* il EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 10.10.1995 
KOM(95) 206 slutlig 
MEDDELANDE FRÄN KOMMISSIONEN 
UTARBETANDE AV EN EU-STRATEGI FÖR 
RELATIONERNA MED CENTRALASIENS 
OBEROENDE STATER 

KOMMISSIONENS MEDDELANDE 
EU:S RELATIONER MED DE NYA OBEROENDE STATERNA 1 CENTRALASIEN 
Sammanfattning 
1. Övergången från sovjetiska socialistiska republiker till moderna oberoende nationalstater 
visar sig vara svår i Centralasien. De fem republikernas förmåga att utvinna mesta möjliga 
fördel ur sina rika naturresurser kommer att bli avgörande för denna övergång. 
2. EU har betydande intressen i Centralasien av såväl geopolitisk som ekonomisk art. 
Utvecklingen av energisektorn är särskilt viktig för unionen, som är både en stor potentiell 
konsument av energiprodukter och en tillhandahållare av investeringskapital, tjänster och 
utrustning. 
3. Unionens främsta mål är att bevara stabiliteten i regionen. Detta kan bäst uppnås genom 
utveckling av representativa, demokratiska institutioner på bred bas, 
minskat utrymme för konflikter, 
fortsatt främjande av ekonomiska reformer. 
EU bör också sträva efter att förbättra sin egen ekonomiska säkerhet genom att spela en 
mera aktiv roll när det gäller beslutsfattande i energi- och mineralutvinningssektorerna. 
4. Att uppnå dessa mål är en långsiktig process. Om processens fullföljande skall bli 
framgångsrikt är det viktigt att EU höjer sin profil i hela regionen . Detta innebär inte att 
samma instrument passar för varje enskilt fall. Strategierna bör anpassas till de högst olika 
omständigheter som råder i de fem republikerna, och bör omfatta följande: 
Ekonomiskt samarbete och bistånd 
a) När det gäller Kirgisistan bör partnerskaps-och samarbetsavtalet ratificeras och 
interimsavtalet undertecknas snarast möjligt. För Kazakstans vidkommande kan 
verkställandet ske först efter en ratificering, som fördröjts på grund av presidentens 
upplösning av parlamentet. Denna omständighet behöver dock inte hindra förhandlingar 
om sektoriella avtal rörande exempelvis stål och handel med kärnmaterial. 
b) Eventuella nya livsmedelshjälpsoperationer kan återigen komma Kirgisistan och 
Tadzjikistan till del, om behov bedöms föreligga. 
c) Tacisoperationerna bör fortsätta i samtliga fem republiker. Dessa bör omfatta ökade 
aktiviteter inom ramen för demokratiseringsprogrammet. 
d) ECHO bör fortsätta med humanitär hjälp till vissa centralasiatiska länder, i enlighet med 
behoven. 
Nya kontraktmässiga relationer 
Oaktat det ligger i EU:s ekonomiska och säkerhetsmässiga intressen att etablera en mera 
regelbunden dialog med Uzbekistan och Turkmenistan torde det stå klart att EU:s politiska 
villkor när det gäller förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal (det vill säga de 
principer som utstakats i OSSE-dokumenten) sannolikt inte kommer att tillmötesgås på 
kortare sikt. En regelbunden dialog kan emellertid göra det möjligt för de berörda parterna att 
mäta framstegen på vägen mot ett uppfyllande av de politiska och ekonomiska villkoren som 
Europeiska unionen ställer inför förhandlingar om och slutande av ett partnerskaps- och 
samarbetsavtal. 
EU bör därför inleda en regelbunden politisk dialog. Den skall å ena sidan ta upp unionens 
övergripande politiska angelägenheter och å andra sidan ske i form av undersökande 
diskussioner i vilka EU kan förklara de kriterier som dess avtalsparter förväntas uppfylla. EU 
skall klargöra sin avsikt att förhandla om fullständiga partnerskaps- och samarbetsavtal så 
snart tillräckliga framsteg har gjorts. 
Dialogen måste med nödvändighet vara av informell natur, såtillvida att den kan inte äga rum 
inom institutionella ramar. Formella kontakter om ekonomiska frågor bör fortsätta parallellt i 
enlighet med 1989 års avtal och, i förekommande fall, sektoriella handelsavtal. 
Politiska och diplomatiska relationer 
Partnerskaps- och samarbetsavtalen och dialogen med Uzbekistan och Turkmenistan skall 
utgöra de främsta medlen för att främja EU:s mål. Det bör dock också finnas möjligheter för 
en dialog av denna art på regional nivå. Unionen bör utöva sitt inflytande för att stödja FN:s 
och OSSE:s ansträngningar att upprätthålla takten i den interna fredsprocessen i Tadzjikistan. 
Politiska frågor som rör Centralasien, inbegripet Tadzjikistan och tillgången till energi, bör 
diskuteras, både bilateralt och i multilaterala fora, som ett led i de pågående politiska 
kontakterna med Ryssland, Turkiet och Pakistan. Europeiska gemenskapen bör också stärka 
sina relationer med Ekonomiska samarbetsorganisationen. 
Kommissionen kommer att överväga möjligheten att stärka sin diplomatiska representation i 
regionen, om budgetmedlen medger detta. 
5. Ett antal av de ovannämnda åtgärderna (särskilt i frågor som rör politiskt samarbete, stöd 
åt demokratiska institutioner och eventuellt vissa biståndsområden) skulle kunna bli 
föremål för en gemensam ståndpunkt. Ett utkast till gemensam ståndpunkt presenteras 
tillsammans med detta meddelande. 
Bilaga A: Sammanfattning av den ekonomiska situationen i Centralasiens republiker 
Bilaga B : Sammanfattning av Tacis-aktiviteter i regionen 
Bilaga C: Situationen beträffande beviljandet av EG-lån i enlighet med 1250 miljoner 
ecu-anslaget 
Bilaga D: EG: s handel med Centralasien 
EU:s RELATIONER MED DE NYA OBEROENDE STATERNA 1 CENTRALASIEN 
Inledning 
1. Centralasiens avlägsenhet har inte hindrat regionen från att manifestera sig som betydande 
för den Europeiska unionen. Utvinning av de enorma olje- och gastillgångarna i östra 
Kaspien och norra Kazakstan framstod som en praktiskt genomförbar möjlighet först efter 
Sovjetunionens sönderfall. Regionen är också en betydande leverantör av uran och andra 
mineraler. Konkurrensen om ekonomiskt inflytande kan förväntas öka under förutsättning 
att den relativa stabilitet som råder i republikerna, Tadzjikistan undantaget, består. För de 
fem länderna i regionen5 visar sig övergången från relativt fattiga sovjetiska socialistiska 
republiker till potentiellt rika moderna nationer av olika anledningar vara svår. 
Presidenterna i de tre energistarka republikerna (Kazakstan, Turkmenistan och Uzbekistan) 
är alla före detta medlemmar av politbyrån, de har alla, i varierande grad, valt starka (för 
att inte säga auktoritära) styresformer i syfte att motverka utbrytartendenserna som 
kännetecknar regionen. Det återstår för övrigt att se om de fem republikerna fortsätter att 
se sina intressen som förenliga med den långsiktiga roll som Moskva betraktar som sin, en 
roll som redan börjat ifrågasättas i Tadzjikistan. 
2. EU är redan en betydande aktör på den centralasiatiska scenen. För energiproducenterna 
är EU för närvarande deras enskilt viktigaste marknad utanför OSS. EU är också en 
mycket betydande tillhandahållare av det kapital och de kunskaper, varor och tjänster som 
fordras för att deras potential skall kunna realiseras. För Kirgisistan och Tadzjikistan är EU 
en viktig biståndsgivare. Det var EG och dess medlemsstater som tog de första djupgående 
initiativen för att skapa internationella ramar för republikernas slutliga integration i den 
globala ekonomin genom Europeiska energistadgan, EBRD och förhandlingen om 
partnerskaps- och samarbetsavtal med Kazakstan och Kirgisistan. Man har nu att ta 
ställning till om förhandlingar skall föras med Uzbekistan, som begärt ett omfattande 
partnerskaps- och samarbetsavtal, och med Turkmenistan. Rådet tog vid sitt möte för 
allmänna frågor upp frågan den 4 oktober 1994 och begärde rapporter om situationen 
beträffande mänskliga rättigheter i båda dessa länder. Rapporterna presenterades under det 
tyska ordförandeskapet. Rådets möte för allmänna frågor ansåg för övrigt att situationen i 
Tadzjikistan ännu var för instabil för att nya relationer syftande till ingående av avtal kunde 
förutses. 
Efter upplösningen av Kazakstans parlament antog Europaparlamentet den 5 april 1995 en 
resolution enligt vilken det partnerskaps- och samarbetsavtal som framförhandlats med 
Kazakstan inte skall godkännas förrän en återgång till parlamentarisk demokrati 
garanterats. 
3. Syftet med detta meddelande är att ta upp följande frågor: 
Hur unionens intressen i regionen skall definieras. 
Utsikterna till en framgångsrik tillämpning av partnerskaps- och samarbetsavtal. 
Hur unionen kan integrera sin politik beträffande partnerskaps- och samarbetsavtal 
inom de allmänna ramarna för sina relationer med dessa länder. 
I vilken omfattning ett globalt närmande till Centralasien kan utvecklas, med hänsyn till 
de stora skillnaderna mellan republikerna i denna utbredda region, där Kazakstan 
Kazakstan, Kirgisistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och Uzbekistan 
ensam storleksmässigt nästan motsvarar de 15 medlemsstaterna sammantagna. 
Situationen i de fem republikerna 
4. Situationen beträffande politiska/mänskliga rättigheter 
4.1. De centralasiatiska republikerna har ett antal gemensamma politiska nämnare. Hos 
samtliga är den nationella identitetskänslan alltjämt svag. De är etniskt sett varierande och 
deras gränser drogs godtyckligt upp under den sovjetiska eran utan större historiskt 
berättigande. Inom somliga etniska grupper finns starka regionala eller släktmässiga band. 
Samtliga är mycket centraliserade maktstrukturer, men deras stats- och regeringsformer är 
fortfarande svaga. 
4.2. EU hyser allvarlig politisk oro när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati i hela 
regionen. En detaljerad analys av situationen i Uzbekistan och Turkmenistan gjordes i den 
rapport som sammanställdes under det tyska ordförandeskapet (se nedan). Följande 
förhållanden bör också nämnas: 
a) I Kazakstan, Uzbekistan och Turkmenistan har folkomröstningar hållits för att förlänga 
presidentstyret till århundradets slut. Därmed har man kringgått principen om regelbundna 
val. 
b) I alla republikerna utom Kirgisistan har farhågor funnits om sättet på vilket både valen 
och folkomröstningarna genomförts. I samtliga fall har regeringen erhållit stöd av mer än 
95% av valmanskåren. EU nekade på grund av dessa farhågor att sända observatörer till 
parlamentsvalen i Uzbekistan i december ifjol och i Tadzjikistan i februari 1995, liksom 
även till folkomröstningen i Kazakstan i april. 
c) President Nazarbajevs upplösning av parlamentet och hans uppenbara ovilja att utlysa 
nya val har lett till farhågor om den parlamentariska demokratins framtid i Kazakstan. 
d) Fortsatta brott mot mänskliga rättigheter rapporteras från Tadzjikistan, där konflikter 
fortfarande pågår. 
e) Det otillräckliga upprätthållandet av lag och ordning genom oberoende domstolar 
utgör alltjämt ett stort problem. 
4.3. En rapport om mänskliga rättigheter i Uzbekistan och Turkmenistan, baserad på 
bidragen från medlemsstaternas beskickningschefer och kommissionen, sammanställdes på 
rådets begäran under det tyska ordförandeskapet. Av rapporten framgår följande: 
I Uzbekistan finns ett gap mellan de garantier som konstitutionen utfäster och deras 
praktiska tillämpning. Som exempel kan nämnas att polisens och säkerhetstjänsternas 
aktiviteter tycks ha fa restriktioner, pressen är inte fri, politiska demonstrationer 
undertrycks och brott mot mänskliga rättigheter av statliga myndigheter undgår ofta 
juridisk kontroll. Antalet brutala övergrepp mot medlemmar av oppositionen har dock 
minskat, även om incidenter alltjämt förekommer. Minoriteters rättigheter respekteras 
överlag. President Karimovs amnesti i november 1994 ses som ett tecken på viljan att visa 
goda avsikter i områden som rör mänskliga rättigheter, liksom även regeringens intresse av 
att etablera ett OSSE-kontor i Tazjkent. 
Turkmenistans framsteg när det gäller övergången från sovjeterans styresform till ett 
demokratiskt system har varit tämligen begränsade. Oppositionspartier existerar inte och 
en tilltagande personkult omger presidenten, som koncentrerat sina nationsbyggande 
ansträngningar kring ett återupplivande av turkmenisk nationalism. Regeringen har vid 
flera tillfällen anhållit personer som riktat kritik mot den. Presidenten har makt att tillsätta 
och avskeda domare. Här finns återigen ett gap mellan konstitutionella friheter, bland annat 
respekt för medborgerliga friheter, och gängse praxis. Yttrande- och mötesfriheten är 
föremål för strikta restriktioner och media kontrolleras av regeringen. Rapporten 
konkluderar dock att Turkmenistan, trots dessa kritiska anmärkningar, inte är en brutal och 
förtryckande polisstat av klassisk modell. 
Rapporten kommenterar att situationen beträffande mänskliga rättigheter i båda länderna 
bör och kan förbättras. Ordförandelandets åsikt var den att bästa sättet att hjälpa dessa 
länder i riktning mot en närmare anslutning till etablerade normer för mänskliga rättigheter 
vore ett närmare samarbete med EU inom ramen för den politiska dialog som föreskrivs i 
partnerskaps- och samarbetsavtal. 
