8.8.2000 SV C 226/7 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Yttrande från Regionkommittén om ”Kommissionens meddelande ’Vitbok om livsmedelssäker-
het’”
(2000/C 226/03)
BAKGRUND
Kommissionens ”vitbok om livsmedelssäkerhet” — KOM(1999) 719 slutlig.
Kommissionens beslut den 28 januari 2000 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget
höra Regionkommittén i denna fråga.
Beslutet av Regionkommitténs ordförande den 4 april 2000 att ge utskott 5 — socialpolitik, folkhälsa,
konsumentskydd, forskning, turism — i uppdrag att utarbeta ett yttrande i frågan.
Beslutet av Regionkommitténs ordförande den 5 april 2000 att utse Diane Bunyan (UK–PSE) och Guido
Gonzi (I–PPE) till huvudföredragande i enlighet med artikel 40.2 i arbetsordningen.
Den allmänna, vägledande debatt som utskott 5 (socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning,
turism) och utskott 2 (jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri) har hållit i ämnet i enlighet med artikel 40.3
i arbetsordningen.
ReK-ledamöterna har intresse av en europeisk livsmedelspolitik som skapar en hög hälsoskyddsnivå för
konsumenterna.
Livsmedelssäkerheten nämns i kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska
och sociala kommittén och Regionkommittén — Strategiska mål 2000–2005 — ”Forma ett nytt Europa”
(KOM(2000) 154 slutlig).
Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 33:e plenarsession den
12–13 april 2000 (sammanträdet den 12 april).
1. Regionkommittén välkomnar kommissionens beslutsam- 4. Kommittén håller med om att de grundläggande principer-
na för livsmedelssäkerhet och allmänhetens förtroende het att utveckla och genomföra en europeisk livsmedelspo-
litik som garanterar att livsmedelssäkerheten i EU är av måste baseras på ett heltäckande och enhetligt synsätt
som omfattar hela livsmedelskedjan ”från bondgård till högsta standard.
matbord”:
—O ¨ppenhet och insyn i alla åtgärder och yttranden.
2. Kommittén delar kommissionens åsikt att den senare
— Maximal information bör tillhandahållas i en tydlig tidens foder- och livsmedelskriser har underminerat all-
och lättfattlig form för att göra det möjligt för konsu- mänhetens förtroende för livsmedelssäkerheten och effekti-
menterna att välja effektivt. viteten hos de befintliga kontrollåtgärderna för livsmedels-
säkerhet inom EU. Samtidigt har kriserna åsamkat jordbru-karna betydande förluster på grund av minskad efterfrågan
på produkter som anses utgöra en hälsorisk. — Alla livsmedel, ingredienser och fodermedel måste på
ett effektivt sätt kunna spåras genom hela livsmedels-
kedjan fram till konsumenten, och i varje led avprocessen bör man kunna identifiera alla ingredienser.
— Försiktighetsprincipen skall följas i tillämpliga fall. 3. ReK anser att ett viktigt steg mot att återupprätta förtroen-
det är att tydligt sätta konsumenternas intressen framföralla andra intressen när det gäller säkerhetsfrågor, vilket
bevisas av kommissionens beslut att överföra ansvaret för 5. Regionkommittén anser också att en korrekt tillämpning
av riskanalys måste utgöra grunden för den framtida EU- alla frågor rörande livsmedelssäkerhet till kommissionären
med ansvar för hälsa och konsumentskydd. politiken beträffande livsmedelssäkerhet.
C 226/8 SV 8.8.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
6. ReK konstaterar att man måste beakta och respektera 15. Kommittén vill framhålla att tillämpningen av principen
om att man skall kunna spåra livsmedel, ingredienser och mångfalden och den kulturella och ekonomiska betydelsen
av regionala och lokala traditioner och sedvänjor beträffan- foder genom livsmedelskedjan är mycket viktig för att
garantera att konsumenterna kan lita på de påståenden de livsmedelsproduktion och smak, och därmed behovet
av att alltid eftersträva en lämplig balans mellan konsumen- som görs om livsmedel.ternas säkerhet och valmöjligheter.
16. ReK lovordar förslaget att utveckla en europeisk livsme-7. Att främja och stödja typiska livsmedel från olika lokaladelsmyndighet, eftersom detta skulle visa EU:s och med-traditioner är ett verksamt sätt att ge konsumenternalemsstaternas engagemang för att göra livsmedelssäkerhe-sunda livsmedel och samtidigt stödja ekonomin i mångaten till en prioriterad fråga. Kommittén anser också attlandsbygdsområden.förslagen skapar sammanhang och utrymme för en radikal
översyn och modernisering av EU:s kontroller och samord-
ning på området för livsmedelssäkerhet.
8. Kommittén stöder uppfattningen att det finns behov av en
konsekvent och effektiv tillämpning av kontrollåtgärderför livsmedelssäkerhet. Detta måste uppnås genom att man
17. För att skapa en anda av öppenhet och insyn vill kom- säkerställer att kontrollen av efterlevnaden är av högsta
mittén uppmuntra kommissionen att överväga hur EU:s standard inom hela EU.
konsumenter i alla medlemsstater bör representeras inom
den europeiska livsmedelsmyndigheten och hur man kan
låta EU:s jordbrukare, livsmedelsproducenter och distribu-
9. ReK anser att säkerhetsbestämmelserna kommer att törer göra sig hörda.
respekteras bättre om livsmedelsproducenterna uppmun-
tras och får stöd att anta effektiva system för kvalitetssä-
kring.
18. Regionkommittén vill även anmoda kommissionen att se
till att det finns tillräckligt med resurser så att deneuropeiska livsmedelsmyndigheten kan bli ett centrum för10. ReK framhåller att man måste förstå små och medelstorahög vetenskaplig kompetens och effektivt kan utföra deföretags särskilda behov, men man bör inte låta dennaviktiga uppgifter som den föreslås få.förståelse äventyra konsumenternas säkerhet.
19. Förhållandet mellan en europeisk livsmedelsmyndighet 11. ReK anser att jordbrukslagstiftningen senare måste uppda-
och medlemsstaternas egna nationella livsmedelsmyndig- teras för att garantera livsmedelssäkerhet, moderna arbets-
heter — befintliga eller under utveckling — behöver metoder och tekniskt stöd för företagarna.
klargöras så att den europeiska livsmedelsmyndighetens
arbete kompletterar och inte dubblerar de nationellaorganens insatser. Man bör i synnerhet skapa en tydlig
12. Kommittén vill anmoda kommissionen att beakta den uppgiftshierarki så att medlemsstaternas livsmedelsmyn-
viktiga roll som lokala och regionala myndigheter spelar digheter säkert känner till sina ansvarsområden. Dessutom
när det gäller att bedöma livsmedelsrelaterade säkerhetsris- kommer konsumenterna då att ha mer förtroende för de
ker inom sina områden, vidta åtgärder för att minimera råd de erhåller och för att dessa myndigheter fungerar
riskerna och effektivt förmedla information och råd till effektivt.
lokala konsumenter, livsmedelsproducenter och distribu-
törer.
20. Kommittén håller med om att det verkliga mervärdet av en
europeisk livsmedelsmyndighet är att den kan samordna13. Livsmedelsrelaterade risker som rör diet, näringsinnehållinsamlingen, analysen och spridningen av information avoch hälsa påverkar i större utsträckning socialt marginalise-högsta kvalitet, särskilt i nödsituationer.rade och utsatta konsumenter och därför bör man särskilt
uppmärksamma deras speciella behov när livsmedelspoliti-
ken utvecklas och genomförs.
21. ReK anser att det i alla medlemsstater finns behov av att
organisera ett lämpligt program för stickprov och analyser
av livsmedel och djurfoder. Detta är viktigt för att garantera 14. Samtidigt som det utan tvekan finns ett behov av att
förbättra märkningen av livsmedel för att göra det möjligt säkra livsmedel och även för att hjälpa till att skydda
europeiska producenter från illojal konkurrens. I händelse för konsumenter att göra välgrundade val när de beslutar
vad de skall äta, är det väsentligt att den information som av negativa resultat bör omedelbara åtgärder vidtas, inklusi-
ve information till alla offentliga myndigheter och en ges om livsmedlen är lättbegriplig och därmed till hjälp för
konsumenterna när de fattar sina beslut. möjlighet att blockera all import från tredje land.
8.8.2000 SV C 226/9 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
22. Regionkommittén instämmer i att en effektiv EU-politik inom EU, och därför måste lika omfattande och effektiva
kontroller tillämpas på alla livsmedel och allt foder som beträffande livsmedelssäkerhet måste gälla alla livsmedel
som konsumeras inom EU, inte bara dem som tillverkas förs in i EU.
Bryssel den 12 april 2000.
Regionkommitténs
ordförande
Jos CHABERT
Yttrande från Regionkommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om
upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur, om märkning av
nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97”
(2000/C 226/04)
BAKGRUND
”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om upprättande av ett system för identifiering och
registrering av nötkreatur, om märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets
förordning (EG) nr 820/97” (KOM(1999) 487 slutlig — COD 99/0204) (1).
Rådets beslut av den 12 november 1999 att i enlighet med artikel 265 första stycket och artikel 152 i
EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.
Presidiets beslut av den 17 november 1999 att ge utskott 2 — jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri —
ansvaret för att bereda ärendet.
Ordförandens beslut av den 6 januari 2000 att utse Simon Day (ledamot av Devon County Council,
UK–PPE) till huvudföredragande för att utarbeta ett yttrade i ärendet i enlighet med artikel 39 i
Regionkommitténs arbetsordning.
Det utkast till yttrande (CdR 525/99 rév. 1) som antogs av utskott 2 den 24 februari 2000 (huvudföredra-
gande: Simon Day).
Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 33:e plenarsession den 12–13 april 2000
(sammanträdet den 12 april) följande yttrande.
1.Bakgrund 1.2. I detta hänseende upprättade kommissionen 1998 ett
system för märkning av nötkött som föreskrivs i rådets
förordning (EG) nr 820/97 (2). Syftet med förhandsgodkännan-
det i detta system är att kunna bedöma alla detaljhandlares
uppgifter om ursprung, särdrag och produktionsvillkor för 1.1. BSE-krisen och andra problem inom ramen för livsme-
färskt eller fryst nötkött, och en förutsättning för detta är delssäkerheten har lett till ökade krav från politiker och
att ett kontrollsystem upprättas. Ett godkännande är inte konsumenter att upprätta system för märkning som gör det
nödvändigt om märkningen endast ger konsumenterna grund- möjligt att härleda en produkt genom hela livsmedelskedjan
läggande information om pris och tillverkning. till ursprungsstället och som framför allt fastställer nötköttets
härkomst.
(2) Rådets förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997 om
upprättande av ett system för identifiering och registrering av
nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter(EGT L 117, 7.5.1997, s. 1). (
1) EGT C 376E, 28.12.1999, s. 42.