[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 8.2.2007

KOM(2007) 50 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

TRÅDLÖSA ELEKTRONISKA KOMMUNIKATIONSTJÄNSTER – SNABBARE TILLTRÄDE TILL SPEKTRUM GENOM ÖKAD FLEXIBILITET

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

TRÅDLÖSA ELEKTRONISKA KOMMUNIKATIONSTJÄNSTER – SNABBARE TILLTRÄDE TILL SPEKTRUM GENOM ÖKAD FLEXIBILITET(Text av betydelse för EES)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Sammanfattning 3

1. Inledning 5

2. Den föreslagna politiken 5

3. Motivering 6

3.1. Politiskt och ekonomiskt sammanhang 6

3.2. Behovet av förändring: aktuella problem 7

4. Grundläggande förutsättningar 8

4.1. Tillräckligt spektrum för flexibel användning 8

4.2. Ett konsekvent tillståndssystem 8

4.3. Ökat samarbete i näringslivet 9

5. Åtgärder 9

6. Slutsats 10

SAMMANFATTNING

ANVÄNDNINGEN AV INNOVATIVA TRÅDLÖSA TJÄNSTER OCH TEKN iker hämmas alltmer av att vissa frekvensband är förbehållna snävt definierade tjänster och att stränga användningsvillkor i onödan begränsar spektrumanvändningen. Om spektrumanvändningen blir flexiblare kommer spektrumanvändaren att kunna göra lämpliga kommersiella ställningstaganden anpassade efter marknadens behov.

I EU:s nuvarande regelverk för elektronisk kommunikation tas redan hänsyn till betydelsen av att tekniker och tjänster konvergerar på marknaden och betonas behovet av konkurrens och innovation. Det råder emellertid en allt större samstämmighet om att spektrumpolitiken måste förbättras ytterligare och att den processen måste påbörjas genast. Kommissionen genomför för närvarande en översyn av regelverket, där frågan om en ny strategi för spektrumförvaltningen står i fokus[1]. Det nya regelverk som översynen resulterar i kommer antagligen att träda i kraft först 2010.

Syftet med meddelandet är därför att tydliggöra vilka praktiska åtgärder som måste vidtas fram till 2010 för att lägga grunden för en flexiblare spektrumförvaltning med individuella användingsrättigheter, något som översynen av regelverket för elektronisk kommunikation sedan kommer att lägga den rättsliga grunden för. Samtidigt kommer de åtgärder som föreslås i meddelandet att utifrån det gällande regelverkat fokusera på områden där en flexiblare hållning till spektrumanvändningen krävs omedelbart. Meddelandet tar inte upp frågan om flexibilitet genom en ökning av antalet licensfria band, som kommer att behandlas i senare meddelanden.

Att undvika störningar är naturligtvis av avgörande betydelse för spektrumförvaltningen och det har blivit enklare tack vare den tekniska utvecklingen. Därför bör den traditionella spektrumförvaltningen ersättas av en flexiblare förvaltning, som inte bara ökar den tekniska effektiviteten, utan också den ekonomiska effektiviteten i spektrumanvändningen. Att se till att radiospektrum är lättillgängligt och används effektivt är ett viktigt sätt att stimulera konkurrens, främja innovation och tillväxt, och i slutändan skapa arbetstillfällen. Om radiospektrumets potential frigörs för att stimulera investeringar i innovation och öka produktiviteten, kan informations- och kommunikationsteknikens (IKT) bidrag till EU:s förnyade Lissabonstrategi för främjande av tillväxt och sysselsättning få ännu större genomslagskraft.

En viktig och dynamisk del av det europeiska näringslivet är beroende av spektrum för elektroniska kommunikationstjänster. En extrapolering av tillgängliga data fram till 2006 visar att den totala omsättningen för sektorn bör uppgå till mellan 240–260 miljarder euro. En marknadsbaserad spektrumförvaltning i kombination med flexibla spektrumrättigheter beräknas ge en nettovinst på 8–9 miljarder euro per år i hela Europa. Flexibel spektrumanvändning innebär inte olika nationella strategier, utan är ett sätt att ge näringslivet möjlighet att skapa en frivillig harmonisering på de områden där detta är möjligt. Samordning på gemenskapsnivå är nödvändig för att uppnå målsättningarna för den inre marknaden och undvika radiostörningar, och för att garantera en gemensam identifiering av de frekvensband som omfattas av flexibilitet och gemensamt överenskomna nödvändiga minimivillkor. Dessutom minskar ett samordnat införande av en flexiblare spektrumanvändning kostnaderna för spektrumtillträde genom att ta bort onödiga rättsliga hinder och minska spektrumbristen. Det här ligger inte bara i linje med principerna för bättre lagstiftning utan medför också besparingar som kan satsas på innovation.