5- Ekonomiska förhållanden 
De ekonomiska förhållandena varierar avsevärt (se bilaga A). Tadzjikistan domineras av 
kriget och ekonomin är utsatt för värre påfrestningar än vad som är fallet i någon av de 
andra nya oberoende staterna. Oaktat detta förekommer en del handel (för EU:s 
vidkommande mer än med Kirgisistan) och även en del investeringar, huvudsakligen i 
gruvdriftsprojekt. Det görs också europeiska investeringar i guldgruvor i Kirgisistan och 
Uzbekistan, men där upphör likheterna. Kirgisistan har alltifrån början följt de 
internationella finansinstitutionernas rekommendationer. Man lämnade rubelzonen i ett 
tidigt skede och har nu en trovärdig makroekonomisk politik och en sund utrikesekonomi. 
På inrikesplanet fortsätter produktionen att minska drastiskt och landet har alltjämt brist på 
nödvändiga basvaror, i synnerhet spannmål och energi. Uzbekistan s ekonomi, som bygger 
på republikens mineralrikedom och produktion av högkvalitetsbomull, ser nästan ut att ha 
återhämtat sig jämfört med de andra republikerna, trots reformens mycket långsamma start 
och ihållande höga inflationsnivåer. Den senaste regeringsplanen, som lades fram i februari 
1995, framhäver privatiseringar som ett prioriterat mål. Kazakstan har sent omsider 
vidtagit åtgärder för att skydda sin valuta och minska inflationen till rimliga nivåer, men 
1994 års ekonomiska trender pekar fortfarande stadigt åt fel håll. Presidentens otålighet 
inför misslyckandet med att genomföra reformpolitiken ledde till att Teresjtjenko-
regeringen ersattes och torde ha bidragit till hans beslut att upplösa parlamentet, i vilket en 
tredjedel av ledamöterna hade tillsatts av honom själv. Turkmenistan är en av världens 
främsta leverantörer av naturgas. Republikens utrikeshandel går med överskott, men landet 
har allvarliga problem med att säkra återbetalningen från kunder i andra nya oberoende 
stater, särskilt Ukraina, vars skuld nyligen fick en ny tidsfrist, och de transkaukasiska 
republikerna. 
I alla dessa länder finns indikationer på att rikedomen alltmera koncentreras i händerna på 
vissa samhällssektorer som särskilt har kunnat dra fördel av den ekonomiska 
liberaliseringsprocessen. Ekonomiska klyftor i förening med otillräckliga sociala skyddsnät 
kan, om de inte kontrolleras, förvärra de nya nationernas nedärvda instabilitet. 
6. Miljön 
Samtliga republiker, men särskilt de som ligger i Kaspien- och Aralregionerna och 
nordöstra Kazakstan, har mycket allvarliga miljöproblem. Dessa har förvärrats genom 
regeringarnas oförmåga att hittills skapa realistiska ramar för samarbete beträffande 
exempelvis Aralsjön. Kärnkraftsavfall och -olyckor har dessutom vållat den semipalatinska 
regionen viss miljöskada. 
7. Tredje länders roll i Centralasien 
7.1. Oaktat republikernas produktion av metaller, bland annat uran, och kol och bomull 
ligger deras geopolitiska tyngd främst i Kazakstans, Turkmenistans och (i mindre grad) 
Uzbekistans betydelse som producenter av kolväte. Detta utgör ett viktigt element i 
regionens komplicerade förhållande till Ryssland, som ser ryska bolags delaktighet i 
utforskning och utvinning, liksom även i dragandet av nya olje- och gasledningar, som 
frågor av såväl politisk som ekonomisk betydelse. Detta är särskilt aktuellt beträffande 
avsättning för Kazakstans olje- och gasproduktion och Turkmenistans planer på att bygga 
en gasledning som skall kopplas till Irans nätverk. De lösningar man slutligen antar 
beträffande ledningarna kommer att vara avgörande för framtida större utländska 
investeringar i energisektorn och därmed också för dessa länders framtida välstånd. 
Rysslands roll är genomgripande i andra avseenden: uzbekiska och kazakstanska trupper 
stödjer den ryska militären i Tadzjikistan, etniska ryssar dominerar Turkmenistans 
officerskår. Det finns emellertid tecken på att varken Uzbekistan eller Turkmenistan 
välkomnar en alltför stor förstärkning av Rysslands militära roll i regionen. Rysslands 
fortsatta roll som "väktare" av OSS södra gräns och utvecklingen av konflikterna i 
Tadzjikistan och även Afganistan kommer att vara nyckelfaktorer i de centralasiatiska 
republikernas ansträngningar att omorientera sin handel söderut och mot Kina. Deras 
ekonomiska självständighet kan i det långa loppet bero på deras framgång härvidlag. 
Relationerna mellan Kazakstan, Kirgisistan och Ryssland är djupare med anledning av 
deras stora antal etniska ryska medborgare och ekonomiska betydelse, inte minst längs 
Kazakstans långa norra gräns. I Kazakstans energiproducerande nordvästra del riktar sig 
kommunikationerna, och de ekonomiska kontakterna i allmänhet, mera mot grannregioner 
i Ryssland än mot det avlägsna Alma Ata. Utvandringen av etniska ryssar håller för övrigt 
på att bli mera omfattande än någonsin, vilket kommer att inverka menligt på både 
Kazakstan och Kirgisistan. Därför uppmanar president Nazarbajev, trots sin oro över 
nationalismen i Ryssland och vrede över rubelzonens upphörande, till en "Euroasiatisk 
union" och beslöt att etablera en "tullunion" med Ryssland och Vitryssland. Kirgisistan 
deltar i överläggningar om anslutning till denna tullunion. Det är inte klart huruvida 
"Centralasiens gemensamma marknad", som bildades i februari 1994 av Kazakstan, 
Kirgisistan och Uzbekistan, är förenlig med denna process eller ens kan överleva den. 
7.2. Centralasien står högre på USA:s dagordning än på Europas eller Japans. Denna höga 
profil, som återspeglas i vicepresident Gores, utrikesminister Christophers och 
försvarsminister Perrys besök i regionen, har samband med både politiska och ekonomiska 
målsättningar. Washington har haft nära samarbete med Kazakstan rörande 
kärnvapenaweckling och ser tydligen president Nazarbajev som en nyckelfigur när det 
gäller att säkra den regionala stabiliteten, de nya oberoende staternas politiska 
självständighet och handlingsfrihet för amerikanska olje- och gasföretag. USA, liksom för 
övrigt EU, blev därför synnerligen besviken på Nazarbajevs senaste åtgärder. USA har 
uttryckt likartad oro som EU över mänskliga rättigheter och demokrati i Uzbekistan, men 
har inte fördenskull avstått från att ingå handels- och investeringsavtal med detta land. 
USA har haft en särskilt framträdande roll när det gäller att stödja Kirgisistans reformer. 
Liksom EU ser USA Kirgisistan som en möjlig modell för regionen. 
7.3. Turkiet har också strävat efter att spela en betydande roll i Centralasien, särskilt när 
det gäller att främja turkiska kulturella förbindelser och ekonomiskt och militärt samarbete. 
Landets geografiska avlägsenhet och begränsade kapacitet som bidragsgivare har 
emellertid minskat de turkiska aktiviteternas inflytande. Kina har också försökt utöka sitt 
inflytande, särskilt genom handel. Premiärminister Li Peng besökte Centralasien sommaren 
1994 för att främja närmare relationer. Den traditionella fientligheten gentemot Kina, där 
sinifieringspolitiken har skapat oro för därboende kasakstanska och kirgisiska minoriters 
framtid (och för Uighurfolken i Sinkiang, som etniskt står nära uzbekerna) kommer 
emellertid att ha en bromsande effekt på relationernas utveckling. Fientligheten har 
ytterligare skärpts av Kinas återupptagna kärnvapenprov i Lop Nor-området i Sinkiang. 
Slutligen är också Iran, Pakistan och Indien intresserade av ett närmare samarbete, men 
förutom vissa projekt syftande till att koppla kommunikationer samman har framstegen 
gått sakta. Ett undantag, ett viktigt sådant, är dock den ovannämnda planerade 
gasledningen från Turkmenistan till Iran. De främsta orsakerna till det begränsade 
samarbetet har samband med de centralasiatiska regeringarnas oro över islamisk 
radikalism, dåliga kommunikationer samt effekterna av konflikterna i Afganistan och 
Tadzjikistan. 
7.4. Som en potentiell handelspartner, investeringskälla och bidragsgivare står EU högre i 
rangordningen än andra tredje länder. Hittills är det emellertid endast Uzbekistan som 
förstått Europas potential som politisk partner. Kazakstans problem med Ryssland och 
USA och Turkmenistans problem med Ryssland och Iran torde vara faktorer att beakta för 
europeiska aktörer som har egna, viktiga intressen i regionen. 
8. EU:s intressen och roll hittills 
8.1. Redan i sitt arbetsdokument av februari 19946 framlade kommissionen synpunkten att 
oaktat Ryssland fortsatt kommer att dominera regionen under en tid kommer EU, andra 
västerländska parter och regionens grannländer att tävla om ekonomiskt inflytande där. I 
dokumentet påpekades att republikerna kommer att behöva tid för att förverkliga sin 
potential och att en nödvändig förutsättning för detta är infrastrukturella investeringar. 
Som slutsats stod att EU långsiktigt har intresse av att uppmuntra investerare att komma in 
på dessa marknader och förse dem med tjänster och utrustning. EU har, till skillnad från 
Ryssland, USA och Iran, också ett intresse som en stor potentiell konsument av 
energiprodukter från regionen, särskilt naturgas: uppemot 50%7 av den importerade gas 
som EU konsumerar är av ryskt ursprung, och om prognoserna stämmer kommer en 
växande andel av vår inhemska efterfrågan att täckas av import. EU är också en betydande 
"The EU's future contractual relations with the NIS of the former Soviet Union: an 
assessment of strategy" (SEK (94) 258, 10.2.1994). 
Coopers och Lybrand-rapporten sammanställd för Europeiska kommissionen, DG 
XVII. 
konsument av uran, vilken produceras av alla de centralasiatiska republikerna utom 
Turkmenistan, och har för avsikt att förhandla fram sektoriella avtal med dem. Olja från de 
kazakstanska fälten förväntas flyta i västlig riktning från och med 1997. Gas kommer 
eventuellt att flyta genom Turkiet och Iran. Det ligger i EU:s intresse att se till att dess röst 
blir hörd i frågor som angår utvinning, oljeledningsrutter och jurisdiktionsfrågan i Kaspiska 
havet. 
8.2. Förutom dessa geopolitiska och energirelaterade intressen utgör Centralasien en icke 
obetydlig marknad med 52 miljoner konsumenter på båda sidor om landförbindelserna 
mellan Europa och marknaderna i Fjärran östern och på den indiska subkontinenten. Av 
dessa bor 17 miljoner i Kazakstan och 22 miljoner i Uzbekistan, som är regionens 
traditionella kulturella och ekonomiska hjärta. 
8.3. Unionens säkerhetsintressen är framför allt kopplade till de (än så länge hypotetiska) 
farorna för ökad instabilitet i regionen. Dessa sträcker sig utöver förlust av marknader och 
skada mot EU-investeringar. I ekonomiskt avseende kan tillgången till resurser långsiktigt 
visa sig vara en ännu mera betydelsefull faktor. I geopolitiskt avseende kan uppkomsten av 
osämja mellan etniska, klanmässiga eller regionala grupperingar leda till utvidgade 
konflikter, såsom fallet är i Tadzjikistan, som medför risk för inblandning utifrån och i 
slutändan fara för konfrontation med Ryssland och tredje länder. 
EU hyser också oro vad säkerhet beträffar med anledning av produktionen och 
marknadsföringen av kärnmaterial och det tilltagande narkotikaproblemet i sydöstra 
Centralasiens republiker. 
8.4. Slutligen bör det noteras att det, trots den kraftiga utvandringen, finns ett ansenligt 
antal medborgare i de fem republikerna som åberopar sig på etniska band med 
medlemsstater. I Kazakstan lär det uppskattningsvis finnas 700.000 personer av tysk 
härstamning och där finns också grekiska minoriteter. Samma förhållanden gäller i 
grannländerna, i mindre omfattning. Instabilitet skulle utan tvivel öka emigrationstrycket 
ytterligare och EU skulle nog vara mångas förstahandsval. 
9. Hittills har EG:s åtgärder varit begränsade till följande områden: 
Kontraktmässiga åtgärder. Partnerskaps- och samarbetsavtal har tecknats med 
Kazakstan och Kirgisistan. I väntan på att de nya avtalen träder i kraft tillämpas 1989 års 
handels- och samarbetsavtal med Sovjetunionen bilateralt med vart och ett av de fem 
republikerna. Den första Gemensamma kommittén, med Uzbekistan, ägde rum den 12 maj 
enligt 1989 års avtal. Hittills har Kazakstan, Kirgisistan, Uzbekistan och Tadzjikistan 
undertecknat Energistadgan och Turkmenistan har meddelat sin avsikt att göra likadant. 
Livsmedelshjälp. Tadzjikistan och Kirgisistan är mottagare av den livsmedelsoperation på 
204 miljoner ecu som genomfördes av kommissionen för att hjälpa vissa nya oberoende 
stater igenom vintern 1994-95. Den hjälp de beviljats uppskattas till 20 miljoner ecu 
(Tadzjikistan) och 19 miljoner ecu (Kirgisistan). Försändelserna beräknas vara slutförda i 
maj 1995. Inom ramen för operationen på 204 miljoner ecu har ECHO levererat 
katastrofhjälp till Tadzjikistan (9,8 miljoner ecu) och Kirgisistan (6,2 miljoner ecu). 
Tekniskt bistånd. Alla republikerna har varit föremål för Tacisprogrammen (131,3 
miljoner ecu hittills). En nedbrytning av det tekniska bistånd som utgått på detta sätt 
beskrivs i bilaga B. Tacis demokratiseringsprogram genomför program i Kazakstan, 
Kirgisistan och Turkmenistan. EG har hjälpt den ekonomiska reintegrationsprocessen på 
marknadsbasis genom Tacis mellanstatliga program. 
