EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 25.5.2018 COM(2018) 346 final 2018/0176(CNS) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om allmänna regler för punktskatt (omarbetning) {SEC(2018) 255 final}

{SWD(2018) 260 final}

{SWD(2018) 261 final}



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget I rådets direktiv 2008/118/EG fastställs allmänna regler för punktskattepliktiga varor, med särskild tonvikt på tillverkning, lagring och flyttning av punktskattepliktiga varor mellan medlemsstater. Rådets direktiv 2008/118/EG ersatte rådets direktiv 92/12/EEG. Huvudmålet med direktivet är att möjliggöra fri förflyttning av varor samtidigt som det säkerställs att medlemsstaterna i slutändan kan uppbära ett korrekt skattebelopp. I bilaga II till kommissionens arbetsprogram 2017 tillkännagavs ett Refit-initiativ vid samma tidpunkt som ett Refit-initiativ för direktiv 92/83/EEG. Således kommer ett förslag om ändring av direktiv 92/83/EEG också att läggas fram för rådet jämte detta förslag. Inom ramen för sitt Refit-program utvärderade kommissionen direktiv 2008/118/EG och lämnade den 21 april 2017 en rapport till rådet och Europaparlamentet om genomförande och utvärdering av rådets direktiv 2008/118/EG. Resultaten av utvärderingen bekräftades till stor del i de slutsatser som rådet antog den 5 december 2017. Kommissionens rapport och rådets slutsatser visade att systemet för förflyttning och kontroll av punktskattepliktiga varor (EMCS) allmänt ansågs fungera väl. Vissa områden kunde dock förbättras. De främsta frågor som togs upp rörde en bättre anpassning mellan punktskatte- och tullförfaranden och automatisering, helt eller delvis, av förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som har frisläppts för konsumtion. Under 2017 genomfördes en extern studie som en förberedelse för att upprätta en konsekvensbedömning för detta förslag. Studien och konsekvensbedömningen inriktades på samma huvudfrågor som tagits upp i kommissionens rapport och rådets slutsatser: samspelet mellan tull och punktskatt och automatisering av förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion. Följande ytterligare frågor tas upp i förslaget: ·När det gäller avsändare som bedriver en självständig ekonomisk verksamhet och som önskar avsända punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion i en medlemsstat till personer i en annan medlemsstat som inte bedriver någon självständig ekonomisk verksamhet: införande av en möjlighet för avsändaren att använda en skatterepresentant och avskaffande av möjligheten för destinationsmedlemsstatens behöriga myndighet att kräva en skatterepresentant. ·En gemensam lösning i fråga om naturliga partiella förluster under en förflyttning. ·Automatisering av intyget om undantag och dess hantering för förflyttning av punktskattepliktiga varor till mottagare som är undantagna från betalning av punktskatt. ·En garantibefrielse för energiprodukter som förflyttas via rörledningar. Följande frågor som identifierats i kommissionens rapport eller rådets slutsatser eller i bådadera tas inte upp i detta förslag: ·I kommissionens rapport framhölls ett behov av ett förenklat system för förflyttning av punktskattepliktiga varor med låg skatterisk. Denna fråga föll dock bort eftersom det inte rådde någon konsensus mellan medlemsstaterna angående vad som utgör en förflyttning med låg risk. Detta bekräftades i rådets slutsatser. ·I kommissionens rapport och rådets slutsatser underströks att distansförsäljningen av punktskattepliktiga varor skulle kunna förbättras. Detta är anledningen till varför ett förslag om förbättring av distansförsäljningen hölls tillbaka till dess att systemet med en enda kontaktpunkt för mervärdesskatt vid distansförsäljning hade inrättats. Det är viktigt att punktskattereglerna vid distansförsäljning bör vara förenliga med mervärdesskattereglerna. För detta ändamål kommer kommissionen senare under 2018 att undersöka nya alternativa regelverk för distansförsäljning av punktskattepliktiga varor. ·Rådet föreslog en ytterligare granskning av de potentiella konkurrenssnedvridningar som vållas av olika minimistandardkrav eller minimivillkor för de garantier för betalning av punktskatt som krävs för ett tillstånd till skatteupplag. Dessa frågor behandlades inte ytterligare eftersom rådet inte kunde fastställa några entydiga slutsatser om vägen framåt. Utvärderingen av direktivet från 2015 innehåller en rekommendation till medlemsstaterna om att fastställa garantierna till en nivå som täcker punktskatterisken. ·Rådet uppmanade kommissionen att undersöka möjligheterna att se över bestämmelserna om referensnivåer för alkohol och tobaksvaror avsedda för eget bruk, så att reglerna fortfarande fyller sitt syfte att balansera målet med offentliga inkomster mot behovet av hälsoskydd. Kommissionen kommer att inleda en separat studie om referensnivåer. ·Rådet nämnde möjligheten att inrätta gemensamma definitioner av direkt leverans och att arbeta för bättre fungerande bestämmelser för fartyg och luftfartyg. Dessa frågor nämndes inte som ett problem av de berörda parterna under utvärderingsstudierna eller i det öppna offentliga samrådet.

Direktivet har ändrats väsentligt flera gånger och ytterligare ändringar behöver göras. Direktivet innehåller även flera hänvisningar till föråldrad lagstiftning som behöver uppdateras på samma gång. Kommissionen har följaktligen beslutat att av tydlighetsskäl omarbeta direktiv 2008/118/EG. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Förslaget följer de befintliga målen med direktiv 2008/118/EG i fråga om att uppnå en smidigt fungerande inre marknad och säkerställa en ändamålsenlig beskattning. Förslaget är förenligt med andra rättsakter som fastställer ett system på EU-nivå för harmoniserade punktskatter, dvs. direktiv 2003/96/EG angående energiprodukter och elektricitet, direktiven 92/83/EEG och 92/84/EEG angående alkohol och alkoholdrycker och direktiv 2011/64/EU angående tobaksvaror. Ett förslag om ändring av direktiv 92/83/EEG kommer också att läggas fram för Europaparlamentet och rådet jämte detta förslag. Till följd av utvidgningen enligt detta förslag av EMCS till att även omfatta förflyttningar av punktskattepliktiga varor till andra medlemsstater efter att de frisläppts för konsumtion behöver andra rättsakter ändras: ·Beslut nr 1152/2003/EG om datorisering av uppgifter om förflyttningar och kontroller av punktskattepliktiga varor bör inbegripa förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion. Detta beslut medger i nuläget bara datorisering av förflyttningar under vilka punktskatterna är vilande. Till följd av det stora antalet ändringar föreslås en omarbetning av det beslutet. ·De nya förfarandena för förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion kräver att avsändare och mottagare som använder dessa förfaranden registreras i centrala och nationella register för ekonomiska aktörer. För närvarande är registrering enbart tillämplig på ekonomiska aktörer som tillämpar reglerna i kapitlen III och IV i direktiv 2008/118/EG. Detta förslag förutsätter att rådets förordning (EU) nr 389/2012 om administrativt samarbete ändras. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden Förslaget är kopplat till förordning (EU) nr 952/2013 om unionens tullkodex och dess delegerade akt (förordning (EU) 2015/2446), så att bestämmelserna om tullar och punktskatter kan synkroniseras. Förslaget ersätter föråldrade hänvisningar till tullbestämmelser och tullterminologi med den nuvarande terminologin i förordning (EU) nr 952/2013.

Genom artikel 189 i förordning (EU) 2015/2446, i dess lydelse enligt förordning (EU) XXX, kommer punktskattepliktiga varor som har status som unionsvaror att kunna hänföras till förfarandet för extern transitering, vilket möjliggör att det förfarandet används för övervakning av punktskattepliktiga varor som förs ut ur EU:s territorium. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Förslaget grundar sig på artikel 113 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I denna artikel föreskrivs att rådet enhälligt, i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande och efter att ha hört Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, ska anta bestämmelser om harmonisering av medlemsstaternas regler på området för indirekt beskattning. •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Medlemsstaterna kan av följande skäl inte i tillräcklig utsträckning uppnå målen med förslaget: Enbart ett gemensamt regelverk där bestämmelserna om punktskatter och tullar är synkroniserade kan säkerställa att potentiella punktskatteskulder uppbärs och förbättra hanteringen av punktskattepliktiga varor vid import och export. I avsaknad av åtgärder på EU-nivå kommer medlemsstaterna att fortsätta att tillämpa olika regler, vilket skapar förvirring för ekonomiska aktörer och höjer deras kostnader. På grund av behovet att utbyta gemensamma uppgifter och att använda gemensamma standarder för driftskompatibilitet kan automatiseringen av förfarandena för förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion inte förbättras utan samordning på EU-nivå. Detta förslag kommer att leda till en enhetlig tillämpning, transparens och förenklingar i följande exceptionella situationer: ·Naturliga förluster (till exempel avdunstning) under en förflyttning behandlas på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna. ·Ett gemensamt elektroniskt intyg om undantag underlättar användningen av det intyget.

·En gemensam garantibefrielse för förflyttningar av energiprodukter via rörledningar underlättar behandlingen av sådana förflyttningar i unionen, utan någon tillkommande risk. •Proportionalitetsprincipen Detta initiativ strävar efter att upprätthålla en balans mellan behovet av att underlätta legitim gränsöverskridande handel och behovet av ändamålsenliga kontroller och ändamålsenlig övervakning med tanke på att punktskatteskulder ska uppbäras. Flertalet av åtgärderna i detta initiativ syftar till att minska regleringskostnaderna för både medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna genom automatisering av de nuvarande pappersbaserade förfarandena och genom att fastställa gemensamma regler eller uppnå en större synkronisering mellan punktskatte- och tullförfarandena. Initiativet syftar till att minska bedrägeri genom en mer effektiv övervakning av förflyttningar av punktskattepliktiga varor med hjälp av automatisering och korsvisa kontroller av data mellan verksamheten på punktskatteområdet och verksamheten på tullområdet. •Val av instrument Förslaget utgörs av ett direktiv. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning I bilaga II till kommissionens arbetsprogram 2017 tillkännagavs ett Refit-initiativ. Kommissionen gjorde en utvärdering av direktiv 2008/118/EG inom ramen för sitt Refit-program och lämnade den 21 april 2017 en rapport till rådet och Europaparlamentet om genomförande och utvärdering av rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt (COM(2017) 184 final). Denna rapport baserades på två externa studier. Den första studien beträffande kapitel V i direktivet (flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion) offentliggjordes 2015. Den andra studien , som inriktades på kapitlen III och IV i direktivet (bestämmelser om skatteupplag och elektroniska kontrollsystem respektive förfaranden för punktskatteuppskov), offentliggjordes 2016. Resultaten av utvärderingen visade att medlemsstaternas myndigheter och de ekonomiska aktörerna allmänt sett ansåg att direktivet fungerade väl, men visade också att det kunde förbättras på vissa områden. Resultaten av utvärderingen bekräftades till stor del i de slutsatser som rådet antog den 5 december 2017. Resultaten av utvärderingen beaktades också i en studie om bidrag till en konsekvensbedömning rörande rådets direktiv 2008/118/EG om allmänna regler för punktskatt som fullbordades 2017. •Samråd med berörda parter Samrådsstrategin inriktade sig på tre huvudgrupper av berörda parter: medlemsstaternas förvaltningar, ekonomiska aktörer och privatpersoner. Det djupgående samrådet syftade till en bättre förståelse av hur de system som inrättats genom direktivet fungerar som helhet, resonemanget bakom ingripanden, närmare uppgifter om vad som står på spel, antalet och typen av involverade berörda parter och deras roller och direktivets koppling till annan relevant EU-politik. Samrådet syftade också till att inhämta de viktigaste berörda parternas uppfattningar om de olika möjliga alternativen för att se över direktiv 2008/118/EG. Följande samrådsinsatser var de viktigaste: ·Ett öppet offentligt samråd för att inhämta synpunkter från privatpersoner, icke-statliga organisationer, ekonomiska aktörer och andra berörda parter angående möjliga alternativ för att se över direktivet. ·Ett samråd med ekonomiska aktörer innefattande en serie intervjuer och ett detaljerat frågeformulär till de mest relevanta parterna (exempelvis gruppen för näringslivskontakter avseende EU-tullfrågor, kontaktgruppen för punktskattefrågor). ·Ett skriftligt frågeformulär till alla medlemsstaters myndigheter kompletterat med en serie intervjuer av utvalda medlemsstater, med hänsyn till geografi och volymen av punktskatterelaterad handel. Detta samråd fokuserade på nationella myndigheter för tull- och punktskattefrågor och för hälsofrågor. Alla samrådsinsatser skedde under perioden april–juli 2017. Ytterligare uppgifter om samråden återges i bilaga 2 (Sammanfattande rapport) till den konsekvensbedömning som åtföljer detta förslag. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Resultaten av en studie om flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion och resultaten av en studie om flyttningar där punktskatten är vilande beaktades i den studie som låg till grund för konsekvensbedömningen. För denna studie inhämtades och analyserades uppgifter om kostnader och fördelar, för att fastställa omfattningen av de problem som identifierats i kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet om genomförande och utvärdering av direktiv 2008/118/EG. Resultaten av det samråd som ägt rum inom ramen för den studie som låg till grund för konsekvensbedömningen införlivades i den studien. Till följd av potentiella effekter för folkhälsan (men även för förlust av skatteinkomster och bedrägeri) togs också några hälsorelaterade frågor angående tillämpliga referensnivåer för gränsöverskridande köp av alkohol och tobaksvaror upp i samrådet, men i ett sent skede av den externa studien för konsekvensbedömningen. Dessa frågor kommer att undersökas i en separat studie. •Konsekvensbedömning

Konsekvensbedömningen rörande detta förslag behandlades av nämnden för lagstiftningskontroll den 24 januari 2018. Nämnden avgav ett positivt yttrande om förslaget med vissa rekommendationer, som har införlivats. Nämndens yttrande och rekommendationer och en redogörelse för hur de har införlivats finns i bilaga 1 till det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer detta förslag. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Sammanfattning av kostnader och fördelar De föreslagna förenklingarna, främst genom automatisering eller harmonisering av förfaranden, väntas medföra följande årliga fördelar: ·14,55 miljoner euro i lägre administrativa kostnader för medlemsstaterna. ·32,27 miljoner euro i lägre regleringskostnader för ekonomiska aktörer. Vissa förenklingar (exempelvis automatisering av förfaranden för flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion) väntas även få positiva effekter för bedrägeribekämpning och små och medelstora företag. De föredragna alternativen medför vissa regleringskostnader, huvudsakligen till följd av utveckling av it-system och registrering av ekonomiska aktörer för de förfaranden som ska automatiseras: ·17,63 miljoner euro i initiala engångskostnader och 3,89 miljoner euro i årligen återkommande kostnader för medlemsstaterna. ·14,5 miljoner euro i initiala engångskostnader och 4,35 miljoner euro i årligen återkommande kostnader för ekonomiska aktörer. 4.BUDGETKONSEKVENSER Förslaget får inga konsekvenser för unionens budget. Budgeteffekten av en central utveckling och drift av EMCS täcks av budgeten för Fiscalis inom ramen för de anslag som redan föreskrivits i den officiella budgetplaneringen. Inga ytterligare medel kommer att krävas från EU:s budget. Detta initiativ föregriper inte heller kommissionens förslag till nästa fleråriga budgetram. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Kommittén för punktskatter, som är en rådgivande kommitté för punktskattefrågor där företrädare för samtliga medlemsstater deltar och kommissionen har ordförandeskapet, ansvarar för att övervaka genomförandet av det datoriserade systemet i enlighet med de översiktsplaner och förvaltningsplaner som avses i beslut […]/EU. I rådets förordning (EU) nr 389/2012 föreskrivs automatisk dataextrahering från det datoriserade systemet för att generera rapporter. Kommissionen kommer vart femte år att utarbeta en rapport om genomförandet av direktivet. • Förklarande dokument (för direktiv) Några förklarande dokument om införlivandet av bestämmelserna i detta förslag anses inte nödvändiga. Förenkling Omarbetningen av direktiv 2008/118/EG innebär att lagstiftningen blir bättre anpassad till näringslivets behov, samtidigt som de administrativa förfarandena för offentliga myndigheter (på både EU-nivå och nationell nivå) och ekonomiska aktörer förenklas.

Upphävande av gällande lagstiftning Direktiv 2008/118/EG kommer att upphävas. •Redogörelse för förslaget Det föreslagna omarbetade direktivet innehåller förbättringar som föreslagits i rapporten till rådet och Europaparlamentet och i rådets slutsatser om genomförande och utvärdering av direktiv 2008/118/EG. Samtidigt anpassar det bestämmelserna i direktiv 2008/118/EG till utvecklingen av tullagstiftning och annan relevant lagstiftning och till de förfarandekrav som följer av Lissabonfördraget. Direktivets övergripande struktur och de delar som inte täcks av följande redogörelse ändras inte. De planerade ändringarna kan klassificeras enligt följande: 3.1.Samspelet mellan punktskatt och tull ·Export: En ny skyldighet för deklaranten, som denne definieras i artikel 5.15 i förordning (EU) nr 952/2013, att tillhandahålla de behöriga myndigheterna en unik administrativ referenskod när exportdeklarationen inges. Detta säkerställer att det elektroniska administrativa dokument för punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov som uppvisas för export har godkänts, och följaktligen att det finns en punktskattegaranti vid förflyttning av varor. ·Den nya skyldigheten för de behöriga myndigheterna att säkerställa konsekvens mellan det elektroniska administrativa dokumentet och tulldeklarationen innebär väsentliga förbättringar av bedrägeribekämpningen och säkrande av punktskatteskulden till en relativt låg kostnad för medlemsstater och ekonomiska aktörer. ·Med hänsyn till de stora administrativa fördelar och försumbara regleringskostnader som framhålls av samtliga berörda parter föreslås en gemensam förteckning över dokument som måste beaktas som belägg för att punktskattepliktiga varor lämnat tullområdet. ·Tillåtande av att förfarandet för extern transitering används efter förfarandet för export i fråga om punktskattepliktiga varor: Målet i fråga om att uppnå klarhet angående rättsläget och att få tillräckliga garantier vid all export av punktskattepliktiga varor skulle uppnås helt om förfarandet för extern transitering kan användas efter att förfarandet för export har slutförts i fråga om punktskattepliktiga varor. Dessa varor förlorar sin status som unionsvaror när de hänförs till förfarandet för extern transitering och kommer således att kvarstå under tullövervakning till dess att de förs ut ur unionens tullområde. Detta har tydliga fördelar för handeln och innebär försumbara ytterligare efterlevnadskostnader. Förslaget innehåller bestämmelser om att förfarandet för extern transitering ska få ta över övervakningen från det datoriserade systemet. Skatteskyldigheterna övertas av den som är huvudansvarig för transiteringen. ·Import: En ny skyldighet för deklaranten att tillhandahålla det unika punktskattenummer för avsändare och mottagare som avses i artikel 19.2 a i förordning (EU) nr 389/2012 till de behöriga myndigheter i importmedlemsstaten som är ansvariga för övergången till fri omsättning. Detta bör göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att säkerställa att underlagen till ansökningar om undantag från att betala punktskatt vid import är förenliga med de uppgifter som lämnas via det datoriserade systemet, när punktskattepliktiga varor förflyttas från en plats för import under punktskatteuppskov. Ett bevis för att importerade varor kommer att avsändas från importmedlemsstaten till en annan medlemsstat under punktskatteuppskov bör tillhandahållas de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten, exempelvis den administrativa referenskoden för det elektroniska administrativa dokumentet. Med tanke på att den närmare anpassningen mellan tull- och punktskatteförfaranden vid import är en nationell fråga föreslås det att medlemsstaterna kan besluta att denna information bara behöver lämnas på begäran. 3.2. Förflyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion För att datorisera förfarandena för flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion och som ska levereras i kommersiellt syfte genom att utvidga det befintliga datoriserade systemet kommer direktivet att ändras i fråga om följande: ·Fastställande av när skattskyldighet för punktskatt på varor inträder och vem som är skyldig att betala punktskatten. ·Inrättande av två nya typer av ekonomiska aktörer, certifierade avsändare och certifierade mottagare, så att de ekonomiska aktörer som använder dessa förfaranden kan identifieras i det datoriserade systemet. ·Anpassning av reglerna för garantier till reglerna för punktskatteuppskov. ·Möjlighet för godkända upplagshavare och registrerade avsändare att agera som certifierade avsändare. Godkända upplagshavare och registrerade mottagare bör också kunna agera som certifierade mottagare. ·Fastställande av de generella reglerna för det automatiserade förfarandet.

·Ersättande av hänvisningen till det pappersdokument som åtföljer punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion i en medlemsstat och som flyttas till en annan medlemsstat med en hänvisning till det nya elektroniska förenklade administrativa följedokumentet. ·För att säkerställa att förfarandena och det datoriserade systemet för övervakning av förfarandena fungerar väl bör befogenheten att anta delegerade akter och genomförandeakter i enlighet med artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen när det gäller de regler som omfattas av artikel 34. 3.3. Övriga frågor För att förbättra hanteringen av tillåtna förluster enligt artikel 7 kommer gemensamma trösklar att införas under vilka det bör antas att oriktigheter inte förekommer. En befogenhet att anta en delegerad akt för detta ändamål kommer att föreslås. För att förbättra hanteringen av intyg om undantag enligt artikel 13 föreslås en genomförandebefogenhet vad gäller intygets form. Vissa medlemsstater tillåter en garantibefrielse för flyttning av energiprodukter via fasta rörledningar. Eftersom denna typ av flyttning innebär en mycket låg skatterisk och med sikte på att harmonisera förfarandena införs en gemensam garantibefrielse i direktivet. För att bedöma kostnaderna och fördelarna med det datoriserade systemet bör en gemensam skyldighet för medlemsstaterna att tillhandahålla information för utarbetande av statistik och rapporter till de berörda parterna införas. Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget Kapitel I: Allmänna bestämmelser I artikel 3 - Tillämpning av unionens tullkodex på punktskattepliktiga varor - föreskrivs att formaliteterna för import eller export också gäller när punktskattepliktiga varor förs in i eller ut ur de delar av unionens område där detta direktiv är tillämpligt från eller till ett område som enligt definitionen ingår i tullområdet men där detta direktiv inte är tillämpligt. Punkt 4 ändras genom att hänvisningen till ”ett suspensivt tullförfarande” tas bort, eftersom detta begrepp inte längre förekommer och artiklarna 15–47 inte gäller för icke-unionsvaror eftersom de står under tullens övervakning. I artikel 4 – Definitioner - anges ett antal definitioner. Eftersom begreppet ”suspensivt tullförfarande” inte längre förekommer tas den definitionen bort. För att uppnå en anpassning till tullagstiftningen måste en definition av import också uppdateras. Vidare införs två nya definitioner: en definition av en ”certifierad avsändare” och av en ”certifierad mottagare” i samband med datorisering av flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion. Med ”certifierad avsändare” avses en avsändare av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion i en medlemsstat och som flyttats till en annan medlemsstat för att levereras i kommersiellt syfte. Med ”certifierad mottagare” avses en mottagare av punktskattepliktiga varor som redan är frisläppta för konsumtion i en annan medlemsstat. Definitionen av ”destinationsmedlemsstat” flyttas från artikel 36 till artikel 4 så att detta begrepp kan användas i hela direktivet. Kapitel II: Skyldighet att betala punktskatt, oriktigheter vid en flyttning under punktskatteuppskov, återbetalning och eftergift av och undantag från punktskatt Avsnitt 1: Skattskyldighets inträde och oriktigheter vid en flyttning under punktskatteuppskov I artikel 7 – Tid och plats för skattskyldighets inträde, förstöring och oåterkalleliga förluster – anges den tidpunkt när och den plats där skattskyldigheten för punktskatt inträder, och samtidigt klargörs begreppet ”frisläppande för konsumtion”. I en ny punkt 5 klargörs att partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet som inträffar under ett uppskovsförfarande inte kommer att betraktas som frisläppande för konsumtion när förlustvolymen underskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av punktskattepliktiga varor. För att säkerställa en enhetlig behandling av partiella förluster i hela unionen ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter angående de gemensamma trösklarna för partiella förluster. Avsnitt 3: Undantag från skatteplikt I artikel 13 – Intyg om undantag – föreskrivs innehållet i de intyg om undantag som används för flyttning av punktskattepliktiga varor med uppskov till mottagare som förtecknas i artikel 12. I punkt 2 anges att det intyg om undantag som föreskrivs i denna artikel får användas av medlemsstaterna även i fråga om andra indirekta skatter. För att uppnå enhetliga villkor för intygets form och förfarandena för dess användning ges kommissionen genomförandebefogenhet i punkt 3. I artikel 14 – Undantag från betalning av punktskatt för passagerare som reser till tredjeländer – tas den nuvarande punkt 4 bort. Den övergångsperiod som angavs i denna bestämmelse under vilken medlemsstaterna kunde fortsätta att från punktskatt undanta varor som tillhandahölls av befintliga skattefria butiker belägna vid deras landgräns mot ett tredjeland har löpt ut. Kapitel IV: Flyttning av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov Avsnitt 1: Allmänna bestämmelser I artikel 17 – Allmänna bestämmelser om avsändnings- och destinationsplatser för en flyttning – definieras begreppet ”uppskovsförfarande” och anges vad som ska anses utgöra giltiga startpunkter för en flyttning under punktskatteuppskov.

I punkt 1 a läggs ett nytt led v till för att möjliggöra att förfarandet för extern transitering används efter ett förfarande för export till dess att de punktskattepliktiga varorna lämnar unionens område. Utförseltullkontoret blir således en möjlig destination för punktskattepliktiga varor, där varorna övertas inom ramen för förfarandet för extern transitering. Utförseltullkontoret blir samtidigt avgångstullkontor för förfarandet för extern transitering. En ny punkt 2 införs för att i högre utsträckning anpassa punktskatteförfarandena till tullförfarandena för import. För att de behöriga myndigheterna ska kunna säkerställa konsekvens mellan det elektroniska administrativa dokumentet och tulldeklarationen för import ska uppgifter om avsändare och mottagare och bevis för att importerade varor kommer att avsändas från importmedlemsstaten till en annan medlemsstat lämnas till de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten. Medlemsstaterna ska ges möjlighet att infordra denna typ av bevisning enbart på begäran. Artikel 18: Garanti – I denna artikel anges regler för de garantier som krävs för flyttning av varor under punktskatteuppskov. Enligt den ändrade artikeln föreskrivs en garantibefrielse vid flyttningar av energiprodukter via fasta rörledningar i samtliga medlemsstater. Denna befrielse är redan möjlig i flera medlemsstater, eftersom denna typ av flyttning innebär en mycket låg skatterisk. I artikel 20 – Påbörjan och avslutande av flyttningar av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov – införs i punkt 2 ett nytt led iii, för att fastställa avslutandet av en flyttning när förfarandet för export följs av ett förfarande för extern transitering i enlighet med artikel 189 i förordning (EU) 2015/2446. Avsnitt 2: Förfarande som ska följas vid flyttningar av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov I artikel 21 – Elektroniskt administrativt dokument – flyttas punkt 5 till den nya artikel 22, som kommer att täcka hantering av elektroniska administrativa dokument för varor som exporteras. Punkt 6 blir punkt 5 med en något uppdaterad lydelse, för att klargöra att i de fall det inte finns någon som fysiskt medföljer de punktskattepliktiga varorna (exempelvis när en container förflyttas på järnväg eller till sjöss) ska avsändaren lämna den unika administrativa referenskoden till transportören eller fraktföraren. Avsändaren får avgöra hur denna referenskod ska lämnas. Artikel 22 – Hantering av det elektroniska administrativa dokumentet för varor som exporteras – är en ny artikel som anger de regler som ska följas när punktskattepliktiga varor ska exporteras eller föras ut ur unionens område. Punkt 1 innehåller lydelsen från den gamla artikel 21.5. I punkt 2 införs en skyldighet för deklaranten att informera de behöriga myndigheterna i exportmedlemsstaten om den unika administrativa referenskoden, vilket bör säkerställa konsekvens mellan det elektroniska administrativa dokumentet och tulldeklarationen för export. I punkt 3 anges att de behöriga myndigheterna i exportmedlemsstaten innan varorna frigörs för export ska kontrollera om uppgifterna i det elektroniska administrativa dokumentet motsvarar uppgifterna i tulldeklarationen. Vid bristande överensstämmelse ska de behöriga myndigheterna i exportmedlemsstaten meddela detta till de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten (punkt 4). I punkt 5 anges att för att avsändarmedlemsstaten ska kunna vidta lämpliga åtgärder ska den behöriga myndigheten i exportmedlemsstaten informera den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten omedelbart om att varorna inte längre ska föras ut ur unionens territorium. Samtidigt ska avsändarmedlemsstaten informera avsändaren om att varorna inte längre förs ut ur unionens område. I artikel 23 – Särskilda bestämmelser för flyttningar av energiprodukter – införs en ny punkt 3, för att utesluta export av energiprodukter från de särskilda bestämmelserna för flyttningar av sådana punktskattepliktiga varor. I artikel 26 – Formaliteter vid avslutandet av en flyttning av varor som exporteras – avser ändringen formaliteterna i en situation där ett förfarande för export följs av ett förfarande för extern transitering och där en ”exportrapport”, dvs. ett bevis för att en flyttning av punktskattepliktiga varor har avslutats korrekt, måste fyllas i av exportmedlemsstatens behöriga myndigheter på grundval av uppgifter från det utförseltullkontor som samtidigt också utgör avgångstullkontor för förfarandet för extern transitering. I artikel 27 – Avsaknad av tillgång till det datoriserade systemet – anges de förfaranden som ska användas när det datoriserade systemet inte är tillgängligt i avsändarmedlemsstaten. I en ny punkt 5 anges regler för de fall när det normala förfarandet för export används och för de fall där förfarandet för export följs av förfarandet för extern transitering. I artikel 28 – Ersättningsdokument vid destinationen eller vid export – införs i punkt 2 kravet på en underrättelse om att varorna inte längre kommer att föras ut ur unionen. I artikel 29 – Alternativa bevis för mottagning och bevis för utförsel – anges att alternativa bevis för att en flyttning avslutats korrekt måste tillhandahållas i avsaknad av en mottagningsrapport eller exportrapport. För att uppnå en anpassning till tullförfarandena och förenkla erkännandet av alternativa bevis för utförsel anges i en ny punkt 4 en minimiförteckning över alternativa standardbevis för utförsel som avsändarmedlemsstaten ska beakta vid fastställandet av huruvida varorna har förts ut ur unionens område. I artikel 30 – Delegering av befogenheter och tilldelning av genomförandebefogenheter avseende de dokument som ska utbytas under ett uppskovsförfarande – ändras bestämmelsens lydelse. För att säkerställa att de dokument som används i samband med flyttning av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovförfarande kan förstås i samtliga medlemsstater och behandlas av det datoriserade systemet bör en befogenhet att anta delegerade akter tilldelas kommissionen med avseende på att fastställa strukturen av och innehållet i de elektroniska administrativa dokument som utbyts via det datoriserade systemet respektive de pappersdokument som används enligt artiklarna 27 och 28 för varor som flyttas enligt ett uppskovsförfarande. För att uppnå enhetliga villkor för ifyllande, uppvisande och inlämning av dokument som används för flyttningar av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande, inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Kapitel V: Flyttning och beskattning av punktskattepliktiga varor efter frisläppande för konsumtion Avsnitt 2 Förfaranden som ska följas i fråga om flyttning av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion i en medlemsstats territorium och som flyttas till en annan medlemsstats territorium för att levereras där i kommersiellt syfte. I artikel 34 – Allmänt – görs vissa ändringar av de nuvarande reglerna för punktskattepliktiga varor som redan har frisläppts för konsumtion i en medlemsstat och som i kommersiellt syfte flyttas till en annan medlemsstats territorium. Vid tillämpning av denna artikel och för att undvika osäkerhet i samband med tolkningen av begreppet ”innehav i kommersiellt syfte” ersätts definitionen av det begreppet med en definition av ”levereras i kommersiellt syfte”. I punkterna 3 och 4 anges när en flyttning av punktskattepliktiga varor som levereras i kommersiellt syfte ska anses påbörjas respektive avslutas. I artikel 35 – Skattskyldighetens inträde – anges den person som är ansvarig för att betala punktskatt och när skattskyldigheten inträder. I en delvis ny artikel 36 – Villkor för flyttning av punktskattepliktiga varor enligt detta avsnitt – anges en grund för användning av det datoriserade systemet för flyttning av punktskattepliktiga varor som har frisläppts för konsumtion i en medlemsstat och som i kommersiellt syfte flyttas till en annan medlemsstat. Skyldigheterna för de ekonomiska aktörer som är involverade i sådana flyttningar anges. Som en anpassning till de befintliga uppskovsförfarandena i kapitel IV införs i punkt 3 tydliga regler för den garanti som krävs för flyttningar enligt detta avsnitt, den person som måste ställa garantin och var den är giltig. Enligt punkterna 6 och 7 får godkända upplagshavare eller registrerade avsändare möjlighet att agera som certifierade avsändare, och godkända upplagshavare eller registrerade mottagare får möjlighet att agera som certifierade mottagare. I artikel 37 – Elektroniskt förenklat administrativt dokument – anges regler om inlämning av ett elektroniskt förenklat dokument med hjälp av det datoriserade system som utvecklats enligt beslut nr 1152/2003/EG. Det föreskrivs särskilt om tilldelning av en unik förenklad administrativ referenskod som måste vara tillgänglig under hela flyttningen. I punkt 5 anges särskilda regler om möjligheten att ändra en flyttnings destination. I artikel 38 – Mottagningsrapport – föreskrivs om användning av en elektronisk ”mottagningsrapport” som bevis för att en flyttning har avslutats korrekt och beskrivs det påföljande dokumentflödet. Enligt den sista punkten får en eftergift eller återbetalning av punktskatt som betalats i avsändarmedlemsstaten beviljas på grundval av en mottagningsrapport.

I artikel 39 – Ersättningsrutiner och återställning av data vid avsändningsplatsen – anges de förfaranden som ska användas när det datoriserade systemet inte är tillgängligt i avsändarmedlemsstaten. I artikel 40 – Ersättningsdokument och återställning av data - mottagningsrapport – anges de förfaranden som ska användas när det datoriserade systemet inte är tillgängligt i destinationsmedlemsstaten. I artikel 41 – Alternativa bevis för mottagning – anges att ett alternativt bevis för att punktskattepliktiga varor levererats får lämnas i avsaknad av en mottagningsrapport. I artikel 42 – Undantag för certifierade avsändare och certifierade mottagare från skyldigheten att använda det datoriserade systemet – anges en möjlighet för ekonomiska aktörer som avsänder eller mottar punktskattepliktiga varor (frisläppta för konsumtion) vid enstaka tillfällen att använda ett formulär som ersätter det elektroniska förenklade administrativa dokumentet. Ett sådant tillstånd får begränsas till en viss kvantitet punktskattepliktiga varor, en enda flyttning, en enda avsändare/mottagare eller en specifik tidsperiod. I artikel 43 – Flyttning av varor frisläppta för konsumtion mellan två platser inom en och samma medlemsstats territorium via en annan medlemsstats territorium – tas punkt 1 b bort till följd av att flyttningar av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion automatiseras. Det elektroniska förenklade administrativa dokumentet kommer att ersätta den deklaration som avsändaren nu måste lämna till de behöriga myndigheterna för avsändningsplatsen. I artikel 44 – Delegering av befogenheter och tilldelning av genomförandebefogenheter avseende flyttning av varor som ska levereras i kommersiellt syfte – bör, för att se till att de dokument som används i samband med flyttning inom EU av punktskattepliktiga varor frisläppta för konsumtion kan förstås i samtliga medlemsstater och behandlas av det datoriserade systemet, en befogenhet att anta delegerade akter tilldelas kommissionen med avseende på att fastställa strukturen av och innehållet i de elektroniska dokument som utbyts via det datoriserade systemet respektive de ersättningsdokument som används enligt artiklarna 39, 40 och 42 för flyttning inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion. För att uppnå enhetliga villkor för ifyllande, uppvisande och inlämning av dokument som används för flyttningar inom EU av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion, inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. I artikel 45 – Distansförsäljning – införs en möjlighet för avsändaren att använda en skatterepresentant för att uppfylla kraven i den medlemsstat där avsändaren, som bedriver en självständig ekonomisk verksamhet, önskar flytta punktskattepliktiga varor frisläppta för konsumtion i en medlemsstat till en person i en annan medlemsstat som inte bedriver någon självständig ekonomisk verksamhet. Möjligheten att kräva användning av en skatterepresentant tas bort. Avsnitt 4 Förstöring och förlust I artikel 46 – Förstöring och förlust – anges i en ny punkt 2, på samma sätt som i samband med punktskatteuppskov, att någon skattskyldighet inte inträder vid partiella förluster av varor till följd av varornas beskaffenhet, när förlustvolymen underskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av punktskattepliktiga varor. Avsnitt 5 Oriktigheter under flyttning av punktskattepliktiga varor I artikel 47 – Oriktigheter under flyttning av punktskattepliktiga varor – införs i punkt 3 ett solidariskt ansvar för betalning av punktskatt. Kapitel VII: Utövande av delegering och kommittéförfarande I artikel 52 – Utövande av delegeringen – anges allmänna regler för delegering av befogenheter. KAPITEL VIII: Rapporterings-, övergångs- och slutbestämmelser I artikel 54 – Rapportering om genomförandet av detta direktiv – införs en regelbunden utvärderingsskyldighet för kommissionen. I artikel 55 – Övergångsbestämmelser – föreskrivs om övergångsperioder för tillämpningen av artiklarna 33–35 och 22.5. I artikel 56 – Införlivande – anges en skyldighet för medlemsstaterna att anta, offentliggöra och överlämna de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. I artikel 57 – Upphävande – anges att direktiv 2008/118/EG till följd av denna omarbetning ska upphöra att gälla. I artikel 58 – Ikraftträdande och tillämpning – anges att direktivet träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. De bestämmelser som har ändrats väsentligt ska dock inte börja tillämpas på samma dag som de bestämmelser som inte har ändrats väsentligt.

🡻 2008/118/EG (anpassad) 2018/0176 (CNS) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG (omarbetning) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen ⌦ om Europeiska unionens funktionssätt ⌫, särskilt artikel 93 ⌦ 113 ⌫ , med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europaparlamentets yttrande, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och av följande skäl: 🡻 2008/118/EG skäl 1 (anpassad) (1)⌦ Rådets direktiv 2008/118/EG ⌫ Rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor har ändrats flera gånger på väsentliga punkter. Eftersom ytterligare ändringar är nödvändiga bör direktivet för tydlighetens skull ersättas ⌦ omarbetas ⌫. 🡻 2008/118/EG skäl 2 (anpassad) (2)Villkoren för uttag av punktskatt på de varor som omfattas av direktiv ⌦ 2008/118/EG ⌫ 92/12/EEG, nedan kallade punktskattepliktiga varor, bör, för att säkerställa att den inre marknaden fungerar korrekt, även i fortsättningen vara harmoniserade.

🡻 2008/118/EG skäl 3 (3)De punktskattepliktiga varor som detta direktiv gäller bör definieras med hänvisning till rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter , rådets direktiv 92/80/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter , rådets direktiv 2011/64/EU , rådets direktiv 92/83/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker, rådets direktiv 92/84/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker, rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror , och rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet. 🡻 2008/118/EG skäl 4 (anpassad) (4)Punktskattepliktiga varor får vara föremål för andra indirekta skatter för särskilda ändamål. I sådana fall bör dock medlemsstaterna, för att inte undergräva effekten av gemenskapsbestämmelser ⌦ unionsbestämmelser ⌫ om indirekta skatter, följa vissa väsentliga delar av de bestämmelserna. 🡻 2008/118/EG skäl 5 (5)För att säkra fri rörlighet bör beskattning av andra varor än punktskattepliktiga varor inte leda till gränsformaliteter. 🡻 2008/118/EG skäl 6 (anpassad) (6)Formaliteternas tillämpning bör säkras när punktskattepliktiga varor flyttas från ⌦ mellan ⌫ de territorier som definieras som en del av gemenskapens ⌦ unionens ⌫ tullområde, men är undantagna från detta direktivs tillämpningsområde, till ⌦ och ⌫ territorier som definieras på samma sätt men där detta direktiv är tillämpligt. 🡻 2008/118/EG skäl 7 (anpassad) Eftersom suspensiva förfaranden enligt rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ger tillräcklig övervakning när punktskattepliktiga varor omfattas av bestämmelserna i den förordningen är det inte nödvändigt att tillämpa ett särskilt system för punktskatteövervakning under den tid som de punktskattepliktiga varorna omfattas av ett suspensivt tullförfarande i gemenskapen. 🡻 2008/118/EG skäl 8 (anpassad) (7)För att den inre marknaden ska fungera korrekt krävs fortfarande att begreppet punktskatt, och villkoren för uttag av punktskatt, är desamma i alla medlemsstater, och därför måste det på gemenskapsnivå ⌦ unionsnivå ⌫ klargöras när punktskattepliktiga varor släpps frisläpps för konsumtion och vem som är skyldig att betala punktskatten. 🡻 2008/118/EG skäl 9 (anpassad) (8)Eftersom punktskatt är en skatt på konsumtion av vissa varor bör skatten inte tas ut för punktskattepliktiga varor som under vissa omständigheter ⌦totalt⌫ förstörts eller gått oåterkalleligen förlorade.

⇩ ny (9)Utöver total förstörelse eller oåterkallelig förlust av varor kan partiella förluster inträffa till följd av varornas beskaffenhet. För sådana partiella förluster bör någon punktskatt inte tas ut i den mån förlusterna inte överskrider i förväg fastställda gemensamma trösklar för partiella förluster. (10)För att säkerställa en enhetlig behandling av partiella förluster i unionen bör en befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa gemensamma trösklar för partiella förluster. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som förbereder delegerade akter. 🡻 2008/118/EG skäl 10 (11)Bestämmelser om uppbörd och återbetalning av skatt påverkar hur den inre marknaden fungerar och bör därför följa icke-diskriminerande kriterier. 🡻 2008/118/EG skäl 11 (anpassad) (12)Vid fall av oriktigheter oegentligheter ⌦under flyttningar av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande⌫ bör punktskatten betalas i den medlemsstat på vars territorium den oegentlighet oriktighet som lett till frisläppande för konsumtion begåtts, eller om det inte går att fastställa var oegentligheten oriktigheten begåtts, i den medlemsstat där den upptäcktes. Om de punktskattepliktiga varorna inte når sin destination och ingen oegentlighet oriktighet har upptäckts, ska det antas att oegentligheten oriktigheten begåtts i avsändarmedlemsstaten. 🡻 2008/118/EG skäl 12 ⇨ ny (13)Utöver de fall av återbetalning som anges i detta direktiv bör medlemsstaterna, när detta är förenligt med direktivets syfte ⇨kräver det⇦, kunna återbetala punktskatt som betalats för punktskattepliktiga varor som släppts frisläppts för konsumtion. 🡻 2008/118/EG skäl 13 (14)Bestämmelserna och villkoren för leveranser som är undantagna från betalning av punktskatt bör även fortsättningsvis vara harmoniserade. Vid undantagna leveranser till organisationer i andra medlemsstater bör ett intyg om undantag användas. ⇩ ny (15)För att säkerställa enhetliga villkor för formen av intyg om undantag bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

🡻 2008/118/EG skäl 14 (anpassad) (16)De fall där skattefri försäljning till resande som lämnar gemenskapens ⌦unionens⌫ territorium är tillåten bör fastställas tydligt för att undvika skatteundandraganden och missbruk. Eftersom personer som färdas landvägen kan förflytta sig oftare och friare än personer som färdas med båt eller med flyg är risken för att reglerna om skatte- och avgiftsfri import inte respekteras av de resande, och därmed också kontrollbördan för tullmyndigheterna, väsentligt högre för resor landvägen. Det är därför lämpligt att föreskriva att försäljning av punktskattefria varor vid landgränserna inte bör vara tillåten, vilket redan är fallet i de flesta medlemsstater. En övergångsperiod bör emellertid fastställas under vilken medlemsstaterna tillåts fortsätta att undanta varor som tillhandahålls i befintliga skattefria butiker vid deras landgränser mot ett tredjeland från punktskatt. 🡻 2008/118/EG skäl 15 (anpassad) (17)Eftersom kontroller måste genomföras i produktions- och lagringsanläggningar för att se till att förfallna skattebelopp ⌦punktskatt⌫ betalas är det nödvändigt att behålla ett system med upplag som godkänts förutsätter tillstånd av de behöriga myndigheterna, för att underlätta sådana kontroller. 🡻 2008/118/EG skäl 16 (anpassad) (18)Det är också nödvändigt att fastställa krav som godkända upplagshavare och näringsidkare ⌦ekonomiska aktörer⌫ utan ställning som godkända lagerhavare upplagshavare ska uppfylla. 🡻 2008/118/EG skäl 17 (anpassad) (19)Punktskattepliktiga varor bör, innan de släpps frisläpps för konsumtion, kunna flyttas inom gemenskapen ⌦unionen⌫ under punktskatteuppskov. Sådan flyttning bör medges från ett skatteupplag till olika bestämmelseorter destinationer, särskilt ett annat skatteupplag men även till platser som vid tillämpningen av detta direktiv fyller samma funktion. 🡻 2008/118/EG skäl 18 ⇨ ny (20)Flyttning av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov bör också tillåtas från platsen för importen till dessa bestämmelseorter destinationer, och bestämmelser bör därför införas rörande statusen för den person som tillåts avsända, men inte inneha ⇨ lagra ⇦, varorna från platsen för importen. ⇩ ny (21)För att förfarandet för extern transitering ska kunna användas efter ett förfarande för export bör utförseltullkontoret bli en möjlig destination för en flyttning under punktskatteuppskov. För det fallet bör den tidpunkt då uppskovsförfarandet avslutas anges. Det bör anges att exportmedlemsstatens behöriga myndigheter bör fylla i en exportrapport på grundval av den utförselbekräftelse som utförseltullkontoret skickar till exporttullkontoret när förfarandet för extern transitering påbörjas. För att förfarandet för extern transitering ska kunna ta över ansvaret för punktskattepliktiga varor enligt detta direktiv har artikel 189 i förordning (EU) 2015/2446 ändrats genom förordning (EU) [...]. Således bör även punktskattepliktiga unionsvaror kunna hänföras till förfarandet för extern transitering. (22)För att de behöriga myndigheterna ska kunna säkerställa konsekvens mellan det elektroniska administrativa dokumentet och tulldeklarationen för import när punktskattepliktiga varor som övergått till fri omsättning flyttas från platsen för import under ett punktskatteuppskov bör den person som deklarerat de punktskattepliktiga varorna för import (nedan kallad deklarant) lämna uppgifter till importmedlemsstatens behöriga myndigheter om avsändare och mottagare och ett bevis för att de importerade varorna kommer att avsändas från importmedlemsstaten till en annan medlemsstat.

🡻 2008/118/EG skäl 19 (23)För att säkra betalning av punktskatten om varuflyttningen inte avslutas bör medlemsstaterna kräva en garantiförbindelse garanti, som bör lämnas ställas av den avsändande godkände upplagshavaren eller av den registrerade avsändaren eller, om avsändarmedlemsstaten tillåter detta, någon annan person som är involverad i flyttningen, på villkor som medlemsstaterna fastställer. ⇩ ny (24)Flera medlemsstater beviljar redan en garantibefrielse för flyttning av energiprodukter via fasta rörledningar, eftersom denna typ av flyttning innebär en mycket låg skatterisk. För att harmonisera kraven för ställande av garantier i sådana fall bör en befrielse från kravet på en garanti vid flyttning av energiprodukter via fasta rörledningar gälla i samtliga medlemsstater. 🡻 2008/118/EG skäl 20 För att säkra skatteuppbörd enligt de skattesatser som fastställts av medlemsstaterna måste de behöriga myndigheterna ha möjlighet att bevaka flyttningarna av punktskattepliktiga varor, och det bör därför införas bestämmelser om ett övervakningssystem för sådana varor. 🡻 2008/118/EG skäl 21 (anpassad) ⇨ ny (25)För detta ändamål ⇨ För att säkerställa ett snabbt fullgörande av nödvändiga formaliteter och underlätta övervakningen av flyttningar av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov ⇦ är det lämpligt att utnyttja det datoriserade system som införts genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1152/2003/EG av den 16 juni 2003 om datorisering av uppgifter om förflyttningar och kontroller av punktskattepliktiga varor ⌦för utbytet av elektroniska administrativa dokument mellan berörda personer och behöriga myndigheter⌫. Genom att använda det systemet, i stället för ett pappersbaserat system, påskyndas de nödvändiga formaliteterna och övervakningen av flyttning av punktskattepliktiga varor med punktskatteuppskov underlättas. ⇩ ny (26)För att säkerställa att de dokument som används i samband med flyttning av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande enkelt kan förstås i samtliga medlemsstater och kan behandlas av det datoriserade system som inrättas genom beslut (EU) [...], inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör en befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa dessa dokuments struktur och innehåll. (27)För att uppnå enhetliga villkor för ifyllande, uppvisande och inlämning av dokument som används i samband med flyttning av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande, inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. 🡻 2008/118/EG skäl 22 (anpassad) (28)Det är lämpligt att fastställa det förfarande enligt vilket näringsidkare ⌦ ekonomiska aktörer ⌫ underrättar ⌦ avsändar- och destinationsmedlemsstaternas ⌫ medlemsstaternas skattemyndigheter ⌦ behöriga myndigheter ⌫ om avsända eller mottagna sändningar av punktskattepliktiga varor. Hänsyn bör tas till situationen för vissa mottagare som inte är anslutna till det datoriserade systemet, men som får ta emot punktskattepliktiga varor som flyttas under skatteuppskov.

🡻 2008/118/EG skäl 23 (29)För att säkerställa att bestämmelserna om flyttning under punktskatteuppskov fungerar på avsett sätt bör villkoren för flyttningens påbörjande och avslutande samt för fullgörande av skyldigheterna klargöras. ⇩ ny (30)För att de behöriga myndigheterna ska kunna säkerställa konsekvens mellan det elektroniska administrativa dokumentet och tulldeklarationen för export i de fall punktskattepliktiga varor flyttas under punktskatteuppskov innan de förs ut ur unionens territorium, bör den person som deklarerar de punktskattepliktiga varorna för export (deklaranten) meddela exportmedlemsstatens behöriga myndigheter den unika administrativa referenskoden. (31)För att avsändarmedlemsstaten ska kunna vidta lämpliga åtgärder bör exportmedlemsstatens behöriga myndighet informera avsändarmedlemsstatens behöriga myndighet om alla oriktigheter som äger rum under exporten eller om det faktum att varorna inte längre ska föras ut ur unionens territorium. (32)För att avsändaren ska kunna tilldela de punktskattepliktiga varorna en ny destination bör avsändarmedlemsstaten informera avsändaren om att varorna inte längre ska föras ut ur unionens territorium. (33)För att förbättra möjligheten att genomföra kontroller under en flyttning av punktskattepliktiga varor bör den person som medföljer dessa varor eller, om någon medföljande person inte finns, transportören eller fraktföraren kunna lämna den unika administrativa referenskoden, oavsett i vilken form, till de behöriga myndigheterna så att dessa kan inhämta uppgifter om de punktskattepliktiga varorna. 🡻 2008/118/EG skäl 24 (34)Det är nödvändigt att fastställa vilka förfaranden som ska tillämpas när det datoriserade systemet inte är tillgängligt. ⇩ ny (35)För att anpassa förfarandena enligt detta direktiv till tullförfarandena och förenkla erkännandet av alternativa bevis för utförsel i avsändarmedlemsstaten bör det fastställas en minimiförteckning över alternativa standardbevis för utförsel som styrker att varorna har förts ut ur unionens territorium. 🡻 2008/118/EG skäl 25 (anpassad) ⇨ ny (36)Medlemsstaterna bör tillåtas införa särskilda bestämmelser för flyttning av punktskattepliktiga varor ⌦under⌫ med punktskatteuppskov som sker helt och hållet på ⌦inom⌫ deras eget territorium, eller ingå bilaterala ⇨eller multilaterala⇦ avtal med andra medlemsstater för att möjliggöra förenkling.

🡻 2008/118/EG skäl 26 (37)Det är lämpligt att, utan att ändra deras allmänna inriktning, klargöra vilka skattebestämmelser och förfaranderegler som gäller vid flyttning av varor för vilka punktskatt redan betalats i en medlemsstat. 🡻 2008/118/EG skäl 27 (anpassad) (38)När punktskattepliktiga varor förvärvas av enskilda personer för eget bruk och transporteras av dem själva ⌦från en medlemsstats territorium⌫ till en annan medlemsstat ⌦medlemsstats territorium⌫ bör punktskatten tas ut i den medlemsstat där de punktskattepliktiga varorna förvärvats i enlighet med den princip som styr den inre marknaden. 🡻 2008/118/EG skäl 28 ⇨ ny (39)I de fall då punktskattepliktiga varor efter frisläppandet för konsumtion i en medlemsstat innehas ⇨ levereras ⇦ i kommersiellt syfte i en annan medlemsstat, är det nödvändigt att fastställa att punktskatt ska betalas i den andra medlemsstaten. För detta ändamål är det framför allt nödvändigt att definiera begreppet ⇨levereras i⇦ kommersiellt syfte. ⇩ ny (40)Det datoriserade system som för närvarande används för flyttning av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov bör utvidgas till att omfatta flyttning av punktskattepliktiga varor som har frisläppts för konsumtion i en medlemsstats territorium och som flyttas till en annan medlemsstats territorium för att levereras där i kommersiellt syfte. Användningen av detta datoriserade system kommer att förenkla övervakningen av sådana flyttningar och säkerställa att den inre marknaden fungerar väl. (41)I de fall punktskattepliktiga varor frisläpps för konsumtion i en medlemsstats territorium och flyttas till en annan medlemsstats territorium för att levereras där i kommersiellt syfte bör det klargöras vem som är ansvarig för att betala punktskatten och när skattskyldigheten inträder. (42)För att undvika onödiga investeringar bör datoriseringen av flyttning av punktskattepliktiga varor som frisläppts för konsumtion i en medlemsstats territorium och som flyttas till en annan medlemsstats territorium för att levereras där i kommersiellt syfte äga rum genom att man i största möjliga utsträckning återanvänder de befintliga arrangemangen för flyttningar under skatteuppskov. För detta ändamål och för att underlätta sådana flyttningar bör bestämmelserna om garantier vid sådana flyttningar vara anpassade till bestämmelserna om garantier vid flyttningar under punktskatteuppskov, så att valet av garanter utvidgas. (43)För att underlätta den befintliga registreringen av ekonomiska aktörer som hanterar uppskovsförfaranden måste skatteupplag och registrerade avsändare få möjlighet att, efter att ha informerat avsändarmedlemsstatens behöriga myndigheter, agera som en certifierad avsändare för punktskattepliktiga varor som frisläpps för konsumtion i en medlemsstats territorium och som flyttas till en annan medlemsstats territorium för att levereras där i kommersiellt syfte. Samtidigt bör ett skatteupplag eller en registrerad mottagare kunna agera som en certifierad mottagare av sådana punktskattepliktiga varor. (44)Det är nödvändigt att fastställa de förfaranden som ska användas när det datoriserade systemet inte är tillgängligt och ersättningsdokument ska användas. (45)För att säkerställa att de dokument som används i samband med flyttning av punktskattepliktiga varor som anses levereras i kommersiellt syfte enkelt kan förstås i samtliga medlemsstater och kan behandlas av det datoriserade system som inrättas genom beslut (EU) [...], inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör en befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa dessa dokuments struktur och innehåll. (46)För att uppnå enhetliga villkor för ifyllande, uppvisande och inlämning av dokument som används i samband med flyttning av punktskattepliktiga varor som anses levereras i kommersiellt syfte, inbegripet när det datoriserade systemet inte är tillgängligt, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. 🡻 2008/118/EG skäl 29 (anpassad)

⇨ ny (47)När punktskattepliktiga varor förvärvas av personer som inte är godkända upplagshavare eller registrerade mottagare och som inte bedriver en självständig ekonomisk verksamhet, och när dessa varor avsänds eller transporteras direkt eller indirekt av säljaren ⇨en avsändare som bedriver en självständig ekonomisk verksamhet⇦ eller ⌦ som avsänder eller transporterar varorna ⌫ för dennes ⌦ egen ⌫ räkning, bör punktskatt betalas i destinationsmedlemsstaten. , och bBestämmelser om ettdet förfarande som ska följas av säljaren ⇨ avsändaren för betalning av punktskatten ⇦ bör fastställas. ⇨För att säkerställa betalning i destinationsmedlemsstaten bör avsändaren eller dennes skatterepresentant registrera sin identitet och ställa garanti för betalning av punktskatten hos det behöriga kontor som särskilt anvisats och på de villkor som anges i destinationsmedlemsstaten. För att underlätta dessa arrangemang bör avsändaren kunna välja om denne vill använda en skatterepresentant för att fullgöra kraven på registrering och betalning av garantin. Om varken avsändaren eller skatterepresentanten fullgör dessa krav bör mottagaren anses bli betalningsskyldig för punktskatten i destinationsmedlemsstaten ⇦ . 🡻 2008/118/EG skäl 30 (anpassad) (48)För att undvika intressekonflikter mellan medlemsstater och dubbelbeskattning i fall där punktskattepliktiga varor som redan frisläppts släppts för konsumtion i en medlemsstat ⌦ medlemsstats territorium ⌫ flyttas inom ⌦ unionen ⌫gemenskapen, bör bestämmelser införas för situationer där punktskattepliktiga varor är föremål för oegentligheter oriktigheter efter frisläppandet för konsumtion. 🡻 2008/118/EG skäl 31 (anpassad) (49)Medlemsstaterna bör kunna föreskriva att varor som släpps frisläpps för konsumtion ska vara försedda med skattemärken eller nationella identifieringsmärken. Användning av sådana märken bör inte ställa några hinder i vägen för handeln mellan medlemsstaterna ⌦ inom unionen ⌫. Eftersom användning av dessa märken inte bör leda till dubbelbeskattning, bör det klargöras att alla belopp som betalats eller garanterats för att erhålla sådana märken ska återbetalas, efterges eller utges frisläppas av den medlemsstat som utfärdat märkena, om skattskyldighet har inträtt och punktskatt uppburits i en annan medlemsstat. För att undvika eventuellt missbruk bör de medlemsstater som utfärdade skattemärkena eller identifieringsmärkena dock kunna ställa som villkor för återbetalningen, eftergivandet eller utgivandet ⌦ eftergiften eller frisläppandet ⌫ att märkena bevisligen har avlägsnats eller förstörts. 🡻 2008/118/EG skäl 32 (50)Tillämpning av de sedvanliga kraven i fråga om flyttning och övervakning av punktskattepliktiga varor skulle kunna innebära en oproportionerlig administrativ börda för små vinproducenter. Medlemsstaterna bör därför kunna undanta dessa producenter från vissa krav. 🡻 2008/118/EG skäl 33 (51)Hänsyn bör tas till att man ännu inte kommit fram till någon lämplig gemensam ståndpunkt i fråga om punktskattepliktiga varor för furnering för fartyg och luftfartyg. 🡻 2008/118/EG skäl 34 (anpassad) (52)När det gäller punktskattepliktiga varor som används för byggande och underhåll av gränsöverskridande broar mellan medlemsstaterna, bör dessa medlemsstater tillåtas att vidta åtgärder som avviker från de normala regler och förfaranden som tillämpas på punktskattepliktiga varor som flyttas från en medlemsstat ⌦ medlemsstats territorium ⌫ till en annan ⌦medlemsstats ⌫ ⌦ territorium ⌫, för att minska den administrativa bördan. 🡻 2008/118/EG skäl 35 Åtgärder för genomförande av detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter .

🡻 2008/118/EG skäl 36 (anpassad) För att kunna medge en period för anpassning till det elektroniska kontrollsystemet för flyttning av varor under punktskatteuppskov bör medlemsstaterna beviljas en övergångsperiod under vilken sådan flyttning fortfarande får genomföras enligt de formaliteter som anges i direktiv 92/12/EEG. ⌦ 2008/118/EG ⌫. 🡻 2008/118/EG skäl 37 (anpassad) (53)Eftersom målet med detta direktiv, nämligen att fastställa gemensamma regler om vissa aspekter med anknytning till punktskatt, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och ⌦ utan ⌫ ⌦ snarare ⌫ det därför, på grund av direktivets omfattning och verkningar, kan uppnås bättre kan uppnås på gemenskapsnivå ⌦ unionsnivå ⌫, kan gemenskapen ⌦ unionen ⌫ vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget ⌦ om Europeiska unionen ⌫. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. ⇩ ny (54)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell rätt bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till de tidigare direktiven. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av de tidigare direktiven. (55)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell rätt och datum för tillämpning av direktiven som anges i del B i bilaga I. 🡻 2008/118/EG (anpassad) HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 ⌦ Syfte ⌫ 1. I detta direktiv fastställs allmänna regler för punktskatt som direkt eller indirekt drabbar ⌦ påförs på ⌫ konsumtion av följande varor, nedan kallade punktskattepliktiga varor.: a) Energiprodukter och elektricitet som omfattas av direktiv 2003/96/EG. b) Alkohol och alkoholdrycker som omfattas av direktiven 92/83/EEG och 92/84/EEG.

c) Tobaksvaror som omfattas av direktiven 2011/64/EU 95/59/EG, 92/79/EEG och 92/80/EEG. 2. Medlemsstaterna får påföra andra indirekta skatter på punktskattepliktiga varor för särskilda ändamål, förutsatt att dessa skatter är förenliga med gemenskapens ⌦ unionens ⌫ regler om punktskatt eller mervärdesskatt i fråga om bestämning av skattebas, skatteberäkning, skattskyldighet och övervakning, men inte innefattar bestämmelser om undantag från skatteplikt. 3. Medlemsstaterna får påföra skatter på a) andra produkter än punktskattepliktiga varor, b) tillhandahållande av tjänster, även sådana som har anknytning till punktskattepliktiga varor, vilka inte kan betecknas som omsättningsskatter. Påförande av sådana skatter får emellertid inte leda till gränsformaliteter i handeln mellan medlemsstater. Artikel 2 ⌦ Skattskyldighetens inträde ⌫ Punktskattepliktiga varor ska beläggas med punktskatt vid tidpunkten för a) tillverkningen, inklusive, i förekommande tillämpliga fall, utvinningen, inom ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium, b) införseln importen till ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium. Artikel 3 ⌦ Tillämpning av unionens tullkodex på punktskattepliktiga varor ⌫ 1. De formaliteter som anges i gemenskapens ⌦ unionens ⌫ tullbestämmelser för införsel av varor till gemenskapens ⌦ unionens ⌫ tullområde ska i tillämpliga delar gälla vid införsel av punktskattepliktiga varor till gemenskapen ⌦ unionens territorium ⌫ från något av de territorier som avses i artikel 5.2. 2. De formaliteter som anges i gemenskapens ⌦ unionens ⌫ tullbestämmelser för utförsel av varor från gemenskapens ⌦ unionens ⌫ tullområde ska i tillämpliga delar gälla vid utförsel av punktskattepliktiga varor från gemenskapen ⌦ unionens territorium ⌫ till något av de territorier som avses i artikel 5.2. 3. Finland får genom undantag från punkterna 1 och 2 vid flyttningar av punktskattepliktiga varor mellan sitt territorium i enlighet med artikel 4.2 ⌦ den medlemsstatens territorium ⌫ och de territorier som avses i artikel 5.2 c tillämpa samma förfaranden som för sådana flyttningar inom sitt territorium enligt definitionen i artikel 4.2 ⌦ den medlemsstatens territorium ⌫. 4. Kapitlen III och IV ska inte tillämpas på punktskattepliktiga varor som omfattas av ett suspensivt tullförfarande eller ett suspensivt tullarrangemang. ⇩ ny 4. Artiklarna 15–47 får inte tillämpas på punktskattepliktiga varor som har tullstatus som icke-unionsvaror enligt definitionen i artikel 5.24 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013.

🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny Artikel 4 ⌦ Definitioner ⌫ I detta direktiv och dess genomförandebestämmelser avses med (1)1.godkänd upplagshavare: en fysisk eller juridisk person som av en medlemsstats behöriga myndigheter fått tillstånd att i sin affärsverksamhet tillverka, bearbeta, förvara ⇨ lagra ⇦ , ta emot eller avsända punktskattepliktiga varor, enligt ett uppskovsförfarande i ett skatteupplag, (2)2.medlemsstat och en medlemsstats territorium: territoriet i varje ⌦ en ⌫ medlemsstat i gemenskapen där fördraget ⌦ fördragen ⌫ är tillämpligt tillämpliga i enlighet med artikel 299 i fördraget ⌦artiklarna 349 och 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ⌫, med undantag av tredjeterritorier, (3)3.gemenskapen och ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium: medlemsstaternas territorium enligt definitionen i punkt 2, (4)4.tredjeterritorium: de territorier som anges i artikel 5.2 och 5.3, (5)5. ⌦ tredjeländer ⌫ tredjeland: varje stat eller territorium där fördraget ⌦ fördragen ⌫ inte gäller, 6.suspensivt tullförfarande eller suspensivt tullarrangemang: något av de särskilda förfarandena enligt förordning (EEG) nr 2913/92 med anknytning till den tullövervakning som icke-gemenskapsvaror är föremål för vid införsel till gemenskapens tullområde, tillfällig förvaring, frizoner eller frilager samt något av arrangemangen enligt artikel 84.1 a i förordningen, (6)7.uppskovsförfarande: en skatteordning som tillämpas på tillverkning, bearbetning, förvaring ⇨ lagring ⇦ eller flyttning av punktskattepliktiga varor som inte omfattas av ett suspensivt tullförfarande eller ett suspensivt tullarrangemang, ⌦ och som innebär att ⌫ varvid punktskatten är vilande, 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny (7)8.import av punktskattepliktiga varor: införsel till gemenskapens territorium av punktskattepliktiga varor, såvida inte varorna vid införseln till gemenskapen omfattas av ett suspensivt tullförfarande eller ett suspensivt tullarrangemang eller frisläpps från ett suspensivt tullförfarande eller ett suspensivt arrangemang ⇨varors övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 201 i förordning (EU) nr 952/2013⇦, (8)9.registrerad mottagare: en fysisk eller juridisk person som av destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter fått tillstånd att i sin affärsverksamhet och på de villkor som dessa myndigheter angett, ta emot punktskattepliktiga varor som förflyttas under flyttas enligt ett uppskovsförfarande från en annan medlemsstat ⌦ medlemsstats territorium ⌫, (9)10.registrerad avsändare: en fysisk eller juridisk person som av importmedlemsstatens behöriga myndigheter fått tillstånd att i sin affärsverksamhet och på de villkor som dessa myndigheter angett under ett uppskovsförfarande enbart avsända punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande vid deras övergång när de övergått till fri omsättning i enlighet med artikel 79 201 i förordning (EU) nr 952/2013 (EEG) nr 2913/92, (10)11.skatteupplag: en plats där punktskattepliktiga varor som är belagda med punktskatt tillverkas, bearbetas, förvaras ⇨ lagras ⇦, mottas eller avsänds enligt ett uppskovsförfarande av en godkänd upplagshavare i dennes affärsverksamhet under de särskilda villkor som fastställts av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där skatteupplaget är beläget,.

⇩ ny (11) certifierad avsändare: en fysisk eller juridisk person som är registrerad hos avsändarmedlemsstatens behöriga myndigheter i syfte att avsända punktskattepliktiga varor som har frisläppts för konsumtion i en medlemsstats territorium och som därefter flyttats till en annan medlemsstats territorium, (12) certifierad mottagare: en fysisk eller juridisk person som är registrerad hos destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter i syfte att ta emot punktskattepliktiga varor som har frisläppts för konsumtion i en medlemsstats territorium och som därefter flyttats till en annan medlemsstats territorium, 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⌦ (13) destinationsmedlemsstat: den medlemsstat där mottagaren tar emot punktskattepliktiga varor. ⌫ Artikel 5 ⌦ Territoriell tillämpning ⌫ 1. Detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ ska tillämpas på ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium. 2. Detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ ska inte tillämpas på följande territorier, vilka ingår i ⌦ unionens ⌫ gemenskapens tullområde: a) Kanarieöarna. 🡻 2013/61/EU art. 2.1 b) De franska territorier som avses i artiklarna 349 och 355.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 🡻 2008/118/EG (anpassad) 🡺1 2013/61/EU art. 2.2 ⇨ ny c) Åland.

d) Kanalöarna. 3. Detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ ska inte tillämpas på de territorier som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 299.4 ⌦ 355.3 ⌫ i fördraget ⌦ om Europeiska unionens funktionssätt ⌫ och inte heller på följande andra territorier, som inte ingår i ⌦ unionens ⌫ gemenskapens tullområde: a)Ön Helgoland. b)Territoriet Büsingen. c)Ceuta. d)Melilla. e)Livigno.; f)Campione d'Italia. g)De italienska delarna av Luganosjön. 4. Spanien får tillkännage att detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ ska tillämpas på Kanarieöarna – med förbehåll för åtgärder för att kompensera för dessas extremt avlägsna läge – med avseende på alla eller vissa av de punktskattepliktiga varor som avses i artikel 1, från och med första dagen i andra månaden efter tillkännagivandet. 5. 🡺1 Frankrike får tillkännage att detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ ska tillämpas på de territorier som avses i punkt 2 b, med förbehåll för åtgärder för att kompensera för dessa ⌦ dessas ⌫ territoriers extremt avlägsna läge, med avseende på alla eller vissa av de punktskattepliktiga varor som avses i artikel 1, från och med första dagen i andra månaden efter tillkännagivandet. 🡸 6. Bestämmelserna i denna artikel detta direktiv ska inte hindra Grekland från att vidmakthålla den särskilda status som garanteras berget Athos genom artikel 105 i den grekiska författningen. Artikel 6 ⌦ Särskild territoriell status ⌫ 1. Mot bakgrund av de konventioner och fördrag som ingåtts med Frankrike, Italien, Cypern respektive Förenade kungariket, ska Monaco, San Marino, Förenade kungarikets suveräna basområden Akrotiri och Dhekelia och Isle of Man inte betraktas som tredjeländer vid tillämpningen av detta direktiv. 2. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att flyttningar av punktskattepliktiga varor som utgår från eller är avsedda för a) Monaco behandlas som flyttningar som utgår från eller är avsedda för Frankrike, b) San Marino behandlas som flyttningar som utgår från eller är avsedda för Italien, c) Förenade kungarikets suveräna basområden Akrotiri och Dhekelia behandlas som flyttningar som utgår från eller är avsedda för Cypern, d) Isle of Man behandlas som flyttningar som utgår från eller är avsedda för Förenade kungariket.

3. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att flyttningar av punktskattepliktiga varor som utgår från eller är avsedda för Jungholz och Mittelberg (Kleines Walsertal) behandlas som flyttningar som utgår från eller är avsedda för Tyskland. KAPITEL II SKYLDIGHET ATT BETALA PUNKTSKATT, ⌦ ORIKTIGHETER VID EN FLYTTNING UNDER PUNKTSKATTEUPPSKOV, ⌫ ÅTERBETALNING ⌦ OCH EFTERGIFT ⌫ AV OCH UNDANTAG FRÅN PUNKTSKATT AVSNITT 1 Tid och plats för Skattskyldighets skattskyldighets inträde ⌦ och oriktigheter vid en flyttning under punktskatteuppskov ⌫ Artikel 7 ⌦ Tidpunkt och plats för skattskyldighets inträde, förstöring och oåterkalleliga förluster ⌫ 1. Skattskyldighet för punktskatt inträder när varan släpps frisläpps för konsumtion och i den medlemsstat där detta sker. 2. Frisläppande för konsumtion ska vid tillämpningen av detta direktiv anses föreligga vid a) punktskattepliktiga varors avvikelse, även otillåten, från ett uppskovsförfarande, b) innehav ⇨ bearbetning eller lagring ⇦ av punktskattepliktiga varor utanför ramen för ett uppskovsförfarande för vilka punktskatt ännu inte har uppburits enligt gällande gemenskapsbestämmelser ⌦ unionsbestämmelser ⌫ eller nationell lagstiftning, c) tillverkning av punktskattepliktiga varor, även otillåten, utanför ramen för ett uppskovsförfarande, d) import av punktskattepliktiga varor, även otillåten, såvida inte de punktskattepliktiga varorna omedelbart efter importen hänförs till ett uppskovsförfarande. 3. Tiden Tidpunkten för frisläppande för konsumtion ⌦ avvikelse från ett uppskovsförfarande enligt punkt 2 a ⌫ ska ⌦ anses ⌫ vara a) i de situationer som avses i artikel 17.1 a ii, när den registrerade mottagaren tar emot de punktskattepliktiga varorna ⌦ , i de situationer som avses i artikel 17.1 a ii ⌫, b) i de situationer som avses i artikel 17.1 a iv, när mottagaren tar emot de punktskattepliktiga varorna ⌦ , i de situationer som avses i artikel 17.1 a iv ⌫, c) i de situationer som avses i artikel 17.2, när de punktskattepliktiga varorna tas emot på platsen för den direkta leveransen ⌦ , i de situationer som avses i artikel 17.4 ⌫. 4. Att de punktskattepliktiga varorna blivit fullständigt förstörda eller oåterkalleligen gått förlorade inom ramen för ett uppskovsförfarande på grund av varans egen beskaffenhet, oförutsebara omständigheter eller force majeure eller ska, som en följd av de behöriga myndigheternas ⌦ i medlemsstaten ⌫ medgivande tillstånd ⌦ att förstöra varorna ⌫, ska inte betraktas som ett frisläppande för konsumtion. Vid tillämpningen av detta direktiv ska varor anses vara fullständigt förstörda eller oåterkalleligen ha gått förlorade, om de har gjorts oanvändbara som punktskattepliktiga varor.

⇩ ny 5. Partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet som inträffar under ett uppskovsförfarande ska inte betraktas som ett frisläppande för konsumtion i den utsträckning som förlustvolymen underskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana punktskattepliktiga varor. Den del av en partiell förlust som överskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana punktskattepliktiga varor ska betraktas som ett frisläppande för konsumtion. 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny 6. Att de punktskattepliktiga varorna i fråga har förstörts fullständigt eller oåterkalleligen gått förlorade ⌦ enligt punkterna 4 ⌫ ⇨ och 5 ⇦ ska på ett tillfredsställande sätt kunna påvisas för de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där varorna har förstörts fullständigt eller oåterkalleligen gått förlorade eller, om det inte är möjligt att fastställa var förlusten skett, där den upptäcktes. 5. Varje medlemsstat ska upprätta sina egna bestämmelser och villkor för att fastställa de förluster som det hänvisas till i punkt 4. ⇩ ny Den garanti som ställts enligt artikel 18 ska frisläppas när tillfredsställande bevis uppvisas. 7. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 52 om fastställande av de gemensamma trösklar för partiella förluster som avses i punkt 5 i den här artikeln och artikel 46.2, med beaktande av varors beskaffenhet och angivande av respektive punktskattepliktig varas gemensamma tröskel för partiella förluster som procentandel av den totala volymen och andra relevanta aspekter avseende lagring och transport av varorna. 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny Artikel 8 ⌦ Person som är skyldig att betala punktskatt ⌫ 1. Skyldig att betala punktskatt som förfallit till betalning är ska vara a) när det gäller punktskattepliktiga varor som avviker från ett uppskovsförfarande enligt artikel 7.2 a i) den godkände upplagshavaren, den registrerade mottagaren eller någon annan person som frisläpper eller på vars vägnar de punktskattepliktiga varorna frisläpps från uppskovsförfarandet eller, vid en otillåtet frisläppande otillåten avvikelse från skatteupplaget, varje annan person som deltagit i detta frisläppande är involverad i denna avvikelse, ii) i händelse av en oegentlighet oriktighet under flyttning av punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande i enlighet med vad som fastställs i artikel 10.1, 10.2 och 10.4: den godkända upplagshavaren, den registrerade avsändaren eller varje annan person som ställt garanti för betalningen enligt artikel 18.1 och 18.32 eller varje annan person som medverkat i den otillåtna avvikelsen och som var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att denna avvikelse var otillåten,

b) när det gäller innehav ⇨ bearbetning eller lagring ⇦ av punktskattepliktiga varor som avses i artikel 7.2 b: den person som innehar ⇨ bearbetar eller lagrar ⇦ de punktskattepliktiga varorna eller varje annan person som varit del i innehavet ⇨ är involverad i bearbetningen eller lagringen av ⇦ dem, c) när det gäller den tillverkning av punktskattepliktiga varor som avses i artikel 7.2 c: den person som tillverkar de punktskattepliktiga varorna eller vid otillåten tillverkning varje annan person som har deltagit är involverad i tillverkningen av dem, d) när det gäller den import av punktskattepliktiga varor som avses i artikel 7.2 d: ⇨ deklaranten enligt definitionen i artikel 5.15 i förordning (EU) nr 952/2013, ⇦ den person som deklarerar de punktskattepliktiga varorna eller den person på vars vägnar de deklareras vid import eller vid otillåten import varje annan person som medverkar är involverad i importen. 2. Om flera personer är skyldiga att betala en ⌦ och samma punktskatt ⌫ punktskatteskuld, ska de solidariskt ansvara för denna skuld. Artikel 9 ⌦ Villkor för skattskyldighet och tillämpliga punktskattesatser ⌫ Villkoren för skattskyldighet och den punktskattesats som ska tillämpas ska vara de som är i kraft den dag då skattskyldighet inträder i den medlemsstat där varan frisläpps för konsumtion. Punktskatt ska påföras och uppbäras och i tillämpliga fall återbetalas eller efterges i enlighet med det förfarande som fastställs av varje medlemsstat. Medlemsstaterna ska tillämpa samma förfaranden för inhemska varor som för varor från andra medlemsstater. Artikel 10 ⌦ Oriktigheter vid flyttningar av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov ⌫ 1. Om en oegentlighet oriktighet som ger upphov till frisläppande för konsumtion enligt artikel 7.2 a har begåtts vid flyttning av punktskattepliktiga varor under ett uppskovsförfarande, ska frisläppandet för konsumtion ske i ⌦ territoriet för ⌫ den medlemsstat där oegentligheten oriktigheten begicks. 2. Om en oegentlighet oriktighet som ger upphov till frisläppande för konsumtion enligt artikel 7.2 a har konstaterats upptäckts vid flyttning av punktskattepliktiga varor under ett uppskovsförfarande, och det inte kan fastställas var oegentligheten oriktigheten har begåtts, ska denna anses ha begåtts i ⌦ på territoriet för ⌫ den medlemsstat där och vid den tidpunkt då den upptäcktes. 3. I de fall som avses i punkterna 1 och 2 ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där varorna har eller anses ha frisläppts för konsumtion underrätta de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten. 4. Om punktskattepliktiga varor som flyttas under ett uppskovsförfarande inte har anlänt till sin destination destinationsorten och ingen oegentlighet oriktighet som ger upphov till deras frisläppande för konsumtion enligt artikel 7.2 a har konstaterats upptäckts under flyttningen, ska oegentligheten en oriktighet anses ha begåtts i avsändarmedlemsstaten och vid den tidpunkt då flyttningen inleddes påbörjades, utom i de fall då det, inom fyra månader efter den tidpunkt då flyttningen inleddes påbörjades enligt artikel 20.1, på ett tillfredsställande sätt kan visas för de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten att flyttningen har avslutats i enlighet med artikel 20.2, eller på vilken plats oegentligheten oriktigheten har begåtts. Om den person som har tillhandahållit ställt garantin enligt artikel 18 inte har blivit, eller har kunnat bli, informerad om att varorna inte anlänt till sin destination destinationsorten, ska denne beviljas en tidsfrist på en månad från den tidpunkt då denna information lämnas av de behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten, för att få möjlighet att bevisa att flyttningen har avslutats i enlighet med artikel 20.2, eller på vilken plats oegentligheten oriktigheten har begåtts. 5. Om det i de fall som avses i punkterna 2 och 4, före utgången av en period på tre år från den dag då flyttningen inleddes påbörjades enligt artikel 20.1, fastställs i vilken medlemsstat oegentligheten oriktigheten faktiskt begicks, ska dock bestämmelserna i punkt 1 tillämpas. I dessa situationer ska De de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där oegentligheten oriktigheten begicks ska informera de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där punktskatten har uppburits, varvid dessa ska återbetala eller efterge den så snart som bevis lagts fram på uppbörd av punktskatt i den andra medlemsstaten. 6. I denna artikel avses med oegentlighet: oriktighet en händelse, annan än sådan som avses i artikel 7.4 ⇨ och 7.5 ⇦, som inträffar under en flyttning av punktskattepliktiga varor under ett uppskovsförfarande, genom vilken en flyttning eller en del av en flyttning av punktskattepliktiga varor inte avslutats i enlighet med artikel 20.2. AVSNITT 2 Återbetalning och eftergift

Artikel 11 ⌦ Återbetalning och eftergift ⌫ Utöver i de fall som avses i artiklarna 33.6 38.4, 45.5 36.5 och 47.3 38.3 samt i de fall som anges i de direktiv ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG och 2011/64/EU ⌫ som avses i artikel 1, kan punktskatt på punktskattepliktiga varor som frisläpps för konsumtion, på begäran av en berörd person, återbetalas eller efterges av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten där dessa varor frisläpptes för konsumtion i de situationer som fastställs av medlemsstaten medlemsstaterna och enligt de villkor som ⌦ medlemsstaten ⌫ medlemsstaterna fastställer för att förhindra eventuellt skatteundandragande eller missbruk. Denna återbetalning eller eftergift får inte leda till undantag av annat slag än de som avses i artikel 12 eller i ett av de direktiv som anges i artikel 1 ⌦ 2003/96/EG, 92/83/EEG, 92/84/EEG eller 2011/64/EU ⌫. AVSNITT 3 Undantag från skatteplikt Artikel 12 ⌦ Undantag från betalning av punktskatt ⌫ 1. Punktskattepliktiga varor ska undantas från betalning av punktskatt, om de är avsedda att användas a) i samband med diplomatiska eller konsulära förbindelser, b) av internationella organisationer som är erkända som sådana av de offentliga myndigheterna i värdmedlemsstaten samt av medlemmar i sådana organisationer, inom de gränser och på de villkor som fastställts genom de internationella konventionerna om upprättandet av dessa organisationer eller genom avtal med organisationernas ledning, c) av de väpnade styrkorna i varje stat som är part i Nordatlantiska fördraget, utom den medlemsstat där skattskyldighet för punktskatten kan tas ut inträder, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som medföljer dem eller för mässar och marketenterier, d) av Förenade kungarikets väpnade styrkor stationerade i Cypern i enlighet med fördraget om upprättandet av Republiken Cypern av den 16 augusti 1960, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som medföljer dem eller för mässar och marketenterier, e) för konsumtion enligt ett avtal som ingåtts med tredjeländer eller internationella organisationer, förutsatt att avtalet är tillåtet eller godkänt med hänsyn till undantag från mervärdesskatt. 2. Undantag från skatteplikt ska gälla med förbehåll för de villkor och begränsningar som fastställts av värdmedlemsstaten. Medlemsstaterna får bevilja undantag genom återbetalning av punktskatten. Artikel 13 ⌦ Intyg om undantag ⌫ 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21.1 Punktskattepliktiga ska punktskattepliktiga varor som flyttas under ett uppskovsförfarande till en mottagare ⌦ inom ramen för ett undantag från skatteplikt ⌫ enligt artikel 12.1 ska åtföljas av ett intyg om undantag. ⇨ Intyget om undantag ska ange beskaffenheten och kvantiteten av de punktskattepliktiga varor som ska levereras, varornas värde, identiteten hos den mottagare som omfattas av undantaget och den värdmedlemsstat som intygar undantaget. ⇦ 2. Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 43.2, fastställa form och innehåll för intyget om undantag.

⇩ ny 2. Medlemsstaterna får använda det intyg om undantag som avses i punkt 1 för att täcka andra områden av indirekt beskattning och säkerställa att intyget är förenligt med de villkor och begränsningar som gäller för beviljande av undantag i deras nationella rätt. 3. Kommissionen ska anta genomförandeakter om fastställande av ett formulär för intyget om undantag. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 53.2. 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny 43. Förfarandet i artiklarna 21–2827 ska inte tillämpas på flyttningar av punktskattepliktiga varor som görs under ett uppskovsförfarande till de väpnade styrkor som avses i artikel 12.1 c, om de omfattas av ett förfarande som direkt grundar sig på Nordatlantiska fördraget. Medlemsstaterna får emellertid föreskriva att det förfarande som anges i artiklarna 21–2827 ska användas för sådana flyttningar som helt äger rum på ⌦ inom ⌫ deras territorium eller, genom ett avtal mellan de berörda medlemsstaterna, mellan deras territorier. Artikel 14 ⌦ Undantag från betalning av punktskatt för passagerare som reser till tredjeländer eller tredjeterritorier ⌫ 1. Medlemsstaterna får undanta punktskattepliktiga varor som tillhandahålls av skattefria butiker och medtas i det personliga bagaget av resande vid flyg- eller sjöresa till ett tredjeterritorium eller tredjeland från betalning av punktskatt. 2. Varor som tillhandahålls ombord på ett luftfartyg eller fartyg under flyg- eller sjöresa till ett tredjeterritorium eller tredjeland ska behandlas på samma sätt som varor som tillhandahålls av skattefria butiker. 3. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de undantag som föreskrivs i punkterna 1 och 2 tillämpas på så sätt att skatteundandragande, skatteflykt eller missbruk förebyggs. 4. De medlemsstater som den 1 juli 2008 har skattefria butiker belägna någon annanstans än inom en flygplats eller hamn får fram till den 1 januari 2017 fortsätta att undanta punktskattepliktiga varor som tillhandahålls av dessa skattefria butiker och medtas i det personliga bagaget av resande till ett tredjeterritorium eller tredjeland. 45. I denna artikel avses med a) skattefri butik: inrättning belägen inom en flygplats eller hamn vilken uppfyller de villkor som har fastställts av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, särskilt enligt punkt 3, b) resande till ett tredjeterritorium eller tredjeland: passagerare som innehar en färdhandling för flyg- eller sjöresa vilken anger att den slutliga destinationen är en flygplats eller hamn i ett tredjeterritorium eller tredjeland. KAPITEL III TILLVERKNING, BEARBETNING OCH FÖRVARING ⌦ LAGRING ⌫ Artikel 15

⌦ Allmänna bestämmelser ⌫ 1. Varje medlemsstat ska fastställa sina egna regler i fråga om tillverkning, bearbetning och förvaring ⇨ lagring ⇦ av punktskattepliktiga varor, om inte annat följer av detta direktiv. 2. Tillverkningen, bearbetningen och ⇨ lagringen ⇦ förvaringen av punktskattepliktiga varor för vilka punktskatt inte har betalats ska äga rum i ett skatteupplag. Artikel 16 ⌦ Villkor för tillstånd som godkänd upplagshavare ⌫ 1. En godkänd upplagshavares öppnande och drift av ett skatteupplag ska godkännas förutsätta ett tillstånd av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där skatteupplaget är beläget. Godkännandet ska ske Tillståndet ska beviljas på de villkor som myndigheterna har rätt att fastställa för att förhindra eventuellt skatteundandragande eller missbruk. 2. En godkänd upplagshavare ska a) vid behov lämna en garantiförbindelse ställa en garanti som täcker risken i samband med tillverkningen, bearbetningen och förvaringen ⇨ lagringen ⇦ av punktskattepliktiga varor, b) rätta sig efter de krav som fastställts av den medlemsstat inom vars territorium skatteupplaget är beläget, c) för varje skatteupplag föra räkenskaper över varulager och flyttningar av punktskattepliktiga varor, d) när en flyttningen avslutats föra in registrera alla punktskattepliktiga varor som flyttats under ett uppskovsförfarande i ⌦ räkenskaperna för ⌫ sitt skatteupplag samt föra in registrera dem i sina ⌦ övergripande ⌫ räkenskaper, utom i de fall där artikel 17.42 tillämpas, e) samtycka till all övervakning och alla varulagerinventeringar. Villkoren för den garantiförbindelse som avses i led a ska bestämmas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där skatteupplaget är godkänt. KAPITEL IV FLYTTNING AV PUNKTSKATTEPLIKTIGA VAROR UNDER PUNKTSKATTEUPPSKOV MED UPPSKOV AVSNITT 1 Allmänna bestämmelser Artikel 17 ⌦ Allmänna bestämmelser om avsändnings- och destinationsplatser för en flyttning ⌫

1. Punktskattepliktiga varor får flyttas under ett uppskovsförfarande ⌦ mellan följande platser ⌫ inom ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium, även om varorna flyttas via ett tredjeland eller ett tredjeterritorium: a) Från från ett skatteupplag till i) ett annat skatteupplag, ii) en registrerad mottagare, iii) en plats där de punktskattepliktiga varorna lämnar ⌦ unionens ⌫ gemenskapens territorium enligt artikel 2625.1, eller iv) en mottagare enligt ⌦ en mottagare som avses i ⌫ artikel 12.1, om varorna avsänds från en annan medlemsstat ⌦ medlemsstats territorium ⌫, ⇩ ny v) ett utförseltullkontor som samtidigt utgör avgångstullkontor för förfarandet för extern transitering när detta föreskrivs i artikel 189 i förordning (EU) 2015/2446. 🡻 2008/118/EG (anpassad) b) Från från platsen för importen till någon av de destinationer som avses i led a, om varorna avsänds av en registrerad avsändare. I denna artikel avses med platsen för import den plats där varorna befinner sig när de övergår till fri omsättning enligt artikel 201 79 i förordning (EEG) nr 2913/92 (EU) nr 952/2013. ⇩ ny 2. Utom när importen sker inom ett skatteupplag får punktskattepliktiga varor bara flyttas från platsen för import under ett uppskovsförfarande om deklaranten lämnar följande till importmedlemsstatens behöriga myndigheter: a)Det unika punktskattenummer enligt artikel 19.2 a i rådets förordning (EU) nr 389/2012 som identifierar den registrerade avsändaren för flyttningen. b)Det unika punktskattenummer enligt artikel 19.2 a i förordning (EU) nr 389/2012 som identifierar den mottagare till vilken varorna avsänds. c)Bevis för att avsikten är att de importerade varorna ska avsändas från importmedlemsstatens territorium till en annan medlemsstats territorium. 3. Medlemsstaterna får föreskriva att det bevis som avses i punkt 2 c enbart behöver lämnas till de behöriga myndigheterna på begäran.

🡻 2008/118/EG (anpassad) 42. Genom undantag från punkt 1 a i och ii och punkt 1 b i denna artikel, och utom i de situationer som anges i artikel 19.3, får destinationsmedlemsstaten på av den angivna villkor tillåta att punktskattepliktiga varor flyttas under ett uppskovsförfarande till en plats för direkt leverans direkt leveransplats på dess territorium, om denna plats har angetts av den godkände upplagshavaren i destinationsmedlemsstaten eller av den registrerade mottagaren ⌦ , utom registrerade mottagare vars tillstånd är begränsat i enlighet med artikel 19.3 ⌫ . Denne godkände upplagshavare eller denne registrerade mottagare ska ansvara för inlämnandet av den mottagningsrapport som avses i artikel 2524.1. 53. Punkterna 1 och 2 ska även tillämpas på flyttningar av punktskattepliktiga varor med nollskattesats som inte har frisläppts för konsumtion. Artikel 18 ⌦ Garanti ⌫ 1. De behöriga myndigheterna i avsändarmedlemsstaten ska på av dem angivna villkor kräva att riskerna i samband med flyttning under punktskatteuppskov täcks av en garantiförbindelse som ställs lämnas av den avsändande godkände upplagshavaren eller den registrerade godkända avsändaren. ⇩ ny 2. För flyttningar av energiprodukter via fasta rörledningar ska det inte krävas någon garanti. 🡻 2008/118/EG (anpassad) ⇨ ny 32. Med avvikelse från punkt 1 får avsändarmedlemsstatens behöriga myndigheter på av dem angivna villkor medge att den garantiförbindelse som anges i punkt 1 ställs tillhandahålls av transportören eller fraktföraren, de punktskattepliktiga varornas ägare, mottagaren eller gemensamt av två eller flera av dessa personer och de personer som anges i punkt 1. 43. Garantin ska vara giltig i hela ⌦ unionen ⌫ gemenskapen. Närmare bestämmelser om denna garanti ska fastställas av medlemsstaterna. 54. Avsändarmedlemsstaten får göra undantag från kravet på garantiförbindelse för följande flyttningar av punktskattepliktiga varor under ett uppskovsförfarande: a) Flyttningar flyttningar som sker helt och hållet på dess eget territorium,. b) Flyttningar flyttningar av energiprodukter till sjöss eller via fasta rörledningar inom gemenskapen ⌦ unionen ⌫, om övriga berörda medlemsstater samtycker till detta. ⌦ 6. Medlemsstaterna ska fastställa närmare bestämmelser om ställande av garantier och deras giltighet. ⌫

Artikel 19 ⌦ Registrerad mottagare ⌫ 1. En registrerad mottagare får ⌦ inte ⌫ varken inneha ⇨ tillverka, bearbeta, lagra ⇦ eller avsända punktskattepliktiga varor under ett uppskovsförfarande. 2. En registrerad mottagare ska uppfylla följande krav: a) Att före Före avsändandet av de punktskattepliktiga varorna garantera betalning av punktskatt på de villkor som anges av destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter. b) Att när När flyttningen avslu