Som förberedelse för den nya politiken kommer en flexiblare spektrumförvaltning att införas stegvis med hjälp av följande åtgärder:

- Identifiering av frekvensband där rättsliga restriktioner kan tas bort och konkurrensen på så sätt öka – även konkurrensen mellan olika radioinfrastrukturer. Det är viktigt att en tillräckligt stor del av spektrumet avsätts för det här ändamålet för att skapa förhandlingsutrymme och tillträdesmöjligheter för alla marknadsaktörer. I detta meddelande föreslås som ett första steg att de rättsliga restriktionerna för ett antal band totalt 1350 MHz, granskas i syfte att åstadkomma en flexiblare användning. Dessa band används i dag av radio och tv, mobiltelefoni och informationsteknik.

- Överenskommelse om ett antal proportionerliga rättigheter och tillståndsvillkor som skall tillämpas i hela gemenskapen på de utvalda frekvensbanden. Villkoren bör begränsas till ett minimum för att möjliggöra en flexibel och effektiv användning samtidigt som skadliga störningar undviks. Tillståndsvillkoren kommer också att användas som en referens för att underlätta den gradvisa anpassningen av gällande rättigheter i de berörda banden, som förvärvats av aktörerna i enlighet med tidigare nationella bestämmelser (så kallade "gamla" rättigheter).

På vissa områden tycks en omedelbar lösning vara nödvändig, något som kommer att prioriteras. Vissa redan nu uppenbara fall är följande:

- Översyn av GSM-direktivets aktualitet [2] i syfte att låta aktörerna införa ny, effektivare och innovativ teknik i 900 MHz-bandet, t.ex. UMTS. Bandet kommer att granskas tillsammans med andra band så att man kan hitta en konsekvent och balanserad lösning[3].

- Tillämpning av den nya politiken på frekvenser som har frigjorts tack vare en tekniskt effektivare användning av spektrum genom digitala sändningar (den så kallade "digitala utdelningen").

Om rättighetshavarna får ett större inflytande över hur spektrumrättigheterna används kräver det att marknadsaktörerna har en aktiv roll, vilket innebär att de

- tar på sig ett större ansvar i en flexibel miljö för att undvika störningar och erbjuda konsumenterna sömlösa tjänster, och

- skapar dialog mellan marknadsaktörer i branscher som fram tills i dag har varit åtskilda, t.ex. mellan radio och tv, mobil- och IT-sektorn, med Europeiska kommissionens aktiva stöd.

1. INLEDNING

Under de två senaste åren har kommissionen haft ett nära samarbete på strategisk nivå med medlemsstaterna för att se till att den utveckling som hänger samman med det växande antalet nya typer av trådlös elektronisk kommunikationsteknik ligger i linje med den övergripande politiska målsättningen att utveckla EU:s inre marknad och förbättra den europeiska konkurrenskraften. Den främsta målsättningen är att skapa en innovationsvänlig lagstiftning som gör det lättare för ny teknik att få tillträde till spektrum och leder till ett stort utbud av olika trådlösa tjänster.

En viktig milstolpe nåddes i november 2005 när gruppen för radiospektrumpolitik ( Radio Spectrum Policy Group - RSPG) antog ett enhälligt yttrande om inriktningen av den framtida politiken på området[4]. I yttrandet förespråkas en flexiblare spektrumförvaltning, med långsiktiga politiska målsättningar, något som kommer att behandlas i den pågående översynen av regelverket för elektronisk kommunikation, som förväntas leda till att en ny lagstiftning träder i kraft 2010.

I meddelandet tas hänsyn till RSPG:s yttrande och förs en diskussion om hur de politiska rekommendationerna kan genomföras stegvis, men med början redan i dag. Det ges också en översikt över de praktiska åtgärder som måste vidtas fram till 2010 för att möjliggöra en flexiblare spektrumförvaltning, något som översynen av EU:s regelverk för elektronisk kommunikation sedan kommer att lägga den rättsliga grunden för, liksom hur man skall hantera de enskilda fall som kräver en snar lösning.

