Särskild rapport Ändamålsenligheten 
i Europeiska fiskerifondens 
stöd till vattenbruk med 
kommissionens svarSV 2014  nr 10
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tfn +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet  
via Europa-servern ( http://europa.eu ).
Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2014
ISBN 978-92-872-0688-6
doi:10.2865/36708
© Europeiska unionen, 2014
Kopiering tillåten med angivande av källan.
Printed in Luxembourg
SV 2014  nr 10
Särskild rapport Ändamålsenligheten 
i Europeiska fiskerifondens 
stöd till vattenbruk med 
kommissionens svar
(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget)
02
 Innehåll
Punkt
 Ordförklaringar och förkortningar
I–IX  Sammanfattning
1–14  Inledning
1–5 Vattenbruk i Europeiska unionen
6–14  EU:s vattenbrukspolitik
6 Vattenbruket och den gemensamma fiskeripolitiken (GFP)
7–8 Kommissionens strategi för vattenbruket
9–14  Europeiska fiskerifonden
15–17  Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod
18–69  Iakttagelser
18–36  Åtgärderna för att stödja en hållbar utveckling av vattenbruket har inte alltid utformats och 
övervakats väl på EU-nivå
18–19  Den gemensamma fiskeripolitiken och EFF var inte tillräckligt detaljerade om innehållet i åtgärderna som 
ska stödja en hållbar utveckling av vattenbruket
20–22  Kommissionens genomgång av nationella strategiska planer och operativa program garanterade inte 
systematiskt att de var utformade så att vattenbrukspolitiken blev så ändamålsenlig som möjligt
23–25  Kommissionen gav ingen heltäckande vägledning för vattenbruket om miljöaspekter
26–30  Kommissionen kontrollerade inte tillräckligt att uppgifterna om övergripande framsteg mot 
vattenbrukspolitikens mål var jämförbara
31–34  Kommissionen hade gjort få relevanta revisioner och utvärderingar, och övervakningen var begränsad
35–36  Resultaten av offentligt finansierade innovativa projekt och forskningsprojekt utnyttjades inte till fullo
37–54  Åtgärder för att stödja en hållbar utveckling av vattenbruket har inte utformats och genomförts 
väl av medlemsstaterna
37–38  Det saknades initiativ om stöd till vattenbruket i de granskade medlemsstaterna
39–40  Förfarandena för fysisk planering och beviljande av licenser var bristfälliga 
03 Innehåll
41–42  Den finansiella och ekonomiska krisen hade stor inverkan på vattenbrukssektorn
43–45  De nationella strategiska planerna angav inga tydliga mål för vattenbruket
46–48  De operativa programmen hade olika brister
49–52  Medlemsstaterna tog inte tillräcklig hänsyn till miljö- och hälsopolitiken
53–54  Några medlemsstaters rapportering av resultaten hade allvarliga fel
55–69  EFF-åtgärderna har hittills inte gett tillräcklig valuta för pengarna till stöd för en hållbar utveckling 
av vattenbruket
55–56  De övergripande målen på EU-nivå uppfylldes inte
57–58  Målen på medlemsstatsnivå uppfylldes inte
59-69  Många av de granskade projekten bidrog sannolikt inte till målen på ett kostnadseffektivt sätt
60–64 Stödet till en hållbar utveckling var begränsat och målinriktningen dålig
65–66  Förväntade projektresultat uppnåddes inte eller kontrollerades inte
67-69  Projekten har hittills inte gett tillräcklig valuta för pengarna
70–71  Den nya gemensamma fiskeripolitiken och europeiska havs- och fiskerifonden 
(EHFF) (från 2014)
72–78  Slutsatser och rekommendationer
 Bilaga I — Vattenbrukets omsättning och EFF-stöd
 Bilaga II — Urval av granskade projekt
 Bilaga III — De granskade projektens resultat
 Kommissionens svar
04
 Ordförklaringar  
och förkortningar
Dödviktseffekt : När en insats som får stöd skulle ha genomförts helt eller delvis även utan stödet. 
EFF : Europeiska fiskerifonden.
EHFF : Europeiska havs- och fiskerifonden. 
Emas : EU:s miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) är ett förvaltningsinstrument som Europeiska 
kommissionen har tagit fram för företag och andra organisationer som de ska använda för att utvärdera, rapportera 
och förbättra sin miljöprestanda ( http://ec.europa.eu/environment/emas/ ).
FAO : FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation. 
Fisk : I denna rapport definieras fisk som fisk, skaldjur och blötdjur. 
Fysisk planering,  och fysisk planering i kust- och havsområden i synnerhet, är en offentlig process där den 
rumsmässiga och tidsmässiga utbredningen av mänsklig verksamhet i vatten analyseras och planeras för att man 
ska uppnå ekonomiska, miljörelaterade och sociala mål. Planeringen är central och ger vägledning och tillförlitliga 
uppgifter när ekonomisk verksamhet  – bland annat vattenbruk  – ska lokaliseras. Den ger investerare säkerhet och 
förbygger konflikter samtidigt som de skapar synergi mellan verksamheter och miljöer där slutmålet är en hållbar 
utveckling.  
Integrerad förvaltning av kustområden : Syftar till att samordna tillämpningen av olika politikområden (till 
exempel vattenbruk, turism och vindkraft) i kustområden för att bidra till en hållbar utveckling i kustområdena.
Konvergensmål : Regionalt mål för utvecklingen av EU:s regioner med mindre än 75 % av EU:s genomsnittliga 
bruttonationalprodukt per capita.
Life : Finansiellt instrument för miljön.
STECF : Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen. 
Swot-analys : Analys av styrkor/svagheter/möjligheter/hot.
Vattenbruk : Uppfödning eller odling av vattenorganismer med metoder som är avsedda att öka produktionen av 
organismen i fråga utöver miljöns naturliga kapacitet. Organismerna förblir en fysisk eller juridisk persons egendom 
under uppfödningen eller odlingen och fram till och med skörden.
05
 Sammanfattning
I
Varje år producerar EU omkring 1,3 miljoner ton fisk 
genom vattenbruk, och sektorn omsätter 4  miljar -
der euro. Ett av målen med den gemensamma fis -
keripolitiken under perioden fram till 2013, och dess 
finansieringsinstrument Europeiska fiskerifonden 
(EFF), var att främja en hållbar utveckling av vat -
tenbruket. Därför gav EFF, fram till maj 2013, över 
400 miljoner euro i stöd för att finansiera åtgärder för 
produktiva investeringar i vattenbruk och i miljö- och 
hälsoåtgärder.
II
Revisionsrätten undersökte om EFF:s åtgärder 
hade utformats och genomförts väl och om de gav 
valuta för pengarna. Granskningen gällde dels hur 
kommissionen och medlemsstaterna hade utfor -
mat och genomfört stödåtgärder, dels projekt 
i medlemsstaterna.
III
Revisionsrättens övergripande slutsats var att EFF 
inte tillhandahöll ändamålsenligt stöd till en hållbar 
utveckling av vattenbruket.
IV
Revisionsrätten konstaterade att på EU -nivå har 
åtgärderna för att stödja en hållbar utveckling av 
vattenbruket inte utformats och övervakats väl. Den 
gemensamma fiskeripolitiken och EFF angav inte en 
tillräckligt tydlig ram för utveckling av vattenbruket 
under perioden fram till 2013. När det gäller vägled -
ning om miljömässig hållbarhet konstaterade revi -
sionsrätten att tillräcklig vägledning gavs för Natura 
2000 men inte för aspekter av ramdirektivet om vat -
ten, ramdirektivet om en marin strategi och direktivet 
om miljökonsekvensbedömning. Det bidrog till att 
medlemsstaterna inte gjorde tillräckligt för att hantera 
denna viktiga fråga. Uppgifterna om vattenbruk från 
olika EU -källor var inte tillräckligt jämförbara, vilket 
gör det svårt att bedöma resultaten av vattenbruks -
åtgärderna. EFF:s övervakningskommittéer spelade 
ingen viktig roll i övervakningen av vattenbruket, 
förvaltningsinformationen hade brister och resultaten 
av de aktuella forskningsprojekten som finansierades 
med offentliga medel utnyttjades inte till fullo.V
På medlemsstatsnivå har åtgärderna för att stödja en 
hållbar utveckling av vattenbruket inte utformats och 
genomförts väl. Medlemsstaternas nationella strate -
giska planer och operativa program utgjorde inte en 
tillräckligt tydlig bas för stödet till vattenbruk, och det 
fanns ingen samlad strategi för sektorn. Avsaknaden 
av en lämplig fysisk planering, i kombination med 
komplicerade licensförfaranden, bromsade en hållbar 
utveckling. Det fanns även väsentliga fel och metod -
brister i uppgifterna om produktionen i några årliga 
genomföranderapporter.
VI
Revisionsrätten konstaterade att de viktigaste till -
växtmålen för vattenbruksnäringen hittills inte har 
uppfyllts, och att sektorn har stått stilla i många år. 
Otvivelaktigt har den finansiella och ekonomiska 
krisen kraftigt bidragit till denna inbromsning, åtmin -
stone i de största medlemsstaterna med vattenbruks -
produktion. Revisionsrätten konstaterade också att de 
granskade projekten i de besökta medlemsstaterna 
ofta hade valts ut på ett bristfälligt sätt. Med vissa 
undantag gav de granskade projekten inte de förvän -
tade resultaten eller ingen valuta för pengarna, och de 
bidrog inte nämnvärt till tillväxt och sysselsättning.
VII
Revisionsrättens slutsats är att under perioden fram till 
2013 räckte inte ramen på EU- och medlemsstatsnivå 
för att förverkliga EU:s mål om en hållbar utveckling av 
vattenbruket, och de åtgärder som faktiskt vidtogs gav 
inte tillräckliga resultat.
VIII
Revisionsrätten lämnar därför följande rekommenda -
tioner till kommissionen när den ska genomföra åtgär -
der till stöd för vattenbruket inom den nya Europeiska 
havs- och fiskerifonden:
a) När kommissionen godkänner medlemsstaternas 
operativa program bör den överväga om målen 
för en hållbar utveckling av vattenbruket är realis -
tiska och lämpliga, och om stödet går till åtgärder 
som sannolikt är riktade mot dessa mål.
Sammanfattning 06
b) Ta fram riktlinjer för bedömningen av rele -
vanta miljöfaktorer när det offentliga stödet ska 
fastställas.
c) När det är relevant se till att medlemsstaternas 
operativa program bara godkänns om lämpliga 
nationella strategier för utveckling av vattenbruks -
näringen utarbetas.
d) Uppmana medlemsstaterna att göra en relevant 
fysiskt planering och förenkla licensförfarandena 
och de administrativa förfarandena för att stödja 
utvecklingen av vattenbruksnäringen.
e) Göra de statistiska uppgifter om vattenbruket 
som sammanställs från kommissionens olika käl -
lor mer jämförbara så att de blir mer exakta och 
fullständiga.IX
Revisionsrätten rekommenderar att medlemsstaterna 
vid genomförandet av åtgärder till stöd för vattenbru -
ket inom den nya Europeiska havs- och fiskerifonden 
gör följande:
a) Utarbetar och tillämpar enhetliga nationella stra -
tegier för utveckling av vattenbruksnäringen.
b) Gör en relevant fysiskt planering och förenk -
lar licensförfarandena och de administra -
tiva förfarandena för att stödja utvecklingen av 
vattenbruksnäringen.
c) Ser till att det offentliga stödet i första hand går till 
de projekt som bäst bidrar till en hållbar utveck -
ling av vattenbruket och ger valuta för pengarna.
d) Närmare övervakar projektens resultat genom att 
fastställa och tillämpa relevanta indikatorer.
Källa:  Revisionsrätten.
07
 Inledning
Vattenbruk i Europeiska 
unionen
01 
Vattenbruk avser alla former av upp -
födning eller odling av vattenorga -
nismer med metoder som är avsedda 
att öka produktionen av organismen 
i fråga utöver miljöns naturliga kapa -
citet. Organismerna förblir en fysisk 
eller juridisk persons egendom under 
uppfödningen eller odlingen och fram 
till och med skörden1.02 
Vattenbruk är en verksamhet inom 
fiskeproduktionen2 och den andra är 
fångst av viltlevande fisk. Under 2011, 
det senaste år som det finns uppgifter 
om, producerade EU cirka 6 miljoner 
ton fisk, varav 1,3 miljoner ton kom 
från vattenbruk. Såsom framgår av 
figur 1  har årsproduktionen av fisk 
i EU sjunkit under många år till följd 
av sjunkande fiskefångster samtidigt 
som vattenbruket har stått stilla. 65 % 
av den fisk som konsumeras i EU är 
importerad.1 Artikel 3 d i rådets förordning 
(EG) nr 1198/2006 av den 
27 juli 2006 om Europeiska 
fiskerifonden (EUT L 223, 
15.8.2006, s. 1).
2 I denna rapport avses med 
”fiskeproduktion” 
produktionen av fisk, skaldjur 
och blötdjur.
EU:s fiskeproduktion (ton)
Källa:  Eurostat.Figur 110 000 000
9 000 000
4 000 000
3 000 0008 000 000
7 000 000
6 000 0005 000 000
2 000 000
1 000 000
0
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011Fångstﬁske
Vattenbruk
08 Inledning
03 
Tre fjärdedelar av EU:s vattenbrukspro -
duktion i värde utgörs av fisk3. Sektorn 
sysselsätter cirka 80 000 personer 
och omsätter 4  miljarder  euro per 
år4. I Europa varierar konsumenternas 
inställning till odlad fisk från land till 
land, och många konsumenter före -
drar fångad fisk som har ett högre 
marknadspris.
04 
Även om många arter odlas i EU står 
endast ett fåtal för huvuddelen av 
vattenbruksproduktionen. De största 
producentländerna är Frankrike, 
Storbritannien, Grekland, Spanien 
och Italien som tillsammans svarar för 
77 % av omsättningsvärdet, vilket visas 
i tabell 1 .05 
Till skillnad från EU där vattenbruket 
står stilla har vattenbruksproduktionen 
i övriga världen ökat under många år. 
Mellan 2000  och  2011 nästan fördubb -
lades den globala produktionen från 
32 till 63 miljoner ton (se figur 2 ) och 
närmare 90 % av produktionen sker 
nu i Asien. Vattenbruket står redan för 
omkring 40 % av världsproduktionen 
av matfisk5.3 FAO, The State of World Fisheries 
and Aquaculture  (situationen 
för fiske och vattenbruk 
i världen), Rom, 2012.
4 Gemensamma forsknings -
centrumet vid Europeiska 
kommissionen, The economic 
performance of the EU 
Aquaculture Sector  (det 
ekonomiska utfallet av EU:s 
vattenbruk) (STECF 13–29), 
Bryssel, 2013 (uppgifter för 
2011).
5 FAO, Global Aquaculture 
Production Statistics (statistik 
om den globala vattenbruks -
produktionen), 2011 (ftp://ftp.
fao.org/fi/news/GlobalAqua -
cultureProductionStatis -
tics201 1.pdf).Tabell 1Medlemsstaterna med störst vattenbruksproduktion och arter
Omsättningsvärde (miljoner euro) 2011
Medlemsstat TotaltHavsruda 
och havs-
abborreLax Forell OstronBlå-
musslorVenus -
musslorKarpÖvriga 
arter
Frankrike 22 % 898 35 0 120 502 164 0 5 72
Storbritannien 18 % 740 2 678 35 1 21 0 1 2
Grekland 13 % 523 485 0 4 0 9 0 0 25
Spanien 12 % 501 199 0 51 2 102 14 1 132
Italien 11 % 423 61 0 140 0 40 106 3 73
Totalt 77 % 3 085 782 678 350 505 336 120 10 304
Övriga medlemsstater 23 % 933 65 80 265 38 90 27 134 234
Totalt EU 4 018 847 758 615 543 426 147 144 538
21 % 19 % 15 % 14 % 11 % 4 % 4 % 13 %
Källa:  GFC:s rapport The economic performance of the EU aquaculture sector  (det ekonomiska utfallet av EU:s vattenbruksnäring) (STECF 13–29), 
2013. (Skillnaderna beror på avrundningar.)
09 Inledning
Den globala utvecklingen av vattenbruksproduktionen
Källa:  Eurostat (EU-27), FAO (världen).
Källa:  Revisionsrätten.Figur 2EU:s respektive världens vattenbruksproduktion (1998 = 100 %)
140 %
120 %
100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %
- 20 %
1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011Världen
EU-27

10 Inledning
EU:s vattenbrukspolitik
Vattenbruket och den 
gemensamma fiskeri -
politiken (GFP)
06 
I rådets förordning (EG) nr 2371/20026 
anges målen för den gemensamma fis -
keripolitiken för perioden 2002–2013. 
Den gemensamma fiskeripolitikens 
främsta mål, som även gäller för vat -
tenbruket, fastställs i artikel 2 i för -
ordningen. Det är att ”säkerställa att 
levande akvatiska resurser utnyttjas på 
ett hållbart sätt i ekonomiskt, miljö -
mässigt och socialt hänseende”.
Kommissionens strategi för 
vattenbruket
07 
I september 2002 offentliggjorde 
kommissionen en strategi för hållbar 
utveckling av det europeiska vatten -
bruket7. Strategin hade tre huvudmål:
a) Skapa långsiktig, säker sysselsätt -
ning och hållbar tillväxt.
b) Förse konsumenterna med pro -
dukter av hög kvalitet och främja 
en hög standard för djurhälsa och 
djurskydd.
c) Garantera en miljömässigt sund 
industri.08 
År 2009 medgav kommissionen8 att 
EU:s vattenbruksproduktion hade stått 
stilla sedan 2002, vilket står i bjärt 
kontrast till den höga tillväxttakten 
i övriga världen, och att det krävdes 
omfattande åtgärder för att förbättra 
konkurrenskraften och främja en håll -
bar tillväxt och förvaltning. Kommis -
sionen ändrade sin strategi men behöll 
mål som liknade målen från 2002:
a) Uppmuntra ekonomisk bärkraft.
b) Garantera livsmedelssäkerhet, 
djurhälsa och djurskydd.
c) Hantera vattenbrukets 
miljöpåverkan.
Europeiska fiskerifonden
09 
Europeiska fiskerifonden (EFF)9 var 
det finansiella instrumentet för den 
gemensamma fiskeripolitiken under 
perioden 2007–2013. EFF hade fem 
prioriterade områden och en total 
budget på 4,3  miljarder  euro. Varje 
område bestod av flera åtgärder. Stö -
det från EFF fördelades enligt följande:
 οPrioriterat område 1: anpass -
ning av gemenskapens fiskeflotta 
(1,2 miljarder  euro).
 οPrioriterat område 2: vatten -
bruk, inlandsfiske, beredning 
och saluföring av produkter 
(1,2 miljarder  euro).
 οPrioriterat område 3: åtgär -
der av gemensamt intresse 
(1,1 miljarder  euro).
 οPrioriterat område 4: håll -
bar utveckling i fiskeområden 
(0,6 miljarder  euro).
 οPrioriterat område 5: tekniskt stöd 
(0,2  miljarder  euro).6 Rådets förordning (EG) 
nr 2371/2002 av den 
20 december 2002 om 
bevarande och hållbart 
utnyttjande av fiskeresurserna 
inom ramen för den 
gemensamma fiskeripolitiken 
(EGT L 358, 31.12.2002, s. 59).
7 KOM(2002) 511 slutlig, 
19.9.2002.
8 KOM(2009) 162 slutlig, 
8.4.2009.
9 Förordning (EG) nr 1198/2006. 
EFF ersatte fonden för fiskets 
utveckling (FFU).
11 Inledning
10 
Det finns alltså inget prioriterat om -
råde som specifikt avser vattenbruk. 
Områdena 2 och 3 tillhandahöll dock 
vissa medel för vattenbruk, och inom 
område 2 var vattenbruksåtgärden (åt -
gärd 2.1) specifikt inriktad på sektorns 
ekonomiska, miljömässiga och sociala 
hållbarhet och kunde även använ -
das för att stödja konkurrenskraften. 
I bilaga I  redovisas de planerade 
utgifterna för område 2 och ett belopp 
på 438 miljoner euro i EFF -åtaganden 
för åtgärd 2.1 (vattenbruk) fram till 
utgången av maj 2013 för 5 826 projekt 
inom åtgärd 2.1, baserat på de uppgif -
ter som medlemsstaterna har lämnat 
till kommissionen.
11 
Det högsta bidraget från EFF till ett 
godkänt projekt var 75 % av de totala 
offentliga utgifterna i regioner som 
omfattas av konvergensmålet10 och 
50 % i övriga regioner. EU -finansie -
ringen måste alltså kompletteras med 
annan offentlig finansiering från med -
lemsstaterna. Procentandelen offentlig 
finansiering (från EU och medlemssta -
terna) till mikroföretag samt små och 
medelstora företag inom de berörda 
sektorerna kunde nå upp till 60 % av 
investeringskostnaderna för regioner 
som omfattas av konvergensmålet och 
till 40 % för regioner som inte omfattas 
av konvergensmålet11.12 
Vattenbruksåtgärderna gav EFF -stöd 
till följande åtgärder12:
a) Åtgärder för produktiva investe -
ringar i vattenbruk.
b) Miljövårdande åtgärder inom 
vattenbruket.
c) Folkhälsoåtgärder.
d) Djurhälsoåtgärder.
13 
När det gäller EFF som helhet fastställ -
des prioriteringarna för områdena och 
åtgärderna av medlemsstaterna i na -
tionella strategiska planer efter dialog 
och samråd med kommissionen. Natio -
nella operativa program som byggde 
på dessa planer överlämnades därefter 
av medlemsstaterna till kommissionen 
för granskning och godkännande som 
lämnades i form av ett beslut. För varje 
operativt program inrättas en övervak -
ningskommitté som ska övervaka hur 
programmet genomförs.
