisering är möjlig tycks åtgärder på EU-nivå vara den bästa lösningen, på samma sätt som i fråga om L-bandet. Där harmonisering inte är möjlig kunde, åtminstone under startfasen (såsom i fråga om UHF-bandet), åtgärder inom mjuk lagstiftning ( alternativ 2 ) användas för att uppmuntra medlemsstaterna att vidta samordnade åtgärder om och när möjligheterna i UHF-bandet öppnas upp. En kombination av alternativ 1 och 2 kunde, beroende på frekvensband, därför se ut att vara den bästa lösningen för att säkerställa att lämpliga frekvenser görs tillgängliga i hela Europa för mobila TV-tjänster.

I vart och ett av fallen har syftet varit att finna de minst mödosamma metoderna för att nå de önskade målen.

[1] i2010 – KOM(2005) 229(http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/docs/communications/com_229_i2010_310505_fv_en.pdf).

[2] Radiospektrumkommittén (RSC) (2006): Uppdrag från RSC rörande L-bandet(http://ec.europa.eu/information_society/policy/radio_spectrum/docs/current/mandates/EC%20Mandate%20to%20CEPT%20on%20L_Band%20Oct%202006.pdf).