Detta beslut gäller medel som tas i anspråk ur EU:s solidaritetsfond (EUSF) i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 (nedan kallad förordningen) till ett belopp av 33 992 206 euro för att ge bistånd till Bulgarien, Grekland, Litauen och Polen med anledning av de naturkatastrofer som ägde rum i dessa länder under 2017. Ianspråktagandet av medel åtföljs av förslaget till ändringsbudget (FÄB) nr 4/2018 som föreslår att de anslag som krävs ska föras in i den allmänna budgeten för 2018.

(1)Grekland ansökte om ett bidrag från Europeiska unionens solidaritetsfond den 11 oktober 2017, vilket låg inom tidsfristen på tolv veckor från det att de första skadorna registrerades den 21 juli 2017. Ansökan grundades på kriteriet en ”regional naturkatastrof” i enlighet med artikel 2.3 i förordningen. Den 9 mars 2018 lämnade Grekland, efter en begäran från kommissionen, ytterligare uppgifter som krävdes för att slutföra bedömningen av detta ärende.

(2)Katastrofen utgör en naturkatastrof och faller därför inom solidaritetsfondens tillämpningsområde.

(3)De bulgariska myndigheterna uppskattar det totala värdet på de direkta skador som orsakats av naturkatastrofen till 101,4 miljoner euro. Ansökan baserades på grundval av bestämmelserna för ”regionala naturkatastrofer” i artikel 2.3 i förordningen, enligt vilka en ”regional naturkatastrof” definieras som en naturkatastrof som i en region på Nuts 2-nivå i en bidragsberättigad stat leder till direkta skador som överstiger 1,5 % av den regionens bruttonationalprodukt (BNP). De skador som jordbävningen i Kos orsakade motsvarar 1,8 % av BNP i den berörda södra Egeiska Nuts 2-regionen och överskrider således det tröskelvärde på 1,5 % som fastställs i förordningen. Greklands ansökan berättigar således till ett bidrag från solidaritetsfonden.

(4)I sin ansökan begärde de grekiska myndigheterna en förskottsutbetalning. Kommissionen ansåg att en förskottsutbetalning inte var berättigad, eftersom ytterligare nödvändiga uppgifter från Grekland krävdes för att göra den preliminära bedömning som föreskrivs i artikel 4a i förordningen.

(5)Som svar på jordbävningen togs räddningstyrkor in för att bedöma situationen, utföra räddningsinsatser, återställa öns vitala funktioner (flygplats, hamn, sjukhus) och samordna lokala katastrofhanteringsmyndigheter. Brandmän och den nationella ambulanstjänsten mobiliserades för att söka efter innestängda och skadade personer. Särskilda grupper återställde förstörda kraftledningar. Grekland rapporterade 10 dödsolyckor och mer än 100 skadade personer. Invånare och ett stort antal turister fick sova i skolor, parker och utomhus under flera nätter. Hamnen på Kos befanns ha vållats väsentlig skada och kunde inte användas under några dagar. 150 bostäder måste repareras och 10 bostäder måste återuppbyggas. 33 företag kräver reparationer och 5 måste återuppbyggas. 3 offentliga byggnader påverkades också. Många föremål av kulturellt värde skadades, främst på den östra sidan av ön som låg närmare jordbävningens epicentrum, i synnerhet monument och arkeologiska fyndplatser i staden Kos.

(6)Grekland uppskattade kostnaderna för nöd- och återställningsinsatser som är bidragsberättigande i enlighet med artikel 3.2 i förordningen till 93,9 miljoner euro och redovisade dessa fördelade efter typ av insats. Den största delen (47,8 miljoner euro) av de stödberättigande kostnaderna avser åtgärder för att skydda kulturarvet. Den näst största andelen (ungefär 41,1 miljoner euro) gäller kostnader för att återställa transportinfrastrukturen.

(7)Enligt de grekiska myndigheterna finns det inte någon försäkring som täcker de bidragsberättigande kostnaderna.

(8)Den drabbade regionen tillhör kategorin ”mer utvecklade regioner” inom ramen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020. De grekiska myndigheterna informerade kommissionen om sin avsikt att omfördela medel från struktur- och investeringsfondsprogrammen till återhämtningsåtgärder.