14 
Enligt tillämpningsföreskrifterna för 
EFF var medlemsstaterna även skyldiga 
att redovisa följande statistik om vat -
tenbruk som fick stöd inom område 2:
 — Antal ton som produceras ge -
nom vattenbruk, beredning och 
inlandsfiske.
 — Andel i procent av projekt med 
miljövänlig produktion (minskning 
av negativa effekter eller förstärk -
ning av positiva effekter).’
 — Ökning av omsättning (miljoner 
euro).10 Regioner med mindre än 75 % 
av EU:s genomsnittliga BNP 
per capita.
11 Bilaga II till förordning (EG) 
nr 1198/2006.
12 Artikel 28 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
12
 Revisionens inriktning 
och omfattning samt 
revisionsmetod
Källa:  Revisionsrätten.15 
Syftet med revisionen var att besvara 
följande fråga: Tillhandahöll Europeiska 
fiskerifonden  ändamålsenligt stöd till en 
hållbar utveckling av vattenbruket?  Frå-
gan besvarades med hjälp av delfrågor 
som handlade om utformningen och 
genomförandet av EU:s åtgärder för att 
stödja vattenbruket och om resultatet 
av det offentliga stödet:
a) Har EFF‑åtgärderna för att stödja en 
hållbar utveckling av vattenbruket 
utformats och övervakats väl på 
EU‑nivå?  För att besvara frågan 
undersökte revisionsrätten hur 
åtgärderna hade utformats och 
vilken roll kommissionen spelade 
vid genomförandet av dem.
b) Har EFF‑åtgärderna för att stödja en 
hållbar utveckling av vattenbruket 
utformats och genomförts väl av 
medlemsstaterna? För att besvara 
frågan undersökte revisionsrät -
ten medlemsstaternas nationella 
strategiska planer, operativa pro -
gram och tillhörande frågor (bland 
annat fysisk planering och licens -
förfaranden) och hur åtgärderna 
genomfördes.
c) Har EFF gett valuta för pengarna 
och stött en hållbar utveckling 
av vattenbruket? För att besvara 
frågan övervägde revisionsrät -
ten om de övergripande målen 
hade uppnåtts, undersökte om de 
utvalda projekten hade bidragit till 
en hållbar utveckling och hur de 
var inriktade, övervägde tillväxt, 
sysselsättning och faktiska resultat 
och undersökte bevis för att man 
hade fått valuta för pengarna.16 
Granskningen var inriktad på pro -
jekt som finansierades mellan 
2007 och 2011. Arbetet utfördes vid 
berörda avdelningar vid kommissio -
nen och i sex medlemsstater (Spanien, 
Frankrike, Italien, Polen, Portugal och 
Rumänien) som stod för över 50 % 
av vattenbruksproduktionen och det 
tillhörande EFF- budgetstödet inom EU, 
vilket visas i  bilaga I .
17 
Dokumentation om 60 projekt 
granskades i medlemsstaterna 
(se  bilaga II ), och 31 projekt besöktes 
på plats. Förfarandena för urval av 
projekt och faktiska projektresultat 
undersöktes och jämfördes mot EFF:s 
mål. Revisionsrätten tittade särskilt på 
medlemsstaternas förfaranden för att 
se till att man fick valuta för peng -
arna vid användningen av offentliga 
medel och en hållbar utveckling av 
vattenbruket.

13
 Iakttagelser
Åtgärderna för att stödja 
en hållbar utveckling av 
vattenbruket har inte 
alltid utformats och över -
vakats väl på EU -nivå
Den gemensamma fiskeri -
politiken och EFF var inte 
tillräckligt detaljerade om 
innehållet i åtgärderna som 
ska stödja en hållbar utveck -
ling av vattenbruket
18 
Enligt EUF -fördraget har EU exklusiv 
befogenhet när det gäller fiskeripo -
litiken, men inte specifikt för vat -
tenbruket. Ändå är ett av målen för 
den gemensamma fiskeripolitiken att 
tillhandahålla samordnade åtgärder för 
att stödja vattenbruk13. EFF syftade till 
”att stödja den gemensamma fiskeri -
politiken för att se till att levande akva -
tiska resurser utnyttjas och att stödja 
vattenbruk för att ge hållbarhet i eko -
nomin, miljön och samhället”14. EFF:s 
prioriterade område 2 hade ett finan -
sieringsanslag för vattenbruk, inlands -
fiske och bearbetning och saluföring 
av fiske- och vattenbruksprodukter.
19 
Förordningarna om den gemensamma 
fiskeripolitiken och EFF innehöll inga 
ytterligare uppgifter om innehållet 
i samordnade åtgärder för vattenbruk. 
Framförallt hade inte högnivåmålen 
för vattenbruk omsatts till specifika 
åtgärder. Medlemsstaterna var inte 
skyldiga att utarbeta särskilda planer 
med närmare uppgifter om hur den 
tillgängliga finansieringen bäst skulle 
användas för en hållbar utveckling 
av vattenbruket och det saknades en 
strikt övervaknings- och utvärderings -
ram med gemensamma indikatorer för 
övervakning av framsteg eller resultat.Varken dessa förordningar eller de 
nationella strategiska planer och ope -
rativa program som diskuteras nedan 
(se punkterna 43–48) anger en tillräck -
ligt tydlig ram för en hållbar utveckling 
av vattenbruket under perioden fram 
till 2013.
Kommissionens genomgång 
av nationella strategiska pla -
ner och operativa program 
garanterade inte systema -
tiskt att de var utformade 
så att vattenbrukspolitiken 
blev så ändamålsenlig som 
möjligt
20 
De nationella strategiska planerna 
omfattar hela fiskerinäringen och inne -
håller en sammanfattande beskrivning 
av alla aspekter av den gemensamma 
fiskeripolitiken, inklusive prioriteringar 
och mål. Planerna ska därför, när det är 
relevant för medlemsstaten, fastställa 
prioriteringarna, målen och de beräk -
nade, offentliga finansiella resurser 
som krävs särskilt med avseende på 
strategin för den hållbara utvecklingen 
av vattenbruksnäringen15. Kommissio -
nen skulle bedöma16 medlemsstaternas 
föreslagna operativa program för att 
fastställa om de överensstämde med 
de nationella strategiska planerna 
och EFF:s krav, bland annat vad gäller 
vattenbruk.
21 
Revisionsrätten fann att kommissionen 
gjorde en omfattande bedömning av 
överensstämmelsen mellan operativa 
program, nationella strategiska planer 
och EFF:s krav – däribland de krav som 
gäller vattenbruk. I allmänhet var be -
dömningen grundlig och tjänade som 
underlag för de förhandlingar med 
medlemsstaterna som ledde fram till 
att de operativa programmen slutligt 
antogs.13 Artikel 1.2 i förordning (EG) 
nr 2371/2002.
14 Artikel 4 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
15 Artikel 15 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
16 Artikel 17.5 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
14 Iakttagelser
22 
Revisionsrättens granskningsresultat 
i medlemsstaterna visade emellertid 
på brister i utformningen av natio -
nella strategiska planer och operativa 
program (se punkterna 43–47). Revi -
sionsrätten medger att kommissionen 
och medlemsstaterna har specifika 
ansvarsområden vid delad förvaltning, 
men konstaterade att kommissionen 
vid sin genomgång av nationella stra -
tegiska planer och operativa program 
inte åtgärdade bristerna i tillräcklig 
utsträckning, delvis på grund av att de 
nationella strategiska planerna var så 
allmänna.
Kommissionen gav ingen hel -
täckande vägledning för vat -
tenbruket om miljöaspekter
23 
Miljömässig hållbarhet är ett av målen 
för EFF:s stöd till vattenbruksåtgärder, 
och det är också ett mål för kommis -
sionens vattenbruksstrategi. Miljövår -
dande åtgärder inom vattenbruket 
räknas upp som en av de åtgärder som 
berättigar till stöd från EFF (se punkt 
12). Den miljömässiga hållbarheten 
hos åtgärder för att stödja vattenbruk 
ska överensstämma med den gemen -
samma fiskeripolitiken och EFF, men 
den ska också vara förenlig med EU:s 
miljöpolitik. De viktigaste berörda 
politikområdena anges i EU:s ramdi -
rektiv om vatten17, ramdirektivet om en 
marin strategi18, direktivet om miljö -
konsekvensbedömning19 och livsmil -
jödirektivet (”Natura 2000”)20. Med en 
sådan vittomfattande EU -lagstiftning 
blir kommissionens vägledning till 
medlemsstaterna och näringslivet 
viktig.24 
Exempelvis ska medlemsstaterna 
enligt livsmiljödirektivet i de särskilda 
bevarandeområden som kallas Natura 
2000 vidta lämpliga åtgärder för att 
förhindra försämring av naturliga och 
artspecifika livsmiljöer samt störningar 
av de arter för vilka områdena har 
utsetts.
25 
Revisionsrätten konstaterade att kom -
missionen verkligen hade utarbetat 
riktlinjer för medlemsstaterna om 
användningen av stöd till vattenbruk 
inom Natura 2000-områden. Liknande 
riktlinjer har dock inte utarbetats för 
något av de övriga direktiv som nämns 
i punkt 23. Dessutom gav kommis -
sionen ingen specifik vägledning om 
miljövårdande åtgärder inom vatten -
bruket i EFF. Denna brist på vägledning 
överensstämde inte med EFF:s mål 
om miljömässig hållbarhet, och vid 
granskningen konstaterades dessutom 
att EFF inte gav något betydande stöd 
till miljömässig hållbarhet i praktiken 
(se punkterna 50 och 51).
Kommissionen kontrollerade 
inte tillräckligt att uppgif -
terna om övergripande fram -
steg mot vattenbrukspoliti -
kens mål var jämförbara
26 
Medlemsstaterna är skyldiga att varje 
år lämna in statistik över vattenbruks -
produktionen (volymer och värden) till 
kommissionen21. Statistik om vatten -
brukssektorns struktur lämnas vart 
tredje år. Statistiken sammanställs 
och kontrolleras av Eurostat. Kommis -
sionen övervakar, snarare än validerar, 
statistiken.17 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2000/60/EG av 
den 23 oktober 2000 om 
upprättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder på 
vattenpolitikens område 
(EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).
18 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2008/56/EG av 
den 17 juni 2008 om 
upp rättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder på 
havsmiljöpolitikens område 
(EUT L 164, 25.6.2008, s. 19).
19 Rådets direktiv 85/337/EEG av 
den 27 juni 1985 om 
bedömning av inverkan på 
miljön av vissa offentliga och 
privata projekt (EGT L 175, 
5.7.1985, s. 40). Artikel 28 
i EFF- förordningen föreskriver 
att stöd ska beviljas endast när 
vissa regler för miljö -
konsekvensbedömning är 
uppfyllda.
20 Rådets direktiv 92/43/EEG av 
den 21 maj 1992 om 
bevarande av livsmiljöer samt 
vilda djur och växter (EGT 
L 206, 22.7.1992, s. 7).
21 Europaparlamentet och rådets 
förordning (EG) nr 762/2008 av 
den 9 juli 2008 om inlämning 
av statistik över vattenbruket 
från medlemsstaterna och om 
upphävande av rådets 
förordning (EG) nr 788/96 (EUT 
L 218, 13.8.2008, s. 1).
15 Iakttagelser
22 Artikel 6 förordning (EG) 
nr 762/2008.
23 Grekland, Frankrike och 
Österrike.27 
Kommissionen anser att produk -
tionsstatistiken överlag är tillförlitlig. 
Uppgifterna från några medlemsstater 
om vattenbruksnäringens struktur är 
dock inte konsekventa. Anläggning -
arnas sammanlagda storlek rappor -
teras i hektar och kubikmeter. Enligt 
Eurostat orsakar kravet på att rap -
portera i kubikmeter problem i några 
länder och kan göra att den statistik 
som uttrycks i denna enhet är mindre 
jämförbar. Exempelvis rapporterade de 
två största vattenbruksproducenterna 
i volym räknat, Frankrike och Spanien, 
att den sammanlagda storleken på 
deras vattenbruksanläggningar 2011 
var 2 532 respektive 10 611 m3, och om -
sättningen (se bilaga I ) rapporterades 
vara 283 000 respektive 277 000 ton. 
Portugal, som omsatte 8 000 ton, rap -
porterade en sammanlagd storlek på 
22 529 m3.
28 
Medlemsstaterna ska22 varje år lämna 
in en metodrapport till kommissionen 
om hur uppgifterna samlats in. Revi -
sionsrätten konstaterade att de flesta 
medlemsstaterna inte lämnade in så -
dana rapporter varje år. Detta försenar 
Eurostats validering av den statistiska 
informationen och skapar osäkerhet 
om kvaliteten på den underliggande 
statistiken. Tre medlemsstater23 läm -
nade dessutom uppgifter om 2011 tre 
till fem månader efter tidsfristen den 
31 december  2012.29 
Några medlemsstater anser att uppgif -
terna om vattenbruksproduktion per 
specifik fiskart är ”konfidentiella” på 
grund av koncentrationen inom vat -
tenbrukssektorn och möjligheten att 
identifiera marknadskänslig informa -
tion om vissa producenter. Tabellen 
nedan visar att åtta medlemsstater 
hade klassificerat uppgifterna om 
vattenbruksproduktionen (exklusive 
kläckerier och yngelanläggningar) som 
konfidentiella för år 2011 och att några 
medlemsstater ännu inte hade lämnat 
några uppgifter. Det gör att Eurostat 
inte kan offentliggöra aggrege -
rade uppgifter för EU-27 och minskar 
därigenom den offentligt tillgängliga 
informationen om trender och utveck -
ling inom sektorn (se tabell 2 ).
16 Iakttagelser
Värdet av vattenbruksproduktionen i EU
Euro
MEDLEMSSTAT/ÅR 2008 2009 2010 2011
EU-27 3 407 134 614 3 219 102 127 Inte tillgängligt Inte tillgängligt
EU-25 3 372 465 092 3 182 599 297 Inte tillgängligt Inte tillgängligt
EU-15 3 114 534 138 2 988 571 787 Inte tillgängligt Inte tillgängligt
Belgien 667 767 4 034 596 Konfidentiellt Konfidentiellt
Bulgarien 16 538 094 19 512 878 19 576 101 17 113 825
Tjeckien 41 537 574 39 266 665 37 108 186 39 865 313
Danmark 98 276  272 88 240 305 Konfidentiellt Konfidentiellt
Tyskland 97 080 122 94 240 346 94 739 574 Konfidentiellt
Estland 1 771 650 2 235 436 2 028  836 1 684 752
Irland 92 442 829 104 271  122 113 132  438 124 900 818
Grekland 369 913 151 397 790 833 Inte tillgängligt 453 062  003
Spanien 410 808 739 396 337 342 412 166 215 445 462 460
Frankrike 691 603 892 697 964 760 Konfidentiellt Inte tillgängligt
Italien 465 600 684 474 862 750 333 238  932 402 822 356
Cypern 33 144  550 16 463 500 20 319 860 Inte tillgängligt
Lettland 1 528 601 1 114 894 1 195 864 1 253 766
Litauen 6 635 949 6 654 996 Konfidentiellt Konfidentiellt
Ungern 30 324 26 451 27 164 30 293
Malta 93 763 138 47 057 424 82 217 002 45 109 193
Nederländerna 96 600 777 84 109 496 105 703 231 73 959  895
Österrike 12 741 113 13 878 544 20 355 963 Konfidentiellt
Polen 73 284 926 76 372  905 Inte tillgängligt Konfidentiellt
Portugal 40 175 003 34 063 945 47 264  269 58 278 930
Rumänien 18 131 429 16 989 952 5 691 110 15 890 132
Slovenien 3 485 097 3 069 400 2 167 330 Konfidentiellt
Slovakien 2 749  143 1 765  838 Konfidentiellt 2 420 531
Finland 36 844 618 39 581 700 41 141 158 Konfidentiellt
Sverige 23 247 950 18 435 879 29 040 710 42 442  468
Storbritannien 678 531  220 540 760 168 573 902 627 739 685 060
Källa: Eurostat.Tabell 2
17 Iakttagelser Tabell 324 Kommissionens beslut 
2005/629/EG av den 
26 augusti 2005 om inrättande 
av en vetenskaplig, teknisk 
och ekonomisk kommitté för 
fiskerinäringen (EUT L 225, 
31.8.2005, s. 18).30 
Förutom  Eurostat undersöker även den 
vetenskapliga, tekniska och ekono -
miska kommittén för fiskerinäringen 
(STECF24) uppgifter om vattenbruk 
med hjälp av ramen för uppgiftsin -
samling där medlemsstaterna samlar 
socioekonomisk information om vat -
tenbruksföretag. Det finns betydande 
skillnader mellan Eurostats och STECF:s 
uppgifter om vattenbruksproduktio -
nen. Detta framgår av tabell 3  där de 
rapporterade beloppen för 2009 för de 
granskade medlemsstaterna jämförs. 
Skillnaderna kan förklaras av att olika 
lagstiftningar anger olika metoder för 
att samla in uppgifter, men ingen full -
ständig avstämning har gjorts av vare 
sig Eurostat eller STECF.
Jämförelse mellan Eurostats och STECF:s uppgifter för 2009
Vattenbruksproduktionen 2009
 Eurostat STECF:s rapport Skillnad Skillnad i  procent
tusen euro ton tusen euro ton tusen euro ton tusen euro ton
Spanien 396 337 268 457 440  028 268 600 -43 691 -143 -11 % 0 %
Frankrike 697 965 236 439 760 067 265 399 -62 102 -28 960 -9 % -12 %
Italien 474 863 162 325 474 003 162 325 860 0 0 % 0 %
Polen 76 373 36 503 88 356 38 854 -11 983 -2 351 -16 % -6 %
Portugal 34 064 6 727 37 250 6 208 -3 186 519 -9 % 8 %
Rumänien 16 990 13 131 13 896 7 292 3 094 5 839 18 % 44 %
Källor:  Eurostats statistik över vattenbruksproduktion. Gemensamma forskningscentrumets rapport: Economic Performance of the EU Aquacul ‑
ture Sector  (ekonomiskt utfall av EU:s vattenbruksnäring)(STECF -OWP-12-03, 2012).
18 Iakttagelser
Kommissionen hade gjort 
få relevanta revisioner och 
utvärderingar, och övervak -
ningen var begränsad
31 
Enligt EFF- förordningen skulle med -
lemsstaterna lämna in utvärderingar 
efter halva tiden25 av sina operativa 
program till kommissionen. Dessa 
utvärderingar skulle kunna ge använd -
bar information om genomförandet 
av vattenbruksåtgärder och leda 
till att korrigerande åtgärder vidtas. 
Revisionsrätten konstaterade dock att 
i praktiken lämnades lite information 
som specifikt gällde vattenbruk.
32 
Enligt EFF- förordningen ska kommis -
sionen utföra revisioner på plats26 
men när revisionsrätten gjorde sin 
granskning hade endast totalt sju vat -
tenbruksprojekt granskats. Ett så litet 
urval innebär att det inte går att dra 
några slutsatser på medlemsstats-  
eller EU -nivå om huruvida systemen 
fungerar effektivt. Revisionerna gällde 
efterlevnad och var inte avsedda att ge 
information om EU -stödets effekt på 
en hållbar utveckling av vattenbruket.
33 
Medlemsstaternas utvärderingar efter 
halva tiden av sina operativa program 
lämnades till kommissionen som 
anlitade en expert som skulle utarbeta 
en konsoliderad sammanfattning. 
Utvärderingarna efter halva tiden och 
den konsoliderade sammanfattningen 
handlar förvisso om vattenbruk, men 
kommissionen gjorde ingen ytterligare 
bedömning av utvärderingarna för att 
fastställa om åtgärderna för att stödja 
vattenbruket var lämpliga.34 
En företrädare för kommissionen deltar 
som rådgivare i det arbete som med -
lemsstaternas kommittéer för övervak -
ning av EFF utför. Kommittéerna kunde 
dock bara ägna en liten del av sin tid åt 
vattenbruksfrågor.
Resultaten av offentligt 
finansierade innovativa pro -
jekt och forskningsprojekt 
utnyttjades inte till fullo
35 
I del 3.1 av kommissionens strategi för 
vattenbruket från 200927 angavs att en 
hållbar utveckling av vattenbruket bör 
ske på grundval av högkvalitativ forsk -
ning och innovation, och att det var 
väsentligt att man fortsätter med och 
ökar detta stöd.
36 
Trots att stora anslag avsattes till Life28 
och forskningsåtgärder, vilket visas 
i ruta 1 , konstaterade revisionsrätten 
vid granskningen att kommissionen 
inte tillräckligt har utnyttjat resultaten 
av dem för att ta fram mål och riktlinjer 
som gäller vattenbruk (till exempel 
om utsläpp av avloppsvatten och 
kemikalier, placering av fiskodlingar 
och följderna av att fisk rymmer) (se 
punkterna 23–25).25 Artikel 49.3 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
26 Artikel 72 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
27 KOM(2009) 162.
28 Life är EU:s finansierings -
instrument på miljöområdet. 
Det förvaltas direkt av 
kommissionen och finansierar 
pilotprojekt på miljöområdet 
inom olika verksamhets -
sektorer. Det finansierar även 
naturskydd.
19 Iakttagelser
Relevanta forskningsprojekt och Life -projekt
Revisionsrätten noterade att 14  miljoner  euro hade betalats ut för 18 Life -projekt som gällde vattenbruk. Hu -
vudteman var förvaltning av kustområden, ekosystem, Natura 2000-områden och hållbart vattenbruk i havet.
Revisionsrätten noterade också att 77 forskningsprojekt som gällde vattenbruk hade fått 158  miljoner  euro 
från sjätte ramprogrammet. Huvudteman här var förebyggande av sjukdomar, fiskfoder, urvalsförädling av 
fisk, fiskars välbefinnande, biologisk potential för nya kandidatarter, säkerhet och kvalitet när det gäller vat -
tenbruksprodukter samt miljöskydd.
