A4-1460/95

Resolution om de framsteg som gjorts 1995 vad gäller samarbetet inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel K.6 i fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av artikel 94.2 i arbetsordningen,

- med beaktande av sin resolution av den 13 december 1994 om de framsteg som gjorts 1994 vad gäller samarbetet inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen ((EGT nr C 18, 23.1.1995, s. 39.)) och sina senare resolutioner om de olika aspekterna på samarbetet inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor som antogs under 1995, och

A. Unionen förfogar över en unik institutionell ram och respekterar de grundläggande fri- och rättigheterna och sina medlemsstaters nationella identitet, vilkas statsskick bygger på demokratiska principer.

B. Konventioner som ingåtts mellan regeringarna har mycket klart visat sig vara bristfälliga när det gäller att utveckla den europeiska integrationen inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor.

C. Eftersom konventioner och andra rådsbeslut tolkas olika i de olika medlemsstaterna ifrågasätts rättsstaten och det ligger i de demokratiska staternas intresse att förfoga över en gemensam tolkning av dessa konventioner och rättsliga texter för att kunna enas om gemensamma grundläggande principer.

D. Presidiet och kommissionen skall i enlighet med första stycket i artikel K 6 i fördraget om Europeiska unionen regelbundet informera Europaparlamentet om arbetet inom detta område. Presidiet skall rådfråga Europaparlamentet om de viktigaste aspekterna på verksamheten inom dessa områden och se till att det tas vederbörlig hänsyn till synpunkterna, så som det föreskrivs i andra stycket i samma fördrag.

E. Att det inte finns kompenserande åtgärder och att beslutsprocessen dessutom är långsam är ingen ursäkt för att avskaffandet av gränskontroller inte har förverkligats fullt ut. Eftersom artikel 7a i fördraget om Europeiska unionen föreskriver att fri rörlighet för personer skall vara verklighet senast den 31 december 1992 verkar det vara nödvändigt att göra förbättringar inom detta område om man vill uppnå de överenskomna målen.

F. Det behöver på nytt nämnas att den fria rörligheten för människor även gäller medborgare i tredje länder som lagligen befinner sig på unionens territorium och att genomförandet av den fria rörligheten liksom de kompletterande åtgärderna som den ger upphov till hör till första pelaren.

G. Rådet har fattat följande beslut inom ramen för tredje pelaren, vilket visar på en ansenlig ökning av antalet fattade beslut jämfört med 1994:

- gemensam åtgärd 95/73/JAI om europols narkotikaenhet

- konvention om förenklad utlämningsprocedur mellan medlemsstater i Europeiska unionen

- resolution om minimigarantier som förfarandena vid asylansökningar skall omfatta (dok. 5354/94 ASIMM 70)

- europolkonventionen

- konvention om «ett tullinformationssystem»

- konvention om skydd av gemenskapens finansiella intressen

- gemensam åtgärd beträffande budgeten

- resolution om kostnadsfördelningen vad beträffar mottagandet av och det temporära uppehället för tvångsförflyttade människor

- slutsatser om brådskande förfarande för att fördela kostnaderna för mottagandet av och det temporära uppehället för tvångsförflyttade människor

- konvention om förfaranden vid insolvens

- interna bestämmelser för europols administrationsråd

- resolution om skydd för vittnen inom ramen för kampen mot den internationella organiserade brottsligheten

- två principöverenskommelser vad gäller gemensamma åtgärder:

. definition av termen «flykting»

. flygplatstransit

- en principöverenskommelse om en resolution om vilken status medborgare från tredje länder som bott länge i Europeiska unionen skall ha

- Gomeradeklarationen om terrorism

- avtal för att godkända handlingar och fördrag inom området asyl och immigration skall publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Dessutom visar justitie- och inrikesministrarnas arbete inom rådet den 23 november 1995 på presidiets uttalade vilja att arbeta för ett europeiskt civilrättsligt område och säkerställa en större insyn i rådets dokument.

H. Resultaten från justitie- och inrikesministrarnas möte den 23 november 1995, där gemenskapsåtgärden mot rasism och främlingsfientlighet inte antogs, är nedslående. Nedslående är också den gemensamma ståndpunkt som antogs om den harmoniserade tillämpningen av begreppet flykting, som inskränker det tillämpningsområde som anges i Genèvekonventionen eftersom endast personer som förföljs av statliga myndigheter erkänns.

I. Problem som rör tillämpningen av Schengen-avtalet visar att det rent mellanstatliga samarbetet är mycket otillfredsställande och att det bör ersättas av en annan mer tvingande och demokratisk mekanism.

J. Rådet behandlar sina handlingar konfidentiellt och förstainstansrätten upphävde den 19 oktober 1995 ett beslut från rådet som gällde förbud att tillgå rådets dokument. Rådet måste nu agera och säkerställa att dess arbete sker offentligt, vilket Europaparlamentets ordförande begärt, så som det ankommer på lagstiftaren eller den biträdande lagstiftaren i en demokrati.

