RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2013 OM FÖRBINDELSERNA MELLAN EUROPEISKA KOMMISSIONEN OCH DE NATIONELLA PARLAMENTEN /* COM/2014/0507 final */





1. Inledning Förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten fortsatte under 2013 att utvecklas i två forum: dels genom systemet för subsidiaritetsprövning, som infördes genom Lissabonfördraget för att pröva om kommissionens nya lagförslag (förutsatt att de inte rör områden där EU har exklusiv befogenhet) överensstämmer med subsidiaritetsprincipen, dels genom den politiska dialog som kommissionen inledde 2006 för att förbättra informations- och åsiktsutbytet i politiska frågor, både rörande lagförslag och andra initiativ. Dessutom ägde ett flertal möten och diskussioner rum, ett tecken på de rikhaltiga kontakterna mellan kommissionen och de nationella parlamenten. I denna nionde årsrapport om förbindelserna mellan kommissionen och de nationella parlamenten ligger tonvikten på den politiska dialogen. Särskilda aspekter på subsidiaritetsprövningen, bl.a. det andra ”gula kortet” som ett antal nationella parlament lade fram mot kommissionens förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten[1], behandlas i årsrapporten 2013 om subsidiaritet och proportionalitet som offentliggörs samtidigt med och kompletterar den här rapporten. Detta andra gula kort var ett tydligt uttryck för de nationella parlamentens vilja att göra sina röster hörda av kommissionen i fråga om ett enskilt lagförslag. Mer allmänt fortsatte man att diskutera kommissionens förslag och initiativet att låta de nationella parlamenten fullgöra en konstruktiv uppgift i att forma politiken på EU-nivå, särskilt mot bakgrund av den fördjupade ekonomiska och monetära unionen (EMU), och för att genomföra rekommendationerna från den europeiska planeringsterminen. Som tidigare skedde den politiska dialogen 2013 främst genom i) allmänna bilaterala och multilaterala debatter och diskussioner, ofta under möten mellan parlamenten (avsnitt 2), ii) utbyte av skriftliga utlåtanden från de nationella parlamenten och kommissionens svar (avsnitt 3), och iii) kontakter och möten under året (avsnitt 4). Rapporten avslutas med en kortfattad blick på framtidens förbindelser mellan kommissionen och de nationella parlamenten (avsnitt 5). 2. Bakgrund: möten och utmaningar Mot bakgrund av de fortsatta ekonomiska svårigheterna inriktade sig de nationella parlamenten under 2012 främst på krishantering på EU-nivå, bl.a. strategin Europa 2020 och den fleråriga budgetplanen 2014–2020. De nationella parlamenten tog i sina utlåtanden under 2013 upp rättsliga och inrikes frågor, den inre marknaden och den monetära unionen, men de ägnade sig också åt en del särskilda frågor såsom tobaksdirektivet[2] och direktivet om skatt på finansiella transaktioner[3]. Konferensen mellan de parlamentariska organen för EU-frågor vid Europeiska unionens parlament (Cosac) fortsatte att vara ett viktigt forum för diskussioner med de nationella parlamenten. Cosac-ordförandena möttes i Dublin i januari 2013. Då framgick det av diskussionerna om det irländska ordförandeskapets prioriteringar att EMU:s framtid och de därtill hörande frågorna om demokratisk legitimitet och redovisningsskyldighet kommer att ligga kvar på den politiska dagordningen under lång tid, och de nationella parlamenten ansåg att deras allt större betydelse borde beaktas. Cosacs 49:e plenarsammanträde ägde rum i Dublin, och ägnades främst åt Europaåret för medborgarna. Därför dryftades främst frågor om europeisk integration i framtiden och de ungas framtid i Europa. Vid Cosacs 50:e plenarsammanträde i Vilnius fortsatte diskussionerna om EU:s demokratiska legitimitet och redovisningsskyldighet och de nationella parlamentens roll. Vid detta plenarsammanträde höll Cosacs grundare, den franske utrikesministern Laurent Fabius, ett tal om Cosacs inrättande. I sitt tal betonade han att orsakerna till att Cosac inrättades fortfarande gäller, och manade till mer samordning av politiken och bättre samarbete mellan de nationella institutionernas företrädare. Kommissionens vice ordförande Maroš Šefčovič höll huvudtalet om genomförandet av strategin Europa 2020, där han nämnde de processer som berörs och de frågor som återstår att lösa, särskilt arbetslöshet, innovation, klimat och energi. Två debatter hölls om demokratisk legitimitet och de nationella parlamentens roll, där man framhöll klyftan mellan EU och medborgarna och de nationella parlamentens uppgift att använda de verktyg de förfogar över för att överbrygga klyftan. Under hela 2013 fortsatte frågan om demokratisk legitimitet i allmänhet och särskilt i den europeiska planeringsterminen att ha stor betydelse i de interparlamentariska diskussionerna och i dialogen mellan kommissionen och de nationella parlamenten. Detta inbegrep informella och mer formella initiativ för att stärka den parlamentariska insynen och samarbetet mellan parlamenten inom den stärkta ekonomiska styrningen, både generellt som en del av det interparlamentariska samarbetet (enligt artikel 9 i protokoll nr 1 till fördragen) och på grundval av artikel 13 i fördraget om stabilitet, samordning och styrning som förhandlades fram vid Europeiska rådets möte i mars 2012 (se även avsnitt 5). Den mer allmänna diskussionen om demokratisk legitimitet har också ökat medvetenheten i EU om att det behövdes starkare samordning mellan medlemsstaternas makroekonomiska politik och budgetpolitik för att EMU skulle fortsätta att fungera. Varje fördjupning av EMU förutsätter dock även stark demokratisk kontroll, bl.a. från de nationella parlamentens och Europaparlamentets sida. En viktig nyhet för den nya ekonomiska styrningen där de nationella parlamenten deltar var den första europeiska parlamentsveckan, där ett hundratal ledamöter i de nationella parlamenten deltog, anordnad på Europaparlamentets initiativ i januari 2013. Debatter anordnades av Europaparlamentets budgetutskott, ekonomi- och valutautskott och sysselsättningsutskott. Debatterna inriktades främst på institutionsfrågor som demokratisk legitimitet, men även på konkreta politiska frågor med anknytning till den europeiska planeringsterminen och den fleråriga budgetramen 2014–2020, bl.a. åtstramning kontra tillväxt, ungdomsarbetslöshet och de ekonomiska anpassningarnas sociala konsekvenser. Även om det inte var tänkt att denna europeiska parlamentsvecka skulle utmynna i konkreta slutsatser, förstärkte den enigheten om att den europeiska planeringsterminens demokratiska legitimitet behöver förstärkas genom att de nationella parlamenten blir mer delaktiga i processen på ett tidigt stadium. Det kan exempelvis ske genom att de nationella regeringarna involveras i skedet innan de nationella reformprogrammen läggs fram. Det irländska parlamentets talman föreslog att man regelbundet skulle anordna särskilda, samtidiga debatter om europeiska frågor (europeiska dagar) i alla nationella parlament, och förslaget rönte visst intresse. Den nya ekonomiska styrningen, där de nationella parlamenten deltar i den europeiska planeringsterminen, kommer också påtagligt till uttryck i ”tvåpacket”[4]. Där stadgas om ekonomisk dialog mellan euroländerna med stöd av yttranden från kommissionen om ländernas utkast till budgetplaner och en samlad bedömning av budgetläget och utsikterna för euroområdet som helhet. Som ett led i detta lämnade euroländerna sina utkast till budgetplaner till kommissionen för första gången hösten 2013, och kommissionen yttrade sig om planerna den 15 november 2013. Yttrandena gav de nationella aktörerna (bl.a. de nationella parlamenten) ett oberoende perspektiv på budgetplanerna. 3. Skiftliga yttranden från de nationella parlamenten Det totala antalet skriftliga yttranden från de nationella parlamenten ökade avsevärt de senaste åren, men förefaller ha stabiliserats på drygt 600 om året, varav omkring 14 % motiverade yttranden (se bilaga 1). Efter ändringar av rutinerna svarar kommissionen nu normalt på yttrandena inom en självpåtagen tidsfrist på tre månader. Den politiska dialogen med de nationella parlamenten har visat sig framgångsrik och tillför ett tydligt mervärde. Om de nationella parlamenten lämnar sina synpunkter i ett tidigt skede kan de tjäna som ett system för tidig varning och ge kommissionen en översikt över de viktigaste argumenten om sakinnehållet i kommissionens förslag. Kommissionen kan sedan förhandla med rådet och Europaparlamentet i full vetskap om de nationella parlamentens åsikter. Kommissionen fäster stor vikt vid den politiska dialogen och uppmanar särskilt de nationella parlamenten att reagera på offentliga samråd, grönböcker och meddelanden före den formella lagstiftningsprocessen. Sedan december 2013 har de nationella parlamenten underrättats särskilt om kommissionens offentliga samråd. Medverkan och räckvidd Uppgifterna nedan visar bara de nationella parlamentens delaktighet i den politiska dialogen i inskränkt bemärkelse, dvs. i form av skriftliga yttranden till kommissionen. Som påpekas i denna rapport, särskilt i avsnitt 4, kan ett nationellt parlaments verksamhet i EU-frågor inte bara mätas genom skriftliga inlägg, eftersom de antagligen också granskar processen på andra sätt. Dessutom yttrar sig de nationella parlamenten inte om alla förslag och andra dokument från kommissionen utan gör ett urval efter sina prioriteringar. Sammanlagt inkom 621 yttranden[5] från de nationella parlamenten under 2013, en minskning på 6 % sedan 2012 (663). Antalet ökade något från 2011 till 2012, och betydligt från 2010 till 2011 (7 % under 2012 men hela 60 % under 2011). Följande allmänna tendenser kan framhållas: · Inom den skriftliga politiska dialogen skickade 16 kamrar fler yttranden 2013 än 2012, medan 18 kamrar skickade färre yttranden och 2 lika många yttranden som 2012. · Aktiviteten inom den politiska dialogen är ojämnt fördelad mellan de nationella parlamentens kamrar (nära 80 % av det totala antalet yttranden kom från de 10 mest aktiva kamrarna). · De nationella parlamenten fortsätter att lägga tonvikten i dialogen med kommissionen på lagstiftning, och bara en begränsad del av yttrandena rör andra typer av initiativ. De 15 kommissionsförslag som under 2013 fick flest yttranden från de nationella parlamenten stod för 144 yttranden av totalt 621 (23 %). Som under 2012 fick dock det stora flertalet av de kommissionsdokument som de nationella parlamenten yttrade sig om under 2013 mellan 1 och 3 yttranden, vilket tyder på att de nationella parlamenten har många olika intresseområden. De av kommissionens förslag och initiativ som fick flest yttranden från de nationella parlamenten var Europeiska åklagarmyndigheten[6] (20 yttranden), tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och liknande produkter[7] (17 yttranden), en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och integrerad förvaltning av kustområden[8] (14 yttranden), en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar[9] (10 yttranden) samt Europeiska unionens organ för samarbete och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) och om upphävande av beslut 2009/371/RIF och 2005/681/RIF[10] (10 yttranden), som behandlas utförligare i bilaga 2. Precis som 2012 var det de förslag som föranledde flest yttranden totalt från de nationella parlamenten som också fick flest motiverade yttranden inom systemet för subsidiaritetsprövning. Under 2013 var det som under 2012 sex politikområden som stod för över hälften av yttrandena (323 av 596 under 2013), nämligen rättvisa, inre marknad och tjänster, transporter, inrikes frågor, hälso- och konsumentfrågor samt kommunikation (se bilaga 3). Under 2012 lade de nationella parlamenten i allt högre grad tonvikten i dialogen med kommissionen på lagförslag, och bara en liten andel av yttrandena rörde andra initiativ än lagstiftning. Under 2013 fortsatte tendensen. Av de 15 kommissionsdokument som fick flest yttranden (dvs. sex eller fler) från de nationella parlamenten var bara två annat än lagstiftning[11]. I likhet med 2012 handlade alla utom ett av de 15 