Projekt som handlade om fysisk planering av vattenbruk
Ett Life -projekt handlade om fysisk planering med hjälp av ett GIS -baserat system (350 000 euro i stöd). Ett 
projekt som finansierades av sjätte ramprogrammet handlade om samma sak (705 000  euro i stöd), särskilt när 
det gällde vattenbruk på djupt vatten.
Projekt som handlade om kontroll och utrotning av sjukdomar inom vattenbruket
Åtta projekt som finansierades genom ramprogrammet handlade om detta (totalt stöd 12  miljoner  euro). Här 
låg fokus på kontroll av patogener och parasiter samt förebyggande av sjukdomar.
Projekt som handlade om miljöövervakningssystem och miljövårdande åtgärder inom vattenbruket
Två Life -projekt var inriktade på detta område (totalt stöd 584 000  euro) och koncentrerades till utarbetandet 
av rekommendationer för vattenvård, utveckling av vattenbruket och minskning av vattenbrukets inverkan. 
I åtta projekt inom ramprogrammet (totalt stöd 5 miljoner euro) undersökte man problem orsakade av inten -
siv odling, vattenskydd samt röjning och försämrade livsmiljöer.Ruta 1
20 Iakttagelser
Åtgärder för att stödja en 
hållbar utveckling av 
vattenbruket har inte 
utformats och genomförts 
väl av medlemsstaterna
Det saknades initiativ om 
stöd till vattenbruket i de 
granskade medlemsstaterna
37 
Kommissionen uppmanar i sitt med -
delande Mot en hållbar framtid för 
vattenbruket  medlemsstaterna att 
vidta åtgärder för att underlätta 
företagsutveckling och reducera den 
administrativa belastning som natio -
nella bestämmelser utgör, framför allt 
genom att förenkla licensförfarandet 
för vattenbruksnäringen29.Förenklingsåtgärderna bör avse 
ansvarsfördelning och samordning 
mellan de myndigheter som beviljar 
licenser och övervakar efterlevnaden 
i samband med vattenbruk (till ex -
empel driften av vattenbruksanlägg -
ningar och gällande miljökrav och 
veterinärmedicinska krav).
38 
Revisionsrätten kontrollerade om 
de besökta medlemsstaterna hade 
fastställt en strategi för utveckling 
av vattenbruket som innehöll sådana 
åtgärder. I alla de medlemsstater som 
besöktes konstaterade revisionsrätten 
att det saknades en sammanhängande 
strategi för utveckling av vattenbruks -
näringen. Utvecklingen hindrades 
även av komplexa administrativa för -
faranden i medlemsstaterna, som att 
flera myndigheter deltog i licensförfa -
randet och övervakningen av näringen 
(till exempel i Frankrike och Italien). 
Det fanns emellertid också exempel på 
god praxis, vilket beskrivs i  ruta 2 .29 Avsnitt 5.2 
i KOM(2009) 162 slutlig.
Exempel på olika myndighetsrutiner för fysisk planering och beviljande av licenser
I Italien hindras utvecklingen av vattenbruket av ett långsamt och komplicerat licensförfarande och oklara kri -
terier för beviljandet av nya koncessioner. Detta medför att det förfarande för beviljande av havskoncessioner 
och andra godkännanden för vattenbruk i Sicilien som bör ta 150 dagar i praktiken kan ta flera år och faktiskt 
tog fem år för två av de granskade projekten. Ett allmänt problem med tillgången till havskoncessioner ledde 
till att kommissionen inledde ett överträdelseförfarande mot Italien med motiveringen att befintliga inneha -
vare av koncessioner hade en orättvis fördel jämfört med nya sökande.
I Frankrike är det en komplicerad process att bereda ärenden, vilket leder till att det tar mycket lång tid innan 
beslut fattas. När det gäller de projekt som ingick i urvalet hade besluten tagit över ett år och upp till två år 
i ett av ärendena.
En zon för skaldjursodling i Portugal utnyttjades endast delvis men licensinnehavarna behöll sina licenser 
utan att utnyttja koncessionerna då det inte fanns några krav på att de skulle göra det. Detta hindrade sådana 
zoner från att utvecklas.
I Andalusien (Spanien) hade myndigheterna skapat en enda kontaktpunkt för vattenbruksföretag. De projekt -
ansvariga följdes under processen för att ansöka om EFF -stöd och få licenser från olika nationella och lokala 
organ. För de projekt som ingår i urvalet tog besluten i genomsnitt fem månader.Ruta 2
21 Iakttagelser
Förfarandena för fysisk 
planering och beviljande av 
licenser var bristfälliga
39 
Vattenbruk bedrivs i kustområden och 
i sjöar i hela EU. Vanligtvis ägs dessa 
vatten av offentliga myndigheter som 
fördelar koncessioner eller licenser 
till vattenbruksoperatörer. Mycket 
ofta konkurrerar andra användare om 
användningen av dessa vattenområ -
den, till exempel turistnäringen och 
det traditionella fångstfisket. Använd -
ningen av dessa vattenområden måste 
analyseras och planeras för att ekono -
miska, miljörelaterade och sociala mål 
ska uppnås. Frågan om lämplig fysisk 
planering och lämpliga licensförfaran -
den, som är medlemsstaternas ansvar, 
är därför en nyckelfaktor för en hållbar 
utveckling av vattenbruket och också 
för ändamålsenligheten i EFF:s stöd till 
denna utveckling. Kommissionen med -
gav detta i 2009 års strategi för vatten -
bruket och de strategiska riktlinjerna30 
för en hållbar utveckling av vattenbru -
ket och uppmanade medlemsstaterna 
att utarbeta system för fysisk planering 
i kust- och havsområden där de fullt 
ut erkänner vattenbrukets strategiska 
betydelse. System av detta slag skulle 
hjälpa potentiella projektansvariga att 
utveckla sina projekt. I de licenser som 
myndigheterna i medlemsstaterna 
beviljar vattenbruksoperatörer specifi -
ceras viktiga parametrar såsom
 — det aktuella vattenområdet,
 — hur lång tid licensen gäller och till 
vem den beviljas,
 — vilken typ av vattenbruksverksam -
het som är tillåten (fiskarter och 
typ av anläggning), — miljömässiga- och folkhälso -
mässiga begränsningar (högsta 
djurtäthet, begränsningar när det 
gäller foder och veterinärmedi -
cinsk behandling samt krav på 
vattenkvalitet).
40 
Generellt konstaterade revisionsrätten 
att den fysiska planering som krävs för 
vattenbruk var otillräcklig i de med -
lemsstater och regioner som besöktes 
vid granskningen. Fysisk planering 
i kust- och havsområden till stöd för 
vattenbruk gjordes inte i Rumänien 
och Polen, och höll fortfarande på 
att utformas i Galicien (Spanien) och 
Portugal. Avsaknaden av planering 
av tillgången till utrymme minskar 
vattenbrukssektorns möjligheter till 
affärsutveckling och löser inte kon -
flikter med andra verksamheter. Dålig 
fysisk planering, särskilt i kombination 
med komplicerade licensförfaranden, 
hindrar en hållbar utveckling av vat -
tenbruket. I  ruta 2  gavs några exempel 
på följderna.30 COM(2013) 229 final, 29.4.2013.
22 Iakttagelser
31 Skäl 17 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
32 Artikel 15 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.Den finansiella och ekono -
miska krisen hade stor inver -
kan på vattenbrukssektorn
41 
Medlemsstaternas nationella strate -
giska planer och operativa program 
utarbetades innan den finansiella och 
ekonomiska krisen på allvar började 
påverka företagsklimatet i EU. Liksom 
i andra affärsverksamheter (enligt 
rapporter från myndigheter och 
projektansvariga) har krisen påtagligt 
påverkat investerings- och finansie -
ringsbeslut inom vattenbrukssektorn. 
Eftersom de potentiella mottagarna av 
EFF-stöd ofta är småföretag som själva 
måste bidra med mellan 40 och 60 % 
av de totala investeringskostnaderna 
har svårigheterna att få tillgång till 
finansiering och bankgarantier försvå -
rat utvecklingen av projekt (bland de 
utvalda granskade medlemsstaterna 
har särskilt Spanien, Portugal och 
Rumänien påverkats). En aspekt av 
vattenbrukssektorn skapar ytterligare 
behov av finansiering  – det behövs 
vanligen mycket rörelsekapital för att 
finansiera inköpen av unga fiskbestånd 
och de efterföljande kostnaderna för 
utfodring och skötsel innan fisken blir 
så stor att den kan säljas.42 
Finanskrisen kan ha förstärkt med -
lemsstaternas benägenhet att styra 
EFF-stödet till befintliga vattenbruks -
företag och till projekt som var i drift 
innan stödbeslutet fattades (till exem -
pel i Italien och Polen) (se punkt 62). 
Sådana projekt har större möjligheter 
att lyckas, vilket minskar risken för att 
EU-stödet dras tillbaka för den berörda 
medlemsstaten. Med denna praxis 
blev dock stödet till nya eller innova -
tiva projekt begränsat.
De nationella strategiska pla -
nerna angav inga tydliga mål 
för vattenbruket
43 
I medlemsstaternas nationella strate -
giska planer anges EFF:s prioriteringar 
och mål för genomförandet av den 
gemensamma fiskeripolitiken31. Varje 
nationell strategisk plan ska innehålla 
en uppskattning av vilka offentliga 
ekonomiska resurser som krävs eller 
förväntas krävas för dessa mål som 
inbegriper en hållbar utveckling av 
vattenbruksnäringen32. Revisionsrätten 
anser att nationella strategiska planer 
med tydliga mål och en uppskattning 
av vilka ekonomiska resurser som krävs 
skulle ge en god grund för åtgärder till 
stöd för vattenbruk.
44 
Ingen av de granskade nationella 
strategiska planerna innehöll dock en 
uppskattning av hur stora offentliga 
ekonomiska resurser som krävdes för 
åtgärder till stöd för vattenbruk.
23 Iakttagelser
45 
Revisionsrätten konstaterade att de 
nationella strategiska planerna inne -
höll en beskrivning av den nationella 
vattenbruksnäringen och angav mål 
för näringens utveckling. Medlemssta -
terna hade varierande mål, men de var 
allmänna till sin karaktär och handlade 
till exempel om diversifiering och ökad 
produktion, miljö- och folkhälsoskydd 
och marknadsutveckling. Kombina -
tionen av att målen var vaga och det 
saknades en uppskattning av vilka of -
fentliga ekonomiska resurser som kräv -
des gjorde att de nationella strategiska 
planer för vattenbruk som granskades 
var otydliga.De operativa programmen 
hade olika brister
46 
I medlemsstaternas operativa program 
fördelades de tillgängliga ekonomiska 
resurserna från EFF mellan de prio -
riterade områdena och angavs (mer 
detaljerat än i de nationella strategiska 
planerna) vilka åtgärder som skulle 
vidtas för att man skulle uppnå målen. 
Mål sattes upp, bland annat särskilda 
mål för utvecklingen av vattenbruks -
näringen. Medlemsstaterna kunde 
föreslå ändringar av de operativa 
programmen för att anpassa målen till 
ändrade förutsättningar för fiskeri-  
eller vattenbruksnäringen (se punkt 58 
när det gäller problem som konstatera -
des med dessa mål).
47 
Även om de operativa programmen 
angav en ram för det övergripande ge -
nomförandet av EFF fann revisionsrät -
ten brister i alla besökta medlemsstater 
när det gällde åtgärderna för att stödja 
vattenbruket, vilket beskrivs i  ruta 3 .
Exempel på brister i operativa program som gällde vattenbruk
I Rumänien berörde man inte vattenbruk i havet vid genomförandet av det operativa programmet trots att 
det identifierades som en prioritering i den nationella strategiska planen. Problem med vattenbruk i havet 
som var kända innan det operativa programmet utformades blev därför inte behandlade under programpla -
neringen. Vidare gjordes ingen inbördes prioritering av åtgärderna till stöd för vattenbruk.
Trots att man i Italiens nationella strategiska plan och operativa program identifierade stora hinder för vat -
tenbrukets utveckling (bland annat avsaknad av förvaltningsplaner för kustområden och osäkerhet när det 
gällde koncessioner) innehöll inte det operativa programmet några särskilda åtgärder för att hantera dem. Det 
finns inga mål för att förbättra produkternas kvalitet i fråga om miljö, livsmedelssäkerhet och handel, såsom 
miljöcertifiering och Emas -registrering, främja nya avsättningsmöjligheter på marknaden och underlätta kon -
solidering och utveckling av mikroföretag och små företag.
I Polen omarbetades de operativa programmen 2011, men indikatorerna ändrades inte. Trots att det var känt 
att inget av de mål för vattenbruket som hade angetts i det operativa programmet hade uppnåtts ändrade 
man inte programmet för att anpassa de alltför optimistiska uppskattningarna till verkligheten.Ruta 3
24 Iakttagelser
48 
Det fanns särskilda mål för sysselsätt -
ning och produktion, men ibland 
saknades åtgärder som riktades mot 
andra EFF -mål. Vidare gjorde man inte 
heller mycket för att försöka prioritera 
utgifterna eller garantera att projekten 
gav valuta för pengarna. Systemen för 
att övervaka utgifternas effekter och 
korrigera eventuella negativa trender 
var bristfälliga. Ibland var den främsta 
ekonomiska åtgärden helt enkelt att 
stöd betalades ut.
Medlemsstaterna tog inte 
tillräcklig hänsyn till miljö- 
och hälsopolitiken
49 
Vattenbruk medför en risk för djursjuk -
domar och infektioner och interaktion 
med havsmiljön. Fisk som föds upp 
inom begränsade områden måste 
matas, vilket kan leda till visst utsläpp 
av överskottsfoder och avloppsvatten. 
Det faktum att fisk förvaras relativt 
nära varandra ökar förekomsten av 
infektioner och sjukdomar och beho -
vet av veterinärbehandling. Spridning 
av infektioner eller sjukdomar kan leda 
till förluster för odlade fiskbestånd 
samtidigt som vildlevande fisk hotas. 
Förluster för odlade fiskbestånd kan 
även uppkomma när fisk rymmer, och 
när denna fisk senare parar sig med 
vildlevande fisk överförs genetiska 
sammansättningar som kan ändra 
egenskaperna hos den vildlevande 
populationen.50 
För att vattenbruket ska kunna ut -
vecklas på ett hållbart sätt samtidigt 
som havsmiljön skyddas måste dessa 
risker bedömas och hanteras. Det finns 
utförliga rättsliga krav som reglerar ve -
terinärkontrollen av vattenbruk33. EFF 
kunde bevilja stöd för skydd av miljön 
och människors och djurs hälsa, men 
av de besökta medlemsstaterna hade 
endast Polen godkänt projekt inom 
dessa områden. Det finns inte heller 
någon vägledning om miljöfrågor (se 
punkterna 23–25).
51 
Medlemsstaterna är enligt tillämp -
ningsföreskrifterna för EFF34 skyldiga 
att redovisa den procentandel av 
projekt som har en miljövänlig produk -
tion (minskning av negativa effekter 
eller förstärkning av positiva effekter). 
Revisionsrätten konstaterade att de 
EFF-finansierade vattenbruksåtgär -
derna i de besökta medlemsstaterna 
inte tog tillräcklig hänsyn till dessa 
aspekter. Större delen av stödet gick 
till åtgärder för att upprätthålla pro -
duktionen. Urvalskriterier som gällde 
miljö- och hälsorisker användes knappt 
vid bedömningen av stödberätti -
gande. Vidare fanns det för få mätbara 
indikatorer (för exempelvis utsläpp av 
avloppsvatten och kemikalier, place -
ring av odlingar och konsekvenserna 
av att fisk rymmer) som byggde på 
tillförlitliga uppgifter om effekterna 
av specifik vattenbrukspraxis på 
vattenmiljön.
52 
Följaktligen gick det inte att fastställa 
om miljöpåverkan var verklig och bety -
dande i förhållande till den aktuella of -
fentliga investeringen, vilket beskrivs 
i ruta 4 .33 Till exempel rådets direktiv 
2006/88/EG av den 
24 oktober 2006 om 
djurhälsokrav för djur och 
produkter från vattenbruk och 
om förebyggande och 
bekämpning av vissa 
sjukdomar hos vattenlevande 
djur (EUT L 328, 24.11.2006, 
s. 14).
34 Kommissionens förordning 
(EG) nr 498/2007 av den 
26 mars 2007 om 
tillämpningsföreskrifter för 
rådets förordning (EG) 
nr 1198/2006 om Europeiska 
fiskerifonden (EUT L 120, 
10.5.2007, s. 1).
25 Iakttagelser
Några medlemsstaters rap -
portering av resultaten hade 
allvarliga fel
53 
De årliga rapporter om genomföran -
det av EFF som medlemsstaterna ut -
arbetar skulle innehålla övervaknings -
statistik och diskuteras och godkännas 
av övervakningskommittén35 innan de 
överlämnades till kommissionen. De 
innehöll de senaste finansiella upp -
gifterna om projektets genomförande 
och, oftast, indikatorer för produk -
tion och sysselsättning. För att man 
ska kunna bilda sig en korrekt bild av 
resultatet av EFF -stödet till vatten -
bruksåtgärder på medlemsstats- och 
EU-nivå måste dessa rapporter vara 
korrekta.54 
Revisionsrätten fann betydande fel 
och metodbrister i några årliga rappor -
ter om genomförandet, vilket hindrade 
en tillförlitlig bedömning av genom -
förandet av EFF-stöd till vattenbruket, 
se ruta 5 .35 Artikel 59 i i förordning (EG) 
nr 1198/2006.Exempel på bristande fokusering på miljöfrågor
Enligt Spaniens rapport om genomförandet av EFF för 2011 använde endast fyra av de 604 godkända projek -
ten inom åtgärd 2.1 godkända miljöstyrningssystem. Miljökonsekvensbeskrivningar, eller bara förklaringar om 
att det inte fanns några konsekvenser, hade tagits fram av de projektansvariga och undersökts av de behöriga 
myndigheterna. Men eftersom det fanns så få ansökningar var miljöstyrning inte ett urvalskriterium när man 
fattade beslut om stöd från EFF.
I Italiens operativa program fanns ett mål som gällde tillämpningen av förfaranden för miljöcertifiering och 
Emas -registrering. Miljöcertifiering var dock inte ett mål vid urvalsförfarandet, och det gjordes ingen adekvat 
bedömning av miljökonsekvenserna i förväg. Det fanns också brister i övervakningen av projektens faktiska 
miljöpåverkan. På Sicilien behövde man inte visa att en miljökonsekvensbedömning hade gjorts för att få 
EFF-stöd.
I Rumänien gavs endast 3 poäng av 100 för miljökriteriet när projekt valdes ut. 32,5 % av de EFF -finansierade 
projekten ansågs ha miljövänlig produktion. Det fanns dock ingen definition av ”miljövänligt” projekt. Projekt 
som tillämpade så kallad normal god vattenbrukspraxis ansågs också vara miljövänliga. Förutom projekt som 
drevs av ekologiska producenter hade inga projekt ansökt om miljöcertifiering.Ruta 4
26 Iakttagelser
Fel och metodbrister i årliga genomföranderapporter och andra statistiska källor
I Frankrike fokuserar myndigheterna på vattenbruksföretagens svarsfrekvens vid urvalsundersökningar om 
vattenbruk (60 %) utan att kontrollera att dessa företag representerar minst 90 % i volym räknat av den totala 
produktionen, vilket anges i den aktuella förordningen36. Detta påverkade korrektheten i indikatorerna för 
årsproduktionen. De franska myndigheternas viktigaste indikator för genomförandet av åtgärder till stöd för 
vattenbruk var utnyttjandet av budgetanslag i stället för uppnådda resultat.
I Spanien och Rumänien byggde uppgifterna om vattenbrukets produktion i de årliga genomföranderap -
porterna på stödmottagarnas prognoser när de första stödansökningarna lämnades in. De kvantiteter som 
rapporterades som faktisk output byggde i realiteten inte på riktigt uppmätt produktion och var därför 
otillförlitliga.
I Italien innehöll den årliga genomföranderapporten för 2012 för första gången faktiska siffror. Det var dessut -
om stora skillnader mellan den årliga vattenbruksproduktion som redovisades i rapporterna om genomföran -
det av EFF och den som redovisades av Eurostat. För 2011 till exempel redovisades vattenbruksproduktionen 
uppgå till 424 905 ton i den årliga genomföranderapporten och till 164 127 ton av Eurostat.
I Polen övervakade de nationella myndigheterna inte de resultatindikatorer som stödmottagarna angav i sina 
slutrapporter om projektgenomförandet. De resultatindikatorer avseende vattenbruk som presenterades 
i EFF:s årliga genomföranderapporter kontrollerades därför inte tillräckligt.
36 Artikel 3 i förordning (EG) nr 762/2008.Ruta 5
27 Iakttagelser
EFF -åtgärderna har hittills 
inte gett tillräcklig valuta 
för pengarna till stöd för 
en hållbar utveckling av 
vattenbruket
De övergripande målen på 
EU-nivå uppfylldes inte
55 
Kommissionens strategi från 200237 
hade som mål att skapa långsiktig, sä -
ker sysselsättning (ytterligare 8 000 – 
10 000 arbetstillfällen) under perioden 
2003–2008, särskilt i områden som är 
beroende av fisket. Målet delades upp 
i fyra delmål: öka tillväxten i EU:s vat -
tenbruksproduktion till 4 % per år, för -
bättra den fysiska planeringen, främja 
marknadsutveckling och förbättra 
styrningen.
56 
Revisionsrätten konstaterade att dessa 
mål till stor del inte hade uppnåtts till 
2012. EU:s produktion har legat stilla 
på omkring 1,3 miljoner ton i många 
år, medan världens vattenbrukspro -
duktion har fortsatt att öka (se figur 2 ). 