(9)Grekland aktiverade inte unionens civilskyddsmekanism.

(10)Som en sekundär effekt av jordbävningen genererades en lokal tsunami som drabbade kusten längs Bodrumhalvön och delar längs kusten på ön Kos. En internationell grupp bestående av vetenskapsmän från Turkiet, Grekland och kommissionens gemensamma forskningscentrum genomförde en undersökning i efterhand.

(11)När det gäller genomförandet av unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av katastrofrisker finns det för närvarande inget pågående överträdelseförfarande.

(12)I ansökan ges en kort beskrivning av Greklands genomförande av unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av risker som rör naturkatastrofer av den typ som här är aktuell. Efter de kraftiga jordskalv som drabbade Grekland under åren 1978–1981 beslutade den grekiska regeringen att inrätta en strategi för förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer. Denna skulle stärka de lokala samhällenas resiliens genom ett regelverk för genomförande av strategier för att minska kända risker, hantera konsekvenserna av jordskalv och förfaranden eller åtgärder för att förebygga nya risker.

2.3 Litauen – översvämning

Under sommaren och hösten drabbades Litauen av ihållande regn som ledde till fullt mättade jordar som inte längre kunde absorbera överskottsvattnet. Denna situation ledde till översvämningar som främst förorsakade skador på nätverksinfrastrukturen och inom jordbrukssektorn.

(1)Litauen ansökte om ett bidrag från solidaritetsfonden den 22 december 2017, vilket låg inom tidsfristen på tolv veckor från det att de första skadorna registrerades den 4 oktober 2017. Ansökan grundades på kriteriet en ”större naturkatastrof” enligt artikel 2.2 i förordningen. Den 6 februari 2018 lämnade Litauen ytterligare information.

(2)Katastrofen utgör en naturkatastrof och faller därför inom solidaritetsfondens tillämpningsområde.

(3)De litauiska myndigheterna uppskattade värdet av de direkta skadorna till följd av översvämningarna till 407,4 miljoner euro. Detta belopp överstiger tröskelvärdet för ”en större naturkatastrof” för att kunna nyttja medel ur solidaritetsfonden som gäller för Litauen under 2017 på 214,9 miljoner euro (dvs. 0,6 % av bruttonationalinkomsten baserad på 2015 års uppgifter). Eftersom den beräknade totala direkta skadan överstiger tröskelvärdet anses katastrofen uppfylla villkoren för en ”större naturkatastrof” och berättigar således till bistånd från solidaritetsfonden.

(4)Litauen begärde inte någon förskottsutbetalning.

(5)Ansökan från Litauen innehåller en detaljerad beskrivning av de meteorologiska förhållandena och konsekvenserna av de långvariga skyfallen. En period av onormalt kraftiga skyfall under flera månader med en regnmängd på upp till 280 % av den normala ledde till vattendränkt jord, onormalt höga nivåer av inlandsvatten och en kritisk överbelastning av dräneringssystemen. Den 4 oktober 2017 deklarerade Litauen ett landsomfattande undantagstillstånd. Den kritiska situationen förorsakades av det långvariga flödet av överskottsvatten med plötsliga förändringar i vattennivåer, lerslam och dräneringssystem som skadats på grund av det höga vattentrycket. Utdikning och dräneringssystem i hela landet misslyckades med att absorbera vattnet. Översvämmade floder ledde till översvämmade åkrar, jordbruksföretag och hushåll, kraftstationer och kyrkogårdar. De kraftiga regnen skadade också över 100 km regionala vägar. Omkring 50 elavbrott registrerades, med skadade fjärrvärmeledningar och värmeisolering.

(6)Litauen uppskattade kostnaderna för nöd- och återställningsinsatser som är bidragsberättigande i enlighet med artikel 3.2 i förordningen till 240,2 miljoner euro och redovisade dessa fördelade efter typ av insats. Nästan alla stödberättigande kostnader avser återställande av infrastruktur för hantering av vatten/avloppsvatten, inklusive dammar och dräneringssystem. Bidraget från solidaritetsfonden får emellertid inte användas för reparationer som går utöver dessa tillgångars tillstånd före naturkatastrofen.