Ekonomiskt bistånd. Alla republikerna har erhållit lån genom den kredit på 1250 miljoner 
ecu som beviljats för att finansiera import av livsmedel och medicinska produkter. Vissa 
länder har varit sena med att återbetala sina lån, men för närvarande är det bara 
Tadzjikistan som har åiterstående skulder (se bilaga C). 
Diplomatiska åtgärder. Kommissionens första delegation i regionen inledde sin 
verksamhet i Alma Ata i november 1994. 
10. Handel och investeringar har från en mycket låg grund ökat markant. 
Investeringssiffrorna är inte helt tillförlitliga, men det förefaller som om lejonparten av 
investeringen gått till energisektorn, och särskilt till Kazakstan8. EU har också ett 
betydande överskott i varuhandel med Kazakstan, och ett underskott med Uzbekistan. 
Med Turkmenistan har EU också ett litet underskott. Handeln med Tadzjikistan och 
Kirgisistan är alltjämt mycket småskalig (se bilaga D). 
11. EU:s målsättningar 
11.1. Utveckling och befästande av demokratin samt respekt för mänskliga rättigheter utgör 
några av EU: s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiks mål och utgör 
grundförutsättningarna för säkerhet och fred i regionen. Ekonomisk utveckling och 
uppbyggnaden av ett civilt samhälle som respekterar de mänskliga rättigheterna och de 
grundläggande friheterna hör till sitt väsen ihop. 
EU:s första uppgift är att stödja utvecklingen av breda, representativa, demokratiska 
institutioner som gör det möjligt för republikerna att förstärka sin interna 
sammanhållning, garantera sin långsiktiga livskraft som nationer och förhindra att den 
postsovjetiska eran efterföljs av ett maktvakuum som kan dra in tredje länder. 
11.2. Unionens andra uppgift är att minska orsakerna till konflikter. Främsta medlet för 
att åstadkomma detta är alltjämt den politiska och ekonomiska reformprocessen, men 
unionens betydelse som opartisk givare och som investerings- och handelspartner ger den 
större möjligheter att utöva politiskt inflytande i regionen än flertalet andra. Denna 
möjlighet kan också användas för att stödja FN och OSSE i deras ansträngningar att främja 
fredsprocessen i Tadzjikistan. Livsmedelsinsatsen på 204 miljoner ecu och ECHO:s 
arbete har redan gjort mycket för att höja EU:s profil i Tadzjikistan. De utgör en viktig 
grund för fortsatt aktion. 
11.3. Unionens tredje uppgift är att fortsätta att främja den ekonomiska reformprocessen. 
Som på andra håll i före detta Sovjetunionen är målet att arbeta tillsammans med de 
internationella finansinstitutionerna och andra givare för att hjälpa parterna att befästa 
Statistik över projektens aktualitetsperioder som sammanställts av UN ECE visar att 
Kazakstan var föremål för inte mindre än 39 % av de totala utländska 
direktinvesteringarna i övergångsekonomierna vid slutet av 1994. 
10 
ekonomisk disciplin, uppnå makroekonomisk stabilitet och libéralisera handel och 
investeringar. Ekonomisk reform skall följa kravet på hållbarhet och fullt inkorporera 
miljöhänsyn. 
11.4. Unionens fjärde uppgift är att förbättra sin egen ekonomiska säkerhet. För detta 
krävs att den har en mera aktiv roll i beslutsfattandet både vad gäller investeringar i 
energisektorn och i gruvdriften och vad gäller oljeledningsrutter, sektorer som har eller kan 
fa en betydande inverkan på miljön och som spelar en avgörande roll när det gäller att 
uppnå en hållbar utveckling. Partnerskaps- och samarbetsavtalen och Fördraget om 
europeiska energistadgan tillhandahåller den juridiska grunden för en dialog om dessa 
frågor, och man har allt att vinna på ett nära samarbete med andra investerare och med 
transiteringsländer. Ryssland faller under båda dessa kategorier. 
12. För främjandet av dessa målsättningar är det viktigt att unionen av regeringarna ses som 
vänligt sinnad, opartisk och ändå inte för avlägsen för att vara oengagerad. 
13. Unionen har kapacitet att genomföra detta. För närvarande ses den dock som en mindre 
betydelsefull partner än de internationella institutionerna, USA, Turkiet och (i Kirgisistans 
fall) även Schweiz. Om EU skall fullfölja sina målsättningar är det väsentligt att man höjer 
sin profil i hela regionen. Detta utgör ett av de starkaste argumenten för att den politiska 
dialogen skall intensifieras. 
Instrument 
14. Oaktat att ovan anförda mål gäller på regional nivå gör den stora variationen mellan 
republikerna det omöjligt att använda samma instrument för alla. Långt mera påtagliga 
framsteg på reformvägen har gjorts i Kazakstan och Kirgisistan än i de tre övriga 
republikerna, och oaktat oron över president Nazarbajevs upplösning av parlamentet och 
förlängningen av hans styre genom folkomröstningen av den 29 april, står dessa två 
republikers politik mycket närmare det som EU förväntar sig av sina partners i de nya 
oberoende staterna, bland annat de kriterier som framgår av ESK-dokumenten och själva 
partnerskaps- och samarbetsavtalen. De instrument som står till EU:s förfogande kan 
indelas i tre kategorier: ekonomiskt samarbete och bistånd, nya kontraktmässiga relationer, 
politiska och diplomatiska relationer. 
Ekonomiskt samarbete och bistånd 
15.1. Kazakstan och Kirgisistan 
Dessa länders utrikesfinanser anses vara tillfredsställande och de borde inte finna det 
omöjligt att fullgöra sina ekonomiska åtaganden. EG: s framtida aktioner kommer därför 
att koncentrera sig på tillämpningen av partnerskaps- och samarbetsavtalen (under 
förutsättning att de ratificeras) och interimsavtalen. Dessa avtal kommer att kompletteras 
av sektoriella avtal om handel med stål (Kazakstan) och kärnmaterial. Bistånd genom Tacis 
kommer att fortsätta. Det är ännu inte klart om livsmedelsinsatser enligt 1994-95 års 
principer kommer att behövas i framtiden i Kirgisistan, såsom fallet var med insatsen på 
204 miljoner ecu. Sådana beror i så fall i första hand på bedömningen som gjordes efter 
11 
EG/USA-insatsen som ägde rum i maj. EG får eventuellt ta ställning till humanitär hjälp till 
Kirgisistan genom ECHO, som man gjorde 1994. 
15.2. Uzbekistan och Turkmenistan 
EG kommer att överväga hur de politiska relationerna kan intensifieras (se nedan). Man 
har inte planerat några humanitära åtgärder, och även dessa länder förväntas fullfölja sina 
ekonomiska åtaganden. Tacisoperationer kommer också att fortsätta. 
15.3. Tadzjikistan 
Sedan de senaste striderna i Khorogområdet förefaller framtiden för 
vapenstilleståndsavtalet som undertecknades i Teheran i september 1994 tveksam. Man 
kan bara dra slutsatsen att de politiska förhållandena i landet ännu inte har förbättrats i 
sådan omfattning att en utvidgning av kontraktmässiga relationer kan bli aktuell, även om 
ett sektoriellt avtal om handel med kärnmaterial förutses. Tadzjikistan kommer troligtvis 
inte att betala den kvarstående skulden på ränteåterbetalningen av EG-lånet (inom ramen 
för EG:s kredit på 1250 miljoner ecu) i en nära framtid. 
Ett makroekonomiskt bidragspaket för Tadzjikistan är definitivt inte aktuellt. Å andra 
sidan har kommissionen för avsikt att återuppta de tidigare avbrutna Tacisaktiviteterna 
inom ramen för de begränsade medel som står till buds (uppskattade till cirka 4 miljoner 
ecu per år). Eftersom det alltjämt finns humanitära problem kommer ECHO:s aktiviteter i 
landet också att fortsätta. EU/USA-delegationen i maj för livsmedelsbehov besökte även 
Tadzjikistan. Om besöket resulterar i bedömningen att stöd behövs under 1995-96 vore 
det lämpligt att inkludera Tadzjikistan på liknande grunder som för andra behövande 
områden, särskilt Transkaukasien, eftersom så var fallet i insatsen på 204 miljoner ecu. 
15.4. Som slutsats kan sägas att EG:s hjälpoperationer i detta område under överskådlig tid 
kommer att begränsas till pågående Tacisoperationer, med undantag för den humanitära 
hjälp som skall utgå till Tadzjikistan och möjligen till Kirgisistan. Aktiviteterna kan 
emellertid inkludera en ökning av projekt inom demokratiseringsprogrammet riktade 
framför allt mot Kazakstan och Uzbekistan. Framtiden för projekt i Turkmenistan och 
Tadzjikistan måste betraktas i ljuset av såväl möjligheterna (bristen på demokrati är större 
än på andra håll) som hindren som ligger i vägen för deras förverkligande. 
16. Nya kontraktmässiga relationer 
16.1. Frågan är för närvarande begränsad till Uzbekistan och Turkmenistan. 
Förhandlingsmandatet för partnerskaps- och samarbetsavtal av oktober 1992 gällde 
samtliga stater som tidigare ingått i Sovjetunionen. Vid sin första genomgång av ärendet 
(rådets möte för allmänna frågor i mars 1994) konstaterade rådet att "första generationens" 
handels- och samarbetsavtal liknande 1989 års avtal mellan EG och Sovjetunionen kunde 
framförhandlas, men måste i så fall innefatta investeringsrelaterade åtgärder och en 
utvecklingsklausul som gör det möjligt att uppgradera avtalen till fullständiga 
partnerskaps- och samarbetsavtal så snart förhållandena (särskilt vad gäller mänskliga 
rättigheter) möjliggör detta. Vid rådets möte för allmänna frågor den 4 oktober föranledde 
oron över denna sistnämnda fråga rådet att anta en mera förbehållsam attityd. Man begärde 
att ordförandelandet i samarbete med kommissionen och medlemsstaternas ambassader i 
de två republikerna skulle utarbeta en rapport om de mänskliga rättigheterna innan man 
12 
tog ställning till om undersökande samtal skulle hållas eller ej. Gemensamma kommittéer 
skulle sammankallas parallellt i enlighet med 1989 års avtal. 
16.2. Det råder ingen tvekan om att man hyser oro när det gäller mänskliga rättigheter, och, 
mera specifikt, utsikterna för demokratin. Med hänsyn till de politiska förhållanden som 
beskrivits i punkt 3 ovan finns det också skäl att hysa allvarliga betänkligheter om huruvida 
EG på kort sikt genom någon sorts kontraktmässig relation kan förmå de två republikerna 
att förändra sin maktstruktur på ett sådant sätt att en äkta politisk pluralism kan slå rot. 
Som framgår av kommissionens dokument av februari 1994 kan ett sådant skifte med tiden 
komma till stånd om europeiska och andra "västerländska" bolag etablerar en betydande 
ekonomisk närvaro där, och en nödvändig förutsättning för detta är en nära relation med 
de två aktuella regeringarna. (Obs: de ekonomiska förbindelserna mellan EG och 
Uzbekistan är redan betydande. Handelsvärdet var 1993 mer än dubbelt så stort som EG: s 
handel med samtliga tre transkaukasiska republiker sammantagna). 
16.3. Detta motsatsförhållande mellan de kortsiktiga politiska och ekonomiska 
målsättningarna behandlas också i den rapport om mänskliga rättigheter som 
sammanställdes under det tyska ordförandeskapet. Ett antal västliga demokratier, bland 
annat några medlemsstater, har försökt överbrygga det genom att etablera bilaterala 
diplomatiska relationer samt handels- och investeringsrelationer med Uzbekistan i 
synnerhet, samtidigt som man fortsätter att genom diplomatiska kanaler uttrycka sin oro 
över mänskliga rättigheter. Skulle en dylik politik återspeglas på europeisk nivå skulle den 
peka i riktning mot ett mindre ambitiöst handels-, samarbets- och investeringsrelaterat 
avtal såsom det antyddes i rådets första behandling av frågan i mars 1994. Slutandet av 
fullständiga partnerskaps- och samarbetsavtal med Uzbekistans två samarbetspartner i 
"Centralasiens gemensamma marknad", Kazakstan och Kirgisistan, har emellertid gjort att 
det aktuella landet knappast kan förväntas acceptera en diskriminerande behandling, 
allrahelst om detta skulle formaliseras i ett nytt avtal som skall tillämpas i minst tio år. 
16.4. Som det redan har påpekats rörande Transkaukasien skulle för övrigt vilken som helst 
typ av nytt avtal tecknat av EG underkastas villkor beträffande mänskliga rättigheter. Ett 
handels-, samarbets- och investeringsrelaterat avtal skulle hur som helst innehålla flertalet 
element som ingår i ett partnerskaps- och samarbetsavtal, förutom den politiska dialogen 
och de politiska uttalandena i ingressen. En politisk dialog med Uzbekistan är emellertid av 
intresse för EU, inte bara av de allmänna skäl som anges ovan utan också med hänsyn till 
landets regionala betydelse, dess närhet till både Afganistan och Tadzjikistan samt 
produktionen av uran och narkotika i själva Uzbekistan och i angränsande områden i 
Tadzjikistan och Kirgisistan. Samma sak gäller för Turkmenistan, med hänsyn till landets 
förhållande till Iran och dess betydelse som långivare åt andra nya oberoende stater. 
16.5. Som slutsats kan sägas att det ligger i EU: s ekonomiska och säkerhetspolitiska intresse 
att etablera en mera regelbunden dialog med Uzbekistan och Turkmenistan. Det måste 
erkännas att EU:s politiska villkor för förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal 
(dvs. principerna i ESK-dokumenten) sannolikt inte kommer att tillmötesgås på kortare 
sikt. En regelbunden dialog kommer att göra det möjligt för de berörda parterna att mäta 
framstegen när det gäller att tillmötesgå de politiska och ekonomiska villkor som 
Europeiska unionen ställer för att förhandla om och sluta ett partnerskaps- och 
samarbetsavtal. 
13 
Följaktligen måste EU:s relationer med Uzbekistan och Turkmenistan ses i ett mera 
långsiktigt perspektiv. Å ena sidan erfordras ramar för den pågående utvecklingen av 
ekonomiska förbindelser. Å andra sidan måste gemenskapen intensifiera dialogen rörande 
de politiska angelägenheterna. 
16.6. Till dess att ett nytt avtal kan slutas kommer kontraktmässiga relationer fortsatt att 
grundas på 1989 års avtal. Avtalet torde vara brett nog för att möjliggöra överläggningar 
om flertalet frågor som skulle ingå i ett "mindre omfattande avtal" av det slag som 
förutsågs vid rådets möte för allmänna frågor i mars 1994. Det skulle bli möjligt att fatta 
gemensamma beslut om handels- och t.o.m. investeringsrelaterade frågor genom de 
rekommendationer som Gemensamma kommittén utfärdade i enlighet med 1989 års avtal. 
Dessa rekommendationer kan emellertid inte vara bindande i sig. De måste genomföras av 
varje part för sig. 
1989 års avtal kan kompletteras med sektoriella avtal där detta är lämpligt, dvs. för 
textilier, kärnmaterielhandel och eventuellt farligt avfall. 
16.7. Parallellt därmed bör EU inleda en regelbunden politisk dialog. Den skulle å ena sidan 
ta upp de frågor som behandlas i punkterna 12 och 16.4 och å andra sidan utformas som 
undersökande samtal i vilka EU kan förklara de kriterier som parterna i ett partnerskaps-
och samarbetsavtal förväntas uppfylla. Kriterierna är de som presenteras i ESK-
dokumenten, särskilt Parisstadgans bestämmeler rörande mänskliga rättigheter, demokrati 
och rättssäkerhet. EU skulle klargöra sin avsikt att förhandla om fullständiga partnerskaps-
och samarbetsavtal om och när tillräckliga framsteg har gjorts. 
Denna dialog måste med nödvändighet vara av informell natur såtillvida att den kan inte 
äga rum inom institutionella ramar. 
/ 7. Politiska och diplomatiska relationer 
17.1. Så småningom kommer partnerskaps- och samarbetsavtalen att vara det främsta medlet 
för politisk dialog med de centralasiatiska regeringarna. Den enda republiken utan ett 
sådant vore Tadzjikistan, och här bör EU genom periodiska samtal med den tadzjikiska 
regeringen och möten med den tadzjikiska oppositionen sträva efter att stödja FN:s och 
OSSE:s fredsinitiativ. I avvaktan på att avtalen träder i kraft bör EU använda sig av den 
dialog som omtalas i punkt 16.7 för att stödja sina övergripande politiska mål. 
17.2. OSSE har också organiserat seminarier i Centralasien i syfte att göra opinionsbildare 
där mera förtrogna med OSSE:s principer och åtaganden, särskilt i frågor som rör 
demokratiska principer och rättssäkerhet, och kommer snart att öppna ett centralasiatiskt 
kontor i Tazjkent för att fortsätta ett "utåtgående" program rörande alla aspekter av 
demokratisering. EU kan aktivt stödja och komplettera OSSE:s arbete som en del av sin 
politik gentemot Centralasien. 
17.3. Varje dialog med Centralasien bör omfatta möjligheten till en regional dimension. 
17.4. En nödvändig förutsättning är pågående samtal med Ryssland, särskilt om 
energirelaterade frågor och om Tadzjikistan. Sådana samtal bör äga rum bilateralt och i 
relevanta multilaterala fora. EU bör emellertid också överväga att inleda en dialog om 
14 
centralasiatiska frågor med Turkiet och Pakistan. Eftersom dessa länder, de fem 
centralasiatiska republikerna, Iran och Afganistan alla är medlemmar av (islamiska) 
Ekonomiska samarbetsorganisationen (ECO) skulle EU härigenom också kunna stärka 
sina befintliga kontakter med den organisationen. 
17.5. Om budgetmedlen medger detta kommer kommissionen att överväga möjligheten att 
öka sin diplomatiska representation genom ackreditering av sin delegation i Alma Ata 
och/eller genom en eventuell framtida etablering av en ny delegation i Tazjkent. Observera 
att Kazakstan, Kirgisistan och Uzbekistan nu har ambassader i Bryssel. 
Slutsatser 
18.EU:s politiska målsättningar, särskilt vad gäller mänskliga rättigheter och demokrati, är 
sofistikerade och ambitiösa. De kan bara uppnås på längre sikt och endast om de backas 
upp av en stark europeisk politisk och ekonomisk närvaro i regionen. EU behöver höja sin 
profil i Centralasien och har medlen för att göra det. Därmed inte sagt att samma 
instrument behöver användas i var och en av de nya nationerna. Unionens politik i regionen 
måste ta hänsyn till de mycket olika förhållandena i de fem republikerna. Den kan därför 
grundas på följande riktlinjer: 
Ekonomiskt samarbete och hjälp 
a) Partnerskaps- och samarbetsavtalet med Kirgisistan bör ratificeras och interimsavtalet 
undertecknas så snart som möjligt. Genomförandet av partnerskaps- och samarbetsavtalet 
med Kazakstan måste invänta ratificeringen, som avbrutits på grund av presidentens 
upplösning av parlamentet. Detta behöver dock inte utgöra hinder för förhandlingar om 
sektoriella avtal rörande exempelvis stål och handel med kärnmaterial. 
b) Alltefter bedömningen av behoven bör eventuella nya livsmedelshjälp på nytt inkludera 
Tadzjikistan och Kirgisistan. 
c) Tacisoperationer bör fortsätta i samtliga fem republiker. Dessa bör även innebära en 
ökning av aktiviteter i enlighet med demokratiseringsprogrammet, särskilt i de två största 
republikerna, Kazakstan och Uzbekistan. 
d) ECHO bör fortsätta att tillhandahålla humanitär hjälp i Centralasien, i enlighet med 
behoven. 
e) För närvarande fordras det inte att EG involveras i stödet till de centralasiatiska 
republikernas utrikesfinanser. På längre sikt måste man eventuellt överväga en lösning för 
Tadzjikistan, som byggt upp ansenliga kvarstående skulder vad gäller ränteåterbetalning till 
EG. 
Nya kontraktmässiga relationer 
Det ligger i EU:s ekonomiska och säkerhetspolitiska intresse att etablera en mera regelbunden 
dialog med Uzbekistan och Turkmenistan. Det måste dock erkännas att EU:s politiska villkor 
för förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal (dvs. principerna i ESK-dokumenten) 
15 
sannolikt inte kommer att tillmötesgås på kortare sikt. En regelbunden dialog kommer att göra 
det möjligt för de berörda parterna att mäta framstegen när det gäller att tillmötesgå de 
politiska och ekonomiska villkor som Europeiska unionen ställer för att förhandla om och 
sluta ett partnerskaps- och samarbetsavtal. 
EU bör därför inleda en regelbunden politisk dialog. Den skulle å ena sidan ta upp unionens 
övergripande politiska angelägenheter och å andra sidan utformas som undersökande samtal i 
vilka EU kan förklara de kriterier som parterna i partnerskaps- och samarbetsavtalen förväntas 
uppfylla. EU skulle klargöra sin avsikt att förhandla om fullständiga partnerskaps- och 
samarbetsavtal om och när tillräckliga framsteg har gjorts. 
Denna dialog måste med nödvändighet vara av informell natur såtillvida att den kan inte äga 
rum inom institutionella ramar. Formella kontakter om ekonomiska frågor bör fortsätta 
parallellt därmed, grundade på 1989 års avtal och, där detta är lämpligt, sektoriella 
handelsavtal. 
Politisk dialog 
Partnerskaps- och samarbetsavtalen och dialogen med Uzbekistan och Turkmenistan skulle 
också utgöra de främsta medlen för att främja EU:s målsättningar. Det bör emellertid också 
finnas möjlighet till en sådan dialog på regional nivå. Unionen bör använda sitt inflytande för 
att stödja FN:s och OSSE:s ansträngningar att hålla takten i den interna tadzjikista 
fredsprocessen. Politiska frågor rörande Centralasien, bland annat Tadzjikistan och tillgången 
till energi, bör diskuteras som led i pågående politiska kontakter med Ryssland, Turkiet och 
Pakistan, såväl bilateralt som i multilaterala fora. I detta sammanhang bör EG också stärka 
sina befintliga kontakter med Ekonomiska samarbetsorganisationen. 
Kommissionen kommer att överväga möjligheten att förstärka sin diplomatiska representation 
i regionen, om budgetmedlen medger detta. 
19. Ett antal av de åtgärder som anges ovan kan bli föremål för en gemensam ståndpunkt av 
EU. 
Bilaga A: Sammanfattning av den ekonomiska situationen i Centralasiens republiker 
Bilaga B: Sammanfattning av Tacisaktiviteterna i regionen 
Bilaga C: Situationen beträffande återbetalning av EG-lån inom ramen för krediten på 
1250 miljoner ecu 
Bilaga D: EG: s handel med Centralasien 
16 
Utkast 
Gemensam ståndpunkt 
om Europeiska unionens mål och prioriteringar 
beträffande de nya oberoende staterna i Centralasien 
I samband med att kommissionen överlämnar sitt meddelande om helheten av Europeiska 
unionens relationer med de nya oberoende staterna i Centralasien till rådet finner den det 
nödvändigt att samtidigt; föreslå att rådet antar en gemensam ståndpunkt enligt artikel J.2 i 
Fördraget om Europeiska unionen 
17 
GEMENSAM STÅNDPUNKT 
av den 
om Europeiska unionens mål och prioriteringar beträffande de nya oberoende staterna i 
Centralasien, fastställd av rådet med stöd av artikel J.2 i Fördraget om Europeiska 
unionen, 
(95/../GUSP) 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA 
STÅNDPUNKT 
med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel J.2 i detta. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
A. Europeiska unionen kommer att eftersträva följande mål och prioriteringar i sina 
relationer med republikerna Kazakstan, Kirgisistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och 
Uzbekistan. 
1. Att stödja republikernas oavhängighet, suveränitet och territoriella integritet. 
2. Att stödja vidareutvecklingen av demokratiska normer och institutioner, respekten för 
mänskliga rättigheter och medborgerliga friheter samt rättsstatsprincipen. 
I detta avseende kommer det att vidtas praktiska hjälpåtgärder, upprättas 
kontraktsmässiga relationer och ges rådgivning i lagstiftningsfrågor och hjälp med att 
upprätta demokratiska institutioner genom kontakter mellan tjänstemän, 
parlamentariker och icke-statliga organisationer samt genom övervakning av val 
3. Att stöda och komplettera FN:s och OSSE:s arbete för att främja fredsprocessen i 
Tadzjikistan och för alla aspekter av demokratisering i regionen. 
4. Att främja den politiska och ekonomiska reformprocessen i allmänhet. 
5. Att ge humanitärt bistånd, inbegripet nödvändiga livsmedel och bränsle, utöver 
gemenskapens insatser inom dessa områden, där detta bedöms nödvändigt. 
6. Att nära samarbeta med de internationella finansinstituten, andra bidragsgivare och 
andra oberoende stater i frågor som gäller humanitärt bistånd och stöd till den 
ekonomiska utvecklingen i regionen. 
7. Att inleda en regelmässig politisk dialog med Uzbekistan och Turkmenistan för att 
diskutera frågor som gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen 
och särskilt för att mäta framstegen när det gäller att uppfylla de villkor som EU ställer 
för förhandlingar om och ingående av ett partnerskaps- och samarbetsavtal. 
8. Att stöda väl avvägda lösningar vad gäller tillgång till och transitering för export av 
energiprodukter. 
18 
9. Att främja samarbete inom multilaterala organ, däribland FN, OS SE och 
Energistadgekonferensen. 
B. Medlemsstaterna skall säkerställa att deras nationella politik överensstämmer med 
denna gemensamma ståndpunkt. 
RÅDET FRAMHÅLLER att gemenskapen på grundval av kommissionens initiativ kommer 
att bidra till uppnåendet av ovan nämnda mål och prioriteringar särskilt genom genomförande 
av de partnerskaps- och samarbetsavtal som undertecknats med Kazakstan och Kirgisistan och 
genomförande av fördraget om Europeiska energistadgan. 
RÅDET KOMMER ATT VIDTA de nödvändiga åtgärderna för att främja de mål som nämns 
ovan, där så är lämpligt på basis av kommissionens förslag. 
C. Denna gemensamma ståndpunkt skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas 
officiella tidning. 
Utfärdad i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordförande 
19 
Bilaga A 
SAMMANFATTNING AV DEN EKONOMISKA SITUATIONEN 
I REPUBLIKERNA I CENTRALASIEN 
20 
Den ekonomiska situationen i Kazakhstan 
Fram till 1994 verkade regeringen inte driva en seriös och försiktig strategi i fråga om övergången 
frän planekonomi till marknadsekonomi. År 1994 antog Kazakhstan ett övergripande 
reformprogram. Landet har även inlett ett makroekonomiskt stabiliseringsprogram med stöd från 
Internationella valutafonden. 
BNP har minskat stadigt under de senaste åren. Efter att ha minskat med 15 % år 1992 och med 
16 % är 1993 noterades en minskning med 20 % år 1994. Brist på bränsle, reservdelar och 
material tillsammans med en försvagad efterfrågan i OSS-staterna samt kraftiga minskningar av de 
ryska oljeleveranserna, som de kazakstanska raffinaderierna är beroende av (trots att Kazakhstan är 
ett oljeexporterande land), är de främsta orsakerna till den kraftiga nedgången i produktionen. 
Handeln med länderna i OSS fortsatte att minska kraftigt. 
Industriproduktionen drabbades av betydande nedgångar. År 1992 noterades en nedgång på 15 %, 
följd av en minskning på 16 % år 1993. År 1994 skedde en minskning på 20 %. Kazakhstans 
industri domineras av gruv- och bearbetningsindustri eftersom landet har rika naturtillgångar: guld, 
järnmalm, kol, koppar, krom, wolfram, zink och bly. Petroleumsektorn spelar en central roll i 
landets ekonomi och svarar för en tredjedel av den export som ger hårdvaluta. Besvärliga 
handelsförbindelser med OSS-länderna, som har varit landets främsta handelspartners sedan 1990, 
liksom problem med tillgången på industrivaror och med införandet av ny teknologi har varit de 
främsta orsakerna till den kraftiga nedgången i industriproduktionen. 
Jordbruket svarar för omkring 40 % av BNP. Kazakhstan är en nettoexportör av jordbruksvaror 
(särskilt spannmål) till andra republiker i före detta Sovjetunionen. Mark och övriga naturtillgångar 
tillhör staten och kan inte säljas till utländska medborgare - arrendering är däremot tillåten. Inom 
ramen för regeringens reformprogram har flera priskontroller avskaffats och den andel av 
produktionen som omfattas av statliga beställningar har minskat. 
Den höga inflationen är ett allvarligt problem för Kazakhstans ekonomi. År 1992 uppgick den till 
1 176 %, följt av 1 662 % år 1993 och 1 826 % år 1994. Ett av Kazakhstans främsta mål är att 
minska inflationen - 1995 förväntas inflationen uppgå till 120 %. I november 1993 infördes den 
nationella valutan - tenge. 
Arbetslösheten fortsätter att öka. Det beräknas att omkring 20 % av arbetskraften kommer att stå 
utan arbete vid slutet av 1995. Endast ett fåtal personer mottar arbetslöshetsunderstöd. 
Kazakhstan noterade ett budgetunderskott på 7,3 % av BNP år 1992, 1,2 % år 1993 och 4,6 % år 
1994. Ett underskott på 3,5 % beräknas för 1995. Regeringen genomförde en åtstramning av 
skattepolitiken under 1994, främst genom kraftiga utgiftsnedskärningar. På inkomstsidan vidtas nu 
åtgärder för att gå vidare med avskaffandet av skattebefrielser och tor att förbättra 
skatteindrivningen. 
21 
Under 1992 uppgick handelsunderskottet till 1 100 miljoner US-dollar, följt av ett underskott på 
438 miljoner US-dollar år 1993 och på 857 miljoner US-dollar år 1994. 40 % av handeln bedrivs 
fortfarande med OSS-länderna. EU hade ett handelsunderskott gentemot Kazakhstan både år 1993 
(340 miljoner ecu) och under de första nio månaderna av 1994 (129 miljoner ecu). Underskottet 
gäller handel med naturtillgångar, särskilt inom energisektorn. 
De löpande betalningarna uppvisade ett underskott på 1500 miljoner US-dollar år 1992, 438 
miljoner US-dollar år 1993 och 995 miljoner US-dollar år 1994. År 1995 beräknas underskottet 
uppgå till mer än 1000 miljoner US-dollar. 
Vissa inledande privatiseringar ägde rum mellan 1991 och början av 1993. Omkring 7 000 företag 
av totalt 48 000 privatiserades formellt. De motsvarar omkring 10 % av alla statsägda tillgångar 
och 12 % av den totala sysselsättningen. Företagen såldes främst ut till arbetarkollektiv och 
företagsledning. Ett nationellt privatiseringsprogram för 1993 - 1995 inleddes i mitten av år 1993. 
22 
Den ekonomiska situationen i Kirgisistan 
Landet är bland de minst utvecklade av de nya oberoende staterna. Trots detta har Kirgisistan rykte 
om sig att vara ett av de mest demokratiska länderna i OSS och att ha gjort betydande framsteg när 
det gäller ekonomiska reformer under mycket ogynnsamma förhållanden. Efter en mycket kraftig 
minskning av den ekonomiska verksamheten under de första reformåren bör man kunna se en 
begynnande vändning under 1995. 
Jordbruket är fortfarande den främsta ekonomiska verksamheten i landet även om industrin svarar 
för en något större andel av nettomaterialprodukten än i regionen i övrigt. Det finns större 
industrier som är verksamma inom metallurgi, maskintillverkning, livsmedelsberedning, elekronik 
och textilier. Kirgisistan har betydande fyndigheter av en del viktiga mineraler, särskilt kol men 
även guld, kvicksilver och uran, men utvinningen försvåras av det bergiga landskapet i en stor del 
av landet. Landets många floder gör det möjligt att producera betydande mängder vattenkraft, 
varav en del exporteras. 
Upplösningen av det sovjetiska betalningssystemet och sammanbrottet för handeln mellan 
republikerna ledde till en allvarlig brist på insatsvaror för industriproduktionen. Landet drabbades 
av en allvarlig försämring av bytesförhållandet. Som en följd av detta antas reala BNP ha minskat 
med 5 % år 1991, med 19 % år 1992, med 16 % år 1993 och med omkring 5,5 % år 1994. 
Nedgången i produktionen beräknas vända under 1995. 
Kirgisistans reformsträvanden inleddes 1992 när landets parlament antog ett genomgripande 
ekonomiskt reformprogram baserat på en sträng valuta- och kreditkontroll. Avsikten är att minska 
inflationen från nästan 1 300 % år 1993 till ett mål på 10 % vid utgången av 1997. Den årliga 
inflationen år 1994 beräknas uppgå till strax under 300 %. Den officiella arbetslösheten har fortsatt 
att vara tämligen låg under senare år (endast 1,5 % år 1993), men det har hävdats att den dolda 
arbetslösheten är omkring 10 %. Kirgisistans åtagande att genomföra marknadsreformer har gjort 
det möjligt för landet att uppbringa starkt internationellt stöd för sitt ekonomiska program. Vid 
mitten av 1994 hade 35 % av industriföretagen privatiserais. 
Skattepolitiken har än så länge spelat en mindre roll i stabiliseringssträvandena. Inom ramen för det 
ESAF-program som man har kommit överens om med Internationella valutafonden avser 
regeringen emellertid att minska budgetunderskottet från 8 % av BNP år 1993 till omkring 3 % år 
1997. Det har funnits problem både på inkomst- och utgiftssidan. Att undanröja återstående direkt 
och indirekt statligt stöd kommer att ha hög prioritet. Auktioner för skattkammarväxlar används 
alltmer som ett sätt att finansiera budgetunderskottet. Minskningen av skattebortfallet kommer 
emellertid också att få gynnsamma följder för penningpolitiken. I maj 1993 införde landet en 
särskild valuta - som. 
23 
Landet har fortfarande ett stort underskott i betalningsbalansen. År 1993 uppgick underskottet till 
16 % av BNP. Landet har också efter Sovjetunionens sammanbrott drabbats av två omständigheter 
som allvarligt inverkat på handeln. För det första har republikens bytesförhållande försämrats 
avsevärt till följd av den kraftiga uppgången för priserna på energiimport. För det andra har landet 
på grund av upplösningen av det sovjetiska systemet för betalning mellan republikerna drabbats 
både av en akut brist på nödvändiga insatsvaror från andra republiker och av en nedgång i 
efterfrågan på landets exportvaror. År 1994 uppgick exporten till 14 % av BNP jämfört med 21 % 
år 1993. Utlandsskulden beräknas stiga kraftigt från 18 % av BNP år 1993 till omkring 36 % år 
1997. Landets förmåga att betala av en skuld av den här storleksordningen kommer därför att vara 
beroende av om man lyckas öka sina inkomster i hårdvaluta genom ökad export och kan locka till 
sig ett större inflöde av utländska investeringar. 
Under 1993 och 1994 har det skett en betydande ökning av handeln med EU. 
24 
Den ekonomiska situationen i Tadzjikistan 
Tadzjikistan blev självständigt i september 1991 och regeringen påbörjade en rad reformer. Under 
1992 och början av 1993 var Tadzjikistan emellertid drabbat av ett inbördeskrig som underblåstes 
av motsättningar mellan regioner och klaner. Den ekonomiska utvecklingen har i hög grad 
påverkats av kriget och de interna stridigheterna samt av störningar som är en följd av 
upplösningen av före detta Sovjetunionen, dess centralstyrda ekonomi och dess handels- och 
betalningssystem. På grund av kriget och den bristfälliga uppsamlingen av data för nationell 
statistik är uppgifterna om Tadzjikistan ofullständiga och möjligen otillförlitliga. 
Tadzjikistans bruttonationalprodukt beräknas ha minskat med 12 % under perioden januari - juni 
1994, efter att ha minskat med 27 % år 1993 och med 30 % år 1992. 1 fråga om 
nettomaterialprodukt beräknades ekonomins storlek vid slutet av 1993 vara omkring 40 % av 1988 
års nivå. 
I augusti 1994 uppgavs omkring 120 000 personer, eller 6 % av den ekonomiskt aktiva 
befolkningen på 1,9 miljoner, vara arbetslösa. Bara 21 500 personer hade emellertid registrerats 
som arbetslösa vid slutet av 1993 på grund av de stränga villkor som måste uppfyllas för att en 
person skall anses vara berättigad till understöd. 
Den finansiella situationen blir allt svårare eftersom det saknas klart fastställda penning- och 
valutabestämmelser. Kredit- och penningpolitiken var under 1993 fortfarande främst inriktad på att 
tillgodose regeringens och de statsägda företagens finansieringsbehov snarare än på att uppnå 
makroekonomiska mål. 
Ryska rubel från tiden före 1993 var fortfarande ett lagligt betalningsmedel fram till början av 
januari 1994. Efter det att den ryska federationen drog in ryska rubel från tiden före 1993, som var 
i omlopp i dess territorium, införde den tadzjikistanska regeringen den nya ryska rubeln som 
nationell valuta, utan att formellt ingå i en monetär union med Ryssland. I slutet av 1993 fick 
regeringen ett lån på affärsmässiga villkor på 120 miljarder rubel från Ryssland för att säkra en lika 
stor sändning valuta för nationell omsättning. 
Prisinflationen uppgick till i genomsnitt 32 % per månad under 1993 men uppvisade en 
nedåtgående tendens i början av 1994. 
Under 1993 noterade statsbudgeten ett underskott på 25 % av BNP. Underskottet finansierades helt 
och hållet genom lån från riksbanken. Detta innebar en förbättring jämfört med resultatet år 1992 
då underskottet uppgick till 31 % av BNP. Den blygsamma förbättringen av budgeten år 1993 var 
resultatet av en utveckling mot en stramare skattepolitik, något som myndigheterna uppfattade som 
ett krav från Rysslands sida för att landet skulle få ingå i ett nytt rubelområde. 
Beräkningar för betalningsbalansen som gjorts av Internationella valutafonden visar på en ökning 
av underskottet i fråga om de löpande betalningarna från omkring 53 miljoner US-dollar år 1992 
till 204 miljoner (30 % av BNP) år 1993. Den beräknade exporten uppgick till 452,2 miljoner US-
dollar medan importen uppgick till 660,3 miljoner US-dollar år 1993. Nästan all redovisad handel 
stod under sträng kontroll av myndigheter som är direkt knutna till regeringen. Större delen av 
handeln med före detta Sovjetrepubliker grundade sig på bilaterala handelsavtal som ländernas 
respektive regeringar förhandlat fram med priser som ligger nära priserna på världsmarknaden. Det 
uppskattas emellertid att bara 30 - 40 % av dessa avtal har uppfyllts. 
25 
Den ekonomiska situationen i Turkmenistan 
När det gäller naturtillgångar har den turkmenistanska ekonomin en tämligen avundsvärd ställning 
jämfört med vissa av grannländerna i Centralasien. Landet är en av världens största leverantörer av 
naturgas och gynnas även av betydande oljefyndigheter. Turkmenistan är också en stor producent 
och exportör av bomull. Icke desto mindre har Turkmenistan haft mycket svårt att utnyttja sina 
fördelar i fråga om naturtillgångar. Restriktioner i fråga om gasledningar har gjort att landet har 
förlorat det tillträde till västvärldens exportmarknader som är avgörande för om det skall kunna 
sälja sina energiprodukter till världsmarknadspriser. Dessutom har andra nya oberoende stater 
byggt upp betydande skulder i uteblivna betalningar för olje- och gasleveranser gentemot 
Turkmenistan. Vid slutet av 1994 uppgick skulderna i form av uteblivna betalningar för 
gasleveranser till 1 740 miljoner US-dollar eller 73 % av BNP. 
Under 1992 minskade BNP i Turkmenistan med omkring 8 %. Detta var avsevärt mindre än i de 
övriga centralasiatiska länderna. Under 1993 uppvisade ekonomin en betydande återhämtning med 
draghjälp från energisektorn då BNP ökade med omkring 10 %. De övriga central asiatiska 
länderna drabbades av ytterligare nedgångar i produktionen under samma år. År 1994 skedde 
emellertid en katastrofal vändning av Turkmenistans positiva utveckling. BNP minskade återigen, 
med omkring 4 %, då naturgasproduktionen minskade kraftigt med över 40 %. Trots att den 
ekonomiska verksamheten i stort sett var förlamad under 1994 steg faktiskt inflationen från 1993 
års dystra rekord på 1 500 %. Den årliga inflationen under 1994 antas ha varit över 2 500 % vilket 
visar på prisjusteringarnas direkta påverkan. Införandet av den nya turkmenistanska valutan (manat) 
år 1993 var tänkt som ett sätt för landet att få bort kopplingen till den inflatoriska miljön i 
rubelområdet, men har än så länge inte lyckats leda till en ny period med prisstabilitet. 
De turkmenistanska myndigheterna har icke desto mindre gjort tämligen framgångsrika 
ansträngningar för att begränsa ökningen av budgetutgifterna trots de kraftigt minskade 
skatteintäkterna. Därför har landet, medan budgetunderskottet har begränsats till mer eller mindre 
hanterbara nivåer, drabbats av akuta problem med betalningsbalansen. Införandet av allt fler 
stränga budgetrestriktioner i Ryssland har kraftigt minskat efterfrågan på centralasiatiska 
produkter. Samtidigt har de turkmenistanska myndigheterna vidtagit en rad särskilda åtgärder 
avsedda att minska importen och begränsa förlusten av den utländska valutareserven. Utsikterna 
vad gäller betalningsbalansen för de närmaste åren är högst osäkra eftersom situationen är starkt 
beroende av om Turkmenistans främsta handelspartners kan betala för de leveranser av olja och gas 
som landet exporterar samt av möjligheten att utnyttja alternativa gas- och oljeledningssträckor. 
Landets utlandsskuld beräknas ha ökat från 168 miljoner US-dollar vid slutet av 1993 till 418 
miljoner US-dollar (eller 18 % av BNP) vid slutet av 1994. Den officiella valutakursen (75 manat 
per US-dollar) har hållits kvar på en högt värderad nivå jämfört med nivån på den svarta 
marknaden. Detta kan tyda på en medveten politik för att hålla nere importkostnaderna för vissa 
viktiga sektorer. 
Processen för att omvandla landets ekonomi till ett marknadsbaserat system påbörjades under 1992 
med liberalisering av handeln och vissa viktiga priser och med införande av en rad penning- och 
valutareformer. Landet har nu ett relativt liberalt klimat för utländska investeringar och även ett 
tämligen öppet handelssystem. Det måste emellertid noteras att landet endast har gjort begränsade 
framsteg när det gäller privatiseringar. 
26 
Förbindelserna med EU kommer att bli allt viktigare i takt med landets ansträngningar att utvecklas 
till en betydande leverantör av energiprodukter. EU är både en stor möjlig konsument av 
energiprodukter och en viktig leverantör av investeringskapital, tjänster och utrustning. 
Den ekonomiska situationen i Uzbekistan 
Sammanbrottet för de traditionella handelssystemen i OSS-staterna och utvecklingen mot 
världsmarknadspriser, särskilt för handeln med petroleumprodukter, har haft en negativ inverkan 
på Uzbekistans handelsposition. Regeringen har antagit ett program för ekonomiska och 
strukturella reformer för att begränsa nedgången i produktion och handel, modernisera 
institutionella och ekonomiska strukturer och skapa en utveckling mot en öppen och effektiv 
marknadsekonomi. Direkta statliga priskontroller på alla livsmedel och konsumtionsvaror (med 
undantag av vissa nödvändiga basvaror) avskaffades under perioden 1993 - 1994 och direkta 
budgetsubventioner för konsumtionsvaror togs bort år 1994. Den nationella valutan - som -
infördes den 1 juli 1994 med en kurs på 1:7 per US-dollar. 
År 1992 minskade BNP med 11 %, år 1993 skedde en minskning med 2,4 % och år 1994 
noterades en minskning med 2,5 %. BNP förväntas minska med ytterligare 4 % under 1995. 
Nedgången i produktionen i Uzbekistan är fortfarande mycket mindre än i de flesta andra OSS-
stater och det finns två huvudorsaker till detta resultat. För det första skyddade Uzbekistans 
specialisering på produktion av jordbruks- och energiprodukter ekonomin i viss mån mot 
sammanbrottet för produktionen i OSS-staterna som främst berörde tillverkningssektorerna. 
Oljeproduktionen ökade avsevärt till följd av upptäckten och öppnandet av ett nytt oljefält. För det 
andra gick Uzbekistan långsammare fram än övriga OSS-stater när det gällde att avskaffa statliga 
beställningar och subventioner. Den fortsatta kontrollen bidrog tillfälligt till att förhindra drastiska 
nedgångar i Uzbekistans ekonomi. 
Industriproduktionen sjönk med 12 % år 1992 och med ytterligare 8 % år 1993. 
Industriproduktionen domineras av utvinningsindustrierna. Gasindustrin, kolindustrin och 
petroleumindustrin utgör de starkaste sektorerna. Uzbekistan ligger på andra plats bland OSS-
staterna och på åttonde plats i världen i fråga om den totala guldproduktionen. Landet har också 
betydande fyndigheter av silver, koppar, bly och zink. 
Jordbrukssektorn svarar för omkring 30 % av BNP och jordbruksproduktionen domineras av 
bomull. En tredjedel av bomulls- och spannmålsproduktionen, som inte omfattas av statliga 
beställningar, kan säljas av jordbrukarna till fria priser, främst genom lokalstyren. Detta minskar 
de världsmarknadspriser som jordbrukarna måste betala för utrustning och maskiner som 
importeras från Ryssland. 
Inflationen som var 640 % år 1992 sjönk till 530 % år 1993 och ökade till 720 % år 1994. År 
1995 väntas inflationen uppgå till 140 %. Under de senaste tre åren har inflationen varit ett 
allvarligt makroekonomiskt problem i Uzbekistan som avspeglar en stimulans inriktad penning- och 
valutapolitik, lönehöjningar, varubrist och höjningar av priset på importerade insatsvaror, särskilt 
27 
energiprodukter. Den höga inflationen under 1994 beror på prisliberaliseringen eftersom endast ett 
fåtal produkter numera omfattas av priskontroller. 
Den ekonomiskt aktiva befolkningen uppgick år 1994 till 8,9 miljoner ur en totalbefolkning på 
22,1 miljoner. De officiella arbetslöshetssiffrorna är fortfarande mycket låga (4,5 %). Den verkliga 
andelen beräknas vara mycket högre (omkring 20 %). 
Uzbekistan noterade ett budgetunderskott på 18 % av BNP år 1992, men det hade minskat till 12 
% år 1993 och till 3,6 % år 1994. År 1995 förväntas underskottet uppgå till 3,5 %. 
Uzbekistan hade ett handelsunderskott på 236 miljoner US-dollar år 1992, på 378 miljoner US-
dollar år 1993 och ett överskott på 41 miljoner US-dollar år 1994. Handeln mellan Uzbekistan och 
EU gav ett överskott på 214 miljoner ecu för det centralasiatiska landet och ett överskott på 130 
miljoner ecu noterades under de första nio månaderna 1994. 
De löpande betalningarna uppvisar fortfarande ett underskott. År 1992 noterades ett underskott på 
11,8 % av BNP, år 1993 ett underskott på 9 % av BNP och år 1994 noterades ett underskott på 
9,4 %. År 1995 förväntas en kraftig nedgång till 18 % av BNP. Underskottet i de löpande 
betalningarna uppvägdes mer än väl av inflödet av kapital, vilket gjorde det möjligt för Uzbekistan 
att bygga upp sin internationella valutareserv. 
I sitt inledande skede var regeringens privatiseringsprogram inriktat på bostäder och privatisering 
av små företag helt eller delvis. Regeringen är nu fast besluten att ta itu med privatiseringen av 
medelstora och stora företag. Inom den finansiella sektorn avser myndigheterna stärka riksbanken 
genom att anta ny lagstiftning för riksbanken. Det finns ännu ingen fondbörs i Tashkent. 
28 
Bilaga B 
SAMMANFATTNING AV PÅGÅENDE TACIS-VERKSAMHET 
I CENTRALASIEN 
29 
TACIS-VERKSAMHET SOM FÖR NÄRVARANDE GENOMFÖRS I KAZAKHSTAN 
Totalt mer än 60 miljoner ecu 
Vägledande program 
TACIS-strategierna i Kazakhstan har angivits i två vägledande program, det törsta för 1992 och det 
andra för treårsperioden 1993 - 1995, vilket gäller som vägledning för 1995 års handlingsprogram. 
Den ursprungliga strategin (april 1992) var inriktad på det lokala yrkeskunnande och de kunskaper 
som behövs för att påskynda den ekonomiska reformprocessen. 
TACIS-strategin för 1993 - 1995 (den nu gällande strategin) begränsade antalet planerade insatser 
till tre av de sektorer av avgörande betydelse som behandlades i 1992 års program i syfte att 
åstadkomma största möjliga verkan: omstrukturering av företag, livsmedel och mänskliga resurser. 
Om möjligt kombineras inriktningen på sektorer med geografisk inriktning. 
De övergripande målen bibehåller tonvikten från 1992 på förbättring av lokalt yrkeskunnande och 
spridning av den kunskap som behövs inom alla sektorer som omfattas av den ekonomiska 
reformprocessen. 
Åtgärderna är avsedda att stödja Kazakhstan i genomförandet av ekonomiska och sektoriella 
reformer samt i utvecklingen mot politisk demokrati och regeringen spelar en viktig roll i valet av 
verksamheter. 
Inom den centrala sektorn Omstrukturering och utveckling av företag är samarbetet inriktat på 
att stödja följande: 
* Privatisering och omstrukturering av företag. 
* Utveckling av nyligen privatiserade små och medelstora företag. 
* Förbättring och modernisering av finansiella tjänster. 
Inom Produktion, beredning och distribution av livsmedel, syftar programmet för perioden 1993 
- 1995 till att stödja följande: 
* Institutionella och politiska reformer, särskilt jordreformer. 
* Produktion och distribution av jordbruksutrustning, insats varor och produkter 
för privata jordbrukare. 
Utveckling av mänskliga resurser, den tredje sektorn, omfattar stöd till följande: 
* Utbildning av tjänstemän i den offentliga förvaltningen; 
förbättring av undervisningen i ekonomi och företagsledning. 
* Ytterligare reformer inom den offentliga förvaltningen, förvaltningen av det 
statliga investerings-programmet, politisk och juridisk rådgivning till regeringen. 
Handlingsprogram 
Före Sovjetunionens sammanbrott omfattades Kazakhstan av en del av TA CIS-programmet på totalt 
400 miljoner ecu för alla de nya oberoende staterna, som var inriktat på fem stora sektorer: 
utbildning i företagsledning, finansiella tjänster, livsmedelsdistribution samt energi och transport. 
Inom ramen för 1991 års program beviljades bidrag på totalt 10,86 miljoner ecu till stöd för 
initiativ i Kazakhstan, däribland nationella åtgärder inom utbildning, livsmedelsdistribution och 
energi (som är förtecknade nedan) och åtgärder som samordnats mellan republikerna inom 
utbildning i företagsledning och finansiella tjänster. 
Tre nationella handlingsprogram har utarbetats inom ramen för den överenskomna övergripande 
strategin, det första i juli 1992 (20,60 miljoner ecu), det andra år 1993 (14,00 miljoner ecu) och 
30 
det tredje år 1994 (14,00 miljoner ecu). Ett fjärde handlingsprogram för 1995 förhandlades fram i 
mars 1995 och skall behandlas av TACIS-kommittén i juli 1995. Följande avsnitt sammanfattar de 
godkända handlingsprogrammen, indelade efter sektor, och anger vilket år de godkändes. 
Omstrukturering och utveckling av företag Totalt +/- 20 miljoner ecu 
Privatisering 
Privatisering (i synnerhet stöd till massprivatiseringsprogrammet : 3,15 miljoner ecu (1992) 
Institutioner som genomför massprivatiseringsprogrammet (Statliga kommittén 
för statlig egendom (GKI) 0,90 miljoner ecu; och Statliga privatiseringsfonden 
(GPF) 1,10 miljoner ecu 2,00 
miljoner ecu (1993) 
Anti-monopolkommissionen (politisk och juridisk rådgivning) : 0,35 miljoner ecu (1993) 
Nyligen privatiserade företag (tekniskt bistånd för att förbättra effektiviteten av 
omstruktureringsinvesteringar för att stödja nyligen privatiserade företag) 0,59 
miljoner ecu (1993) 
Statliga kommittén för statlig egendom (GKI) och Statliga privatiserings­
fonden (GPF) (rådgivning, hjälp med privatiseringen av ytterligare fyra företag) 1,80 
miljoner ecu (1994) 
Stöd efter privatisering (inklusive Aktyubinsk-regionen) : 2,50 miljoner ecu (1994) 
Utveckling av små och medelstora företa? 
Affärskontaktcentrum (Almaty BCC) : 0,75 miljoner ecu (1992) 
Fonden för företagsstöd (förnyelse- och teknologistöd) : 1,35 miljoner ecu (1993) 
Avdelning för rådgivning inom qffärskontaktcentret (Almaty; produktions-
och företagsledningsinformation, nätverk för konsultverksamhet och 
företagsutbildning, utbildning) : 0,45 miljoner ecu (1993) 
Uppbyggnad av institutioner och politisk rådgivning (politisk rådgivning 
för Företagarförbundet, byrån för utveckling av små och medelstora företag 
i Aktyubinsk ochstöd till BCC) : 1,40 miljoner ecu (1994) 
Finansiella tjänster 
Affärsbanksutbildning (korta kurser inom landet) : 2,20 miljoner ecu (1992) 
Utveckling av riksbanken (Kazakhstans riksbank; utbildning av kontrollörer, 
rådgivning avseende betalnings- och clearingsystem) : 0,50 miljoner ecu (1992) 
Rådgivningstjänst för affärsbanker (Rådgivningstjänsten (SBN) som ger 
praktisk och direkt rådgivning till bankerna : 1,80 miljoner ecu (1993) 
Affärsbankväsendet (rådgivning till banker i Aktyubinsk; bistånd till 
Kazakhstans bankförbund) : 0,60 miljoner ecu (1994) 
Beredning, produktion och distribution av livsmedel Totalt +/- 20 miljoner ecu 
Mjölk-, kött-, förskvaru- och djurfoder sektorerna 
Jordbruksrädgivning till regeringen 
System för distribution av livsmedel 
Pilotprojekt för små privata och kooperativa jordbruk 
Pilotprojekt för utveckling av privata jordbruk och livsmedel 
31 1,40 miljoner ecu (1991) 
0,80 miljoner ecu (1992) 
1,50 miljoner ecu (1992) 
1,50 miljoner ecu (1992) 
och livsmedelsberedning 
Jordbruk och agroindustriella maskiner och utrustning 
Omorganisation av livsmedelsberedning och -distribution 
Pilotprojekt på jordbruksområdet 2,10 miljoner ecu (1993) 
1,05 miljoner ecu (1993) 
1,80 miljoner ecu (1994) 
1,35 miljoner ecu (1994) 
Utveckling av mänskliga resurser Totalt + /- 15 miljoner ecu 
Kazakhstanska institutet för företagsledning och ekonomi, MBA (KIMEP) 
Utbildningsprogram för unga företagare 
Rådgivning till regeringen om makroekonomi 
Reform av den högre utbildningen 
Kazakhstanska statliga högskolan för företagsledning (KazGAU) 
Offentlig förvaltning 
Omstrukturering av socialförsäkringssystemet (Aktyubinsk) 
Modernisering av tullväsendet (rådgivning) i: 2,00 miljoner ecu (1991) 
1,60 miljoner ecu (1991) 
3,00 miljoner ecu (1992) 
0,70 miljoner ecu (1992) 
3,15 miljoner ecu (1993) 
1,48 miljoner ecu (1994) 
1,80 miljoner ecu (1994) 
0,58 miljoner ecu (1994) 
Energisektorn 
Bistånd till Kazakhstanenergo 
Ermakovskay kraftverk 
Rådgivning till regeringen på energiområdet 
Energiinstitutet Totalt +/- 5 miljoner ecu 
0,40 miljoner ecu (1991) 
0,30 miljoner ecu (1991) 
0,80 miljoner ecu (1992) 
3,20 miljoner ecu (1992) 
Nätverk 
Rådgivning till regeringen på transportområdet 
Rådgivning till regeringen på kommunikationsområdet Totalt + /- 2 miljoner ecu 
: 1,20 miljoner ecu (1992) 
: 0,60 miljoner ecu (1992) 
Reserv och övervakning Totalt + /- 2,5 miljoner ecu 
0,28 miljoner ecu (1994) har ställts till förfogande för Övervakning och utvärdering av det 
nationella programmet. Ytterligare anslag på 1,40 miljoner ecu (1993) och 0,84 miljoner ecu 
(1994) finns tillgängliga i en dispositionsfond. 
Tempus 
År 1994 inleddes Tempus-Tacisprogrammet i Kazakhstan för att bistå universitet vid 
genomförandet av nödvändiga reformer i fråga om läroplaner och universitetsförvaltning och för att 
reformera systemet för högre utbildning i sin helhet. 
32 
Mellanstatliga program 
Förutom de tre nationella handlingsprogrammen har Kazakhstan haft tillgång till 
Regionprogrammet (det mellanstatliga programmet) (1992) på 28,63 miljoner ecu för åtgärder som 
berör mer än två stater i Kaukasus och Centralasien, särskilt: Regeringsrådgivning 
(makroekonomisk politik, ekonomiskt beslutsfattande inom särskilt viktiga sektorer, och särskild 
politisk rådgivning rörande viktiga sektorer); Stöd till företag (tekniskt bistånd och stöd till 
företagsutveckling); Nätverk (transport, flygledning, telekommunikation, olje- och gasledningar); 
Ekonomiska reformer (riksbankernas betalnings- och clearingsystem); samt Vatten och bomull 
(vattenförsörjning, miljöhänsyn och ett hållbart jordbruk). 
Kazakhstan har på liknande sätt kunnat utnyttja det mellanstatliga programmet (1993) på 72,00 
miljoner ecu, som omfattar ytterligare åtgärder som berör två eller flera stater och ger 
finansieringsmöjligheter och gemensamma instrument som gör det möjligt att om så önskas stödja 
liknande åtgärder parallellt i flera republiker. De delar som berör Kazakhstan är bl.a. följande: 
Partner skåp för företag (expertis och utbytesprogram); Utveckling av finansiella tjänster 
(bankväsendet); Miljömässiga aspekter av ekonomiska reformer; Vattenresurser; Transport (efter 
TRACECA-konferensen i maj 1993 och omfattande flygledning) och Telekommunikation 
(utveckling av regionala nät); Energi (planering av driftssystem och regional elanvändning); 
Juridisk och politisk rådgivning; stöd till utvecklingen av Demokratiska strukturer och praxis; 
Språkutbildning; Tullar, statistik och ekonomi; Vänortsprojekt; och Informations- och 
utbildningsseminarier om internationella överenskommelser rörande handel. 
33 
TACIS-VERKSAMHET SOM FÖR NÄRVARANDE GENOMFÖRS I KIRGISISTAN 
Totalt över 20 miljoner ecu 
Vägledande program 
TACIS-strategierna i Kirgisistan har angivits i två vägledande program, det första för 1992 och det 
andra för treårsperioden 1993 - 1995, vilket gäller som vägledning för 1995 års handlingsprogram. 
Den ursprungliga strategin (april 1992) var inriktad på det lokala yrkeskunnande och de kunskaper 
som behövs för att påskynda den ekonomiska reformprocessen. TACIS-strategin för 1993 - 1995 
(januari 1994) begränsade antalet planerade insatser till tre av de sektorer av avgörande betydelse 
som behandlades i 1992 års program: livsmedel, energi och mänskliga resurser. 
Inom den centrala sektorn Produktion, beredning och distribution av livsmedel är samarbetet 
inriktat på att stödja följande: 
* Reformprocessen inom denna sektor, särskilt jordreformer, val av lämpliga 
grödor, organisation av privata jordbruk, insatsvaror för jordbruket samt tjänster för jordbrukare 
(utvidgning, forskning och lån). 
* Rationalisering och teknisk förbättring av delsektorn djurhållning. 
* Privatisering och omorganisation av grossist- och detaljhandeln med 
jordbruksvaror, däribland utveckling av marknader i städer. 
Inom energisektorn är programmet för 1993 - 1995 avsett att stödja följande: 
* Upprättandet av ett Energicentrum som en central institution för initiativ på 
energiområdet, t.ex. utveckling av en marknadsinriktad energipolitik, främjandet av lokal 
energiproduktion och energibesparing, samt utbildning. 
Utveckling av mänskliga resurser, den tredje sektorn som har valts för programmet för 1993 -
1995, omfattar stöd till följande: 
* Reform av den offentliga förvaltningen. 
* Utveckling av yrkeskunnande vad avser företagsledning och ekonomi. 
* Förbättring av processen för utarbetande av politiska handlingslinjer genom 
lämplig rådgivning till regering och statliga institutioner samt bistånd vid utarbetandet av den 
lagstiftning som krävs i en marknadsekonomi. 
Handlingsprogram 
Före självständighetsförklaringen i augusti 1991 omfattades Kirgisistan av en liten del av det 
ursprungliga TACIS-programmet från 1991 för alla de nya oberoende staterna på totalt 400 
miljoner ecu. Åtgärderna omfattade bl.a. Rådgivning på energiområdet (lagstiftning, privatisering 
och entreprenader), 0,06 miljoner ecu; Saneringsplaner för avfallsprodukter från uranfabriker, 
0,20 miljoner ecu och Programmet för förvaltning av statliga investeringar (investeringar i den 
offentliga sektorn och institutionella reformer), 0,30 miljoner ecu. En samordningsenhet för bistånd 
från gemenskapen upprättades i Bishkek i oktober 1992. 
Tre nationella handlingsprogram har utarbetats inom ramen för den överenskomna övergripande 
strategin, det första i juli 1992 (9,23 miljoner ecu) och det andra i januari 1994 (10,00 miljoner 
ecu). Det tredje förhandlades fram i januari 1995 och skall enligt planerna behandlas av TACIS-
kommittén i maj 1995. Följande avsnitt sammanfattar de första två handlingsprogrammen, indelade 
efter sektor, och anger vilket år de godkändes. 
34 
Beredning, produktion och distribution av livsmedel Totalt +/- 7 miljoner ecu 
* Sektorsstöd till jordbruksdepartementet (rådgivning rörande 
skapandet av privata jordbruk) : 2,81 miljoner ecu (1992) 
* Bistånd till Förbättring av den privata djurhållningen 
(produktion och inkomster för uppfödare) : 2,20 miljoner ecu (1993) 
* Bistånd till Leveranser av insatsvaror och tjänster 
till privata jordbrukare : 1,80 miljoner ecu (1993) 
Energisektorn Totalt +/-4 miljoner ecu 
Energipolitik och strategier 
Energi- och elektricitetslagstiftning 
Juridiskt stöd för energisektorn 
Företagsledningsutbildning inom energisektorn 
Energibesparingar i byggnader 1,50 miljoner ecu (1992) 
0,30 miljoner ecu (1992) 
0,66 miljoner ecu (1993) 
1,08 miljoner ecu (1993) 
0,66 miljoner ecu (1993) 
Utveckling av mänskliga resurser Totalt + 1-1 miljoner ecu 
* Politisk rådgivning till regeringen (om arbetslagstiftning, 
främjande av privat företagsamhet, makroekonomisk analys och 
stöd till GOSCOMINVEST) : 1,00 miljoner ecu (1992) 
* Privatiseringsrådgivning : 0,72 miljoner ecu (1992) 
* Reform av den offentliga förvaltningen och civilförvaltningen : 
1,00 miljoner ecu (1992) 
* Socialförsäkringsreform : 3,80 miljoner ecu 
* Språkutbildning : 1,00 miljoner ecu (1993) 
Tempos 
År 1994 inleddes Tempus-Tacisprogrammet i Kirgisistan med två projekt tor att bistå universitet 
vid genomförandet av nödvändiga reformer i fråga om läroplaner och universitetsförvaltning och 
för att reformera systemet för högre utbildning i sin helhet. 
Reserv och övervakning 
övervakning och utvärdering och i form av en dispositionsfond: 1,00 miljoner ecu (1993) 
Mellanmtf jga program 
Förutom de två nationella handlingsprogrammen har Kirgisistan haft tillgång till 
Regionprogrammet (det mellanstatliga programmet) (1992) på 28,63 miljoner ecu för åtgärder som 
berör mer än två stater i Kaukasus och Centralasien. Anslagen har omfattat Regeringsrådgivning 
(makroekonomisk politik, ekonomiskt beslutsfattande och särskild politisk rådgivning rörande 
viktiga sektorer); Ekonomiska reformer (riksbankernas betalnings- och clearingsystem) Stöd till 
företag (tekniskt bistånd och stöd till företagsutveckling för fyra företag i Tokmak och Bishkek); 
Transport (flygledning vid Manas flygplats); och Telekommunikation (övergripande undersökning 
och handlingsplan) 
35 
Kirgisistan har på liknande sätt kunnat utnyttja det mellanstatlliga programmet (1993) på 72,00 
miljoner ecu som omfattar ytterligare åtgärder som berör två eller flera stater och ger 
finansieringsmöjligheter och gemensamma instrument som gör det möjligt att om så önskas stödja 
liknande åtgärder parallellt i flera republiker. 
De delar som berör Kirgisistan omfattar följande: Partnerskap för företag (expertis och 
utbytesprogram för att förbättra yrkeskunnandet i små och medelstora företag genom 
praktikplatser; Finansiella tjänster (Redovisning och revision i Centralasien (0,20 miljoner ecu) för 
att förbättra de rättsliga ramarna och ramarna för tillsyn; rådgivning till banker; upprättande av 
vänprojekt mellan banker; samt utbildning genom Regionala bankutbildningscentret (1,50 miljoner 
ecu) i Tashkent som har funnits sedan 1994, för bankansvariga från Kirgisistan, Tadzjikistan och 
Uzbekistan); Miljömässiga aspekter av ekonomiska reformer; Vattenförsörjning och 
jordbruksproduktion i de centralasiatiska republikerna (ledningsstrukturer och institutionella 
strukturer för vattenresurser i området runt Aral-sjön, 4,80 miljoner ecu; Transport (efter 
TRACECA-konferensen i maj 1993 (transportkorridor, rättsliga ramar och informationssystem); 
Transport och distribution av naturligt och låganrikat uran i OSS-staterna, 0,50 miljoner ecu); och 
Telekommunikation (utveckling av regionala nät). 
Andra projekt som gynnar Kirgisistan är: Regional olje- och gasförsörjning (lagstiftning, 
organisation, teknologi, samarbete, ledarutbildning, 4,00 miljoner ecu) och Regionala 
elektricitetssektorsprogrammet (planering, kontroll, distribution, organisation; Juridisk och politisk 
rådgivning; Demokratiprogrammet; Språkutbildning; Tullar, statistik och ekonomi (utbildning, 
rådgivning och genomförbarhetsstudie av datorisering av tullväsendet); Mercure (bilaterala besök 
från handelskamrar); Vänortsprojekt; och Informations- och utbildningsseminarier om 
internationella överenskommelser rörande handel. 
36 
TACIS-VERKSAMHET SOM FÖR NÄRVARANDE GENOMFÖRS I UZBEKISTAN 
Totalt över 35 miljoner ecu 
Vägledande program 
TACIS-strategierna i Uzbekistan har angivits i två vägledande program, det första för 1992 och det 
andra för treårsperioden 1993 - 1995, vilket gäller som vägledning för 1995 års handlingsprogram. 
TACIS-strategin för 1993 - 1995 (nuvarande) (maj 1994) begränsade antalet planerade insatser till 
tre av de sektorer av avgörande betydelse som behandlades i 1992 års program: mänskliga 
resurser, företagsreform och livsmedel. 
Inom den centrala sektorn Utveckling av mänskliga resurser är samarbetet inriktat på att stödja 
följande: 
* Utbildning i förvaltningen av en marknadsekonomi, med tonvikt på omskolning av tjänstemän 
på mellanhög och hög nivå. 
* Förbättring av effektiviteten hos tjänstemän i den offentliga sektorn som deltar i utarbetandet 
och genomförandet politiska handlingslinjer, särskilt de som ansvarar för högre utbildning och 
sysselsättning. 
* Utveckling av socialförsäkringssystem. 
I fråga om Omstrukturering och utveckling av företag är programmet för 1993 - 1995 avsett att 
stödja följande: 
* Utveckling av små och medelstora företag som varande en av drivkrafterna för utvecklingen av 
en fri marknadsekonomi. 
* Omstrukturering och privatisering av statliga företag inom industri och jordbruk. 
* Upprättandet av finansinstitut, statliga såväl som privata, däribland banker som är knutna till 
utrikeshandeln. 
Produktion, beredning och distribution av livsmedel, den tredje sektorn som har valts för 
programmet för 1993 - 1995, omfattar stöd till följande: 
* Breddning av jordbruksproduktionen till att omfatta mer än produktion av bomull i syfte att 
minska importen av livsmedel och främja exporten. 
* Utveckling av livsmedelsberednings- och förpackningsindustrin med användning av traditionella 
och nya grödor för både inhemsk konsumtion och export. 
* Utveckling av transportkapacitet för export till grannländer och nya marknader samt 
marknadsförings- och försäljningsstrategier för dessa. 
37 
Handlingsprogram 
Före Sovjetunionens sammanbrott omfattades Uzbekistan av en del av det ursprungliga TACIS-
programmet från 1991 för alla de nya oberoende staterna på totalt 400 miljoner ecu som var 
inriktat på fem större sektorer: utbildning i företagsledning, energi, transport, 
livsmedelsdistribution och finansiella tjänster. Inom ramen för 1991 års program anslogs 1,00 
miljoner ecu till initiativ i Uzbekistan på transportområdet (Undersökning av Tashkents flygplats, 
0,30 miljoner ecu) och livsmedelsproduktion och distribution (Mejeriprodukter och färskvaror; 
privatisering av sovchoser, och grossist- och detaljhandelssystemet i Tashkent, 0,70 miljoner ecu). 
Två nationella handlingsprogram har godkänts inom ramen för den överenskomna övergripande 
strategin, det första i juni 1992 (18,78 miljoner ecu) och det andra i februari 1994 (15,00 miljoner 
ecu). Följande avsnitt beskriver dessa första två nationella handlingsprogram tillsammans, indelade 
efter sektor, och anger vilket år de godkändes. Ett tredje program, på totalt 10 miljoner ecu, 
förhandlades fram i mars 1995 och kommer att läggas fram inför TACIS-kommittén i juni. 
Utveckling av mänskliga resurser Totalt +/- 12 miljoner ecu 
Makroekonomisk politisk rådgivning till regeringen : 
Utbildning i företagsledning : 
Bistånd till arbetsförmedlingar : 
Centrum för utveckling av marknadskännedom : 2,00 miljoner ecu (1992) 
2,23 miljoner ecu (1992) 
1,28 miljoner ecu (1992) 
3,90 miljoner ecu (1993/94) 
Omstrukturering av lokalstyre (Syrdaria) 
Rättscentrum för företagare : 
Stöd till industriellt rättsskydd : 1,5 miljoner ecu (1993/94) 
0,40 miljoner ecu (1993/94) 
0,40 miljoner ecu (1993/94) 
Omstrukturering och utveckling av företag Totalt + /- 6 miljoner ecu 
* Rådgivningsstöd till Privatiseringskommittén : 0,79 miljoner ecu (1992) 
* Rådgivning till Högsta Sovjet : 1,23 miljoner ecu (1992) 
* Affärskontaktcentrum : 0,29 miljoner ecu (1992) 
* Utveckling av små och medelstora företag : 1,80 miljoner ecu (1993/94) 
* Bistånd till UZGOSFUND : 0,40 miljoner ecu (1993/94) 
* Rådgivning till kommittén för förvaltning av statlig egendom : 0,60 miljoner ecu (1993/94) 
* Omstrukturering av den finansiella sektorn : 0,90 miljoner ecu (1993/94) 
Produktion, beredning och distribution av livsmedel Totalt +1-1 miljoner ecu 
Stöd till privata jordbrukare, Sydaria : 
Bistånd till privata distributionssektorn : 
Rådgivningsenheten för livsmedels- och jordbrukspolitik 
Pilotprojekt avseende integrerad utveckling : 1,55 miljoner ecu (1992) 
1,45 miljoner ecu (1992) 
1,70 miljoner ecu (1993/94) 
2,00 miljoner ecu (1993/94) 
Energisektorn Totalt +1-6 miljoner ecu 
Rådgivning till regeringen på energiområdet : 
Delsektorn elektricitet (utbildning i företagsledning) 
Delsektorn olja och gas (seminarier och utbildning) 
Energibesparingar : 1,00 miljoner ecu (1992) 
1,40 miljoner ecu (1992) 
1,73 miljoner ecu (1992) 
2,15 miljoner ecu (1992) 
38 
Transport Totalt+/-2 miljoner ecu 
* Lufffart : 0,98 miljoner ecu (1992) 
* Stadstransporter : 0,70 miljoner ecu (1992) 
TernpHS 
* År 1994 inleddes Tempus-Tacisprogrammet i Uzbekistan för att bistå universitet vid 
genomförandet av nödvändiga reformer i fråga om läroplaner och universitetsförvaltning och 
för att reformera systemet för högre utbildning. För närvarande pågår sex projekt i Tashkent 
och Samarkand. 
Reserv och övervakning 
Ett ytterligare anslag på 1,40 miljoner ecu (1993 - 1994) finns till förfogande för Övervakning och 
utvärdering och i form av en dispositionsfond. 
Mellangtatliga program 
Förutom de två nationella handlingsprogrammen har Uzbekistan haft tillgång till 
Regionprogrammet (det mellanstatliga programmet) (1992) på 28,63 miljoner ecu, särskilt: Politisk 
rådgivning, Transport (genomfartsvägar Kaukasus - Centralasien), Telekommunikation 
(övergripande undersökning och handlingsprogram), Bomullsodling (omstrukturering för att uppnå 
största möjliga effektivitet), Vattenförsörjning (undersökning) samt Bankutbildning (Regionala 
skolan för bank- och finansväsendet i Tashkent). 
Uzbekistan har på liknande sätt kunnat utnyttja det mellanstatliga programmet (1993) på 72,00 
miljoner ecu, bl.a. för projekt inom Transport (efter TRACECA-konferensen 1993), 
Telekommunikation (regionala nät), Energi (regionala elnät), och Miljö och vattenresurser. Andra 
möjligheter till stöd till utvecklingen av en oberoende ekonomisk sektor omfattar: Partnerskap för 
företag, utvecklingen av finansiella tjänster, juridisk och politisk rådgivning, språkutbildning, 
tullväsende och statistik, miljömässiga aspekter på ekonomiska reformer, samt stöd till 
utvecklingen av demokratiska strukturer och praxis. 
39 
TACIS-PROJEKT SOM FÖR NÄRVARANDE GENOMFÖRS 1 TADZJIKISTAN" 
Totalt 3,6 miljoner ecu 
1. PRODUKTION, BEREDNING OCH DISTRIBUTION AV LIVSMEDEL 
* Upprättande av en enhet för strategi- och planeringsrådgivning för jordbruket - 1,6 miljoner 
ecu (1994) (Under upphandling). 
2. UTVECKLING AV MÄNSKLIGA RESURSER 
* Stöd till ekonomi- och företagsledningsutbildning - 1,0 miljoner ecu (1994) (Under 
upphandling) 
3. ENERGI 
* Övergripande strategiplan på energiområdet - 1,0 miljoner ecu (1994) (Under upphandling) 
4. Tadzjikistan har också gynnats eller kommer att gynnas av en rad projekt inom ramen för 
Regionala program (Mellanstatliga program) för perioden 1991 - 1995. 
5. Programuppdraget för 1995 års handlingsprogram genomfördes i mars och ledde till 
fastställandet av projekt som är värda ytterligare 4 miljoner ecu inom följande prioriterade 
sektorer: produktion, beredning och distribution av livsmedel; utveckling av mänskliga resurser 
och energi. 
(1994) = tiden för handlingsprogrammet 
40 
TACIS-PROJEKT SOM FÖR NÄRVARANDE GENOMFÖRS I TURKMENISTAN10 
Totalt nära 16 miljoner ecu 
1. PRODUKTION, BEREDNING OCH DISTRIBUTION AV LIVSMEDEL : TOTALT 8,05 
MILJONER ECU 
Privatisering inom jordbrukssektorn : 
Enheten för planeringsrådgivning och teknisk rådgivning 
vid jordbruksdepartementet : 
Förbättring av spannmålsproduktionen : 
Jordbrukarnas byrå för jordbruksrådgivning : 0,9 miljoner ecu (1991) 
3,8 miljoner ecu (1992) 
1,5 miljoner ecu (1993) 
1,85 miljoner ecu (1993) 
2. OMSTRUKTURERING OCH UTVECKLING AV FÖRETAG : TOTALT 2,88 MILJONER 
ECU 
* Hjälp med redovisning och revision : 
* Bistånd till handelskammaren : 
* Rådgivning rörande privatiseringspolitiken : 
* Byrå för företagsledningsrådgivning och tjänster för företag 
* Byrån för utveckling av små och medelstora företag : 0,45 miljoner ecu (1991) 
0,1 miljoner ecu (1992) 
0,47 miljoner ecu (1992) 
0,95 miljoner ecu (1993) 
1 miljon ecu (1993) 
3. UTVECKLING AV MÄNSKLIGA RESURSER : TOTALT 2,8 MILJONER ECU 
* Utveckling av ekonomi- och företagsledningsutbildnjng 
* Utbildning av statstjänstemän : 1,8 miljoner ecu (1993) 
0,99 miljoner ecu (1992) 
4. ENERGI 
* Grupp för energirådgivning TOTALT I MILJON ECU 
1 miljon ecu (1992) 
5. TRANSPORT OCH TELEKOMMUNIKATION : 
* Rådgivning och utbildning inom järnvägssektorn : 
* Rådgivning till Kommunikationsdepartementet : TOTALT 1 MILJON ECU 
0,5 miljoner ecu (1992) 
0,5 miljoner ecu (1992) 
6. Turkmenistan har också omfattats eller kommer att omfattas av en rad projekt inom ramen för 
Regionala program (Mellanstatliga program) under perioden 1991 - 1995. 
5. Programuppdraget för 1995 års handlingsprogram ägde rum i mars och ledde till fastställandet 
av projekt som är värda ytterligare 4 miljoner ecu inom följande prioriterade sektorer: 
produktion, beredning och distribution av livsmedel; omstrukturering och utveckling av företag 
samt utveckling av mänskliga resurser. 
10 (1993/93) = tiden för handlingsprogrammet 
41 
Lån på 1 250 miljoner ecu 
Dessa lån omfattas av en särskild kredit som lagts upp av ministerrådet i december 1991 tor 
republikerna i före detta Sovjetunionen. Målet med dessa krediter är att bidra till att försörja 
befolkningen med grundläggande livsmedels- och läkemedelsprodukter. 
(i miljoner ecu) 
Kazakhstan 
Kirgisistan 
Tadzjikistan 
Turkmenistan 
Uzbekistan Ursprungligt 
beviljat belopp 
55 
32 
55 
49 
129 Faktiskt anslag 
25 
23,7 
55 
45 
59 "Tidpunkt för 
återbetalning 
av kapital 
15.1.1996 
20.8.1995 
20.8.1995 
20.8.1995 
28.9.1997 Försenade 
ränteinbetalningar 
(fr.o.m. 2.5.1995) 
— 
— 
7,4912 
— 
— 
Kazakhstan och Turkmenistan är fortfarande skyldiga mycket små utestående belopp till följd 
av försenade ränteinbetalningar. 
il 
12 Hela lånet förfaller till betalning på nedanstående dag. 
Förfallodag: Tadzjikistan: 20.10.1993, 20.4.1994, 20.10.1994, 
20.4.1995. 
42 
Bilaga D: 
Handel mellan EU och länderna i Centralasien 
Kazakhstan 
Turkmenistan 
Uzbekistan 
Tadzjikistan 
Kirgisistan 
Centralasien * 
I 
E 
H 
I 
E 
H 
I 
E 
H 
I 
E 
H 
I 
E 
H 
I 
E 
H Första 
halvåret 1993 
129,8 
263,4 
+ 133,6 
48,1 
46,6 
-1,5 
210,6 
100,0 
-110,6 
15,4 
34,6 
+ 19,2 
3,7 
5,5 
+ 1,8 
407,6 
450,1 
+ 42,5 Andra 
halvåret 
1993 
162,6 
360,3 
+ 197,7 
85,4 
69,5 
-15,9 
205,1 
101,2 
- 103,9 
37,6 
18,4 
-19,2 
3,4 
20,7 
+ 17,3 
494,1 
570,1 
+ 76,0 Första 
halvåret 
1994 
173,8 
354,3 
+ 180,5 
119,0 
73,9 
-45,1 
202,5 
187,5 
-15,2 
49,9 
20,0 
-29,9 
6,0 
18,3 
+ 17,7 
551,2 
654,0 
+ 102,8 1993 
292,4 
623,7 
+ 331,3 
133,5 
116,1 
- 17,4 
415,7 
201,2 
-214,5 
53,0 
54,0 
+ 1,0 
7,1 
26,2 
+ 19,1 
901,7 
1020,2 
+ 118,5 1994 
10 månader 
233,8 (- 8 %) 
584,2 (+ 21 %) 
+ 350,4 
167,9 (+ 73 %) 
129,1 (+ 54 %) 
-38,8 
449,5 (+ 16 %) 
300,2 (+ 82 %) 
- 149,3 
77,0 (+ 77 %) 
33,2 (- 29 %) 
-43,8 
17,4 (+ 200 %) 
38,7 (+ 106 %) 
+ 21,3 
945,6 
(+ 20 %)n 
1085,4 
(+ 36 %)14 
+ 139,8 
1; EU-import - E; EU-export — H: EU:s handelsöverskott/handelsunderskott 
5,6 % av den totala importen till EU från de 12 nya oberoende 
staterna. 
8,5 % av den totala exporten från EU till de 12 nya oberoende 
staterna. 
43 

\ 
KOM(95) 206 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 
Katalognummer : CB-CO-95-236-SV-C 
ISBN 92-77-89226-9 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg