SV ECB-PUBLIC 
 
EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE 
av den 26 november 2019 
om skyldigheten för vissa kreditinstitut och filialer att tillhandahålla kontanttjänster 
(CON/2019/41) 
 Inledning och rättslig grund 
Den 26 september 2019 överlämnades en proposition från den svenska regeringen avseende skyldighet 
för vissa kreditinstitut och filialer att tillhandahålla kontanttjänster1 till den svenska riksdagen (nedan kallat 
lagförslaget ). 
ECB har beslutat att avge ett yttrande på eget initiativ över lagförslaget eftersom ECB inte formellt har 
rådfrågats av de svenska myndigheterna. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundar sig på 
artikel 127.4 andra stycket jämförd med artikel 2.1 andra strecksatsen i rådets beslut 98/415/EG2, 
eftersom lagförslaget avser rättsregler om betalnings medel. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i 
arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet. 
 1.  Syftet med lagförslaget  
1.1 Det övergripande syftet med lagförslaget, som utgör en ändring i lagen om betaltjänster
3, är att 
underlätta den fortsatta kontantanvändningen i Sverige samt säkerställa en lämplig nivå för 
tillgången till kontanttjänster i hela Sverige genom att förplikta vissa  svenska kreditinstitut samt 
vissa svenska filialer till utländska kreditinstitut (nedan kallade filialer ) att tillhandahålla 
kontanttjänster till konsumenter och företag. Lagförsl aget är tillämpligt på kreditinstitut och filialer 
som har en inlåning från allmänheten över 70 milja rder kronor, vilket på lagförslagets datum 
omfattar totalt sex institut och filialer. Eftersom  dessa institut och filialer kan fullgöra sina 
förpliktelser genom att anlita andra kontanttjänstaktörer och dessa redan är etablerade, beräknas detta leda till begränsade kostnader. 
1.2 Europaparlamentets och rådet direktiv 2014/92/EU
4 har på vederbörligt sätt införlivats i svensk 
lagstiftning5 och genomförts. Lagförslaget är tillämpligt på betalkonton i den mening som avses i 
direktiv 2014/92/EU och Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/23666. Kreditinstitut 
som tillhandahåller betalkonton i den mening som avses i direktiv 2014/92/EU är redan skyldiga att 
                                                 
1  Prop. 2019/20:23 om skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster. 
2 Rådets beslut 98/415/EG av den 29 juni 1998 om nationella myndigheters samråd med Europeiska centralbanken 
rörande förslag till rättsregler (E UT L 189, 3.7.1998, s. 42).  
3  Lag (2010:751) om betaltjänster.  
4  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU av den 23 juli 2014 om jämförbarhet för avgifter som avser 
betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (EUT L 257, 28.8.2014, 
s. 214).  
5  Lag (2010:751) om betaltjänster.  
6  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015 om betaltjänster på den inre 
marknaden. 
ECB-PUBLIC  
2 erbjuda kontantuttag till konsumenter. Lagförslaget syftar till att ytterligare uppnå att 
kontantuttagstjänster till konsumenter samt ka ssainsättningstjänster till icke-konsumenter 
tillhandahålls på lämpligt sätt. 
1.3 Enligt lagförslaget ska kreditinstitut och filialer som tillhandahåller betalkonton med grundläggande 
funktioner till konsumenter i Sverige tillhandahålla  lämpliga kontantuttagstjänster till samtliga 
konsumenter som har sådana konton i Sverige. På samma sätt gäller att kreditinstitut och filialer 
som tillhandahåller betalkonton till företa g ska tillhandahålla lämpliga tjänster för 
dagskasseinsättningar till samtliga kunder som inneha r sådana konton i Sverig e. Enligt lagförslaget 
bör skyldigheten att ge lämplig t illgång till kontanttjänster omfatta både närhet och tillgänglighet. 
1.4 I lagförslaget anges även att staten eller en myndighet som utsetts av staten får ställa mer 
detaljerade krav samt att Post- och telestyrelsen ska vara behörig tillsynsmyndighet. Om ett kreditinstitut inte uppfyller sina skyldigheter ska Post- och telestyrelsen, med vissa undantag, 
överlämna ärendet till Finansinspektionen  (FI), som får besluta att förelägga det berörda 
kreditinstitutet rättelse. Om institutet inte följ er föreläggandet får FI besluta att institutet ska 
förelägga kreditinstitutet en sanktionsavgift. Om skyl digheten inte fullgörs av en filial till ett utländskt 
kreditinstitut med hemvist utanför EES, får FI i ngripa genom rättelse, förb ud, anmärkning, varning 
eller återkallelse av tillstånd
7. Om skyldigheten däremot inte fullgörs av en filial till ett utländskt 
kreditinstitut inom EES, får FI endast underrätta behörig tillsynsmyndighet för det utländska 
kreditinstitutet om att filialen inte har fullgjort sina skyldigheter enligt lagförslaget8. I det sistnämnda 
fallet är det alltså tillsynsmyndigheten i hemstaten som får ingripa mot svenska filialer till utländska 
kreditinstitut med hemvist inom EEA. Vad gäller detta har FI och Riksbank i sina yttranden om bland annat lagförslagets bestämmelser konstaterat att det är osäkert om en tillsynsmyndighet i 
hemstaten får ingripa mot en filial till ett utländskt kreditinstitut inom EES efter det att de föreslagna 
skyldigheterna inte har fullgjorts
9. Riksbanken har även begärt ett klargörande vad gäller vilka 
ingripande- och sanktionsmöjligheter som tillsyn smyndigheter i andra EES-stater skulle ha om en 
filial till ett utländskt EES-kr editinstitut inte fullgör sina  skyldigheter enligt lagförslaget10. 
1.5 Enligt det bakgrundsmaterial som åtföljer lagförslaget är möjligheten att göra kontantbetalningar 
fortfarande viktig för vissa grupper i samhället som inte kan använda andra betalningsmedel. Till 
dessa grupper hör äldre, nyanlända, personer med funktionsvariationer, socialt utsatta personer 
och andra med begränsad tillgång till digitala tj änster. Sådana grupper k an ha begränsad tillgång 
till den teknik som krävs för att ut föra digitala betalningar och för dem kan kontanter vara det enda 
betalningsmedel som står till buds. Om tillgången till kontanter fortsätter att minska i nuvarande takt
11 kan kontanternas ställning som betalningsmedel komma att äventyras. En sådan utveckling 
skulle kunna få en exkluderande effekt för vissa delar av befolkningen samt inverka negativt på 
betalningsmarknadens säkerhet, beredskap och effektivitet vid en större störning i 
                                                 
7  15 kap. 17 § i lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Om FI meddelar föreläggande eller förbud, får FI 
även förelägga vite, se 15 kap. 20 § i lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 
8  15 kap. 15 § i lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 
9  Prop. 2019/20:23 om skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster.  
10  Riksbankens delbetänkande (2018-10-07) avseende SOU 2018:42 Tryggad tillgång till kontanter , s. 4.  
11  Kontantuttagen från uttagsautomater minskade från 270 miljarder kronor 2006 till 130 miljarder kronor 2017. 
Kontantbetalningar via kassaterminaler minskade från 40 procent 2010 till 15 procent 2016. 
ECB-PUBLIC  
3 betalningssystemet. Lagförslaget kan därför bidra till att stärka beredskapen för sådana 
extraordinära händelser genom att säkerställa att kontanter är ett fungerande alternativ till elektroniska betalningar. Enligt det bakgrundsmaterial som åtföljer lagförslaget är det även viktigt i 
ett samhällsekonomiskt perspektiv att betalningss ystemet är effektivt, tillgängligt och robust mot 
störningar. 
 
2.  Allmänna kommentarer   
2.1 ECB förstår att elektroniska betalningsinstrument allt oftare är den betalningsmetod som föredras i 
Sverige, medan kontantanvändningen minskar. Kont anter är dock ett väletablerat betalningsmedel 
som ger omedelbar skuldreglering och direkt kontro ll över betalarens utgifter. Möjligheten att betala 
kontant är dessutom särskilt viktig för vissa grupper i samhället som av olika legitima skäl föredrar kontanter framför andra betalningsmedel eller som inte kan använda digital teknik. 
Kontantbetalningar bidrar dessutom till att hela befolkningen inkluderas i ekonomin eftersom alla 
typer av finansiella transaktioner kan avvecklas på det här sättet
12. Antalet svenska sedlar i 
cirkulation i Sverige har dessutom ökat sedan 2017 och även om andelen identitetsstölder och 
kortbedrägerier fortsätter att öka är den fortfarande bland Europas lägsta13. ECB noterar att 
kontanter kan spela en viktig roll vid en eventuell störning i betalningssystemen, men att även 
uttagsautomater och andra servicepunkter kan komma att påverkas eftersom de är beroende av 
sin samverkan med de kontoförande instituten. 
2.2 ECB ser visserligen positivt på den fortsatta innovationen och utvecklingen i fråga om elektroniska 
betalningsinstrument, men välkomnar samtidigt huvudmålen med lagförslaget, dvs. att främja den fortsatta kontantanvändningen i det svenska samhället genom att säkerställa en lämplig nivå i fråga 
om tillgången till kontanttjänster i hela Sverige. 
2.3 ECB anser att det är viktigt att samtli ga medlemsstater, även medlemsstaterna utanför 
euroområdet, vidtar lämpliga åtgärder för att säke rställa att kreditinstitut och filialer som är 
verksamma inom deras territorier ger lämplig till gång till kontanttjänster i syfte att främja den 
fortsatta kontantanvändningen. 
2.4 ECB skulle slutligen välkomna ett klargörande vad gäller de  ingripande- och sanktionsmöjligheter 
som tillsynsmyndigheten i hemstaten skulle ha om en f ilial till ett utländskt EE S-kreditinstitut inte 
fullgör sina skyldigheter enligt lagförslaget. 
 
                                                 
12  Prop. 2019/20:23 om skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster, s. 31. Se yttrande CON/2017/8, 
CON 2017/40 och CON/2019/4. Alla ECB:s yttranden finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu. 
13  Se s. 24 i Riksbankens rapport Så betalar svenskarna  av den 7 november 2019, finns på 
https://www.riksbank.se/sv/betalningar--kontanter/s a-betalar-svenskarna/sa-betalar-svenskarna-2019/ , och 
Riksbankens statistik över sedlar och mynt, finns på https://www.riksbank.se/sv/sedlar-och-mynt/statistik/ . 
ECB-PUBLIC  
4 Detta yttrande kommer att offentliggöras på ECB:s webbplats.  
  
Utfärdat i Frankfurt am Main den 26 november 2019.  
[Namnteckning] 
 Christine LAGARDE 
ECB:s ordförande