EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
KOM(95) 21 slutliga 
Bryssel, den 17.03.1995 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
om situationen för soltorkad tobak i Italien 

1. SITUATION 
11- Produktion 
Produktionen av soltorkad tobak i Italien (sorterna Xanthi-Yakà, Perustitza, Erzegovina) 
uppgick 1976 till 38 355 ton. Sedan dess har den gått ner konti-nuerligt för att 1992 
uppgå till 11 961 ton. Denna kontinuerliga nedgång i produktionen har uppstått trots höga 
bidrag (mellan 1,905 och 2,222 ecu/kg) och exportbidrag (0,35 ecu/kg). 
Produktionsnedgången var relativt konstant mellan 1986 och 1991 (från 23 460 ton till 
17 120 ton), men mycket markerad 1992 då den var minus 30% i jämförelse med 
föregående skördeår och uppgick till 11 961 ton, dvs. 60% av den garanterade 
maximikvaliteten. 
Under 1993 förbättrades produktionen något till 13 302 ton och garantitröskeln var 
fastställd till 15 000 ton. Endast 63% av den totala produktionen 1993 förekom inom 
producentgrupperna. Kvoten för 1994 är fastställd till 11 000 ton. 
Produktionen av denna tobakstyp berör flera tusen arbetare och är starkt koncentrerad till 
två områden i Italien (Salento, Lecce 90% och Chieti 10%). 
1.2. Producentinkomster 
De totala inkomsterna för produktion av dessa sorter har för de senaste skördeåren varit 
följande: 
1990: 44 645 000 ecu 
1991: 36 460 000 ecu 
1992: 32 027 000 ecu 
1993: 25 935 000 ecu. 
Det gemenskapsstöd som ingår i dessa inkomster är följande: 
1990: 43 877 000 ecu, dvs 98% av de totala inkomsterna 
1991: 36 909 000 ecu, dvs 101 % av de totala inkomsterna 
1992: 25 353 000 ecu, dvs 80% av de totala inkomsterna 
1993: 25 389 000 ecu, dvs 98% av de totala inkomsterna. 
1-3. Produktionens kvalitet 
Kvalitetsspridningen på soltorkad tobak i Italien är otillfredsställande: för skördeåren 
1988-1992 utgör den bästa kvaliteten av tre i genomsnitt bara 0,8% (Xanthi-Yakà) 
respektive 6,5% (Perustitza) och 6,8% (Erzegovina), medan den lägsta kvaliteten utgör 
73,3% (Xanthi-Yakà) respektive 55,5% (Perustitza) och 49,8% (Erzegovina). 
1.4. Pris 
De genomsnittspriser som betalades av bearbetningsföretagen under den gamla ordningen 
låg nära bidragen om inte något under. Med hänsyn till exportbidra-gen var 
gemenskapsstödet under den gamla ordningen flera gånger högre än de genomsnittspriser 
som bearbetningsföretagen betalade till producenterna. 
1 
Under den nya ordningen, för 1993 års skörd, om vilken det finns slutgiltiga uppgifter, 
uppgick inköpspriset som bearbetningsföretagen betalade till producenterna för den bästa 
kvaliteten bara till 750 ITL/kg (0,346 ecu) i jämförelse med ett bidrag på 1,975 ecu/kg, 
dvs 17,5%. Priserna för den lägsta kvaliteten låg nära noll. De genomsnittspriser som 
verkligen betalades var mycket låga, 0,041 ecu/kg, dvs 2,1% av bidragsbeloppet. 
1.5. Avsättning 
Man kan uppskatta att avsättningen på gemenskapsmarknaden för 1988 och 1989 års 
skördar låg mellan 7 500 och 8 000 ton. För 1990 och 1991 års skördar skulle den kunna 
uppnå högst 10 000 ton, men en del av denna kvantitet skulle ännu kunna exporteras med 
bidrag. För 1992 års skörd kan den maximala avsättningen på gemenskapsmarknaden 
uppskattas till ca 5 500 ton. 
Följaktligen är det realistiskt att tro att den inre marknaden bara kan ta emot 
ca 8 000 ton/skördeår (medeltal för 1988-92). Dessutom är trenden nedgående på grund 
av att konsumenterna alltmer föredrar produkter med lägre halter av nikotin och tjära. 
1 detta avseende bör också understrykas att de italienska soltorkade sorterna inte används 
som orientaliska sorter. 1 själva verket har produktionen till följd av spridningen av stora 
biotyper försämrats mer och mer och förlorat sina ursprungliga egenskaper för att 
slutligen användas huvudsakligen som fyllnadsgods. 
Exporten till tredje länder (i genomsnitt 8 400 ton per skördeår för 1988-1991 års 
skördar) är i stor utsträckning avsedd för länder i Östeuropa och Nordafrika och görs till 
ett ringa handelsvärde, och detta trots exportbidrag (0,35 ecu/kg). Denna export har 
minskat till 6 437 ton 1992 och till bara 93 ton 1993, första skörd utan bidrag. 
Vid försäljning av interventionslagren var priset för soltorkad italiensk tobak 
0,314 ecu/kg, medan den grekiska tobaken ur samma grupp såldes för 0,37 ecu/kg 
(Tsebelia), 0,46 ecu/kg (Mavra) och till och med 1.511 ecu/kg (Kaba Koulak icke 
klassisk). 
Dessa skillnader i försäljningspris är en god fingervisare för handelsvärdet på exporten 
av denna tobak. 
SLUTSATSER 
För produktionsvolymen för soltorkad tobak i Italien har en gradvis ökande minskning 
noterats under de senaste åren. 
Denna minskning återspeglar minskningen i efterfrågan på dessa tobakssorter, vilket 
kommer till uttryck i den mycket låga nivån på de priser som betalats till producenterna. 
Denna situation kommer troligen att bestå om inte producenterna kan höja kvaliteten på 
sin produkt så att den kan finna en marknadsnisch. 
Soltorkad tobak som producerats i Italien sedan 1973 
SKÖRDEÅR TOTALT 
(ton) 
1973 22 349 
1974 22 734 
1975 31 364 
1976 38 355 
1977 25 637 
1978 25 011 
1979 31 325 
1980 25 120 
1981 25 501 
1982 24 423 
1983 27 008 
1984 26 772 
1985 30 278 
1986 23 460 
1987 20 948 
1988 19 854 
1989 21 847 
1990 19 021 
1991 17 120 
1992 11961 
1993 13 302 
Källa: Årsrapport för jordbruket 
3 
V. SOLTORKAD. ITALIEN 
Skördeår Producerad Exporterad % Interventioner Inre 
kvantitet * kvantitet * * marknad 
(max) 
A B C(=B/A) D 
Gamla E (A-B-D) 
ordningen 
1988 19.852 8.140' (41,0) 3.818 7.894 
1989 21.848 9.759' 44,7 4.627 7.462 
1990 19.021 8.378 ' 44,0 - 10.643 
1991 17.120 7.591 ' (44,3) 112 9.413 
1992 11.958 6.437' (53,8) 26 5.495 
Nya 
ordningen 
1993 13.302 93 0,7 -
* Upplysningar från Italien. 
1 Med bidrag. 
2 Ännu gällande exportbidrag . 
3 Intervention fortfarande möjlig. 
Källa: Utarbetat på kommissionen. 2 
2 3 
M-

KOM(95) 21 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 
Katalognummer : CB-CO-95-029-SV-C 
ISBN 92-77-85205-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
b