Det finns inga exakta uppgifter om 
sysselsättningen, men kommissionen 
bedömer att de är stabila38. Det fanns 
inga kvantifierade mål för fysisk pla -
nering och styrning men vid gransk -
ningen i medlemsstaterna påträffade 
revisionsrätten betydande problem på 
båda områdena (se punkterna 37–40).Målen på medlemsstatsnivå 
uppfylldes inte
57 
De operativa programmen i de be -
sökta medlemsstaterna hade alla 
specifika mål för produktion och 
arbetstillfällen och mer allmänna mål 
för miljöskydd, djurhälsa, diversifiering 
etc.39. Revisionsrätten konstaterade att 
de viktigaste målen för vattenbruket 
i de besökta medlemsstaterna inte 
uppfylldes och att man hade satt upp 
mycket höga målvärden utan att ha ett 
tillförlitligt underlag. I sin konsekvens -
bedömning av 2009 identifierade även 
kommissionen tillväxtmålen som en av 
bristerna i strategin för vattenbruk40.
58 
De sex granskade medlemsstaterna 
hade ett totalt mellanliggande41 pro -
duktionsmål på 683 000 ton. Enligt de 
årliga genomföranderapporterna och 
oavsett problemen med felaktiga upp -
gifter (se punkt 54) rapporterades den 
faktiska mellanliggande produktionen 
vara endast 485 000 ton. Liksom i an -
dra sektorer påverkade finanskrisen 
påtagligt vattenbruket (se punkterna 
41–42) och bidrog till att produktionen 
blev lägre än planerat. Medlemssta -
terna ändrade sina operativa program 
men målen uppdaterades inte så att 
de återspeglade den faktiska produk -
tionsminskning som hade skett sedan 
det operativa programmet utarbeta -
des. Produktionsmålen jämförs med 
faktiska resultat i  ruta 6 .37 KOM(2002) 511 slutlig.
38 COM(2012) 747 final, 
12.12.2012.
39 Artikel 20.1 c i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
40 Avsnitt 2.4.2 i SEK(2009) 453, 
8.4.2009.
41 Medlemsstaterna satte upp 
mellanliggande pro  duktions -
mål för 2010 eller 2011.
28 Iakttagelser
Risk för att de operativa programmens mål inte kommer att uppnås
MedlemsstatTusen ton
Produktion 
vid starten ReferensårPlanerad 
produktionFaktisk 
produktion 
efter del av 
periodenReferensårSkillnad mel -
lan planerad 
och faktisk 
produktionPlanerad pro -
duktion vid 
slutet av EFF-
programmet
Frankrike 242 2007 253 209 2010 -44 264
Italien 242 2006 254 165 2011 -89 278
Polen 35 2006 43 29 2010 -14 52
Portugal 7 2005 10 9 2010 -1 15
Rumänien 7 2005 10 9 2010 -1 14
Spanien 63 2005 113 64 2010 -49 80
Totalt 596 683 485 -198 703
Källa:  Operativa program, årliga genomföranderapporter och Eurostat.
Ostron ingår i produktionen i Frankrike. I det operativa programmet beräknades ostronproduktionen öka från 
115 000 ton vid programmets start till 121 000 ton år 2010 och 127 000 ton vid programmets slut. Ostronpro -
duktionen hade sjunkit till 84 000 ton år 2010 på grund av en kris som innebar att ostronen dog. Det opera -
tiva programmet omarbetades senast 2012 men produktionsmålet för ostron ändrades inte trots att det var 
orealistiskt.
När det operativa programmet i Italien omarbetades 2011 behöll man ett produktionsmål på 278 000 ton vid 
programmets slut trots att den faktiska produktionen då var 165 000 ton enligt Eurostat.
När det operativa programmet i Polen senast omarbetades 2011 behöll man ett produktionsmål på 52 000 ton 
vid programmets slut trots att den faktiska produktionen 2010 endast var 29 000 ton.
Portugals mål för vattenbruksproduktionen vid programmets slut var också orealistiskt. I det operativa pro -
grammet beräknade man att produktionen skulle öka från 7 000 ton år 2005 till 15 000 ton år 2013 (+214 %). 
Den faktiska produktion som rapporterades för 2011 var dock endast 9 000 ton.
När det operativa programmet i Rumänien senast omarbetades 2012 höjdes produktionsmålet till över 
14 000 ton vid programmets slut trots att den faktiska produktionen för 2010 endast var 9 000 ton.
Målen vid programmets slut för det operativa programmet i Spanien var orealistiska. De sänktes 2012 från 
113 000 ton till 80 000 ton (exklusive musslor), vilket ska jämföras med den faktiska produktion som rapporte -
rade för 2010 på 64 000 ton.Ruta 6
29 Iakttagelser
Många av de granskade pro -
jekten bidrog sannolikt inte 
till målen på ett kostnads -
effektivt sätt
59 
Under perioden 2007–2013 gav EFF 
över 400 miljoner euro i stöd till om -
kring 5 800 projekt inom åtgärd 2.1 för 
en hållbar utveckling av vattenbruket. 
Vid granskningen undersökte revi -
sionsrätten om de utvalda projekten 
på ett ändamålsenligt sätt bidrog till 
detta mål. Det innebar att revisions -
rätten undersökte om projekt valdes 
ut för att leverera hållbar utveckling 
och om de var väl inriktade på målen, 
särskilt på att skapa tillväxt och syssel -
sättning, om de planerade resultaten 
faktiskt uppnåddes och om man fick 
valuta för pengarna.Stödet till en hållbar 
utveckling var begränsat och 
målinriktningen dålig
60 
I EFF- förordningen angavs ett antal 
mål för stödet till vattenbruksprojekt. 
Stöd kunde ges till projekt som gäller 
traditionell vattenbruksverksamhet 
eller förbättring av miljön42, diversi -
fiering till arter med goda marknads -
utsikter43 och en hållbar utveckling av 
sysselsättningen och marknaden44.
61 
I praktiken gick merparten av stödet 
till existerande och traditionell vatten -
bruksverksamhet. Detta underlättades 
av de urvalskriterier som fastställdes 
i medlemsstaternas operativa program 
och nationella regler och även av 
kontrollen av tillgången till platser som 
lämpade sig för vattenbruk. Det ledde 
till att endast begränsat stöd gick till 
nya eller innovativa projekt som kan 
ge ett stort mervärde eller öka den 
samlade produktionen med inriktning 
på en hållbar utveckling av vattenbru -
ket, vilket illustreras i  ruta 7 .42 Artikel 29.1 i förordning (EG) 
nr 1198/2006.
43 Artikel 10 förordning (EG) 
nr 498/2007.
44 Artikel 19 förordning (EG) 
nr 1198/2006.
Exempel på begränsningar av den hållbara utvecklingen av vattenbruket
I Galicien (Spanien) har man inte beviljat nya koncessioner för tillgång till havsområden för att utveckla vatten -
bruk sedan 1985 trots att det har efterfrågats av sökande. När granskningen gjordes fanns ingen fysisk plane -
ring och myndigheterna i Galicien hade begärt en studie om andra havsområdens lämplighet för utveckling 
av vattenbruket, men i praktiken hade nya aktörer mycket begränsade möjligheter att få tillgång till områden.
I Italien ledde tidsfristerna för inlämning av anbud i kombination med det utdragna licensförfarandet och de 
särskilda poäng som befintliga projekt fick i urvalsprocessen till att större delen av stödet gick till företag som 
redan var verksamma inom vattenbruksnäringen.Ruta 7
30 Iakttagelser
Exempel på bristande målinriktning
I Spanien (Andalusien och Galicien) och Frankrike var den tillgängliga budgeten för åtgärder till stöd till vat -
tenbruk större än det totala värdet av de mottagna stödansökningarna, vilket ledde till att alla projekt som 
uppfyllde de grundläggande urvalskriterierna fick stöd. Projekten rangordnades alltså inte, vilket ökar risken 
för att man inte får valuta för pengarna. Vid granskningen konstaterade revisionsrätten att sex av de tio pro -
jekt som granskades i Spanien hade brister som tyder på ett dåligt urval. Exempelvis avser fem av projekten 
inköp av servicefartyg men inga förbättringar av produktionen eller sysselsättningen.
I Polen hade man fastställt urvalskriterier men de gällde inte målen för stödåtgärden för vattenbruk. I prak -
tiken godkändes stödansökningarna i den ordning de kom in så länge de grundläggande urvalskriterierna 
uppfylldes och det fanns en treårig affärsplan. Stödet gick därför inte nödvändigtvis till de bästa projekten, 
och projekt som lämnades in senare under programperioden avslogs direkt eftersom budgeten var slut. Vid 
granskningen konstaterade revisionsrätten att tre av de tio granskade projekten hade valts ut på ett bristfäl -
ligt sätt.
I Rumänien hade de urvalskriterier som gällde målen i EFF- förordningen låg viktning, de bedömdes inte till -
räckligt och överlappade delvis varandra. Revisionsrätten konstaterade att flera av de tio granskade projekten 
hade valts ut på ett bristfälligt sätt.
I Polen, Portugal och Italien tog man vid urvalsförfarandet ingen hänsyn till hur långt genomförandet av 
projektet hade kommit när ansökan gjordes, och några projekt var redan avslutade när stödbeslutet fattades. 
Härigenom kontrollerades inte risken för dödviktseffekter tillräckligt. Vid granskningen konstaterade revi -
sionsrätten att omkring en tredjedel av de 30 projekt som granskades i dessa medlemsstater hade brister som 
tydde på att de hade valts ut på ett bristfälligt sätt.Ruta 862 
För att bra projekt ska väljas ut måste 
de stödberättigande projekten rang -
ordnas med hjälp av urvalskriterier 
som är inriktade på det operativa pro -
grammets mål. Revisionsrätten konsta -
terade att de granskade projekten i de 
besökta medlemsstaterna ofta hade 
valts ut på ett bristfälligt sätt och att 
stöd beviljades till projekt som redan 
hade startat när urvalet gjordes, vilket 
beskrivs i  ruta 8 . Omkring en tredjedel 
av de 60 projekt som granskades hade 
brister som tyder på att de inte var 
tillräckligt målinriktade.63 
I medlemsstaternas operativa pro -
gram angavs mellanliggande mål och 
slutmål för vattenbruksproduktionen 
under programperioden som alla inne -
bar produktionsvinster. För att tillväxt -
målen avseende vattenbrukets pro -
duktion och sysselsättning ska uppnås 
(se punkt 55) bör det finnas en tydlig 
koppling mellan urvalet av projekt 
som ska få EFF -stöd och det övergri -
pande målet om ökad produktion.
31 Iakttagelser
64 
Revisionsrätten konstaterade att de 
operativa programmen visserligen 
hade ökad produktion som mål men 
i urvalsförfarandena i de besökta med -
lemsstaterna prioriterade man inte 
tillräckligt att dessa mål skulle uppnås, 
vilket illustreras i  ruta 9 .
Förväntade projektresultat 
uppnåddes inte eller 
kontrollerades inte
65 
För att projekten på ett ändamålsen -
ligt sätt ska bidra till effekten av de 
finansierade åtgärderna bör de i hög 
grad uppfylla de mål som angavs när 
stödet beviljades. De behöriga myn -
digheterna bör övervaka projektens 
genomförande och resultat och vidta 
korrigerande åtgärder när det behövs 
(se även punkterna 53 och 54).
Exempel på projekt som inte var inriktade på tillväxt
I Spanien, Frankrike och Polen var de utvalda projekten inte specifikt inriktade på ökad sysselsättning eller 
produktion utan målet var oftast att modernisera den befintliga verksamheten, vilket medlemsstaterna ansåg 
skulle ha en positiv effekt på sysselsättning och produktion. På grund av bristen på målinriktning var projek -
ten inte inriktade på att skapa tillväxt, vilket illustreras i punkt 66.
På Sicilien (Italien) valdes projekten ut på grundval av viktade urvalskriterier. Betyget bestod av högst 20 po -
äng för bibehållen sysselsättning, 10 poäng för ökad sysselsättning per anställd person – högst 30 poäng, och 
10 poäng för anställning av minst en kvinna. Revisionsrätten konstaterade att de projektansvariga ofta redo -
visade det lägsta antal som krävdes för att få så många poäng som möjligt. Till exempel förklarade en projekt -
ansvarig att projektet skulle innebära att en kvinna anställdes, vilket gjorde att antalet anställda ökade från 90 
till 91. För det fick projektet 20 poäng (10+10) och ytterligare 20 poäng för att två arbetstillfällen behölls.Ruta 9
32 Iakttagelser
66 
Av de 31 projekt som granskades på 
plats, varav 2545 skulle bidra till att öka 
sysselsättningen och/eller produk -
tionen, fanns det vid granskningen 
endast bevis för att tre hade uppnått 
sina mål (se bilaga III ). Även om en del 
projekt fortfarande pågår är målupp -
fyllelsen låg. Detta illustreras i  ruta 10 .
Projekten har hittills inte gett 
tillräcklig valuta för pengarna
67 
Offentliga medel som går till vatten -
bruksprojekt ska ge valuta för peng -
arna. Det innebär att det offentliga 
stödet ska stå i proportion till det 
förväntade resultatet och att man und -
viker att finansiera en alltför stor in -
vestering och dödviktseffekter. Vidare 
bör stödet ge ett verkligt incitament 
till investeringen, och man bör undvika 
att ge stöd till investeringar som skulle 
ha gjorts även utan offentliga medel.Några av de granskade 
projekten hade verklig 
potential och gav prov på god 
praxis
68 
Revisionsrätten identifierade tre 
framgångsrika projekt som bidrog till 
en hållbar utveckling av vattenbruket, 
vilket illustreras i  ru ta 11 .45 Av dessa 25 projekt var det 11 
som inte specifikt var inriktade 
på att öka sysselsättningen 
och/eller produktionen.
Exempel på projektresultat som inte hade uppnåtts eller inte kontrollerats
I Polen rapporterade alla fem stödmottagarna som besöktes under granskningen i sina slutrapporter om 
projektgenomförandet till de nationella myndigheterna att de hade uppnått sina kvantifierade produktions -
mål, men trots detta bekräftade fyra av dem för revisionsrätten att målen i själva verket inte hade uppnåtts. 
Stödmottagarna rapporterade om stora förluster av bestånd (ibland närmare 80 %) på grund av rovdjur.
I Frankrike rapporterade alla besökta stödmottagare att de kvantifierade produktionsmålen inte hade upp -
nåtts. De behöriga myndigheterna hade inte kontrollerat anomalier i de rapporterade kvantiteterna.
I Italien inledde myndigheterna sin övervakningsverksamhet 2012 och rapporterade om sina resultat 2013.Ruta 10
33 Iakttagelser
Exempel på framgångssagor
I Polen fick ett projekt som kostade 7,8 miljoner euro EFF -stöd med 3,4 miljoner euro för att skapa en hållbar 
tilapia -anläggning i ett slutet system av fisktankar som använder teknik som skyddar den omgivande miljön. 
Projektets mål var att producera 200 ton fisk per år och skapa 13 arbetstillfällen. När projektet var klart produ -
cerades emellertid 1 000 ton per år och 19 arbetstillfällen hade skapats.
I Spanien fick ett projekt EFF -stöd med 742 000 euro för att bygga dammar för uppfödning av havsruda och 
havsabborre på ett 600 hektar stort område. Stödmottagaren hade stora expertkunskaper om vattenbruks -
sektorn och tillgång till finansiering och rörelsekapital. Hela området har nu utvecklats med hjälp av flera 
EU-finansierade projekt. Dammarna fylldes med liten fisk 2011, och med en tillväxtperiod på tre år förvänta -
des hela produktionen uppgå till cirka 600 ton från 2014. Stödmottagarens kapacitet att finansiera det stora 
driftskapital som krävdes för den långa tillväxtperioden (över 5  miljoner  euro) var avgörande för projektets 
framgång. Antalet anställda beräknades öka från 30 till 50 personer till 2014 men var redan 52 år 2013.
I Portugal fick ett projekt 35 000 euro i EFF -stöd för modernisering och utbyggnad av en ostronanläggning. 
Projektledaren hade en universitetsexamen i ostronodling. Syftet med projektet var att öka produktionen från 
120 ton 2011 till 150 ton 2013, att minska ostronens dödlighet och att öka personalen från fyra till nio anställ -
da. När revisionsrätten besökte projektet 2013 var det inte helt avslutat, men produktionen hade redan ökat 
till 135 ton och åtta personer var anställda vid anläggningen.Ruta 11
Källa:  Revisionsrätten.
34 Iakttagelser
Många granskade projekt hade 
ingen verklig potential och gav 
inte prov på god praxis
69 
När det gäller 16 av de 31 projekt som 
besöktes konstaterade revisionsrätten 
att det inte fanns tillräckliga bevis för 
att man hade fått valuta för pengarna.
 — I 11 projekt, samtliga i Italien och 
Polen, hade stödmottagaren på -
börjat investeringen innan stödet 
beviljades. I de här medlemssta -
terna hade stödmottagarna redan 
genomfört merparten av investe -
ringarna i samband med EFF -pro-
jekten innan stödet godkändes. 
Det minskade det verkliga investe -
ringsincitament som stödet erbju -
der och visar att offentliga medel 
beviljades stödmottagare som 
inte behövde dem. Dessutom var 
de uppskattade investeringskost -
nader som skulle medfinansieras 
inte motiverade i förhållande till de 
förväntade projektresultaten. — I fem projekt var det offentliga 
stödets storlek inte väl motiverad 
i förhållande till resultatet och det 
fanns inte tillräckliga bevis för att 
man fick valuta för pengarna, vilket 
illustreras i  ruta 12 .
Exempel på EFF -finansierade projekt som gav lite valuta för pengarna
I Andalusien (Spanien) fick ett projekt för räkodling som skulle använda uppvärmt vatten från ett lokalt elbo -
lag EFF -stöd med 358 000 euro. Projektet förväntades skapa åtta nya arbetstillfällen, men de behöriga myn -
digheterna tog inte hänsyn till att samma antal jobb försvann när stödmottagaren förde över verksamheter 
från två andra anläggningar till den nya anläggningen.
I Frankrike betalades 108 000 euro i EFF -stöd till ett projekt som gällde att bygga en tvåvåningsanläggning för 
att utveckla en skaldjursverksamhet. En av våningarna användes inte för den planerade verksamheten utan 
för turistrelaterade tjänster.
I Portugal betalades 838 000 euro i EFF -stöd till ett projekt som handlade om att fånga, behålla och föda upp 
fisk, bland annat tonfisk, och därefter sälja den. När revisionen gjordes hade tonfisk fångats och sålts, men 
bevisen för att fisken hade funnits på anläggningen och fötts upp innan den såldes var otillräckliga. Processen 
påminde därför mer om en form av fångstbaserat fiske än om vattenbruk.Ruta 12
35
 Den nya gemensamma 
fiskeripolitiken och europeiska 
havs- och fiskerifonden (EHFF) 
(från 2014)
70 
I december 2013  antog  Europapar -
lamentet och rådet en förordning46 
om en reform av den gemensamma 
fiskeripolitiken från den 1 januari 2014. 
Till skillnad från förordningen om den 
gemensamma fiskeripolitiken för den 
period som slutade 2013 har den nya 
förordningen ett särskilt avsnitt om 
vattenbruk och föreskriver att med -
lemsstaterna ska utarbeta fleråriga na -
tionella strategiska planer utifrån EU:s 
strategiska riktlinjer i syfte att undan -
röja administrativa hinder (till exem -
pel när det gäller licensförfaranden), 
underlätta tillgången till vatten och 
utrymme och tillämpa miljörelaterade, 
sociala och ekonomiska indikatorer 
för vattenbruk. De operativa program -
men måste överensstämma med dessa 
strategiska planer. En ny rådgivande 
nämnd för vattenbruk kommer att 
inrättas och ge råd om hur sektorn ska 
förvaltas.
71 
Den nya vattenbrukspolitiken kommer 
att genomföras genom Europeiska 
havs- och fiskerifonden (EHFF)47. Till 
skillnad från EFF innehåller EHFF ett 
särskilt avsnitt om hur medlen ska 
användas för att stödja en hållbar 
utveckling av vattenbruket. Den ger en 
tydligare ram än EFF för finansieringen 
av vattenbruk och gör det möjligt att 
ge stöd till miljö- och hälsoskydds -
åtgärder, utveckling av den fysiska 
planeringen, innovativa företag, före -
tagande och för att försäkra bestånd. 
Finansieringen ska vara förenlig med 
medlemsstaternas fleråriga nationella 
strategiska planer.46 Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 
nr 1380/2013 av den 
11 december 2013 om den 
gemensamma fiskeripolitiken 
och om ändring av rådets 
förordningar (EG) 
nr 1954/2003 och (EG) 
nr 1224/2009 samt om 
upphävande av rådets 
förordningar (EG) nr 2371/2002 
och (EG) nr 639/2004 och 
rådets beslut 2004/585/EG 
(EUT L 354, 28.12.2013, s. 22).
47 Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU)
nr 508/2014 av den 
15 maj 2014 om Europeiska 
havs- och fiskerifonden och 
om upphävande av rådets 
förordningar (EG) 
nr 2328/2003, (EG) 
nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 
och (EG) nr 791/2007 
och Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 
nr 1255/2011 (EUT L 149, 
20.5.2014, s. 1)
36
 Slutsatser och 
rekommendationer
72 
I ett läge där EU:s produktion från tra -
ditionellt fångstfiske sjunker och vat -
tenbruksproduktionen ökar betydligt 
i hela världen är avsikten med refor -
men av den gemensamma fiskeripoli -
tiken att ytterligare utveckla åtgärder 
för att stödja vattenbruket från 2014. 
Revisionsrätten undersökte om finan -
sieringen från EFF under den föregå -
ende perioden tillhandahöll ändamåls -
enligt stöd till en hållbar utveckling av 
vattenbruket så att lärdomar kan dras 
för de nya åtgärderna.
73 
Vid granskningen undersökte reviso -
rerna om åtgärderna till stöd för vat -
tenbruk hade utformats och genom -
förts väl på EU- och medlemsstatsnivå, 
och om EFF gav valuta för pengarna 
och stöd till en hållbar utveckling av 
vattenbruket.
74 
Revisionsrättens övergripande slutsats 
var att EFF inte tillhandahöll ändamåls -
enligt stöd till en hållbar utveckling av 
vattenbruket. På EU -nivå har åtgär -
derna för att stödja en hållbar utveck -
ling av vattenbruket inte utformats 
och övervakats väl. Den gemensamma 
fiskeripolitiken och EFF angav inte en 
lämplig ram för en hållbar utveckling 
av vattenbruket fram till 2013 (punk -
terna 18 och 19) och vid kommissio -
nens genomgång av medlemsstater -
nas nationella strategiska planer och 
operativa program korrigerades inte 
vissa problem i utformningen (punk -
terna 20–22). Miljömässig hållbarhet 
i vattenbrukets utveckling är ett mål 
för EFF. Revisionsrätten konstaterade 
att tillräcklig vägledning gavs för Natura 2000 men inte för aspekter av 
ramdirektivet om vatten, ramdirektivet 
om en marin strategi och direktivet om 
miljökonsekvensbedömning (punkter -
na 23–25). Det fanns problem med full -
ständigheten och tillförlitligheten i de 
uppgifter om vattenbruksproduktion 
som medlemsstaterna rapporterade 
och som sammanställdes på EU -nivå 
(punkterna 26–30), vilket gör det svårt 
att bedöma resultaten av vattenbruks -
åtgärderna. EFF:s övervakningskom -
mittéer och utvärderingar efter halva 
tiden och kommissionens inspektioner 
hade liten inverkan (punkterna 31–34) 
på genomförandet av vattenbruks -
åtgärder. Resultaten av offentligt 
finansierad forskning och Life -projekt 
utnyttjades inte till fullo (punkterna 35 
och 36).
75 
På medlemsstatsnivå har åtgärderna 
för att stödja en hållbar utveckling 
av vattenbruket inte utformats och 
genomförts väl. Det var stora pro -
blem med den fysiska planeringen 
och komplicerade krav vid licensför -
farandet (punkterna 39 och 40) och 
finanskrisens inverkan var påtaglig 
(punkterna 41–42). För de besökta 
medlemsstaterna utgjorde i allmänhet 
inte de nationella strategiska planer 
och operativa program som krävs 
enligt EFF en tillräckligt tydlig bas för 
en hållbar utveckling av vattenbruket 
(punkterna 43–48). Vidare tillämpade 
medlemsstaterna inte en samman -
hängande strategi för utvecklingen av 
vattenbruksnäringen (punkterna 37 
och 38). I synnerhet togs inte tillräcklig 
hänsyn till miljö- och hälsopolitiken 
(punkterna 49–52). Det fanns fel och 
metodbrister i den årliga rapporte -
ringen av uppgifter om produktionen 
(punkterna 53 och 54).
37 Slutsatser och rekommendationer
76 
Beträffande frågan om huruvida 
EFF-stödet till vattenbruk har gett 
valuta för pengarna konstaterade 
revisionsrätten att målen för en hållbar 
utveckling av vattenbruket inte hade 
uppfyllts vare sig på EU -nivå eller på 
medlemsstatsnivå (punkterna 55–58).
77 
Revisionsrätten noterade att många 
EFF- finansierade projekt inte gav 
valuta för pengarna eller stöd till en 
hållbar utveckling av vattenbruket. 
Projekten var ofta dåligt målinriktade, 
bidrog inte nämnvärt till tillväxt och 
sysselsättning och uppnådde inte de 
förväntade resultaten (punkterna 59–
66). Även om revisorerna hittade några 
framgångssagor fanns det också bety -
dande bevis på dödviktseffekter och 
liten valuta för pengarna, underfinan -
siering av nya anläggningar och låg 
avkastning på offentliga investeringar 
(punkterna 67–69).
78 
Revisionsrättens slutsats är att under 
perioden fram till 2013 räckte inte ra -
men på EU- och medlemsstatsnivå för 
att förverkliga EU:s mål om en hållbar 
utveckling av vattenbruket, och de 
åtgärder som faktiskt vidtogs gav inte 
tillräckliga resultat. Mot denna bak -
grund och med hänsyn till reformen av 
den gemensamma fiskeripolitiken och 
införandet av EHFF från 2014 (punk -
terna 70–71) lämnar revisionsrätten 
följande rekommendationer:Rekommendation 1
När kommissionen genomför åtgärder 
för stöd till vattenbruket inom Europe -
iska havs- och fiskerifonden bör den 
beakta följande aspekter:
a) När kommissionen godkänner 
medlemsstaternas operativa pro -
gram bör den överväga om målen 
för en hållbar utveckling av vatten -
bruket är realistiska och lämpliga, 
och om stödet går till åtgärder som 
sannolikt är riktade mot dessa mål.
b) Ta fram riktlinjer för bedömningen 
av relevanta miljöfaktorer när det 
offentliga stödet ska fastställas.
c) När det är relevant se till att med -
lemsstaternas operativa program 
bara godkänns om lämpliga natio -
nella strategier för utveckling av 
vattenbruksnäringen utarbetas.
d) Uppmana medlemsstaterna att 
göra en relevant fysiskt planering 
och förenkla licensförfarandena 
och de administrativa förfaran -
dena för att stödja utvecklingen av 
vattenbruksnäringen.
e) Göra de statistiska uppgifter om 
vattenbruket som sammanställs 
från kommissionens olika källor 
mer jämförbara så att de blir mer 
exakta och fullständiga.
38 Slutsatser och rekommendationer
Rekommendation 2
När medlemsstaterna genomför åt -
gärder till stöd för vattenbruket inom 
Europeiska havs- och fiskerifonden bör 
de göra följande:
a) Utarbeta och tillämpa enhetliga 
nationella strategier för utveckling 
av vattenbruksnäringen.
b) Göra en relevant fysiskt planering 
och förenkla licensförfarandena 
och de administrativa förfaran -
dena för att stödja utvecklingen av 
vattenbruksnäringen.
c) Se till att det offentliga stödet 
i första hand går till de projekt som 
bäst bidrar till en hållbar utveck -
ling av vattenbruket och ger valuta 
för pengarna.
d) Närmare övervaka projektens 
resultat genom att fastställa och 
tillämpa relevanta indikatorer.
Denna rapport antogs av revisionsrättens avdelning I, med ledamoten 
Rasa BUDBERGYTĖ som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 
14 maj 2013.
 För revisionsrätten
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Ordförande

39
 Bilagor Bilaga IVattenbrukets omsättning och EFF-stöd
MedlemsstatOmsättning (2011) EFF-stöd (miljoner euro)
Värde 
(miljoner euro)Volym (tusen ton)EFF område 2 
(planerat stöd)EFF åtgärd 2.1 
(faktiskt stöd)EFF åtgärd 2.1 
(faktiskt stöd)
Belgien 0,2 0,0 1,3 0,1 2
Bulgarien 10,0 4,1 36,0 39,3 101
Tjeckien 44,5 21,0 14,5 7, 2 327
Danmark* 145,8 40,5 37, 6 14,4 90
Tyskland 85,9 39,1 54,9 7,7 165
Estland 1,6 0,4 24,6 20,7 44
Irland 128,5 44,8 0,0 0,6 12
Grekland 523,3 121,8 59,7 0,1 3
Spanien 501,1 276,9 3 07,1 44,8 629
Frankrike 898,5 283,1 54,2 11,0 1 213
Italien 422,9 15 7, 0 106,1 21,7 327
Cypern 30,6 4,7 3,2 0,8 12
Lettland* 1,1 0,5 49,3 25,7 366
Litauen* 7, 2 3,3 28,1 8,2 25
Ungern 30,3 15,6 24,2 22,2 242
Malta 50,5 3,8 1,7 0,0 0
Nederländerna 81,2 42,5 7, 4 3,2 56
Österrike 19,3 2,2 5,1 2,8 239
Polen 61,6 29,0 162,9 91,0 1 272
Portugal 56,8 7,9 74,2 15,8 48
Rumänien 16,4 8,4 105,0 75,8 133
Slovenien 3,4 1,4 7,1 6,1 81
Slovakien 2,2 0,8 11,4 2,9 44
Finland 56,7 10,1 17, 0 5,2 177
Sverige 47, 5 14,5 10,9 4,5 131
Storbritannien 740,3 199,0 33,6 6,4 87
EU-27 3 967,4 1 332,4 1 237,1 438,2 5 826
Källor:
Vattenbrukets omsättning:  The economic performance of the EU aquaculture sector  (det ekonomiska utfallet av EU:s vattenbruksnäring (STECF 
13–29), STECF november 2013.
EFF område 2 (planerat):  godkända operativa program.
EFF åtgärd 2.1 (faktiskt):  information till maj 2013, och juli 2012 för medlemsstater markerade med *, från kommissionens avdelningar.
Antal projekt:  information till maj 2013, och juli 2012 för medlemsstater markerade med *, från kommissionens avdelningar.
40 Bilagor Bilaga IIUrval av granskade projekt
Medlems -
stat Region Beskrivning av projektet Typ av produktionGranskad på 
platsStödberät -
tigande 
projekt -
kostnader 
(tusen euro)Totalt 
offent -
ligt stöd 
(tusen euro)Totalt 
EFF-stöd 
(tusen euro)
SpanienGalicienUtplacering av flottar och moderni -
sering av servicefartygBlåmusslor Ja 401 241 180 
Inköp av servicefartyg Blåmusslor Ja 523 314 235 
Inköp av servicefartyg Blåmusslor 523 314 235 
Inköp av servicefartyg Blåmusslor 447 268 201 
Inköp av servicefartyg Blåmusslor 380 228 171 
AndalusienUtplacering av flottar och kanalerHavsruda, 
havsabborreJa 1 978 989 742 
Utplacering av flottar Blåmusslor Ja 1 807 904 678 
Modernisering av kläckeri Räkor Ja 954 477 358 
Miljövårdande åtgärder inom 
vattenbruketHavsruda, 
havsabborre2 493 1 247 935 
Modernisering av burarHavsruda, 
havsabborre2 495 1 247 935 
FrankrikeAquitaineByggande av kläckeri för störar Stör Ja 927 187 93 
Byggande av ostronbassänger Ostron Ja 90 31 16 
Languedoc-
RoussillonUtvidgning och moderni -
sering av produktions- och 
leveransprocessernaOstron+blåmusslor Ja 4 071 1 009 303 
Languedoc-
RoussillonUtvidgning och moderni -
sering av produktions- och 
leveransprocessernaOstron+blåmusslor Ja 1 589 397 191 
Utvidgning och moderni -
sering av produktions- och 
leveransprocessernaOstron+blåmusslor Ja 717 215 108 
AquitaineMaterial till produktionen Ostron+blåmusslor 110 30 15 
Material till produktionen Ostron+blåmusslor 85 26 13 
Languedoc-
RoussillonUtvidgning och moderni -
sering av produktions- och 
leveransprocessernaOstron+blåmusslor 297 89 45 
Utvidgning och moderni -
sering av produktions- och 
leveransprocessernaOstron+blåmusslor 639 160 38 
Aquitaine Material till produktionen Ostron+blåmusslor 69 21 10 
41 Bilagor Bilaga II Medlems -
stat Region Beskrivning av projektet Typ av produktionGranskad på 
platsStödberät -
tigande 
projekt -
kostnader 
(tusen euro)Totalt 
offent -
ligt stöd 
(tusen euro)Totalt 
EFF-stöd 
(tusen euro)
ItalienTrentoUtplacering av kläckeri och tankar Forell Ja 1 327 531 265 
Utvidgning och modernisering av 
fisktankarnaForell Ja 280 113 56 
Infrastrukturarbete på befintliga 
anläggningarForell 155 62 31 
Infrastrukturarbete på befintliga 
anläggningarForell 183 73 37 
Emilia-
RomagnaInköp av ett servicefartyg (inplante -
ring av venusmusslor) och inköp av 
en servicekaj/serviceplattformVenusmusslor Ja 281 112 56 
Inköp av servicefartyg Venusmusslor 220 88 44 
Inköp av servicefartyg Venusmusslor 250 100 50 
SicilienModernisering och utbyggnad av 
anläggningenHavsruda, 
havsabborreJa 1 987 1 192 1 132 
Modernisering och utbyggnad av 
anläggningenForell Ja 28 17 16 
Inköp av servicefartyg och 
moderniseringBlåmusslor Ja 667 400 380 
PolenMasovienModernisering av 
uppfödningsdammarKarp Ja 775 465 349 
Modernisering av dammar Karp Ja 478 287 215 
Byggande av ny anläggning Tilapia Ja 7 744 4 519 3 389 
Modernisering av anläggningKarp, forell, annan 
fisk516 309 232 
Modernisering av anläggning Karp 224 134 101 
PoznańByggande av ny anläggning Stör Ja 2 780 1 644 1 233 
Modernisering, och byggande, av 
fiskdammarKarp, forell Ja 1 220 732 549 
Modernisering av dammar och inköp 
av utrustningStör 725 435 326 
Modernisering av dammar och inköp 
av utrustningAnnan fisk 382 229 172 
Modernisering av dammar och inköp 
av utrustningKarp, annan fisk 881 528 396 
42 Bilagor Bilaga IIMedlems -
stat Region Beskrivning av projektet Typ av produktionGranskad på 
platsStödberät -
tigande 
projekt -
kostnader 
(tusen euro)Totalt 
offent -
ligt stöd 
(tusen euro)Totalt 
EFF-stöd 
(tusen euro)
PortugalAlgarveModernisering av produktionenHavsruda, havsab -
borre, ostron, 
venusmusslorJa 2 502 1 501 1 126 
Byggande av anläggning för 
produktion av skaldjur Instalação 
de uma aquicultura offshore para 
bivalves - FinisterraOstron, pil -
grimsmusslor, 
blåmusslor1 893 1 136 852 
Byggande av tonfiskburar Tonfisk 2 032 1 117 838 
Byggande av tonfiskburar Tonfisk Ja 2 032 1 117 838 
Byggande av anläggning för pro -
duktion av skaldjurOstron, kammusslor, 
blåmusslorJa 1 572 943 708 
Mellersta 
PortugalByggande av anläggning för pro -
duktion av ålÅl 7 941 3 970 2 978 
Modernisering av anläggning Tunga, piggvar 3 507 1 754 1 315 
Modernisering av anläggning Tunga, piggvar Ja 2 217 1 109 831 
Modernisering av anläggningHavsabborre, havs -
ruda, ål, tunga193 87 65 
Modernisering av anläggning Ostron Ja 84 46 35 
43 Bilagor
Medlems -
stat Region Beskrivning av projektet Typ av produktionGranskad på 
platsStödberät -
tigande 
projekt -
kostnader 
(tusen euro)Totalt 
offent -
ligt stöd 
(tusen euro)Totalt 
EFF-stöd 
(tusen euro)
RumänienConstanta Byggande av ny anläggning Piggvar Ja 2 941 1 765 1 323 
Tulcea Modernisering av lokaler Karp och annan fisk Ja 2 444 1 466 1 100 
VranceaModernisering och utbyggnad av 
lokalerKarp och annan fisk 1 916 1 150 862 
TulceaEkologisk omställning av ett 
vattenbruksföretagKarp 548 548 411 
Braila Modernisering av lokalerKarp, forell och 
annan fisk1 237 742 557 
GiurgiuDiversifiering av produktionen 
och modernisering av nuvarande 
verksamhetKarp och annan fisk Ja 2 424 1 454 1 091 
CalarasiAnläggning för intensiv uppfödning 
av stör Stör Ja 3 946 2 367 1 776 
IalomitaEkologisk omställning av ett 
vattenbruksföretagKarp och annan fisk Ja 1 000 1 000 750 
Prahova Modernisering av en anläggning Karp och annan fisk 1 036 622 466 
Arges Byggande av en ny anläggning Forell 1 823 1 094 820 
31 84 986 45 353 33 274 Bilaga II
44 Bilagor Bilaga IIIDe granskade projektens resultat
Medlems -
statTypÅrspro -
duktion 
före 
projek -
tet (ton)Planerad 
årspro -
duktion 
efter 
projektet 
(ton)Faktisk 
årspro -
duktion 
(ton)Antal 
anställda 
före 
projektetPlanerat 
antal 
anställda 
efter 
projektetFaktiskt 
antal 
anställdaMålen 
ännu inte 
uppfylldaInveste -
ringen 
inleddes 
innan 
stödbeslu -
tet hade 
fattatsOtillräck -
liga bevis 
för att 
man får 
valuta för 
pengarnaExempel 
på fram-
gångsrika 
projekt
SpanienModernisering 8 000 8 000 4 900 33 33 38
Modernisering 70 70 70 16 16 16
Nytt 0 200 200 30 50 52
Nytt 0 900 600 0 15 8
Modernisering 41 45 30 17 25 22
FrankrikeNytt 0 90 000 90 000 0 2 1
Nytt 0 15 15 1 1 0
Modernisering 120 500 170 35 50 47
Modernisering e.t. e.t. 80 15 30 26
Modernisering 80 160 99 e.t. e.t. e.t.
ItalienModernisering 830 1 240 1 000 6 6 6
Modernisering 1 240 1 350 1 000 6 6 6
Modernisering 10 468 10 733 10 5005 anställda
570 
medlemmar 
i kooperativet5 anställda
570 
medlemmar 
i kooperativet
Modernisering 1 800 2 200 2 500 90 91 100
Modernisering 5 11 8 2 2 2
Modernisering 540 1 120 1 000 23 24 24
45 Bilagor Bilaga III
Medlems -
statTypÅrspro -
duktion 
före 
projek -
tet (ton)Planerad 
årspro -
duktion 
efter 
projektet 
(ton)Faktisk 
årspro -
duktion 
(ton)Antal 
anställda 
före 
projektetPlanerat 
antal 
anställda 
efter 
projektetFaktiskt 
antal 
anställdaMålen 
ännu inte 
uppfylldaInveste -
ringen 
inleddes 
innan 
stödbeslu -
tet hade 
fattatsOtillräck -
liga bevis 
för att 
man får 
valuta för 
pengarnaExempel 
på fram-
gångsrika 
projekt
PolenModernisering 0 40 - 2 4 -
Ombyggnad 0 10 - 1 1 1
Nytt 0 200 1 000 0 13 19
Nytt 0 32 0 0 1 3
Modernisering 5 7 5 10 10 10
PortugalModernisering 120 150 135 4 9 8
Modernisering 120 392 20 7 9 14
Nytt 0 1 555 0 0 3 8
Nytt 0 2 380 10 0 16 21
Modernisering 175 810 50 6 6 6
RumänienNytt 0 150 0 2 7 e.t.
Modernisering 112 467 400 e.t. e.t. e.t.
Modernisering 100 428 e.t. 10 22 e.t.
Modernisering 6 132 0 2 9 e.t.
Ekologiskt e.t. e.t. e.t. e.t. e.t. e.t.
Ingen ökning av produktionen eller antalet 
antställda planeras.Den planerade ökningen har inte 
uppnåtts.Målen har uppnåtts.
46
Sammanfattning
I
Medlemsstaterna kommer att kunna använda 
EFF-medel till slutet av 2015. Således är den slutliga 
totala fördelningen av EFF- medel till vattenbruksåt -
gärder under perioden 2007–2013 ännu inte känd.
III
Kommissionen medger att EFF:s stöd till en hållbar 
utveckling av vattenbruket kanske inte lett till alla 
förväntade eller önskade resultat fram till slutet 
av 2013. Kommissionen vill dock understryka att 
produktionen trots den finansiella och ekonomiska 
krisen har haft en stabil volym och ökat något 
i värde. Sysselsättningen i sektorn har bibehållits. 
Lärdomarna från perioden 2007–2013 har införlivats 
med den nya Europeiska havs- och fiskerifonden 
(EHFF) för perioden 2014–2020.
IV
Kommissionen anser att en del av, men inte alla, de 
åtgärder som EFF har vidtagit för att stödja en håll -
bar utveckling av vattenbruket har utformats och 
övervakats väl, trots svårigheterna med att bedöma 
hur ändamålsenliga dessa åtgärder är.
Kommissionen är medveten om att GFP inte angav 
en tillräckligt tydlig ram för utveckling av vatten -
bruket under den föregående programperioden. 
Detta har åtgärdats genom antagandet av den 
reformerade gemensamma fiskeripolitiken och nya 
strategiska riktlinjer om vattenbruket 2013.
Bränslekrisen 2008 och sedan den globala finan -
siella och ekonomiska krisen medförde dock helt 
nya utmaningar för vattenbruksföretagen, vilka inte 
kunde ha förutsetts i början av programperioden 
2007–2013. Dessa fick långtgående effekter på de 
mål som sattes upp för EFF- finansierade vatten -
bruksåtgärder i början av programperioden.Kommissionens  
svar
Kommissionen utarbetade heltäckande anvisningar 
och vägledning om övervakningen, och i synnerhet 
användningen av indikatorer inom EFF:  http://
ec.europa.eu/fisheries/cfp/eff/official_documents/
updated_eff_workingpaper_on_indicators_en.pdf  
Medlemsstaterna har inte i något skede uppgett att 
de saknade vägledning från kommissionen.
Kommissionen noterar att uppgifterna om vatten -
bruk från olika EU -källor inte var tillräckligt jämför -
bara. Detta berodde delvis på att uppgifterna om 
vattenbruk kommer från olika källor på EU -nivå 
som svarar mot olika användningsområden (pro -
duktionstrender och socioekonomisk utveckling). 
Dessa databaser överensstämmer i huvudsak, men 
skillnader uppstår till följd av att täckningen är olika 
eller att data saknas eller av sekretesskäl. Kom -
missionen kommer att få tillfälle att åtgärda dessa 
brister i samband med den kommande översynen 
av ramen för uppgiftsinsamling.
Övervakningskommittén, där kommissionen endast 
ingår som observatör, följer genomförandet av hela 
det operativa programmet, inte bara när det gäller 
vattenbruket. Man bör hålla i minnet att program -
met omfattade sexton åtgärder, och att vattenbru -
ket inte var den viktigaste i termer av EFF -resurser. 
Kommissionen anser att den tid som övervaknings -
kommittén har ägnat åt vattenbruk stod i propor -
tion till dessa åtgärders vikt.
V
För framtiden har kommissionen infört en öppen 
samordningsmetod inom ramen för reforme -
ringen av den gemensamma fiskeripolitiken, i syfte 
att stödja medlemsstaternas ansträngningar att 
utveckla ett hållbart vattenbruk och med kraft 
uppmuntra dem att förstärka sambandet mellan 
politiska målsättningar och finansieringspriorite -
ringar. Under EHFF och den nya GFP måste varje 
medlemsstat anta en flerårig nationell strategi för 
vattenbruket för att kunna stödja det inom ramen 
för det operativa programmet för EHFF.
Kommissionens svar 47
VIII b)
Kommissionen har tagit fram riktlinjer för utveck -
lingen av ett hållbart vattenbruk, inklusive 
relevanta miljöfaktorer:  http://ec.europa.eu/
fisheries/cfp/aquaculture/official_documents/
com_2013_229_sv.pdf
Den har också utarbetat riktlinjer om uppfyl -
landet av förhandsvillkoren för den fleråriga 
nationella strategiska planen för vattenbru -
ket: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kommissionen har i en bilaga till riktlinjerna om 
förhandsvillkoren tagit fram anvisningar om hur 
slutsatserna av de strategiska miljöbedömningarna 
ska vävas in i utformningen de operativa program -
men: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Kommissionen har utarbetat riktlinjer om vilka slags 
undantag som är tillåtna enligt artikel 9 i direkti -
vet om vilda fåglar. Syftet med detta dokument 
är att klargöra de viktigaste koncepten i artikel 9 
i direktivet om vilda fåglar, eftersom de har att göra 
med att förhindra allvarliga skador orsakade av 
storskarvar eller att skydda flora och fauna, samt 
att ge praktiska råd om hur dessa koncept kan til l-
lämpas:  http://ec.europa.eu/environment/nature/
cormorants/files/guidance_cormorants.pdf
Dessutom stöder kommissionen för närvarande 
utvecklingen av särskilda riktlinjer för genomför -
andet av ramdirektivet om vatten och det ram -
direktiv om en marin strategi som håller på att 
utarbetas. Alla handlingar som har att göra med 
detta projekt finns på https://circabc.europa.eu/w/
browse/4eda1 1 16-2b76-4a0c -b4ed -b3ec2616b013
Denna övning bygger på riktlinjerna för ett hållbart 
vattenbruk inom ramen för Natura 2000 -nätverket: 
http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/
management/docs/Aqua -N2000  %20guide.pdf
VIII c)
Uppställandet av förhandsvillkor för de fleråriga 
nationella strategiska planerna för vattenbruket 
innebär att kommissionen inte kommer att god -
känna operativa program för EHFF om medlems -
staterna i förekommande fall inte har lämnat in 
lämpliga fleråriga nationella strategiska planer för 
att främja ett hållbart vattenbruk.VI
Kommissionen betonar att den ekonomiska och 
finansiella krisen fick avgörande konsekvenser för 
uppnåendet av målen för tillväxt och sysselsättning 
inom vattenbrukssektorn.
Eftersom EFF bygger på principen om delad 
förvaltning görs urvalet av projekt på medlems -
statsnivå. Medlemsstaterna kunde konstatera 
att antalet projektförslag från sektorn hela tiden 
minskade, till följd av de försämrade ekonomiska 
förutsättningarna.
VII
Kommissionen medger visserligen att den rättsliga 
ramen och i synnerhet övervakningen av EFF- finan -
sierade åtgärder inte gav förväntade resultat, men 
det är viktigt att notera att bränslekrisen 2008 och 
den följande ekonomiska och finansiella krisen 
hade väsentlig inverkan på sektorn.
Den nya Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) 
ger en tydligare politisk ram som bygger på sex 
prioriterade frågor för EU och en uppsättning spe -
cifika mål. Därmed får EHFF en starkare interven -
tionslogik, större resultatinriktning och ett förstärkt 
övervaknings- och utvärderingssystem. Detta kom -
mer att medföra att fonden bättre bidrar till målen 
för den gemensamma fiskeripolitiken, i synnerhet 
utvecklingen av vattenbruket i EU.
VIII a)
Kommissionen kommer att noga analysera förkla -
ringarna till det stöd till vattenbruket som föreslås 
i de nya operativa programmen för EHFF som ska 
lämnas in under andra halvåret 2014. Kommissionen 
kommer också att noga analysera hur åtgärderna 
i de operativa programmen stämmer överens med 
de planerade åtgärderna i de fleråriga nationella 
strategiska planerna för vattenbruket.
Införandet av kvantifierade mål och milstolpar och 
förfaranden för att övervaka och samla in de data 
som krävs för att göra utvärderingar kan också för -
väntas underlätta kontrollerna av att dessa mål nås.
Kommissionens svar 48
IX b)
Kommissionen noterar denna rekommendation, 
som återspeglar den huvudsakliga inriktningen på 
kommissionens aktuella initiativ i fråga om fysisk 
planering i kust- och havsområden. Se kommenta -
ren om punkt VIII d) ovan.
IX c)
Kommissionen betonar att EHFF innehåller ett antal 
nya beståndsdelar som ska bidra till att fokusera 
EHFF- finansieringen på de projekt som bäst bidrar 
till en hållbar utveckling av vattenbruket och 
ger valuta för pengarna. Dessa är: 1) ett förstärkt 
övervakningssystem med årlig rapportering om 
de åtgärder som finansieras, 2) en mer komplett 
årlig rapport om genomförandet, 3) en förstärkt 
resultatinriktning och en ny prestationsram och 4) 
förhandsvillkor som ska säkra att vattenbruksåt -
gärder som ska finansieras stämmer överens med 
de fleråriga nationella strategiska planerna för 
vattenbruket.
IX d)
EHFF kommer att ge en mer uttalad resultatinrikt -
ning under perioden 2014–2020 (användning av 
gemensamma resultatindikatorer) än föregångaren 
EFF, och prestationsramen kommer att tillämpas 
(användning av gemensamma utfallsindikatorer). 
Enligt EHFF- förordningen ska en delegerad akt om 
gemensamma indikatorer antas.
Det nya övervakningssystemet i EHFF -förslaget 
kommer att bestå av följande delar:
 — En databas på medlemsstatsnivå (Infosys) 
i vilken information om alla insatser lagras, 
med en gemensam struktur och gemensamma 
indikatorer.
 — En rapport med sammanfattad viktig informa -
tion som skickas till kommissionen. Uppgifterna 
kan vara ackumulerade för att återspegla hur 
genomförandet utvecklas.
De gemensamma indikatorerna för EHFF kommer 
att ligga till grund för övervakning och utvärde -
ring samt granskning av programmens resultat. De 
kommer att göra det möjligt att aggregera data på 
EU-nivå och mäta framstegen mot målen för Europa 
2020-strategin.Eftersom en del av denna rekommendation till följd 
av principen om delad förvaltning ska rikta sig till 
medlemsstaterna är det medlemsstaterna som ska 
utarbeta och tillämpa enhetliga nationella strate -
gier för utveckling av vattenbrukssektorn. Kommis -
sionen kan inte ålägga medlemsstaterna sanktioner 
eller inleda överträdelseförfaranden om de inte 
utarbetar eller tillämpar dessa strategier i enlighet 
med kommissionens riktlinjer.
VIII d)
Förenklade administrativa förfaranden och fysisk 
planering faller visserligen i huvudsak inom med -
lemsstaternas kompetens, men kommissionen har 
satt upp bättre fysisk planering och administrativa 
förenklingar som några av målen i de strategiska 
riktlinjerna för vattenbruket (COM(2013) 229). Kom -
missionen kommer också att uppmana medlems -
staterna att tillämpa det nyligen antagna direktivet 
om fysisk planering i kust- och havsområden för att 
främja utvecklingen av vattenbruket.
VIII e)
Kommissionen understryker att det sedan 1996 
finns en rättslig ram som omfattar statistik över vat -
tenbruksproduktionen (förordning (EG) nr 788/96, 
upphävd genom förordning (EG) nr 762/2008). Kom -
missionen kommer att fortsätta att ta upp dessa 
frågor i lämpliga forum och processer (till exempel 
genom att utvidga insamlingen av uppgifter enligt 
ramen för uppgiftsinsamling till att omfatta vatten -
bruk och harmonisering av metoder).
IX a)
Efter antagandet av EU:s strategiska riktlinjer för 
vattenbruket i april 2013 har medlemsstaterna 
börjat utforma sina fleråriga nationella strategiska 
planer för att främja ett hållbart vattenbruk. Kom -
missionen kommer att övervaka genomförandet av 
dessa planer, inklusive medlemsstaternas mål och 
de åtgärder de vidtar för att uppnå dessa. Detta 
kommer särskilt att inbegripa efterlevnaden av för -
handsvillkoren för de fleråriga nationella strategiska 
planerna för vattenbruket, som är en förutsättning 
för att kommissionen ska kunna godkänna de ope -
rativa programmen för EHFF.
Kommissionens svar 49
14
Kommissionen understryker att denna statistik 
endast avser EFF- finansierade vattenbruksprojekt.
Iakttagelser
21
Kommissionen gav återkoppling om de åtgär -
der som omfattades av de nationella strategiska 
planerna i samband med att den förhandlade med 
medlemsstaterna om de operativa programmen 
i enlighet med artiklarna 15 och 17 i EFF -förord -
ningen (nr 1198/2006).
Detta bekräftar att kommissionens tjänstemän 
gjorde den erforderliga bedömningen av överens -
stämmelsen mellan operativa program, i synnerhet 
när det gäller hållbar utveckling av vattenbruket 
och överensstämmelse med de nationella strate -
giska planerna.
22
Kommissionen anser att den fullgjorde sina lagliga 
skyldigheter i fråga om översyn av de nationella 
strategiska planerna och de operativa program -
men. Syftet med de nationella strategiska planerna 
var att skapa en övergripande ram för medlems -
staternas målsättningar, inte att de skulle vara lika 
specifika som medlemsstaternas operativa planer.
23
Kommissionen har publicerat ett antal studier, 
rapporter och vägledningar1 för att främja til l-
lämpningen av direktivet om miljökonsekvensbe -
skrivningar. Dessa är användbara för många olika 
slags intressenter, såsom nationella myndigheter, 
byggherrar, konsulter, forskare, icke -statliga organi -
sationer och allmänheten. Kommissionen ser till att 
sådana dokument hålls uppdaterade med hänsyn 
tagen till revisionsrättens rättspraxis.
Se även kommissionens svar på rekommendation 1 b.
24
Detta svar avser punkterna 24 and 25.
1 http://ec.europa.eu/environment/eia/eia -support.htmInledning
02
Den importerade fisken härrör huvudsakligen från 
fångstfiske och inte från vattenbruk. Importerade 
vattenbruksprodukter tillhör oftast tropiska arter 
som inte kan produceras i tillräckliga mängder i EU.
03
Kommissionen använder sig av ramen för uppgifts -
insamling och Eurostat som datakällor, vilket kan 
resultera i skillnader i förhållande till de uppgifter 
från FAO som rätten nämner i punkt 3.
06
Vattenbruket omfattades visserligen av förord -
ning (EG) nr 2371/2002 och meddelandena om en 
strategi för hållbar utveckling av det europeiska 
vattenbruket från 2002 och 2009, men det måste 
understrykas att EU inte har exklusiv behörighet på 
detta område.
07
Detta svar avser punkterna 7–8 c.
I meddelandena från 2002 och 2009 byggde 
prioriteringarna mellan åtgärder på samråd och 
konsekvensbedömningar. Nästan alla åtgärder som 
nämns i dessa båda kompletterande meddelanden 
har genomförts.
När riktlinjerna för vattenbruket togs fram 2013 
insåg kommissionen tillsammans med intressen -
terna och medlemsstaterna att det behövdes fler 
åtgärder på samma prioriterade områden. Den stora 
skillnaden mot de två föregående meddelandena är 
införandet av en ny styrmekanism, med hjälp av vil -
ken kommissionen kommer att samordna medlems -
staternas ansträngningar och underlätta utbytet av 
bästa metoder.
Kommissionens svar 50
Enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 762/2008 ska 
medlemsstaterna förse kommissionen med en års -
rapport om kvaliteten på de uppgifter som lämnats 
in. I en utförlig metodrapport ska varje medlemsstat 
beskriva hur uppgifterna samlats in och samman -
ställts. Kommissionen granskar uppgifterna och rap -
porterna och diskuterar dem med länderna i fråga 
och/eller i den berörda arbetsgruppen i Ständiga 
kommittén för jordbruksstatistik.
Eftersom en del medlemsstaters uppgifter om stor -
leken på vattenbruksanläggningar som rapporteras 
i m3 fortfarande kanske inte är helt tillförlitliga söker 
Eurostat ständigt förbättra valideringsförfarandena. 
När uppgifterna är tveksamma ombeds medlems -
staterna återkoppla och vid behov korrigera.
Det finns inget tydligt samband mellan anläggning -
arnas totala storlek i m3 och den totala produktio -
nen i ton: Produktiviteten i kg per m3 kan variera 
avsevärt beroende på produktionsmetod (burar, 
tankar etc.), miljön (söt- eller saltvatten) och fiskart. 
För vissa fiskarter och produktionsmetoder rappor -
terar länderna också storleken på sina anläggningar 
i hektar i stället för m3, i enlighet med förordning 
(EG) nr 762/2008.
Medlemsstaterna förväntas skicka in sina uppgifter 
tillsammans med utförliga metodrapporter som 
anger hur uppgifterna har samlats in och samman -
ställts, och förse kommissionen med underlag för 
en ordentlig kvalitetsbedömning.Kommissionen gav medlemsstaterna ytterligare 
vägledning genom anvisningarna om EFF och ett 
antal förklarande anmärkningar om miljövårdande 
åtgärder inom vattenbruket i EFF. Vid sidan av 
vägledningen om Natura 2000 utarbetade kommis -
sionen en vägledning om de särskilda undantagen 
i fråga om vattenbruket i artikel 9 i direktivet om 
vilda fåglar som har att göra med att förhindra 
allvarliga skador orsakade av storskarvar eller att 
skydda flora och fauna: http://ec.europa.eu/envi -
ronment/nature/cormorants/files/guidance_cormo -
rants.pdf
Se kommissionens svar om rekommendation 1 b när 
det gäller direktivet om miljökonsekvensbeskriv -
ningar. Detaljerade riktlinjer om tillämpningen finns 
också på internet2.
Kommissionen och medlemsstaterna har lanserat 
en gemensam genomförandestrategi för ramdi -
rektivet om vatten. Vattenbrukssektorn tog aktiv 
del i genomförandet av ramdirektivet om vatten 
och anslöt sig till den gemensamma genomföran -
destrategin 2010 (via branschorganisationerna FEAP 
och EMPA). För närvarande stöder kommissionen 
utvecklingen av riktlinjer för genomförandet av 
ramdirektivet om vatten och ramdirektivet om en 
marin strategi när det gäller vattenbruket.
26
Detta svar avser punkterna 26–30.
Validering av uppgifter och kvalitet är främst en 
fråga för medlemsstaterna, men kommissionen har 
ändå vidtagit ett antal åtgärder för att göra uppgif -
terna om vattenbruket mer enhetliga och heltäck -
ande, både i samband med genomförandet av de 
befintliga rättsliga ramarna och i samband med 
översynen av ramen för uppgiftsinsamling. Kommis -
sionen understryker att ett av resultaten är publice -
ringen av en vetenskaplig årlig ekonomisk rapport 
om vattenbruket i EU.
2 http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/interpretation_eia.pdf
Kommissionens svar 51
Kommissionen vidtar åtgärder för att minska dessa 
skillnader i samband med översynen av ramen för 
uppgiftsinsamling och håller på att genomföra 
en handlingsplan om fiske- och vattenbrukssta -
tistik som inkluderar harmonisering av statistiska 
begrepp mellan de båda datamängderna.
31
Kommissionens halvtidsutvärdering av EFF inklu -
derade visserligen en granskning av vattenbruks -
åtgärderna, men sett till resursernas storlek svarar 
vattenbruket för en relativt blygsam del av EFF:s 
budget. Kommissionen anser att dess utvärde -
ringsåtgärder för vattenbruket står i proportion till 
denna stödnivå.
32
Kommissionen väljer ut medlemsstater för sina 
”omrevisioner” på basis av en riskbedömning, och 
väljer projekt som ska granskas ur ett representativt 
urval av tidigare utvalda projekt som har reviderats 
av medlemsstatens granskningsmyndighet. Kom -
missionen hämtar sitt urval från så många axlar 
som möjligt. Huruvida ett vattenbruksprojekt väljs 
ut eller inte beror till stor del på dess nummer och 
finansiella tilldelning i det operativa programmet 
i fråga.
Sedan jämförs båda parters slutsatser i samtliga 
fall. Resultaten följs upp noggrant. I de sju vat -
tenbruksprojekt som granskades fanns det inga 
hållbarhetsproblem.
33
Den rättsliga ramen för EFF innehåller inte några 
bestämmelser om sådana ytterligare bedömningar 
för någon av de fem prioriterade EFF- axlarna. Kom -
missionen har ändå gjort en liknande bedömning 
genom samrådet med intressenterna och medlems -
staterna inom ramen för reformeringen av den 
gemensamma fiskeripolitiken och utarbetandet av 
riktlinjerna för vattenbruket.Metodrapporten har nu liksom datamängderna till 
fullo integrerats med Eurostats miljö för rappor -
tering och övervakning av data (eDAMIS). Med -
lemsstaterna lämnar nu in sina rapporter varje år. 
Valideringen av uppgifterna kan göras oberoende 
av om rapporterna är tillgängliga eller inte.
Kommissionen är medveten om denna situation och 
har vidtagit åtgärder. Medlemsstaterna ombeds nu 
motivera varför uppgifter klassificeras som konfi -
dentiella, och Eurostat har börjat utarbeta en stadga 
i syfte att begränsa medlemsstaternas användning 
av sekretessmärkning ytterligare. När det gäller för -
dröjningarna med att lämna in uppgifter har kom -
missionen utökat sin övervakning av efterlevnaden 
och uppföljningen av fall av bristande efterlevnad. 
Medlemsstater som inte lämnar in korrekta uppgif -
ter i tid påminns om sina lagliga skyldigheter i allt 
skarpare ordalag och kan i slutändan bli föremål för 
överträdelseförfaranden.
Kommissionen är medveten om att det finns skillna -
der mellan uppgifterna. Dessa är främst hänförliga 
till skillnader i de rättsliga ramarna. En efterhands -
utvärdering av ramen för uppgiftsinsamling påvi -
sade avvikelserna och överlappningen mellan olika 
lagar, och STECF3 har analyserat datamängderna 
mer ingående. Skillnader uppstår till följd av att 
täckningen är olika eller att data saknas eller av 
sekretesskäl.
3 Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för 
fiskerinäringen (STECF)  – The Economic Performance Report on the 
EU Aquaculture sector  (STECF-13–29). 2013. Europeiska unionens 
publikationsbyrå, Luxemburg, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383 s.
Kommissionens svar 52
fisksjukdomar och folkhälsa. Även om projektresul -
taten främst tillgodosåg vattenbrukarnas behov har 
de också använts som grund för lagstiftning och 
riktlinjer om vattenbruket. Kommissionen har också 
använt relevanta projektresultat från andra program 
som har finansierats av EU, såsom Eruf, ENP och CIP , 
till exempel i samband med utarbetandet av de 
strategiska riktlinjerna för en hållbar utveckling av 
vattenbruket i EU (COM(2013) 229). Projektresulta -
ten har spridits och förmedlats till intressenter som 
rådgivande organ, branschföreträdare (till exempel 
den europeiska teknik- och innovationsplattformen 
för vattenbruk) och politiska beslutsfattare.
Ruta 1
Kommissionen konstaterar att endast en liten del av 
det totala belopp på 14 miljoner euro som betala -
des ut för de 18 projekt som rätten nämner hade 
med vattenbruk att göra. De flesta Life -projekt 
som rör vattenbruk tar bara upp det i ett större 
sammanhang (typiskt exempel: LIFE97 ENV IRL 
209 – Development of consensus based integrated 
coastal zone management strategy for Bantry Bay , där 
utvecklingen av befintliga vattenbruk behandlades 
som en del av den strategiska planeringen, men 
bara som ett mycket litet inslag i ett mycket större 
projekt).
Av de 77 forskningsprojekt om vattenbruk som 
finansierades genom det sjätte ramprogrammet 
handlade två om kommunikation och spridning och 
överföring av teknik. Dessa hade stor inverkan på 
intressenterna och allmänheten:
1) Projektet PROFET POLICY:  A European Platform for 
the Communication of European RTD results to Sta ‑
keholders in Fisheries and Aquaculture  (764 144 euro 
i EU-finansiering) utvecklade en plattform för kom -
munikation och spridning av resultaten av EU-finan -
sierade forskningsprojekt om fiske och vattenbruk 
inom ramen för de femte och sjätte ramprogram -
men för forskning. En nätbaserad struktur för publi -
cering av tekniska broschyrer infördes, och regiona -
la tematiska seminarier för vattenbruksproducenter, 
fiskare, vetenskapsmän, nationella och europeiska 
politiska beslutsfattare och andra intressenter ge -
nomfördes. Arbetsseminarier med presentation 
av FP6-projekt på området vetenskapligt stöd till 
beslutsfattare organiserades också, för att synlig -
göra politiska intressenter och organisationer och 
nätverk för fiske och vattenbruk.34
Övervakningskommittén följer genomförandet 
av hela det operativa programmet, inte bara när 
det gäller vattenbruket. Man bör hålla i minnet att 
programmet omfattade sexton åtgärder, och att 
vattenbruket inte var den viktigaste i termer av 
EFF-resurser.
Kommissionen anser att den tid som övervaknings -
kommittén har ägnat åt vattenbruk stod i propor -
tion till dessa åtgärders vikt.
35
De forskningsprojekt till stöd för vattenbruket som 
finansieras genom det sjätte ramprogrammet för 
forskning och teknisk utveckling inriktade sig på tre 
huvudmål:
i) Att lösa politiska problem genom pragmatisk 
och tillämpad forskning (vetenskapligt stöd till 
beslutsfattare).
ii) Att främja spetsforskning om livsmedelskvalitet och 
säkerhet (prioritet 5).
iii) Att utveckla särskilda forskningsåtgärder för små 
och medelstora företag.
36
Mål nummer 4 i EU:s strategi för biologisk mångfald 
”Bättre förvaltning av fiskeresurserna” har lagts in 
i den nya Life -förordningen för perioden 2014–2020. 
Eftersom detta mål är en tematisk prioritering inom 
åtgärdsområdet Natur och biologisk mångfald har 
målsättningar för vattenbruket fastställts i strategin 
på basis av bland annat resultaten av Life -projekt. 
Forskningsprojektens huvudteman var förebyg -
gande av sjukdomar, fiskfoder, urvalsförädling av 
fisk, fiskars välbefinnande, biologisk potential för 
nya kandidatarter, säkerhet och kvalitet när det 
gäller vattenbruksprodukter samt miljöskydd. 
Dessa återspeglar vattenbruksnäringens främsta 
behov, och det är främst vattenbrukare som direkt 
kan använda resultaten. Totalt sett har de projekt 
som finansierades genom sjätte ramprogrammet 
för forskning och teknisk utveckling haft mycket 
att tillföra på områdena miljö, genomik, fiskfoder, 
Kommissionens svar 53
Ruta 2
Kommissionen är medveten om att det finns stora 
skillnader mellan rutinerna för fysisk planering och 
beviljande av licenser i EU. Detta är emellertid ett 
område som faller under medlemsstaternas kompe -
tens. Av detta skäl främjar kommissionen ”utbyte av 
know -how och bästa metoder”, såsom angavs redan 
i kommissionens förslag till Europaparlamentets 
och rådets nya förordning om den gemensamma 
fiskeripolitiken 2011.
Detta utbyte kommer att underlättas genom att 
medlemsstaterna publicerar sina fleråriga strate -
giska planer för vattenbruket.
I dessa fleråriga strategiska planer bör också frågor 
som tidsåtgången för att bevilja licenser uttryckli -
gen tas upp.
När det gäller de specifika fall som nämns kommer 
kommissionen att informera de berörda medlems -
staterna om rättens slutsatser.
Detta är ett gemensamt svar på 
punkterna 39 och 40
Det nya direktivet om fysisk planering i kust- och 
havsområden kommer att bidra till bättre integra -
tion på detta område.
I de strategiska riktlinjerna (COM 2013/229) pekade 
kommissionen ut bristen på fysisk planering och 
behovet av administrativa förenklingar som några 
av de faktorer som hindrar vattenbrukets vidare 
utveckling. Eftersom administrativa förenklingar 
och fysisk planering faller inom medlemsstaternas 
kompetens kommer kommissionen att ta upp dessa 
frågor inom ramen för den öppna samordnings -
metoden genom seminarier för utbytet av bästa 
metoder. Dessutom ger det nya direktivet om fysisk 
planering i kust- och havsområden och integrerad 
förvaltning av kustområden medlemsstaterna en 
ram inom vilken de kan tillämpa en heltäckande 
och samordnad planeringsprocess över sektors- och 
medlemsstatsgränser.2) Projektet FEUFAR:  The future of European fisheries 
and aquaculture research  (499 680 euro i EU-finan -
siering) genomförde en framtidsanalys och gav 
rekommendationer om framtida inriktningar som 
har stor betydelse för EU:s konkurrenskraft i vat -
tenbruksindustrin samt för skyddet av miljön. Man 
sökte identifiera framtida forskningsbehov för 
i synnerhet vattenbruket på basis av en integrativ 
och interaktiv framsynsmetod där man i) beskriver 
systemet, ii) fastställer de drivande krafterna i syste -
met och iii) konstruerar hypoteser om de drivande 
krafterna som leder till potentiella framtidsscenarier. 
Dessa olika scenarier utgjorde grunden för att ur -
skilja ekonomiska och miljömässiga problem samt 
problem från samhällets och ledningens perspektiv, 
främst när det gäller vattenbruket. På basis av ana -
lysen kunde man identifiera en del av de viktigaste 
framtida behoven av forskning om fångstfiske och 
vattenbruk.
37
Kommissionen kommer att vidta åtgärder på de 
punkter som rätten tar upp, bland annat, genom 
utbyte av bästa metoder inom ramen för den öppna 
samordningsmetoden. Kommissionen kommer 
också att stödja medlemsstaternas ansträngningar 
att förenkla administrationen med hjälp av högnivå -
gruppen för administrativ förenkling.
38
Kommissionen understryker att det inte fanns 
någon sådan skyldighet för medlemsstaterna enligt 
relevanta delar av EU -rätten (GFP och EFF). De fler -
åriga nationella planerna för vattenbruket fyller nu 
detta behov (artikel 34 i grundförordningen om den 
gemensamma fiskeripolitiken från 2013 och ett av 
förhandsvillkoren). Den ska översändas till kommis -
sionen senast den dag då det operativa program -
met översänds. De riktlinjer som kommissionen 
antog den 29 april 2013 (COM(2013) 229) bör vara till 
hjälp för medlemsstaterna vid upprättandet av de 
fleråriga nationella strategiska planerna.
Kommissionens svar 54
45
Medlemsstaterna har valt att presentera ekono -
miska resurser enbart för sina operativa program, 
i de finansiella tabeller som anges i del B i bilaga 
I till kommissionens förordning (EG) nr 498/2007, 
i vilka medlemsstaterna ska ange ekonomiska resur -
ser per axel och inte per åtgärd (och vattenbruk är 
bara en åtgärd).
46
Kommissionen har nu verkat för en resultatinriktad 
linje i det operativa programmet under EHFF, och 
rekommenderar att man använder gemensamma 
indikatorer med realistiska mål för att komma till 
rätta med identifierade svagheter.
De ursprungliga målen fastställdes för sju år sedan, 
när den ekonomiska situationen var en helt annan. 
Kommissionen anser att ändrade mål bör medföra 
omfördelning av budgetmedel.
Enligt kommissionens erfarenheter kan medlems -
staterna göra över- eller underskattningar när de 
sätter upp mål. Denna svaghet åtgärdas under 
EHFF, genom att man bland annat fastställer 
gemensamma indikatorer och lägger större vikt vid 
utvärdering och övervakning, delvis med hjälp av 
en utvärderingsplan som kommer att se till att med -
lemsstaterna gör fortlöpande utvärderingar i syfte 
att övervaka framsteg och resultat.
47
Se kommissionens svar på ruta 3.
48
I vissa medlemsstater var det vanligt att en affärs -
plan ingick i de handlingar som potentiella stöd -
mottagare skulle lämna in. Därigenom kunde man 
utesluta projekt som var uppenbart ogenomförbara 
ekonomiskt och främja sådana som gav valuta för 
pengarna.41
Kommissionen är medveten om att den finan -
siella och ekonomiska krisen hade stor inverkan 
på vattenbrukssektorn som helhet och i synner -
het finansieringen av vattenbruksåtgärder genom 
EFF. Den påverkade konsumenternas efterfrågan 
och minskade därmed producenternas investe -
ringsrisk. Dessutom ledde de minskade offentliga 
utgifterna till att möjligheterna till medfinansiering 
från det offentliga minskade betydligt i de flesta 
medlemsstaterna.
I Rumänien skapade finanskrisen allvarliga problem 
för mottagarna att genomföra EFF- finansierade 
projekt. Detta återspeglas också i den intensiva 
användningen av garantifonden, som fram till slutet 
av 2013 tillhandahöll finansiella garantier på cirka 
7,5 miljoner euro. De största mottagarna var projekt 
med anknytning till investeringar i vattenbruk.
42
Kommissionen noterar följande:
 — Finanskrisen gjorde det nästan omöjligt att få 
fram de ytterligare medel som hade behövts för 
att starta nya företag i branschen.
 — Krisen hade stor inverkan på efterfrågan, vilket 
innebar att de finansiella riskerna för nya aktö -
rer ökade betydligt.
Kommissionen anser att risken för återtagande kan 
ha varit en drivkraft bakom besluten, men detta är 
bara en av många andra faktorer.
44
Enligt artikel 15.2 i EFF -förordningen 1198/2006 
ska den nationella strategiska planen, om det är 
relevant för medlemsstaten, innehålla en sam -
manfattande beskrivning av alla aspekter av den 
gemensamma fiskeripolitiken och fastställa priorite -
ringarna, målen och de beräknade, offentliga finan -
siella resurser som krävs samt tidsfristerna för dess 
genomförande. Medlemsstaterna är således inte 
tvungna att göra detta under alla omständigheter.
Kommissionens svar 55
50
Projekten läggs fram av privata aktörer, och EFF 
finansierar bara en del av investeringen. Följaktligen 
fanns det i kristider inte alltid tillräckliga incitament 
för privata aktörer att göra mer än vad lagen kräver. 
Det fanns riktlinjer om miljöfrågor (se kommissio -
nens svar på punkterna 23–25).
51
Under den finansiella och ekonomiska krisen inkom 
det färre projekt från privata aktörer. Miljövänlig 
produktion var visserligen uppsatt som ett urvals -
kriterium, men detta var inte ett tillräckligt inci -
tament för att det skulle tillkomma ett stort antal 
projekt på detta område. Det handlar snarare om 
att se till att konsumenterna uppfattar att miljövän -
lig produktion ger ett mervärde.
Ruta 4
Det faktum att alla projekt i Spanien följde lagen 
men att bara ett fåtal projekt använde frivilliga 
godkända miljöstyrningssystem betyder inte att 
medlemsstaterna inte tillräckligt uppmärksammade 
miljö- och hälsofrågor. Det visar emellertid att 
mottagarna under den finansiella och ekonomiska 
krisen ofta inte ansåg att användningen av frivil -
liga godkända miljöstyrningssystem skulle ge dem 
konkurrensfördelar. Endast ett fåtal sådana projekt 
framlades, och således var det endast ett begränsat 
antal sådana projekt som godkändes.
Ovanstående kommentar är också tillämplig på 
Italien.
Det är viktigt att betona att urvalskriterierna för 
EFF- finansierade projekt i Rumänien godkänns av 
övervakningskommittén, där GD Havsfrågor och 
fiske är observatör.Ruta 3
Rumänien har begränsad potential för vattenbruk 
i havet i Svarta havet, och vattenbruket avser främst 
musselodling. I enlighet med direktiv 79/923/EEG 
om kvalitetskrav för skaldjursvatten har fyra områ -
den längs den rumänska svartahavskusten bedömts 
vara lämpliga för musselodling. Således finns det 
inga begränsningar av stödet till vattenbruk i havet 
i det rumänska operativa programmet.
Åtgärder för att förbättra förvaltningen av kustom -
rådena och den italienska lagstiftningen om vatten -
brukslicenser omfattas inte av EFF och kan inte ingå 
i de operativa programmen.
Kommissionen kommer med kraft att uppmuntra 
medlemsstaterna att utnyttja de möjligheter som 
EHFF ger att hjälpa de offentliga myndigheterna att 
fastställa vilka områden som bäst lämpar sig för att 
utveckla vattenbruket i samband med den fysiska 
planeringsprocessen.
För att förenkla målindikatorerna har bara ett fåtal 
aggregerade indikatorer ansetts vara relevanta för 
att nå målen för de operativa programmen. För det 
operativa programmet under EHFF föreslår kommis -
sionen särskilda indikatorer som tar större hänsyn 
till miljömässiga och marknadsmässiga frågor.
Polens operativa program sågs över 2011. Polen 
begärde då inte någon förändring av vattenbruks -
indikatorerna. Detta påpekande är inte ett exempel 
på en svaghet hos de operativa programmen.
49
Vattenbruket i EU måste hålla högsta standard 
i fråga om miljö och hälsa. Kommissionen övervakar 
efterlevnaden av EU -rätten och att den genomförs 
på rätt sätt.
I riktlinjerna för Natura 2000 rekommenderar man 
strategisk fysisk planering som ett effektivt sätt att 
på ett tidigt stadium identifiera och åtgärda poten -
tiella effekter på lokal nivå.
Kommissionens svar 56
De operativa EFF- programmen i Spanien och 
Rumänien infördes de facto 2010, och många av 
vattenbruksprojekten valdes ut 2010–2011 och 
började genomföras 2011–2012. Vattenbruksföre -
tagen börjar alltså inte producera för marknaden 
omedelbart efter det att investeringen har gjorts. 
Fiskarterna har också betydelse: Vanligen förekom -
mer en uppfödningsperiod som i en del fall kan 
vara i upp till fem år efter investeringstillfället (när 
det till exempel gäller stör).
Ovanstående kommentarer är också tillämpliga på 
Italien. Man bör också minnas att de ursprungliga 
siffror som redovisades i den årliga genomförande -
rapporten fram till 2011 avsåg planerad produktion. 
Kommissionen har redan konstaterat denna avvi -
kelse mot Eurostats siffror, som avser den aktuella 
produktionen. Problemet påtalades för den italien -
ska förvaltningsmyndigheten, som då modifierade 
den årliga genomföranderapporten och det opera -
tiva programmet så att de avser aktuell produktion, 
med användning av samma metod som Eurostat 
använder.
Genomföranderapporten för projektet upprättas 
av stödmottagaren. De nationella myndigheterna 
kontrollerar inte de faktiska produktionssiffror som 
anges. Det är förvaltningsmyndighetens uppgift att 
kontrollera att de medfinansierade produkterna och 
tjänsterna levereras, dock inte de resultat projekten 
har lett till. Förvaltningsmyndigheten samlar in alla 
uppgifter, sammanställer dem och använder dem 
i de årliga genomföranderapporterna. Om resulta -
ten i ett senare skede behöver uppdateras infor -
merar förvaltningsmyndigheten kommissionen om 
detta i de följande årliga genomföranderapporterna 
och i den slutrapport som ska komma i mars 2017.
55
I kommissionens meddelande En strategi för håll ‑
bar utveckling av det europeiska vattenbruket  sattes 
ett antal mål upp. Det underströks att den privata 
sektorns aktiva medverkan och ledarskap var en 
förutsättning för långsiktig konkurrenskraft och 
hållbarhet för branschen. I meddelandet fastställ -
des ett antal prioriteringar i fråga om det offentliga 
stödet till vattenbruksnäringen, men meddelandet 
omfattade inte någon bedömning av de nationella 
strategiska planerna under EFF.Kommissionen har när så erfordras  – i egenskap av 
observatör – i de rumänska övervakningskommitté -
erna framhållit vikten av att ha en tydligt definierad 
process för urval och övervakning av miljövänliga 
projekt (detta inkluderade till exempel behovet av 
större klarhet i fråga om ”organiskt vattenbruk”, att 
undvika att överkompensera vattenbruk i Natura 
2000, en skyldighet att motverka bedrägerier 
genom godkännande av oläsliga utläggsräkningar 
etc.).
54
Kommissionen är medveten om att det visser -
ligen fanns indikatorer som mätte framstegen 
i planeringen för de operativa programmen under 
EFF, men dessa var vare sig gemensamma eller 
jämförbara medlemsstaterna emellan. I det sam -
manhanget använde man olika typer av indikatorer 
i de operativa programmen, och dessa kunde inte 
aggregeras på EU -nivå. Det är därför som EHFF 
förutsätter användningen av ett begränsat antal 
gemensamma indikatorer för att bedöma genom -
förandet av program och uppnåendet av mål. Dessa 
gemensamma indikatorer kommer att behandlas 
i de årliga genomföranderapporterna för EHFF.
Kommissionen noterar denna slutsats och arbetar 
på att fastställa en uppsättning gemensamma indi -
katorer som bygger på tillförlitliga statistiska källor 
för programmen för perioden 2014–2020.
Ruta 5
Denna kommentar avser två frågor som inte har 
något inbördes samband. Den ena är statistikens 
kvalitet, och den andra är valet av indikatorer för 
övervakning av EFF.
När det gäller indikatorerna för övervakning av EFF 
noterar kommissionen kommentaren och håller 
med om att resultatindikatorer är lämpligare. Denna 
fråga har tagits upp med medlemsstaten.
Man bör ha i åtanke att det tar relativt lång tid från 
det att ett projekt godkänns till det att produktio -
nen faktiskt ökar.
Kommissionens svar 57
Ruta 6
Ruta 6 visar att de mål för sektorn som återfinns 
i de operativa programmen för att illustrera det 
allmänna sammanhang som EFF -åtgärderna ingår 
i kanske inte kommer att nås. Kommissionen anser 
att man måste skilja mellan frågor som medlems -
staterna kan påverka och sådana som de inte kan 
påverka när man bedömer måluppnåelsen. De 
viktigaste faktorerna som medlemsstaterna inte 
har någon kontroll över är den ekonomiska och 
finansiella krisens effekter, och just när det gäller 
Frankrike förekomsten av ett virus som medför en 
dramatisk ökning av ostronens dödlighet.
Ostronproduktionens volymer under de kommande 
åren kommer huvudsakligen att bero på hur frågan 
om den ökade dödligheten hanteras. Tröskelvärdet 
på 120 000 ton nåddes 2008, men sedan har pro -
duktionen minskat. De franska myndigheterna är 
optimistiska om de övergripande produktionsmålen 
för programperioden.
Produktionsmålen sattes upp i början av program -
perioden. År 2011 återstod det fortfarande fyra år 
för att genomföra vattenbruksåtgärder. Med tanke 
på projektens investeringsbehov var det dessutom 
definitivt för tidigt att uttala sig om slutresultatet av 
åtgärderna 2011. I det senaste förslaget till modifie -
ring av det operativa programmet från 2013 änd -
rades målet till 208 068, beräknat med den metod 
som Eurostat använder.
När det gäller Polen påverkades de ursprungliga 
målen av
 — det sena antagandet av det operativa program -
met (oktober 2008), vilket innebar att man fick 
kortare tid på sig att nå målen (år 2015 bör 
användas i jämförelser),
 — tidsförskjutningen mellan investeringen och 
produktionsökningen (minst tre år),
 — det ökade beståndet av skyddade rovdjursarter 
som till exempel storskarvar (i vissa fall bedöms 
80 % av produktionen ha skadats),
 — brist på vatten eller låg vattenkvalitet under 
vissa perioder,
 — prisökningar på foder,56
Vattenbruket inom EU har inte vuxit som i andra 
regioner, men verksamheten och sysselsättningen 
har upprätthållits.
Kommissionen betonar att man bör vara försiktig 
med att jämföra vattenbrukets tillväxt i EU och 
andra regioner i världen, eftersom företagens villkor 
är så vitt skilda, till exempel när det gäller omfatt -
ningen av den sociala tryggheten och skyddet av 
miljön.
Mot bakgrund av de senaste tillgängliga uppgif -
terna påpekar STECF4 att vattenbruket i EU har 
återhämtat sig efter den finansiella och ekonomiska 
krisen under den senaste tiden.
57
Kommissionen understryker att de ursprungliga 
målen sattes upp i ett helt annat ekonomiskt sam -
manhang. Vattenbruket inom EU har visserligen 
inte vuxit sett till volym, men verksamheten och 
sysselsättningen har upprätthållits. De senaste 
uppgifterna visar att de ekonomiska resultaten 
i vattenbrukssektorn i många medlemsstater har 
förbättrats.
Såsom nämndes i punkt 46 fastställdes de 
ursprungliga målen för sju år sedan, när den ekono -
miska situationen var en helt annan.
Stödet från EFF är bara ett sätt att försöka öka pro -
duktionen på lång sikt. Det finns andra sätt som har 
mycket större effekt. Den ekonomiska och finan -
siella krisen gjorde att konsumenternas efterfrågan 
minskade, att konkurrensen från tredjeländer ökade 
och att konsumenternas förtroende för vatten -
bruksprodukter skadades.
4 Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för 
fiskerinäringen (STECF)  – The Economic Performance Report on the 
EU Aquaculture sector  (STECF-13–29). 2013. Europeiska unionens 
publikationsbyrå, Luxemburg, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383 s.
Kommissionens svar 58
inte var riskbenägna i sitt beslutsfattande, till följd 
av den ekonomiska och finansiella krisen. Större 
delen av finansieringen gick till traditionell verk -
samhet, som är mindre riskfylld.
Ruta 7
Tillgången på utrymme är ett välkänt problem som 
kommissionen har tagit åtskilliga initiativ för att 
komma till rätta med, i synnerhet genom att lägga 
fram ett direktiv om fysisk planering i kust- och 
havsområden (som nu har antagits) och be med -
lemsstaterna att upprätta fleråriga nationella planer 
för utvecklingen av ett hållbart vattenbruk.
Såsom rätten skriver i punkt 41 gjorde den ekono -
miska och finansiella krisen att viljan till nya inves -
teringar i sektorn minskade. Att lyckas bibehålla en 
konkurrenskraftig europeisk vattenbrukssektor som 
tryggar sysselsättningen och produktionen under 
utmanande omständigheter bör också betraktas 
som en framgång.
62
Kommissionen påminner om att finansieringen av 
redan påbörjade projekt helt och hållet följer til l-
lämplig lagstiftning.
Ruta 8
På grund av den ekonomiska och finansiella krisen 
har färre ansökningar om finansiering inkommit 
än vad som förväntades när programmen plane -
rades på grundval av ett intensivt samråd med 
intressenterna.
De behöriga myndigheterna har sedan kontrollerat 
att ansökningarna uppfyllde kriterierna om bland 
annat ekonomisk och finansiell kapacitet. När det 
gäller urvalet av sex projekt i Spanien har de span -
ska myndigheterna bekräftat att alla dessa projekt 
uppfyllde urvalskriterierna.
Inköpen av servicefartyg kanske inte förbättrade 
produktionen eller sysselsättningen, men de kan ha 
möjliggjort fortsatt vattenbruksverksamhet under 
en period då ekonomisk osäkerhet inte medgav 
sådana investeringar.
För polska projekt krävs en treårig affärsplan. Däri -
genom kan man välja ut de projekt som är hållbara 
ekonomiskt sett. — brist på kontroll över vissa sjukdomar,
 — projekt med inriktning på modernisering av 
befintliga vattenbruksföretag,
 — mycket låg efterfrågan på den polska mark -
naden, trots marknadsföringskampanjer och 
tillskott av nya arter.
I Portugals fall inbegrep produktionsmålen för vat -
tenbruket den potentiella produktionsökningen 
av ett stort projekt som genomfördes med stöd av 
FFU 2009. Tekniska problem gjorde att detta projekt 
aldrig genererade den förväntade produktionen. 
Skillnaden mellan målet och de faktiska produk -
tionsresultaten beror således främst på att ett 
projekt misslyckades.
Produktionsökningen sammanhängde med att 
Rumänien fördelade ytterligare 25 miljoner till axel 
2. Förvaltningsmyndigheten ombads av GD Havs -
frågor och fiske att se över resultatindikatorerna 
utifrån de nya tilläggsanslagen.
Produktionsmålen i det spanska operativa program -
met sattes upp 2007, när den spanska ekonomin 
växte långt snabbare än genomsnittet i EU. Dessa 
ursprungliga mål kan tyckas vara orealistiska 2014, 
men det var de inte 2007.
59
Kommissionen anser att den ekonomiska och 
finansiella krisen förhindrade en kostnadseffektiv 
måluppnåelse för många projekt.
60
Kommissionen anser att det begränsade stödet 
till en hållbar utveckling av vattenbruket och den 
dåliga målinriktningen främst är hänförliga till efter -
släpningen i tiden och de stora skillnaderna mel -
lan de ekonomiska förutsättningar som fanns när 
inriktningen på vattenbrukets utveckling drogs upp 
respektive när projekten kunde genomföras.
61
Under den finansiella och ekonomiska krisen inkom 
det färre projekt från privata aktörer. Möjligheterna 
att genomföra innovativa projekt (som vanligen 
medför större risker än traditionella vattenbruks -
projekt) begränsades dessutom av att aktörerna 
Kommissionens svar 59
65
Se kommissionens svar på ruta 9: EFF genomfördes 
under en allvarlig ekonomisk och finansiell kris. Där -
för är det logiskt att alla målen för projekten, som 
ofta utformades före krisen, inte nåddes.
Man måste kontrollera att kriterierna för stödberät -
tigande är uppfyllda (bland annat på plats) innan 
man gör mellanliggande betalningar eller slutbe -
talningar enligt de förfaranden som fastställs på 
nationell nivå.
I Polens fall var de förmedlande organen enligt de 
nationella bestämmelserna skyldiga att göra hund -
raprocentiga kontroller på plats innan slutbetal -
ningar till vattenbruksprojekt gjordes. Dessa natio -
nella bestämmelser ändrades emellertid i november 
2011, och ett urvalsförfarande med stickprov på 
20 % av projekten infördes. En stödmottagare kan 
kontrolleras inom fem år efter slutbetalningens 
datum, och korrigerande åtgärder vidtas i händelse 
att felaktigheter upptäcks.
Ruta 10
Bedömningen av projektresultaten bygger på skrift -
liga och undertecknade slutliga genomföranderap -
porter från stödmottagarna. Vid bedömningen 
av projektresultaten måste man ta hänsyn till alla 
faktorer, också de som stödmottagaren inte kan 
påverka, i synnerhet effekterna av rovdjursattacker 
och andra naturliga orsaker samt den ekonomiska 
och finansiella krisen.
Såsom anges i kommissionens svar om ruta 9 
genomfördes EFF under en allvarlig ekonomisk och 
finansiell kris. Därför är det logiskt att alla målen 
för projekten, som ofta utformades före krisen, inte 
nåddes.
67
I praktiken måste man hitta den rätta balansen mel -
lan dessa kriterier. Detta är särskilt viktigt när det 
gäller att se till att projekt får offentligt stöd så att 
ekonomiska och tekniska problem undanröjs, och 
att projekten blir tekniskt och finansiellt gångbara. 
Det sistnämnda kriteriet blev extra viktigt när kri -
sens effekter blev tydligare.I Rumänien godkänns urvalskriterierna av över -
vakningskommittén, där kommissionen endast 
är observatör. När det gäller de projekt där den 
rumänska granskningsmyndigheten påtalade 
brister i urvalsförfarandet använde kommissio -
nen de verktyg den förfogar över för att säkra 
överensstämmelse.
Således avbröts utbetalningarna till Rumänien 
i januari 2012 och återupptogs inte förrän i mitten 
av 2013, när det fanns tillräckliga bevis för att bris -
terna i styrnings- och kontrollsystemet hade rättats 
till.
Ett projekts genomförandegrad är inte ett urvalskri -
terium. Mot bakgrund av den instabila ekonomiska 
miljön bör stöd till projekt som genomförs innan 
ansökan görs, men under den stödberättigande 
perioden, och som följer reglerna för stödberätti -
gande betraktas som ett sätt att minimera riskerna 
för EU och de nationella budgetarna.
En förbättring kommer att ske under nästa pro -
gramperiod, eftersom insatser inte ska väljas ut för 
stöd från de europeiska struktur- och investerings -
fonderna om de fysiskt har avslutats eller fullt ut 
genomförts innan stödmottagaren lämnar in sin 
ansökan om stöd från programmet till den förval -
tande myndigheten, oavsett om stödmottagaren 
har gjort alla utbetalningar eller inte (artikel 65.6 
i förordning (EU) nr 1303/2013 med gemensamma 
bestämmelser).
Ruta 9
Kommissionen medger att förhandsgranskningen 
av projektens effekter och resultatanalysen i efter -
hand kan förbättras. Kommissionen vill dock 
påminna om att EFF genomfördes under en allvarlig 
ekonomisk och finansiell kris. I det sammanhanget 
är det logiskt att alla målen för projekten, som ofta 
utformades före krisen, inte nåddes.
Många polska projekt syftade till modernisering av 
vattenbrukets otidsenliga infrastruktur.
Kommissionens svar 60
70
Dessa förslag visar hur högt kommissionen prio -
riterar en hållbar utveckling av vattenbruket. I de 
strategiska riktlinjerna fastställs vilka de främsta 
hindren för vattenbrukets utveckling i EU är för 
närvarande, och den öppna samordningsmetoden 
syftar till att hjälpa medlemsstaterna att undanröja 
dem. Överensstämmelsen mellan de operativa 
EHFF -programmen och de fleråriga nationella pla -
nerna (förhandsvillkoren) säkrar att strategin som 
helhet blir konsekvent.
71
Kommissionen understryker att EHFF ger möjlighet 
att finansiera projekt som syftar till att identifiera 
och kartlägga de områden som bäst lämpar sig för 
utveckling av vattenbruket samt områden där vat -
tenbruk inte bör bedrivas.
Slutsatser och rekommendationer
74
Empiriska bevis från genomförandet av EFF- pro-
gram har visat att finanskrisen och den ekonomiska 
nedgången i de största produktionsländerna i EU 
fick betydande konsekvenser. Den påverkade 
konsumenternas efterfrågan och minskade därmed 
producenternas investeringsrisk. Dessutom ledde 
de minskade offentliga utgifterna till att möjlighe -
terna till medfinansiering från det offentliga mins -
kade betydligt i de flesta medlemsstaterna.
Kommissionen medger emellertid att EFF:s stöd 
till en hållbar utveckling av vattenbruket hittills 
inte har lett till alla förväntade resultat. Lärdo -
marna har införlivats med kommissionens förslag 
till omarbetad GFP och den nya EHFF, som antogs 
2013  respektive  2014.69
Se kommissionens svar på ruta 8.
Projekt som påbörjades innan ansökan gjordes är 
stödberättigade om kostnaderna är hänförliga till 
stödberättigandeperioden och urvalskriterierna och 
reglerna för stödberättigande är uppfyllda.
Mottagarna kände till finansieringsmöjligheterna 
genom EFF sedan 2007, men måste vänta med att 
ansöka till i slutet av 2009 för att kunna svara på 
inbjudan att söka bidrag till vattenbruksåtgärder.
En förbättring kommer att ske under nästa pro -
gramperiod, eftersom insatser inte ska väljas ut för 
stöd från de europeiska struktur- och investerings -
fonderna om de fysiskt har avslutats eller fullt ut 
genomförts innan stödmottagaren lämnar in sin 
ansökan om stöd från programmet till den förval -
tande myndigheten, oavsett om stödmottagaren 
har gjort alla utbetalningar eller inte (artikel 65.6 
i förordning (EU) nr 1303/2013 med gemensamma 
bestämmelser).
En del av dem tog dock risken att börja investera 
tidigare.
Kommissionen noterar detta och kommer att följa 
upp det ordentligt.
Ruta 12
Kommissionen kommer att följa upp detta med 
medlemsstaterna.
Kommissionen konstaterar att de ursprungliga 
målen för en del projekt inte nåddes, trots att 
projekten framstod som lovande. Den ekonomiska 
och finansiella krisen samt andra faktorer påverkade 
dessa projekt negativt, vilket var svårt att förutse 
från början. Kommissionen noterar att det är svårt 
att hitta rätt balans mellan att ta risker genom att 
finansiera projekt som inte når de förväntade målen 
och projekt som skulle bli framgångsrika även utan 
stöd av EU. Den ekonomiska och finansiella krisen 
gjorde detta ännu svårare.
Kommissionen kommer att följa upp detta med 
medlemsstaterna, och i synnerhet kontrollera att 
villkoren för stödberättigande var uppfyllda.
Kommissionens svar 61
76
Kommissionen noterar rättens iakttagelse, men 
betonar att den ekonomiska och finansiella kri -
sen förhindrade uppnåendet av målen för tillväxt 
och sysselsättning inom vattenbrukssektorn på 
EU-nivå. Målen på medlemsstatsnivå uppsattes 
också under en period med helt andra ekonomiska 
förutsättningar.
Kommissionen understryker att vattenbruket inom 
EU visserligen inte har vuxit sett till volym, men att 
verksamheten och sysselsättningen har upprätthål -
lits. De senaste uppgifterna och analyserna5 visar 
också att den ekonomiska utvecklingen i den euro -
peiska vattenbrukssektorn har förbättrats.
77
Kommissionen medger att EFF:s stöd till en hållbar 
utveckling av vattenbruket hittills inte har lett till 
alla förväntade resultat och har därför redan vidta -
git lämpliga åtgärder.
78
Kommissionen betonar att den nya GFP och EHFF 
skapar en tydligare ram till stöd för en hållbar 
utveckling av vattenbruket i EU.
Rekommendation 1 a)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Kommissionen kommer att noga analysera förkla -
ringarna till det stöd till vattenbruket som föreslås 
i de nya operativa programmen för EHFF som ska 
lämnas in under andra halvåret 2014. Kommissionen 
kommer också att noga analysera hur åtgärderna 
i de operativa programmen stämmer överens med 
de planerade åtgärderna i de fleråriga nationella 
strategiska planerna för vattenbruket.
De nya planerings- och övervakningsmekanismerna 
i EHFF kommer att leda till mer realistiska och lämp -
liga mål samt underlätta rapporteringen, med kor -
rekta och jämförbara indikatorer om den hållbara 
utvecklingen av vattenbruket i EU.
5 Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för 
fiskerinäringen (STECF)  – The Economic Performance Report on the 
EU Aquaculture sector  (STECF-13–29). 2013. Europeiska unionens 
publikationsbyrå, Luxemburg, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383 s.Oaktat de problem med att bedöma vattenbruks -
åtgärderna som rätten nämner är kommissionen 
medveten om att den gemensamma fiskeripolitiken 
inte skapade en tillräckligt tydlig ram för utveckling 
av ett hållbart vattenbruk under perioden fram till 
2013. Detta har åtgärdats genom den nya gemen -
samma fiskeripolitiken och de nya strategiska rikt -
linjer om vattenbruket som antogs 2013.
Anvisningarna om EFF samt åtskilliga vägledningar 
utfärdades via EFF- kommittén. Vidare förekom en 
regelbunden samverkan med medlemsstaterna 
genom årliga översynsmöten eller via EFF- kom -
mittén. Kommissionen fick inte vid någon tidpunkt 
under programperioden återkoppling från med -
lemsstaterna om att denna vägledning ansågs 
otillräcklig.
Kommissionen är medveten om att skillnaderna 
mellan datakällorna på EU -nivå till stor del åtgärdas 
tack vare den pågående översynen av ramen för 
uppgiftsinsamling.
75
Denna rekommendation riktar sig till 
medlemsstaterna.
Den ekonomiska och finansiella krisen hade stor 
inverkan på utnyttjandet av EFF:s resurser för håll -
bar utveckling av vattenbrukssektorn i EU. Krisen 
förhindrade att målen nåddes och minskade efter -
frågan på innovativa projekt till förmån för relativt 
sett mindre riskfyllda vattenbruksprojekt.
Kommissionen är medveten om att det fanns 
metodbrister i medlemsstaternas årliga rapporte -
ring av indikatorer. Det är därför som EHFF förutsät -
ter användningen av ett begränsat antal gemen -
samma och jämförbara indikatorer som bygger på 
en sund metodik för att bedöma genomförandet av 
program och uppnåendet av mål.
Kommissionens svar 62
Rekommendation 1 c)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Uppställandet av förhandsvillkor för de fleråriga 
nationella strategiska planerna för vattenbruket 
innebär att kommissionen inte kommer att god -
känna operativa program för EHFF om medlems -
staterna i förekommande fall inte har lämnat in 
lämpliga fleråriga nationella strategiska planer för 
att främja ett hållbart vattenbruk.
Eftersom en del av denna rekommendation till följd 
av principen om delad förvaltning ska rikta sig till 
medlemsstaterna är det medlemsstaterna som ska 
utarbeta och tillämpa enhetliga nationella strate -
gier för utveckling av vattenbrukssektorn. Kommis -
sionen kan inte ålägga medlemsstaterna sanktioner 
eller inleda överträdelseförfaranden om de inte 
utarbetar eller tillämpar dessa strategier i enlighet 
med kommissionens riktlinjer.
Rekommendation 1 d)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Förenklade administrativa förfaranden och fysisk 
planering faller visserligen i huvudsak inom med -
lemsstaternas kompetens, men kommissionen har 
satt upp bättre fysisk planering och administrativa 
förenklingar som några av målen i de strategiska 
riktlinjerna för vattenbruket (COM(2013) 229). Kom -
missionen kommer också att uppmana medlems -
staterna att tillämpa det nyligen antagna direktivet 
om fysisk planering i kust- och havsområden för att 
främja utvecklingen av vattenbruket.Rekommendation 1 b)
Kommissionen godtar denna rekommendation 
och anser att den här delen av rekommendationen 
redan till stor del har genomförts genom följande 
riktlinjer:
Kommissionen har tagit fram riktlinjer för utveck -
lingen av ett hållbart vattenbruk, inklusive rele -
vanta miljöfaktorer:  http://ec.europa.eu/
fisheries/cfp/aquaculture/official_documents/
com_2013_229_sv.pdf
Den har också utarbetat riktlinjer om uppfyl -
landet av förhandsvillkoren för den fleråriga 
nationella strategiska planen för vattenbru -
ket: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kommissionen har i en bilaga till riktlinjerna om 
förhandsvillkoren tagit fram anvisningar om hur 
slutsatserna av de strategiska miljöbedömningarna 
ska vävas in i utformningen de operativa program -
men:  http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Kommissionen har utarbetat riktlinjer om vilka slags 
undantag som är tillåtna enligt artikel 9 i direkti -
vet om vilda fåglar. Syftet med detta dokument 
är att klargöra de viktigaste koncepten i artikel 9 
i direktivet om vilda fåglar, eftersom de har att göra 
med att förhindra allvarliga skador orsakade av 
storskarvar eller att skydda flora och fauna, samt 
att ge praktiska råd om hur dessa koncept kan til l-
lämpas:  http://ec.europa.eu/environment/nature/
cormorants/files/guidance_cormorants.pdf
Dessutom stöder kommissionen för närvarande 
utvecklingen av särskilda riktlinjer för genomför -
andet av ramdirektivet om vatten och det ram -
direktiv om en marin strategi som håller på att 
utarbetas. Alla handlingar som har att göra med 
detta projekt finns på https://circabc.europa.eu/w/
browse/4eda1 1 16-2b76-4a0c -b4ed -b3ec2616b013  
Denna övning bygger på riktlinjerna för ett håll -
bart vattenbruk inom ramen för Natura 2000-nät -
verket: http://ec.europa.eu/environment/nature/
natura2000/management/docs/Aqua -N2000  %20
guide.pdf
Kommissionens svar 63
de fleråriga nationella strategiska planerna för 
vattenbruket.
Rekommendation 2 d)
EHFF kommer att ge en mer uttalad resultatinrikt -
ning under perioden 2014–2020 (användning av 
gemensamma resultatindikatorer) än föregångaren 
EFF, och prestationsramen kommer att tillämpas 
(användning av gemensamma utfallsindikatorer). 
Enligt EHFF- förordningen ska en delegerad akt om 
gemensamma indikatorer antas.
Det nya övervakningssystemet under EHFF kommer 
att bestå av följande delar:
 — En databas på medlemsstatsnivå (Infosys) 
i vilken information om alla insatser lagras, 
med en gemensam struktur och gemensamma 
indikatorer.
 — En rapport med sammanfattad viktig informa -
tion som skickas till kommissionen. Uppgifterna 
kan vara ackumulerade för att återspegla hur 
genomförandet utvecklas.
De gemensamma indikatorerna för EHFF kommer 
att ligga till grund för övervakning och utvärde -
ring samt granskning av programmens resultat. De 
kommer att göra det möjligt att aggregera data på 
EU-nivå och mäta framstegen mot målen för Europa 
2020-strategin.Rekommendation 1 e)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Kommissionen understryker att det sedan 1996 
finns en rättslig ram som omfattar statistik över vat -
tenbruksproduktionen (förordning (EG) nr 788/96, 
upphävd genom förordning (EG) nr 762/2008). Kom -
missionen kommer att fortsätta att ta upp dessa 
frågor i lämpliga forum och processer (till exempel 
genom att utvidga insamlingen av uppgifter enligt 
ramen för uppgiftsinsamling till att omfatta vatten -
bruk och harmonisering av metoder).
Rekommendation 2
Denna rekommendation (från punkterna a)till d) 
riktar sig uteslutande till medlemsstaterna.
Rekommendation 2 a)
Efter antagandet av EU:s strategiska riktlinjer för 
vattenbruket i april 2013 har medlemsstaterna 
börjat utforma sina fleråriga nationella strategiska 
planer för att främja ett hållbart vattenbruk. Kom -
missionen kommer att övervaka genomförandet av 
dessa planer, inklusive medlemsstaternas mål och 
de åtgärder de vidtar för att uppnå dessa. Detta 
kommer särskilt att inbegripa efterlevnaden av för -
handsvillkoren för de fleråriga nationella strategiska 
planerna för vattenbruket, som är en förutsättning 
för att kommissionen ska kunna godkänna de ope -
rativa programmen för EHFF.
Rekommendation 2 b)
Kommissionen noterar denna rekommendation, 
som återspeglar den huvudsakliga inriktningen på 
kommissionens aktuella initiativ i fråga om fysisk 
planering i kust- och havsområden.
Rekommendation 2 c)
Kommissionen betonar att EHFF innehåller ett antal 
nya beståndsdelar som ska bidra till att fokusera 
EHFF- finansieringen på de projekt som bäst bidrar 
till en hållbar utveckling av vattenbruket och 
ger valuta för pengarna. Dessa är 1) ett förstärkt 
övervakningssystem med årlig rapportering om 
de åtgärder som finansieras, 2) en mer komplett 
årlig rapport om genomförandet, 3) en förstärkt 
resultatinriktning och en ny prestationsram, och 
4) förhandsvillkor som ska säkra att vattenbruksåt -
gärder som ska finansieras stämmer överens med 

HUR HITTAR MAN EU: s PUBLIKATIONER?
Gratispublikationer
•  Ett enskilt exemplar 
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
•  Flera exemplar/affischer/kartor 
hos Europeiska unionens representationer ( http://ec.europa.eu/represent_sv.htm), 
hos delegationer i länder utanför EU ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm), 
genom att kontakta nätverket Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm) 
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).
(*) Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen). 
Avgiftsbelagda publikationer
• Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Avgiftsbelagda prenumerationer
•  Genom ett av Europeiska unionens publikationsbyrås försäljningsombud 
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_sv.htm).
QJ-AB-14-010-SV-C  ISSN 1831-0990
Ett av målen med den gemensamma 
fiskeripolitiken under perioden fram till 2013, 
och dess finansieringsinstrument Europeiska 
fiskerifonden (EFF), var att främja en hållbar 
utveckling av vattenbruket. Revisionsrätten 
undersökte om EFF:s åtgärder hade utformats 
och genomförts väl och om de gav valuta för 
pengarna. Revisionsrättens övergripande 
slutsats var att EFF inte tillhandahöll 
ända  målsenligt stöd på grund av att ramen för 
utveckling av vattenbruket både i EU och 
i medlemsstaterna var relativt outvecklad, och 
de åtgärder som faktiskt vidtogs gav inte 
tillräckliga resultat.
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN