Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. FÖRSLAGETS BAKGRUND

Systemet för insamling av statistik över varuhandeln mellan Europeiska unionens medlemsstater, Intrastat, har inrättats genom rådets förordning (EEG) nr 3330/91 [1], som gäller från och med 1993, då den inre marknaden fullbordades och de fysiska gränserna mellan medlemsstaterna avskaffades.

[1] EGT L 316, 16.11.1991, s.1.

Fram till dess insamlades de statistiska uppgifterna över varuhandeln med tredje land men också mellan medlemsstaterna på grundval av tulldeklarationen. När denna både fullständiga och noga övervakade informationskälla försvann blev det nödvändigt att skapa ett nytt system för att upprätthålla en tillfredsställande nivå på informationen. Införandet av den inre marknaden minskade inte behovet av statistik för att kunna utvärdera de europeiska ekonomiernas integration, hjälpa de europeiska företagen att genomföra marknadsundersökningar och utarbeta affärsstrategier samt även fortsättningsvis vara en mycket viktig informationskälla för statistik över betalningsbalans, nationella räkenskaper eller konjunkturundersökningar.

Huvuddragen i Intrastat-systemet har sedan början varit följande:

-Detaljerad statistik över varuhandeln.

-Insamling av uppgifter direkt från de företag som varje månad skall lämna en sammanställning av uppgifterna från föregående månad.

-Nära koppling till systemet för mervärdesskatt beträffande handeln inom EU för att man skall kunna kontrollera om de statistiska uppgifterna är fullständiga och vilken kvalitet de håller.

-Största möjliga minskning av företagens arbetsbörda genom ett system med tröskelvärden under vilka uppgifter inte behöver lämnas eller förenklade uppgifter kan lämnas.

Medlemsstaterna har från början haft problem, om än i varierande utsträckning, att följa gemenskapsbestämmelserna. Med tanke på de svårigheter som vissa företag haft, särskilt de minsta, blev Intrastat utvalt som pilotprojekt 1996 inom ramen för SLIM (förenklad lagstiftning för den inre marknaden) som initierades av de ministrar som ansvarar för den inre marknaden. Arbetet har visat att de uppgiftsskyldiga, som naturligtvis vill ha enklare formaliteter, har intressen som sällan är förenliga med användarnas, vilka för det mesta vill ha detaljerade och snabbt tillgängliga uppgifter.

Trots detta har kommissionen och medlemsstaterna ändå lyckats enas om att ändra insamlingssystemet två gånger, först genom att begränsa antalet statistiska variabler och därefter genom att förenkla sättet att tillhandahålla varunomenklaturen.

1999 antog Eurostat en strategisk plan på lång sikt efter ett omfattande samråd med de nationella myndigheterna och företagen. Planen omfattade all statistik över varuhandeln (inte bara Intrastat) och syftet var i första hand att öka resultatens tillförlitlighet, göra statistiken tillgänglig snabbare och bredda den för att bättre kunna tillgodose nya behov.

Detta nya förslag till Europaparlamentets och rådets förordning, som från och med 2005 skall ersätta de befintliga bestämmelserna, är ett led i strävan att förbättra och anpassa statistiksystemet för att kunna ta större hänsyn både till användarnas behov och uppgiftslämnarnas arbetsbörda.

Förslaget har utarbetats av en arbetsgrupp bestående av företrädare för sex medlemsstater under Eurostats ledning. Kommittén för statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna har regelbundet fått information om arbetsgruppens arbete och har rådfrågats vid två tillfällen. Kommittén för det statistiska programmet har informerats.

2. HUVUDDRAGEN I FÖRSLAGET TILL FÖRORDNING

Huvuddragen i den nya förordningen är de följande:

*Grundförordningens innehåll har fastställts och utarbetats i syfte att tillhandahålla tydligare och enklare regler som kan förstås av lekmän samtidigt som de är så precisa att det inte uppstår oklarheter vid tillämpningen och fastställandet av tillämpningsåtgärderna;

*Den nya förordningens tillämpningsområde är tydligare avgränsat, strikt begränsat till gemenskapsstatistik, och medlemsstaterna har kvar möjligheten att fritt utarbeta mer detaljerad nationell statistik för att tillgodose nationella behov.

*I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen ger de nya bestämmelserna medlemsstaterna större frihet att organisera insamligen av uppgifter och gör det möjligt att i högre grad ta hänsyn till den administrativa organisationen i varje enskild medlemsstat.

*Innehållet i de uppgifter som skall samlas in och som har antagits inom ramen för SLIM-initiativet är oförändrat. Det har validerats efter en genomgång av resultaten av tre undersökningar (en opinionsundersökning hos uppgiftsskyldiga i sex medlemsstater, en undersökning hos ett urval användare av gemenskapsstatistik, och en undersökning i Sverige om problemen med varunomenklaturen).

*Systemet med tröskelvärden har bevarats för att på ett tillfredsställande sätt tillgodose användarnas behov men också begränsa den börda som vilar på uppgiftslämnarna, främst de små och medelstora företagen.

*Den nya förordningen innehåller bestämmelser om frister för överföring av uppgifter och täckning av hela handeln för att bättre uppfylla de makroekonomiska och konjunkturpolitiska behoven, särskilt de behov som Europeiska centralbanken har gett uttryck för.

*Bandet mellan systemet för insamling av statistiska uppgifter och gällande skattebestämmelser för handeln med varor mellan medlemsstaterna har bibehållits. Detta band gör det framför allt möjligt att kontrollera kvaliteten på de insamlade uppgifterna.

*Det har införts bestämmelser om de statistiska uppgifternas kvalitet. Bland annat skall kvaliteten på uppgifterna utvärderas enligt gemensamma indikatorer och genom regelbundna rapporter för att garantera insyn på området.

*I enlighet med sekretessbestämmelserna kan uppgiftslämnarna kräva att resultaten inte sprids eller att de kamoufleras. Det tas hänsyn till det arbete som de nationella myndigheterna har med att behandla konfidentiella uppgifter, och det säkerställs att statistiken är relevant på detaljerad produktnivå. Dessa bestämmelser har anpassats till de gällande bestämmelserna inom Extrastat.

*I enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [2] är den kommitté som skall inrättas för att hjälpa kommissionen att genomföra den nya förordningen en föreskrivande kommitté, medan den nuvarande kommittén är en förvaltningskommitté.

[2] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

2003/0126 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna

EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 285.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [3],

[3] EGT C [...], [...], s. [...]

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [4],

[4] EGT C [...], [...], s. [...]

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [5], och

[5] EGT C [...], [...], s. [...]

av följande skäl:

(1) Genom rådets förordning (EEG) nr 3330/91 av den 7 november 1991 om statistik över varuhandel medlemsstater emellan [6] inrättas ett helt nytt system för insamling av uppgifter, vilket vid två tillfällen har förenklats. För att öka insynen i systemet och underlätta förståelsen av det bör förordning (EEG) nr 3330/91 ersättas av denna förordning.

[6] EGT L 316, 16.11.1991, s. 1.

(2) Detta system bör bibehållas eftersom den gemenskapspolitik som berörs av den inre marknadens utveckling och de europeiska företagens analys av sina särskilda marknader fortfarande kräver tillräckligt detaljerad statistisk information. Analysen av den ekonomiska och monetära unionens utveckling kräver också snabb tillgång till aggregerade uppgifter. Medlemsstaterna bör kunna samla in uppgifter som svarar mot deras särskilda behov.

(3) Formuleringen av reglerna för utarbetande av statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna bör emellertid förbättras för att de skall bli lättare att förstå för de företag som måste tillhandahålla uppgifter, för de nationella organ som samlar in uppgifterna och för användarna.

(4) Ett tröskelsystem bör bibehållas men i förenklad form för att på ett tillfredsställande sätt motsvara användarnas behov samtidigt som bördan begränsas för dem som skall lämna statistiska uppgifter, främst de små och medelstora företagen.

(5) Det starka bandet mellan systemet för insamling av statistiska uppgifter och gällande skattebestämmelser för handeln med varor mellan medlemsstaterna bör bibehållas. Detta band gör det framför allt möjligt att kontrollera kvaliteten på de insamlade uppgifterna.

(6) Kvaliteten på den producerade statistiken, utvärderingen av denna enligt gemensamma indikatorer och insynen på området är viktiga mål som kräver gemenskapsbestämmelser.

(7) Eftersom syftena med den planerade åtgärden, nämligen utarbetandet av ett gemensamt juridiskt ramverk för systematisk framställning av gemenskapsstatistik om varuutbytet mellan medlemsstaterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemstaterna och bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(8) Rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik [7] utgör en referensram till bestämmelserna i denna förordning. Den mycket detaljerade informationen när det gäller statistik över varuhandeln kräver dock särskilda sekretessregler.

[7] EGT L 52, 22.2.1997, s. 1.

(9) Det är viktigt att denna förordning tillämpas enhetligt och att det därför föreskrivs ett gemenskapsförfarande som gör det möjligt att i tid fastställa tillämpningsvillkoren och genomföra de nödvändiga tekniska anpassningarna.

(10) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [8]

[8] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Med denna förordning skapas en gemensam ram för den systematiska produktionen av gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

a) varor: all lös egendom, inklusive elektrisk ström,

b) särskilda varor eller varurörelser: varor eller varurörelser som på grund av sin karaktär berättigar till särskilda regler, såsom industrianläggningar; fartyg och flygplan; havsprodukter; varor som levereras till fartyg och flygplan; delleveranser; militär materiel; varor till och från offshoreanläggningar; rymdfarkoster; motorfordons- och flygplansdelar; avfallsprodukter,

c) nationella myndigheter: nationella statistiska institut och andra organ med ansvar för att i varje medlemsstat producera gemenskapsstatistik om varuhandeln mellan medlemsstaterna,

d) gemenskapsvaror:

i) Varor som i sin helhet har framställts inom gemenskapens tullområde, utan tillsats av varor från tredje land eller från områden som inte ingår i gemenskapens tullområde.

ii) Varor som kommer från länder och områden vilka inte ingår i gemenskapens tullområde och som får saluföras fritt i en medlemsstat.

iii) Varor som har framställts inom gemenskapens tullområde antingen enbart av sådana varor som avses i punkt ii , eller av sådana varor som avses i punkterna i och ii.

e) avsändande medlemsstat: den medlemsstat, enligt definitionen av dess statistiska territorium, från vilken varor sänds till en annan medlemsstat,

f) mottagande medlemsstat: den medlemsstat, enligt definitionen av dess statistiska territorium, vilken mottar varor från en annan medlemsstat,

g) varor som passerar i en riktning mellan medlemsstater: gemenskapsvaror som sänds från en medlemsstat till en annan och som på väg till den mottagande medlemsstaten transporteras direkt genom en annan medlemsstat eller där kvardröjer av skäl som endast hänför sig till varornas transport.

Artikel 3

Räckvidd

1. Statistiken över handeln mellan medlemsstaterna skall omfatta avsända varor och ankommande varor.

2. Avsända varor skall omfatta följande varor som sänts från den avsändande medlemsstaten till en annan medlemsstat:

a) Gemenskapsvaror utom varor som passerar i en riktning mellan medlemsstater.

b) Varor som införts i den mottagande medlemsstaten enligt tullförfarandet för aktiv förädling eller förfarandet för förädling under tullkontroll.

3. Ankommande varor skall omfatta följande varor som inkommer till den mottagande medlemsstaten och som ursprungligen sändes från en annan medlemsstat:

a) Gemenskapsvaror utom varor som passerar i en riktning mellan medlemsstater.

b) Varor som tidigare införts i den avsändande medlemsstaten enligt tullförfarandet för aktiv förädling eller förfarandet för bearbetning under tullkontroll, som fortfarande befinner sig under tullförfarandet för aktiv förädling eller förfarandet för bearbetning under tullkontroll eller som får saluföras fritt i den mottagande medlemsstaten.

4. Olika eller särskilda regler, vilka skall fastställas av kommissionen i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14.2, kan gälla för särskilda varor eller varurörelser.

5. Vissa varor enligt en förteckning som skall fastställas av kommissionen, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14.2, skall inte ingå i statistiken.

Artikel 4

Statistiskt territorium

1. Medlemsstaternas statistiska territorium sammanfaller med deras tullområde såsom det definieras i artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92. [9]

[9] EGT L 302, 19.10.1992, s.1

2. Genom undantag från punkt 1 ingår Helgoland i Tysklands statistiska territorium.

Artikel 5

Uppgiftskällor

1. Ett särskilt system för uppgiftsinsamling, nedan kallat "Intrastat-systemet", skall användas för att ge tillgång till statistiska uppgifter om avsändande och mottagande av gemenskapsvaror vilka inte omfattas av ett administrativt enhetsdokument för tull- eller skatteändamål.

2. De statistiska uppgifterna om avsändande och mottagande av andra varor skall lämnas direkt av tullen till de nationella myndigheterna, minst en gång i månaden.

3. För särskilda varor eller varurörelser kan andra uppgiftskällor än Intrastat-systemet och tulldeklarationer användas.

4. Varje medlemsstat skall skapa rutiner för hur Intrastatuppgifterna skall lämnas. För att underlätta arbetet för de uppgiftsskyldiga skall kommissionen (Eurostat) skapa förutsättningar för mer automatisk databehandling och elektronisk dataöverföring.

Artikel 6

Referensperiod

Referensperioden för de uppgifter som skall lämnas enligt artikel 5 skall vara den kalendermånad då varorna avsänds eller tas emot.

Referensperioden kan anpassas med hänsyn till kopplingen till moms- och tullskyldigheter, enligt bestämmelser som skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 7

Uppgiftslämnare inom Intrastat-systemet

1. Skyldigheten att lämna uppgifter till Intrastat skall gälla

a) fysiska eller juridiska personer som är momsregisterade i den avsändande medlemsstaten och som

i) har slutit det avtal, utom transportavtal, som ger upphov till avsändandet av varor, eller i annat fall

ii) sänder eller svarar för avsändande av varor, eller i annat fall

iii) är i besittning av de varor som skall sändas,

b) fysiska eller juridiska personer som är momsregisterade i den mottagande medlemsstaten och som

i) har slutit det avtal, utom transportavtal, som ger upphov till leveransen av varor, eller i annat fall

ii) mottar leveransen av varor eller svarar för dess mottagande, eller i annat fall

iii) är i besittning av de varor som är föremål för levereras.

2. Den som är skyldig att lämna uppgifter kan överlåta uppdraget till en tredje part, men en sådan överlåtelse skall på inget sätt minska den uppgiftsskyldiges ansvar.

3. Om den som är skyldig att lämna uppgifter inte fullgör sina förpliktelser enligt denna förordning skall det leda till påföljder som medlemsstaten fastställer.

Artikel 8

Register

1. De nationella myndigheterna skall upprätta och föra ett register över aktörer inom gemenskapen vilket minst skall innehålla uppgift om avsändare när det är fråga om avsändelse och mottagare när det är fråga om mottagande.

2. För att identifiera dem som är skyldiga att tillhandahålla uppgifter enligt artikel 7 och för att kontrollera de lämnade uppgifterna skall den ansvariga skatteförvaltningen i varje medlemsstat till den nationella myndigheten

a) minst en gång i månaden lämna förteckningar över fysiska och juridiska personer som meddelat att de under perioden i fråga har gjort varuinköp i andra medlemsstater eller levererat varor till andra medlemsstater. Förteckningarna skall innehålla uppgifter om det totala värdet av varor som av skatteskäl deklarerats av de fysiska och juridiska personerna,

b) på eget initiativ eller på den nationella myndighetens begäran lämna alla andra uppgifter som kan höja statistikens kvalitet och som den fått del av i enlighet med skattereglerna.

Formerna för att tillhandahålla uppgifterna skall anges av kommissionen enligt förfarandet i artikel 14.2.

Den nationella myndigheten skall behandla uppgifter som lämnats till den i enlighet med de regler som skattemyndigheten tillämpar på uppgifterna.

3. Skatteförvaltningen skall göra de momsregistrerade köpmännen uppmärksamma på deras eventuella skyldigheter som uppgiftslämnare till Intrastat.

Artikel 9

Intrastatuppgifter som skall samlas in

1. Följande uppgifter skall samlas in av de nationella myndigheterna:

a) Det identifikationsnummer som tilldelats den som är skyldig att lämna uppgifter i enlighet med artikel 22.1 c, i dess lydelse enligt artikel 28 h, i rådets direktiv 77/388/EEG [10].

[10] EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

b) Referensperiod.

c) Flöde (mottagande eller avsändning).

d) Identifikation av varorna enligt det åttasiffriga numret i den kombinerade nomenklaturen, i enlighet med definitionen i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 [11].

[11] EGT L 256, 7.9.1987, s. 1.

e) Partnermedlemsstat.

f) Varornas värde.

g) Varumängd.

h) Slag av transaktion.

Definitionerna av uppgifterna i första stycket punkterna e-h ges i bilagan . Vid behov skall kommissionen enligt förfarandet i artikel 14.2 ange formerna för att tillhandahålla dessa uppgifter, särskilt vilka koder som skall användas.

2. Medlemsstaterna får också samla in andra uppgifter, t.ex. följande:

a) Identifikationen av varorna på en mer detaljerad nivå än den kombinerade nomenklaturen.

b) Ursprungsland vid mottagandet.

c) Ursprungsregion vid avsändandet och bestämmelseregion vid mottagandet.

d) Leveransvillkor.

e) Transportsätt.

f) Statistiskt förfarande.

Definitionerna av uppgifterna i första stycket punkterna b-f ges i bilagan . Vid behov skall kommissionen enligt förfarandet i artikel 14.2 ange formerna för att tillhandahålla dessa uppgifter, särskilt vilka koder som skall användas.

Artikel 10

Förenkling inom Intrastat

1. För att tillgodose användarnas behov av statistiska uppgifter utan att göra de ekonomiska aktörernas börda alltför betungande skall medlemsstaterna varje år fastställa tröskelvärden uttryckt i årsvärden av handeln inom gemenskapen, under vilka Intrastatuppgifter inte behöver lämnas eller där förenklade uppgifter kan lämnas.

2. Varje medlemsstat skall fastställa tröskelvärden separat för mottagna och avsända varor.

3. Vid fastställandet av tröskelvärden under vilka uppgiftslämnarna inte behöver lämna Intrastatuppgifter skall medlemsstaterna se till att de uppgifter som avses i artikel 9.1 första stycket punkterna a-f lämnas av de uppgiftsskyldiga, så att minst 98 % av medlemsstaternas i värde uttryckta handel omfattas.

4. Medlemsstaterna får fastställa andra tröskelvärden under vilka uppgiftslämnarna får tillämpa följande förenkling:

a) Varumängden behöver inte uppges.

b) Slaget av transaktion behöver inte uppges.

c) Möjlighet att uppge högst tio av de detaljerade relevanta underrubriker i den kombinerade nomenklaturen som är de mest använda i fråga om värdet och att omgruppera de övriga produkterna enligt regler som skall antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2 .

Varje medlemsstat som tillämpar dessa tröskelvärden skall garantera att handeln i dessa delar uppgår till högst 6 % av dess totala handel.

5. Medlemsstaterna får på vissa villkor, som fastställs av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, förenkla de uppgifter som skall lämnas för små enskilda transaktioner.

6. De tröskelvärden som medlemsstaterna tillämpar skall meddelas kommissionen (Eurostat) senast den 31 oktober före det år då de skall tillämpas.

Artikel 11

Sekretess

På en begäran från uppgiftslämnaren till de nationella myndigheterna får de statistiska uppgifter som gör det möjligt att indirekt identifiera honom inte spridas eller också skall de omgrupperas så att den statistiska sekretessen inte röjs genom spridningen av uppgifterna.

Artikel 12

Överföring av uppgifter till kommissionen

1. Medlemsstaterna skall till kommissionen (Eurostat) sända månadsresultaten över sin statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna senast

a) 40 kalenderdagar efter referensmånadens slut då det handlar om aggregerade resultat som skall definieras av kommissionen,

b) 70 kalenderdagar efter referensmånadens slut då det handlar om detaljerade resultat som innehåller de uppgifter som avses i artikel 9.1 första stycket punkterna b-h.

Då det gäller varornas värde skall resultaten omfatta endast det statistiska värdet såsom det definieras i bilagan.

Sekretessbelagda uppgifter skall överföras av medlemsstaterna till kommissionen (Eurostat).

2. Medlemsstaterna skall förse kommissionen (Eurostat) med månadsresultat som omfattar deras totala handel med varor, vid behov med hjälp av beräkningar.

3. Medlemsstaterna skall överföra uppgifterna till kommissionen (Eurostat) på elektronisk väg i enlighet med en utbytesstandard.

De praktiska formerna för att överföra dessa uppgifter till kommissionen skall anges av kommissionen enligt förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 13

Kvalitet

1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera kvaliteten på de uppgifter som överförs enligt gällande kvalitetsindikatorer och kvalitetsstandarder.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen (Eurostat) överlämna en årsrapport om kvaliteten i de överförda uppgifterna.

3. Indikatorerna och standarderna för att bedöma uppgifternas kvalitet, strukturen på de kvalitetsrapporter som medlemsstaterna skall lämna och alla nödvändiga åtgärder för att bedöma och förbättra uppgifternas kvalitet skall fastställas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 14

Kommittéförfarandet

1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för statistik över varuhandeln mellan medlemsstater (Intrastat-kommittén), nedan kallad "kommittén".

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 15

Slutbestämmelser

Förordning (EEG) nr 3330/91 skall upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 16

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med [den 1 januari 2005].

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

[...] [...]

BILAGA

Definitioner av de statistiska uppgifterna

1) Partnermedlemsstat

a) Partnermedlemsstaten vid mottagandet är den medlemsstat varorna kommer ifrån. Det innebär den avsändande medlemsstaten i de fall då varorna införs direkt från en annan medlemsstat. Om varorna innan de kommer till den mottagande medlemsstaten har passerat en eller flera mellanliggande medlemsstater och har kvarstannat där eller underkastats rättsliga åtgärder som inte hänger samman med transporten (t.ex. ägarbyte), skall som den medlemsstat varorna kommer ifrån betraktas den sista medlemsstat där sådana uppehåll eller åtgärder har förekommit.

b) Partnermedlemsstaten vid avsändandet är den mottagande medlemsstaten. Det innebär den sista medlemsstat som vid tidpunkten för avsändandet är känd som bestämmelseland för varorna .

2) Varumängd

Varumängden kan uttryckas på två sätt:

a) Nettomängden vilket betyder den faktiska mängden varor exklusive förpackning.

b) De ytterligare enheter som betecknar eventuella enheter mätbar mängd bortsett från nettomängden, se kommissionens förordning om den årliga uppdateringen av den kombinerade nomenklaturen.

3) Varornas värde

Varornas värde kan uttryckas på två sätt:

a) Det beskattningsbara beloppet, vilket är det värde som skall bestämmas i beskattningssyfte i enlighet med rådets direktiv 77/388/EEG.

b) Det statistiska värdet, som är det värde som beräknas vid medlemsstaternas nationella gräns. Det omfattar tillkommande kostnader (frakt, försäkring) då det gäller avsända varor endast under den del av transporten som utförs på den avsändande medlemsstatens område och då det gäller mottagna varor endast under den del av transporten som utförs utanför den mottagande medlemsstatens område. Det är det s.k. f.o.b.-värdet för avsända varor och c.i.f.-värdet för mottagna varor.

4) Slag av transaktion

Slag av transaktion avser de olika karakteristika (köp/försäljning, arbete enligt avtal...) som anses viktiga för att skilja en transaktion från en annan.

5) Ursprungsland

Ursprungslandet för mottagna varor är det land som varorna ursprungligen kommer ifrån.

Varor som i sin helhet erhålls eller produceras i ett land har sitt ursprung i det landet.

Varor som framställts i mer än ett land skall anses ha sitt ursprung i det land där den sista omfattande och ekonomiskt motiverade bearbetningen skedde i ett företag utrustat för detta syfte och som ledde till tillverkningen av en ny produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverkningen.

6) Ursprungsregion eller bestämmelseregion

a) Med ursprungsregion, för avsända varor, menas den region i den avsändande medlemsstaten där varorna producerades, monterades, sattes samman, förädlades, reparerades eller underhölls. I annat fall är ursprungsregionen den region varifrån varorna sändes eller i annat fall den region där försäljningen ägde rum.

b) Med bestämmelseregion, för mottagna varor, menas den region i den mottagande medlemsstaten där varorna skall konsumeras, monteras, sättas samman, förädlas, repareras eller underhållas. I annat fall är bestämmelseregionen den region dit varorna skall sändas eller i annat fall den region där försäljningen sker.

7) Leveransvillkor

Med leveransvillkor menas de bestämmelser i försäljningsavtalet som stadgar säljarens respektive köparens skyldigheter i enlighet med Internationella handelskammarens Incoterms (c.i.f., f.o.b. osv.).

8) Transportsätt

Transportsättet bestäms av de aktiva transportmedel med vilka varorna förmodas lämna den avsändande medlemsstatens statistiska territorium och de aktiva transportmedel med vilka varorna förmodas ha anlänt till den mottagande medlemsstatens statistiska territorium.

9) Statistiskt förfarande

Med det statistiska förfarandet menas de olika karakteristika som anses viktiga för att skilja mellan de olika typerna av mottagna och avsända varor i statistiskt avseende.