politiska yttrandena från Sveriges riksdag om andra initiativ än lagstiftning, även om riksdagen också skickade flest motiverade yttranden. Viktiga ämnen i den politiska dialogen Följande lagförslag tilldrog sig mest uppmärksamhet hos de nationella parlamenten 2013 (se även bilaga 2). Eftersom förslagen också föranledde flest motiverade yttranden hänvisas även till den samtidiga årsrapporten 2013 om subsidiaritet och proportionalitet, som innehåller en utförligare redovisning. · Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten[12] För närvarande har EU i princip ingen behörighet att ingripa mot brottsligt missbruk av EU-medel. Andelen överträdelser mot EU-budgeten som spåras upp, utreds och framgångsrikt åtalas varierar avsevärt mellan medlemsstaterna (mellan 19 % och 90 %). En europeisk åklagarmyndighet skulle råda bot på fragmenterade åtal på grund av rättsväsendenas nationella karaktär och det problemet att kampen mot EU-bedrägerier inte alltid prioriteras högt på nationell nivå. I Lissabonfördraget (artikel 86 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt)[13] finns en uttrycklig rättslig grund för inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet. Kommissionen tog under 2013 emot 20 yttranden om förslaget, varav 13 motiverade yttranden[14]. Eftersom antalet röster för de motiverade yttrandena överskred tröskeln på 14 för förslag inom rättsliga och inrikes frågor lades ett gult kort fram. · Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och liknande produkter(tobaksdirektivet)[15] Det reviderade förslaget till tobaksdirektiv innehöll nya, stärkta regler för hur tobaksvaror får tillverkas, presenteras och försäljas i EU. Närmare bestämt föreslogs ett förbud mot cigaretter, rulltobak och röklösa tobaksvaror med karakteristiska aromer, och det skulle bli obligatoriskt med stora hälsovarningar i bildform på cigarett- och rulltobaksförpackningar. Vidare föreslogs reglering av gränsöverskridande handel på internet och tekniska åtgärder för att bekämpa olovlig handel. Dessutom föreslogs åtgärder avseende produkter som dittills inte hade särreglerats, såsom e-cigaretter och rökbara örtprodukter. Förslaget[16] byggde på uppmaningar från Europaparlamentet och ministerrådet och byggde dessutom på kommissionens egna rapporter från 2005 och 2007 om tillämpningen av det gamla tobaksdirektivet (direktiv 2001/37/EG). Kommissionen tog emot 17 yttranden om förslaget, varav 7 motiverade yttranden där förslagets överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen ifrågasattes. Förslaget rönte visserligen stort intresse från de nationella parlamenten, men den normala tröskeln för gult kort (19 röster) nåddes inte. · Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och integrerad förvaltning av kustområden[17] Osamordnad användning av kust- och havsområden leder nu till konkurrens om utrymme och ineffektiv användning av kust- och havsresurser. Den rådande osäkerheten och den oförutsägbara tillgången till havsutrymme har lett till ett suboptimalt affärsklimat för investerarna. Till följd av en snabbt ökande efterfrågan på utrymme till havs för ny verksamhet, såsom anläggningar för förnybar energi och vattenbruk, behöver EU se till att verksamhet till havs planeras på ett enhetligt sätt. Samordningen mellan medlemsstaterna har ännu inte hunnit tillräckligt långt, och de nuvarande oförenligheterna mellan befintliga system hindrar en effektiv gränsöverskridande planering. Kommissionen fick in 14 yttranden om förslaget, varav 9 motiverade yttranden där förslagets överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen ifrågasattes. 4. Kontakter och besök Utöver utbytet av skriftliga yttranden från de nationella parlamenten och svar från kommissionen bedrevs den politiska dialogen också på mindre formella sätt, genom möten och kontakter på både politisk och administrativ nivå, bl.a. följande: De flesta nationella parlament träffar regelbundet ledamöter av kommissionen, både i Bryssel och ute i medlemsstaterna. Vice ordförande Maroš Šefčovič, med ansvar för kontakter mellan institutionerna, besökte åtta nationella parlament 2013 (Tysklands Bundestag, Frankrikes Sénat, Kroatiens Hrvatski sabor, Irlands Oireachtas, Litauens Seimas och Slovakiens Národná Rada). Samma år tog han emot ett stort antal besökare och delegationer från nationella parlament vid kommissionens huvudkontor i Bryssel (Tjeckiens Senát, Danmarks Folketing, Frankrikes Sénat, Irlands Oireachtas, Italiens Senato della Repubblica, Maltas Kamra tad-Deputati, Polens Sejm och Rumäniens Camera Deputaților). Förutom diskussionerna om enskilda lagförslag och politiska initiativ dryftades även samarbetet mellan kommissionen och de nationella parlamenten, den framväxande ekonomiska styrningen och den demokratiska legitimiteten. Kommissionen var också företrädd på politisk nivå vid de flesta interparlamentariska mötena under 2013. Kommissionens ordförande José Manuel Barroso (tillsammans med rådets ordförande Herman Van Rompuy och Europaparlamentets talman Martin Schulz), kommissionens vice ordförande Olli Rehn och Maroš Šefčovič samt kommissionsledamöterna Janusz Lewandowski och László Andor deltog i den första europeiska parlamentsveckan i januari 2013. Maroš Šefčovič närvarade vid Cosacs plenarsammanträde i Vilnius i oktober 2013 och Cosac-ordförandenas möte i Dublin i januari 2013. Olli Rehn närvarade vid ett sammanträde i den finska riksdagens finansutskott för att föredra och diskutera kommissionens bedömning av Finlands utkast till budgetplan för 2014. EU:s utrikesrepresentant Catherine Ashton närvarade vid två sammanträden i den interparlamentariska konferensen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, som ska främja det interparlamentariska samarbetet på detta område. Det första sammanträdet ägde rum i Dublin i april 2013 och det andra i Vilnius i september 2013. Personal från kommissionär Algirdas Šemetas kansli och från Generaldirektoratet för budget träffade en delegation från det danska folketingets finansudvalg och träffade det nederländska parlamentet i Haag i samband med ansvarsfrihetsförfarandet 2012. Efter Kroatiens EU-anslutning den 1 juli 2013 presenterade kommissionär Neven Mimica kommissionens arbetsprogram 2014 för det kroatiska parlamentet, Hrvatski sabor. Kommissionens tjänstemän närvarade också på begäran vid möten med nationella parlamentsutskott, och några av kommissionens avdelningar (särskilt generaldirektoraten för klimat, ekonomi och finans, energi, miljö, inrikes frågor, rättvisa, havsfrågor, inre marknad, regionalpolitik samt hälso- och konsumentfrågor och dessutom Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) deltog i regelbundna möten hos de nationella parlamentens Brysselbaserade ständiga representanter för att diskutera en rad kommande initiativ och aktuella frågor. Under 2013, precis som 2012, träffade de nationella parlamentens ständiga representanter även Maroš Šefčovič samt personal från kanslierna för José Manuel Barroso, Maroš Šefčovič och andra ledamöter av kommissionen. 5. Slutsatser och framtidsutsikter Den omfattande skriftliga politiska dialogen mellan kommissionen och de nationella parlamenten fortsatte 2013, med totalt omkring 600 yttranden från de nationella parlamenten. Nästan alla kamrar yttrade sig minst en gång, men de tio aktivaste kamrarna stod för nästan 80 % av yttrandena. De dokument från kommissionen som föranledde flest yttranden var också de som föranledde flest motiverade yttranden från de nationella parlamenten. Utöver den skriftliga dialogen fortsatte kommissionen att ha täta kontakter och möten med nationella parlament på både politisk nivå och tjänstemannanivå i Bryssel och ute i medlemsstaterna. I början av 2014 bekräftade de nationella parlamenten och Europaparlamentet sin avsikt att medverka mer i verksamheten på EU-nivå, bl.a. den europeiska planeringsterminen. Den demokratiska legitimiteten kommer att fortsätta vara ett centralt ämne för diskussioner mellan EU-institutionerna och de nationella parlamenten under lång tid framöver. Vid Cosacs plenarsammanträde i januari 2014 togs återigen de nationella parlamentens roll, den demokratiska legitimiteten och redovisningsskyldigheten upp. Nya idéer och förslag om de nationella parlamentens uppgifter och rättigheter lades fram av Nederländernas Tweede Kamer och det danska folketinget. I april 2014 antog Europaparlamentets utskott för konstitutionella frågor ett betänkande av Carlo Casini (EPP/IT) om nationella parlament. I betänkandet rekommenderas bl.a. de nationella parlamenten att ”förbättra sina styrnings- och kontrollförfaranden, i syfte att åstadkomma större enhetlighet”. Dessutom framhålls att mekanismen för tidig varning som ett bland flera instrument för att säkerställa ett verkningsfullt samarbete mellan EU-institutionerna och de nationella institutionerna och att det är positiv att denna mekanism i praktiken även används som en kanal för samråd och samarbetsinriktad dialog mellan de olika institutionella nivåerna inom EU:s flernivåsystem. Den andra europeiska parlamentsveckan i januari 2014 visade återigen att Europaparlamentet och de nationella parlamenten har gemensamma intressen. Den interparlamentariska delen av programmet omfattade fyra plenardebatter om makroekonomiska obalanser, de ekonomiska anpassningsprogrammens demokratiska legitimitet, främjande av tillväxt och sysselsättning samt stärkt finanspolitisk övervakning inom EMU. Bilaga 1 Antal yttranden till kommissionen 2013 efter nationellt parlament/kammare (politisk dialog och systemet för subsidiaritetsprövning) Medlemsstat || Kammare || Totalt antal yttranden[18] || Varav motiverade ytt­randen (protokoll 2)[19] Portugal || Assembleia da República || 192 || 1 Tjeckien || Senát || 64 || 2 Tyskland || Bundesrat || 40 || 3 Frankrike || Assemblée nationale || 40[20] || 1 Rumänien || Camera Deputaților || 38 || 2 Italien || Senato della Repubblica || 36 || 2 Rumänien || Senatul || 26 || 3 Sverige || Riksdagen || 24 || 9 Förenade kungariket || House of Lords || 18 || 3 Spanien || Congreso de los Diputados och Senado (bägge kamrarna) || 17[21] || 5[22] Irland || Oireachtas (bägge kamrarna) || 12[23] || 3[24] Nederländerna || Eerste Kamer || 10 || 3 Österrike || Bundesrat || 9 || 6 Tjeckien || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Frankrike || Sénat || 8 || 4 Polen || Senat || 8 || 2 Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Nederländerna || Tweede Kamer || 7 || 5 Italien || Camera dei Deputati || 6 || 0 Litauen || Seimas || 6 || 6 Polen || Sejm || 6 || 2 Luxemburg || Chambre des Députés || 5 || 2 Slovenien || Državni zbor || 5 || 1 Förenade kungariket || House of Commons || 5 || 5 Danmark || Folketing || 4 || 1 Grekland || Vouli ton Ellinon || 4 || 3 Belgien || Chambre des Représentants || 3 || 1 Österrike || Nationalrat || 2 || 0 Estland || Riigikogu || 2 || 1 Finland || Riksdagen || 2 || 1 Ungern || Országgyűlés || 2 || 1 Belgien || Sénat || 1 || 1 Bulgarien || Narodno Sabranie || 1 || 0 Cypern || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Lettland || Saeima || 1 || 1 Slovakien || Národná Rada || 1 || 0 Kroatien (fr.o.m. 1.7.2013) || Hrvatski sabor || 0 || 0 Tyskland || Bundestag || 0 || 0 Slovenien || Državni svet || 0 || 0 SUMMA || 621 || 88 Bilaga 2 Dokument som föranlett flest yttranden[25] till kommissionen 2013 (politisk dialog och systemet för subsidiaritetsprövning) || Kommissionens dokument || Rubrik || Totalt antal yttranden[26] || Varav motiverade yttranden (protokoll 2)[27] 1 || COM(2013) 534 || Förslag till förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || Förslag till direktiv om tillnärmning av medlems­staternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och liknande produkter || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || Förslag till direktiv om upprättandet av en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och integrerad förvaltning av kustområden || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || Förslag till förordning om Europeiska unionens organ för samarbete och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) och om upphävande av beslut 2009/371/RIF och 2005/681/RIF || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || Förslag till förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 1370/2007 avseende öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || Förslag till förordning om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighetsnät för elektronisk kommunikation || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || Förslag till direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelse­ledamöter i börsnoterade företag och därmed samman­hängande åtgärder || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Förslag till förordning om åtgärder för att fullborda den europeiska inre marknaden för elektronisk kommunikation och upprätta en uppkopplad kontinent, och om ändring av direktiven 2002/20/EG, 2002/21/EG och 2002/22/EG samt förordningarna (EG) nr 1211/2009 och (EU) nr 531/2012 || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || Förslag till direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || Meddelandet En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union – Inledningen till en debatt om Europa || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || Meddelandet Mot en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union – Förhandssamordning av planer för större reformer av den ekonomiska politiken || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || Förslag till förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || Förslag till direktiv om åtgärder för att säkerställa en hög gemensam nivå av nät- och informationssäkerhet i hela || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || Förslag till förordning om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) || 6 || 1 Bilaga 3 Antal yttranden till kommissionen 2013 efter ansvarig avdelning vid kommissionen (politisk dialog och systemet för subsidiaritetsprövning) Ansvarig avdelning vid kommissionen || Totalt antal yttranden[41] GD Inre marknad och tjänster || 68 GD Rättsliga frågor || 67 GD Transport och rörlighet || 61 GD Inrikes frågor || 52 GD Hälso- och konsumentfrågor || 43 GD Kommunikationsnät, innehåll och teknik || 38 Generalsekretariatet || 32 GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering || 25 GD Klimatpolitik || 24 GD Havsfrågor och fiske || 24 GD Miljö || 23 GD Skatter och tullar || 21 GD Näringsliv || 18 DG Energi || 18 GD Ekonomi och finans || 16 GD Eurostat || 12 GD Regionalpolitik || 11 GD Forskning och innovation || 11 GD Jordbruk och landsbygdsutveckling || 8 GD Konkurrens || 8 GD Utbildning och kultur || 7 GD Utvidgning || 7 GD Handel || 7 GD Utveckling och samarbete (EuropeAid) || 5 GD Budget || 4 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) || 4 Europeiska utrikestjänsten || 3 GD Kommunikation || 1 GD Humanitärt bistånd och civilskydd || 1 GD Personal och säkerhet || 1 Rättstjänsten || 1 SUMMA || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet samt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 om förstärkning av den ekonomiska övervakningen och övervakningen av de offentliga finanserna i medlemsstater i euroområdet som har, eller hotas av, allvarliga problem i fråga om sin finansiella stabilitet. [5] Inklusive 88 motiverade yttranden enligt systemet för subsidiaritetsprövning. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] Kommissionens meddelande En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union – Inledningen till en debatt om Europa (COM(2012) 777) och kommissionens meddelande Mot en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union – Förhandssamordning av planer för större reformer av den ekonomiska politiken (COM(2013)166). [12] COM(2013) 534. [13] I enlighet med EU:s fördrag kommer Danmark inte att medverka i Europeiska åklagarmyndigheten, medan Förenade kungariket och Irland har valt att inte medverka. [14] Fler yttranden inkom 2014. [15] COM(2012) 788. [16] Direktivet antogs i april 2014 och trädde i kraft i maj 2014 med benämningen direktiv 2014/40/EU. [17] COM(2013) 133. [18] Inbegriper både yttranden och motiverade yttranden från nationella parlament. [19] För att räknas som motiverat yttrande enligt protokoll nr 2 ska det i yttrandet tydligt anges att subsidiaritetsprincipen överträtts, och yttrandet ska nå kommissionen senast åtta veckor efter det att förslaget lämnats till de nationella parlamenten. [20] Varav 25 yttranden som skickades utan att Assemblée nationale ville ha ett svar. [21] Räknas som 17 yttranden från 2 kamrar. [22] Räknas som 5 motiverade yttranden från 2 kamrar. [23] Räknas som 12 yttranden från 2 kamrar. [24] Räknas som 3 motiverade yttranden från 2 kamrar. [25] I tabellen finns alla kommissionsdokument som föranlett minst sex yttranden från nationella parlament. [26] Inklusive både yttranden och motiverade yttranden från nationella parlament. [27] För att räknas som motiverat yttrande enligt protokoll nr 2 ska det i yttrandet tydligt anges att subsidiaritetsprincipen överträtts, och yttrandet ska nå kommissionen senast åtta veckor efter att förslaget lämnats till de nationella parlamenten. [28] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Irlands Oireachtas, räknas som ett yttrande från två kamrar. [29] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Irlands Oireachtas, räknas som ett motiverat yttrande från två kamrar. Enligt protokoll nr 2 nås tröskeln för gult kort, dvs. att utkastet ska omprövas, för utkast till rättsakter som bygger på artikel 76 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, om de motiverade yttrandena står för minst en fjärdedel av de nationella parlamentens röster, vilket är två röster eller för tvåkammarsparlament en röst för vardera kammaren. De 13 motiverade yttrandena om COM(2013) 534 står för 18 röster, och når alltså tröskeln för gult kort som från och med Kroatiens EU-anslutning den 1 juli 2013 är 14 röster av 56. [30] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Irlands Oireachtas, räknas som ett yttrande från två kamrar. [31] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Irlands Oireachtas, räknas som ett motiverat yttrande från två kamrar. [32] Ett av yttrandena om detta kommissionsdokument från Italiens Camera dei Deputati rörde även COM(2013) 172. [33] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Spanien, räknas som ett yttrande från två kamrar. [34] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Spanien, räknas som ett motiverat yttrande från två kamrar. [35] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Spanien, räknas som ett yttrande från två kamrar. [36] Varav ett gemensamt från de två kamrarna i Spanien, räknas som ett motiverat yttrande från två kamrar. [37] Ett av yttrandena om detta kommissionsdokument från Tjeckiens Senát rörde även COM(2013) 25, COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 och COM(2013) 31. Ett av yttrandena om detta kommissiondokument från Portugals Assembleia da República rörde även COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 och COM(2013) 31. Tre av de motiverade yttrandena om detta kommissionsdokument från Nederländernas Eerste Kamer och Tweede Kamer och från Luxemburgs Chambre des Députés rörde även COM(2013) 29. Ett av de motiverade yttrandena om detta kommissionsdokument från Sveriges riksdag rörde även COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 och COM(2013) 31. [38] Två av de motiverade yttrandena om detta kommissionsdokument från Tjeckiens Poslanecká sněmovna och Förenade kungarikets House of Lords rörde även COM(2012) 615. [39] Fyra av yttrandena om detta kommissionsdokument från Tjeckiens Senát och Poslanecká sněmovna, Italiens Camera dei Deputati och Portugals Assembleia da República rörde även COM(2013) 165. [40] Två av yttrandena om detta kommissionsdokument från Tjeckiens Poslanecká sněmovna och Senát rörde även JOIN(2013) 1. [41] Inklusive yttranden och motiverade yttranden från de nationella parlamenten.