K. Det är förvånande att rådet, inom ramen för avdelning VI, för Europaparlamentet hemlighåller förslag till gemensamma ståndpunkter, gemensamma åtgärder, konventioner och eventuella tillämpningsåtgärder, om vilka Europaparlamentet i enlighet med artikel K 6 skall rådfrågas.

L. Tillämpningen av artikel K 9 förutsätter enhällighet.

Parlamentet

1. konstaterar att genomförandet av samarbetet inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor fortfarande stöter på samma problem och visar samma bristfälligheter som parlamentet betonade i sin ovannämnda resolution av den 13 december 1994,

2. anser att de uppenbara bristerna i den tredje pelaren beror på:

- bristen på klara politiska mål i avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen,

- den omtvistliga ansvarsfördelningen mellan gemenskapen (första pelaren), samarbetet inom rättsliga frågor och inrikesfrågor (tredje pelaren) och medlemsstaterna,

- kravet på enhällighet som antingen leder till blockering eller till minimibeslut som grundar sig på den minsta gemensamma nämnaren i de olika medlemsstaternas lagstiftningar,

- instrumenten som föreskrivs i artikel K 3: tvister om huruvida gemensamma åtgärder och ståndpunkter är tvingande eller ej, konventionernas tungroddhet och komplexitet,

- den strikta tolkning som rådet och vissa medlemsstater gör av regeringssamarbetet och deras vilja att vidmakthålla ett regeringssamarbete,

- bristen på lämplig rättslig kontroll från domstolens sida,

- medlemsstaternas bristande vilja att använda alla medel i avdelning VI, artiklarna K 3 och K 4 (möjlighet i vissa fall att tillämpa omröstning med kvalificerad majoritet och att fastställa domstolens behörighet) samt artikel K 9,

3. konstaterar att ingen av de rekommendationer som parlamentet framlade för rådet i sin resolution av den 13 december 1994 faktiskt har följts och undrar därför på vilket sätt rådet uppfattar att det skall ta hänsyn till Europaparlamentets åsikter,

4. konstaterar och beklagar i synnerhet att presidiet genom att göra en alltför snäv tolkning inte har respekterat de skyldigheter som föreskrivs i artikel K 6 i fördraget om Europeiska unionen, nämligen:

- skyldigheten att regelbundet informera Europaparlamentet, i enlighet med första stycket i artikel K 6, vilket i praktiken innebär att regelbundet informera utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor; denna information skall till sin form och sitt innehåll vara anpassad till Europaparlamentets institutionella roll,

- skyldigheten att rådfråga Europaparlamentet,

- skyldigheten att beakta Europaparlamentets synpunkter,

samt anmodar rådet och kommissionen att utan dröjsmål återuppta förhandlingarna med Europaparlamentet så att artikel K 6 tillämpas som den skall,

5. anser att det är oacceptabelt att rådet ökar det demokratiska underskottet i unionen genom att inte informera Europaparlamentet i tid om sin dagordning och sina dokument och kräver att rådet agerar i enlighet med andemeningen i fördragen,

6. bedömer att det inte varit tillräckligt att rådets ordförande varit närvarande vid sammanträdena i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor för att säkerställa en parlamentarisk kontroll och en öppen och demokratisk behandling av de frågor som direkt berör medborgarnas grundläggande rättigheter,

7. kritiserar åter bristen på insyn och demokratisk och juridisk kontroll i beslut som fattats av rådet, uttrycker sin oro över hur de individuella friheterna och medborgarnas juridiska skyddsgarantier respekteras inom de områden som hör till den tredje pelaren och beklagar den allt större bristen på insyn som beror på att rådets beslut inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor nästan aldrig har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning,

8. anser att det är oacceptabelt att de flesta av de beslut som rådet fattar meddelas parlamentet först efter antagandet, och kräver enträget att rådet ändrar denna praxis i framtiden,

. 9. kritiserar ånyo rådets vana att anta resolutioner, rekommendationer, slutsatser och deklarationer, det vill säga instrument som inte nämns i avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen och som dessutom inte offentliggörs i Europeiska gemenskapernas tidning, och anser att om denna praxis inte ändras till förmån för ett utökat samarbete med Europaparlamentet kommer rådet i själva verket att skapa ett «laglöst» område, vilket är oacceptabelt ur demokratisynpunkt,

10. påminner om att avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen inte skall inverka på Europeiska gemenskapens befogenheter utan komplettera dessa och bidra till att unionens mål förverkligas, och anser att osäkerhet av juridisk art vad beträffar skiljelinjen mellan den första och den tredje pelaren ger upphov till allvarliga svårigheter och oklarheter,

11. anser att det liksom förra året är nödvändigt att tillämpa artikel K 9 i fördraget om Europeiska unionen, särskilt beträffande asyl- och invandringsfrågor, och anmodar därför kommissionen att framlägga förslag i detta syfte,

12. anser att om nationella veton blockerar överförandet av samarbete inom området rättsliga frågor och inrikesfrågor från den tredje till den första pelaren, bör rådet acceptera andra lösningar för att stärka samarbetet kring dessa frågor inom Europeiska unionens rättsliga ram,

13. beklagar att Europaparlament inte hördes innan beslut fattades i rådet om Europol-konventionen eftersom denna konvention omfattar en av de viktigaste aspekterna på verksamheten i enlighet med andra stycket i artikel K 6 i fördraget om Europeiska unionen, samt att presidiet har försummat att ta vederbörlig hänsyn till Europaparlamentets åsikter,

14. beklagar att inget har beslutats om domstolens roll inom ramen för Europol och anser att de medlemsstater som i rådet har nekat till att ge domstolen en roll visar prov på stor feghet och riskerar förebråelser för att de inte vill att polisens verksamhet skall underställas adekvat rättslig kontroll,

15. bekräftar ånyo att de utmaningar som Europeiska unionen står inför, som t.ex. att garantera större inrikes säkerhet och att klara av det ökande trycket från flyktingsströmmar, måste hanteras av rådet på ett sätt som bevarar de mänskliga rättigheterna för de som bor inom Europeiska unionen och som inte försvagar det individuella skyddet; alla brister som dyker upp måste genast korrigeras,

16. konstaterar att eftersom kommissionen inte har en så stark roll har rådets presidium och medlemsstaterna när de samlas i rådet alltför stort handlingsutrymme så att de kan hindra framstegen inom området för avdelning VI och enbart gynna nationella intressen,

17. uppmanar kommissionen att omorganisera sina avdelningar och de resurser som de tilldelats, så att kommissionen kan informera Europaparlamentet mer effektivt och uttömmande och mer aktivt använda sin initiativrätt som den explicit tilldelas i fördraget, även när det gäller att utarbeta och genomföra budgeten,

18. uttrycker åter sin oro över att det inom rådet finns permanenta strukturer bestående av sakkunniga från medlemsstater (Cirea, Cirefi...), vilka bidrar till en ökad brist på demokratisk kontroll inom Europeiska unionen och vilkas arbete riskerar att vara en dubblering av det arbete som redan utförs av kommissionen, samt uppmanar rådet att förändra dessa strukturer i enlighet med parlamentets resolutioner antagna den 21 och 22 september 1995,

19. beklagar att medborgarna i stor utsträckning blivit svikna i sina förhoppningar inom detta område som är så viktigt för de individuella friheterna och så grundläggande för planerna på ett verkligt europeiskt medborgarskap,

20. uttrycker på nytt sin förhoppning om att regeringskonferensen 1996 skall innebära att de nödvändiga förändringarna av fördraget genomförs så att dessa brister undanröjs,

21. uppmanar rådet att inte uppskjuta den nödvändiga och brådskande förstärkningen av den tredje pelaren till regeringskonferensen, utan att handla redan nu, efter en intern fördjupad debatt, och formulera tvingande mål och gemensamma politiska intressen för att kunna göra framsteg vad beträffar utarbetandet av allmänna mål för fördraget om Europeiska unionen,

22. uppmanar ånyo rådet och kommissionen att i god tid varje år utarbeta en detaljerad rapport om de beslut rådet fattat och rådets kommande åtgärder och initiativ liksom det sätt på vilket presidiet besvarat de förfrågningar som ställs genom den avslutande resolutionen från den årliga debatten om året som gått; en sådan rapport är nödvändig för att Europaparlamentet skall kunna delta aktivt i kontrollen och utformningen av de åtgärder som skall vidtas inom ramen för tredje pelaren samt kontrollera i vilken utsträckning parlamentets åsikter beaktats,

23. kan inte acceptera att det gemensamma åtgärdsprogrammet mot rasism och främlingsfientlighet inte har antagits och inte heller den restriktiva tillämpningen av begreppet flykting; uppmanar därför Europeiska rådet i Madrid att anta ovan nämnda gemensamma ståndpunkt samt att göra en tolkning av begreppet flykting som står i bättre överensstämmelse med skyddssyftet i Genèvekonventionen,

24. uppmanar rådet att vidta åtgärder för att säkerställa att inrikes- och justitiedepartementen i medlemsstaterna samarbetar mer regelbundet och effektivt för att underlätta gemensamma lösningar på gemensamma problem,

25. välkomnar det samarbete som rådet och kommissionen håller på att utveckla med tredje land beträffande frågor såsom allvarliga internationell brottslighet, narkotikahandel, brottsliga företag och terrorism; påpekar att unionen för att kunna möta dessa frågor måste vara bättre organiserad, vilket inkluderar att vidta åtgärder för ett vederbörligt hörande av parlamentet i enlighet med artikel K 6,

26. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, Ekonomiska och sociala kommittén och regeringar och parlament i medlemsstaterna.