2. DEN FÖRESLAGNA POLITIKEN

I stället för den restriktiva politik som ofta förs i dag, föreslås ett flexibelt, icke-restriktivt system för användning av radioresurser för elektroniska kommunikationstjänster, som gör det möjligt för spektrumanvändaren att välja tjänst och teknik. Åtgärder som avviker från det nya systemet får fortfarande vidtas, men endast i väl motiverade fall (t.ex. allmän säkerhet och folkhälsa) och med hänsyn till inverkan på innovation, konkurrens, investeringar och sociala värden. Inom ramen för "elektroniska kommunikationstjänster" enligt definitionen i ramdirektivet bör dessutom exklusiv användning av en viss tjänst, t.ex. mobiltelefoni eller radio- och tv-sändningar , tas bort. Detta utesluter inte åtaganden att tillhandahålla vissa tjänster inom ett visst frekvensband.

En flexibel politik måste ta tillräcklig hänsyn till behovet av att undvika skadliga störningar för att skydda existerande och framtida tillämpningar och får inte heller leda till en uppsplittring av EU:s produktmarknad. Detta bör åstadkommas genom "allmänna" användningsrestriktioner[5], och inte genom att viss teknik ges exklusiv rätt till särskilda frekvensband, eftersom detta skulle bryta mot principen om teknikneutralitet. Spektrumplaner och spektrummasker som fastställs på gemenskapsnivå bidrar till upprättandet av den inre marknaden och underlättar samordning över gränserna. Gemensamma villkor för hela Europa kommer att fortsätta att gälla, och när dessa är mindre restriktivt formulerade ökar vikten av samordning och en konsekvent tillämpning på EU-nivå.

Gemensamma, mindre restriktiva villkor ger fler kommersiella möjligheter i hela gemenskapen. En förbättring av den ekonomiska effektiviteten genom ökad flexibilitet är förenlig med reglerna för den inre marknaden, förutsatt att medlemsstaterna vill verka för en samordning av tillståndsystemen på gemenskapsnivå[6] (se avsnitt 4.2) och att näringslivsaktörerna vill samarbeta för att skapa interoperabilitet och skalfördelar (se avsnitt 4.3).

3. MOTIVERING

På grund av det växande antal trådlösa lösningar som används för ett allt större antal konvergerande tjänster, finns ett behov av större flexibilitet inom sektorn för trådlös kommunikation. Flexibel spektrumförvaltning är därför av central betydelse om man skall främja investeringar i innovation och underlätta marknadstillträdet för nya företag i en konkurrensbetonad miljö. Att skapa flexibilitet och underlätta för företagen att komma in på marknaden är i sin tur viktiga förutsättningar för att informations- och kommunikationstekniken skall kunna skapa tillväxt och nya arbetstillfällen, i linje med den förnyade Lissabonstrategin.

3.1. Politiskt och ekonomiskt sammanhang

Över 2 miljarder konsumenter världen över använder redan i dag trådlösa elektroniska kommunikationstjänster och kommer därför antagligen att vara intresserade av de nya möjligheter som video, röst och data ger. I denna etablerade världsmarknad utgör konsumenternas efterfrågan och konkurrensen drivkraften för investeringar och innovation. Genom regelverket för elektronisk kommunikation[7] och i2010-initiativet[8] främjas konkurrensen, även på infrastrukturnivå. När det rör sig om trådlös elektronisk kommunikation påverkas marknadsinträdet i hög grad av möjligheten för nätverksoperatörer att smidigt få tillträde till spektrum och den teknik som de vill använda sig av.

Trådlös teknik är ett viktigt verktyg för att ge avlägset belägna jordbruksområden i Europa tillgång till bredband och på så sätt överbrygga den digitala klyftan[9]. Beroende på de lokala förhållandena, kan de tekniska lösningarna för att överbrygga bredbandsklyftan se olika ut. Konsumenter och lokala myndigheter kommer att ha ett behov av att välja enligt ekonomiska principer och behov, och deras valmöjligheter bör inte inskränkas på förhand av rättsliga restriktioner som skulle kunna ge en viss trådlös teknik fördelar framför en annan.

Att åstadkomma en förändring av spektrumanvändningen, vilket underlättas av en flexibel spektrumförvaltningspolitik, är en nödvändig förutsättning för att ta tillvara den marknadsbaserade spektrumförvaltningens fulla tillväxtpotential. Enligt olika undersökningar[10] skulle nettovinsten i hela Europa bli 8–9 miljarder euro per år om flexibla spektrumrättigheter ingick i ett gemensamt system för spektrumhandel. Extrapolering av tillgängliga data fram till 2006 visar att den totala omsättningen i den del av Europas näringsliv som är beroende av spektrum för elektroniska kommunikationstjänster skulle uppgå till mellan 240–260 miljarder euro.

3.2. Behovet av förändring: aktuella problem

De tjänster som konsumenterna erbjuds konvergerar, vilket påverkar hur spektrumet för radio- och tv-sändningar , mobiltelefoni och trådlösa bredbandstjänster används. Spektrum som används för dessa ändamål är fortfarande till stor del uppdelade i separata band , främst av historiska skäl. Möjligheten att erbjuda konsumenterna en kombination av sändnings- mobil- och bredbandstjänster (så kallade "trippeltjänster"), i en trådlös omgivning kan minska om nätverksoperatörerna inte behandlas lika när det gäller tillträde till ett specifikt frekvensband och de tillståndsvillkor som gäller för detta.

Behovet av en flexiblare spektrumförvaltning tydliggörs av följande praktiska problem:

- Existerande och nya operatörer som vill använda olika typer av teknik (t.ex. UMTS och WiMAX) vill kunna använda sig av 2,6 GHz-bandet (som blir tillgängligt 2008), som är av stort intresse för mobil kommunikation och trådlös tillgång till Internet. För närvarande finns det ingen samordnad gemenskapspolitik för det här bandet, vilket behövs, och den bör vara tydlig, proportionerlig och anpassad för framtida behov.

- Existerande andra generationens mobiloperatörer vill utöka dagens användning av 900 MHz-bandet, som för närvarande omfattas av GSM-direktivet. Detta direktiv har fungerat väl för alla parter under två årtionden, men när den tredje generationens mobiltelefoni nu är teknisk genomförbar, ifrågasätts dess aktualitet.

- Existerande och nya operatörer är intresserade av att använda 470-862 MHz-bandet som i dag används för radio- och tv-sändningar, särskilt den "digital utdelningen" som frigörs genom övergången från analoga till digitala sändningar (som använder en mindre del av spektrumet). Dessa frekvenser är av stort intresse för nya tjänster som mobil-tv och även för att öka räckvidden för alla typer av trådlösa elektroniska kommunikationstjänster i landsbygdsområden.

De här frågorna måste lösas så snart som möjligt om man även i fortsättningen vill främja innovationer, investeringar och en dynamisk, elektronisk kommunikationssektor. Här ges också möjlighet att stegvis införa en ny flexibel spektrumförvaltning.

4. GRUNDLÄGGANDE FÖRUTSÄTTNINGAR

4.1. Tillräckligt spektrum för flexibel användning

Att diskutera enstaka, individuella frekvensband för särskilda användningsområden, t.ex. radio- och tv-sändningar, mobiltelefoni eller trådlös bredbandsåtkomst, leder till allt större problem, eftersom man då inte tar hänsyn till möjligheterna i alternativa frekvensband. Att gemensamt fastställa eller sammanföra frekvensband till paket kan göra att alla sektorers spektrumresurser ses som en gemensam resurs, vilket i kombination med den ökade flexibiliteten kan skapa nya konkurrensmöjligheter för samtliga sektorer. Europa måste ta sig ur den låsning på spektrumområdet som orsakas av "gamla" bestämmelser och rättigheter och i stället försöka skapa kollektiva lösningar som alla sektorer vinner på. Dessutom kan en "paketlösning" göra att alla sektorer behandlas proportionellt.

I princip kan flexibilitetskonceptet tillämpas på en rad frekvensband, vilket medlemsstaterna också uppmanas att göra. Det är emellertid nödvändigt att fokusera på en första omgång band för att uppnå praktiska resultat under de närmaste fem åren och för att ta itu med de problem som finns i dagsläget. Under 2007 kommer kommissionen med hjälp av radiospektrumkommittén ( Radio Spectrum Committee - RSC) och kommunikationskommittén ( Communications Committee - COCOM) att noga utreda ett paket av frekvensband som i dag används av radio- och tv-, mobil- och IT-sektorerna (se bilaga) i syfte att helt eller delvis införa flexibilitet.

4.2. Ett konsekvent tillståndssystem

Den inre marknaden, konvergens och globalisering gör det allt viktigare för medlemsstaterna att komma överens om inbördes förenliga eller gemensamma tillståndssystem för radiospektrum, som även omfattar de tidsfrister, metoder och villkor som gäller för spektrumrättigheterna.

De skillnader i tillståndsvillkor som finns för banden i bilagan snedvrider i allt högre grad konkurrensen. Restriktioner knutna till spektrumrättigheterna bör begränsas till vad som verkligen krävs för en effektiv användning och ett konsekvent genomförande i hela gemenskapen när det gäller samtliga band i bilagan. Den centrala frågan är vilka skillnader som fortfarande är motiverade i en konvergerande miljö, med en ökande konkurrens mellan radio och tv, mobiltelefoni och nätverk för trådlös bredbandsuppkoppling.

Kommissionen och radiospektrumkommittén undersöker tillsammans med kommunikationskommittén och Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT) de nuvarande villkoren för användningsrättigheterna inom det ovan nämnda frekvenspaketet. Målsättningen är att komma överens om gemensamma villkor för användningsrättigheterna[11] och att villkoren inte skall vara mer begränsande än nödvändigt.

På grundval av dagens regelverk för elektronisk kommunikation och mot bakgrund av en rekommendation från kommissionen[12] bör det under 2007 antas gemensamma riktlinjer för en konsekvent tillämpning av tillståndsvillkor. Större flexibilitet i spektrumförvaltningen kommer att förespråkas som ett sätt att förverkliga den nya politik för spektrumförvaltning som har föreslagits av kommissionen i samband med översynen av regelverket. Tekniska minimivillkor för användning av banden skall fastställas genom tekniska genomförandeåtgärder som antas i enlighet med radiospektrumbeslutet[13] och harmoniserade standarder som antas i enlighet med direktivet om radioutrustning och teleterminalutrustning för att främja en inre marknad, undvika störningar, främja samordning över gränserna och hälsoskydd.

4.3. Ökat samarbete i näringslivet

En flexiblare spektrumanvändning ger spektrumanvändarna valmöjligheter. Samtidigt förutsätter en sådan att marknadsaktörerna tar ansvar för att skapa en sömlös tjänstemiljö för konsumenterna. Det är viktigt att alla aktörer samarbetar för att finna en konsekvent lösning för de frekvensband som berörs av den digitala konvergensen.

Utgångspunkten för en flexibel miljö bör vara att näringslivet självt, med hjälp av en "mjuk" reglering, försöker skapa skalfördelar genom interoperabilitet mellan tjänster och spektrumharmonisering. Kommissionen följer utvecklingen och anser att det för närvarande inte tycks finnas något behov av att föreskriva någon särskild teknik[14], eftersom standardiseringsprocessen[15] drivs framåt av näringslivet helt i linje med de spektrumförvaltningsprerogativ som på kommissionens uppdrag diskuteras i CEPT.

Kommissionen stöder utvecklingen av öppna standarder för trådlös teknik för att underlätta för interoperabilitet och sömlösa tjänster. Den anser att marknaden i dagsläget gynnas mest av att man fortsätter att förlita sig på frivilliga standardiseringsinitiativ inom näringslivet.

5. ÅTGÄRDER

För det frekvensbandspaket som nämns i bilagan skall den nya politiken införas stegvis med hjälp av följande åtgärder.

Medlemsstaterna uppmanas att snarast klargöra de nu gällande tillståndsvillkoren (tekniska och icke-tekniska) och att så långt som möjligt ta bort restriktiva villkor för att främja flexibilitet, ett snabbt tillträde till spektrum och konkurrens, även när det gäller radioinfrastruktur. Gemensamma minimivillkor för användningen av de frekvensband där flexibilitet kan införas bör fastställas senast 2007 i en rekommendation från kommissionen.

Europeiska kommissionen kommer att använda sig av existerande mekanismer för att noga utreda och föreslå praktiska genomförandeåtgärder för frekvensbandspaketet, särskilt när det gäller de problem som kräver en snar lösning och när det gäller ett konsekvent införande av en flexiblare spektrumförvaltning i hela Europa. I det här sammanhanget kommer kommissionen att se över GSM-direktivet och försöka verka för en gemensam europeisk politik för 2,6 GHz-bandet. Målet är att hitta en väl avvägd och konsekvent lösning för dessa två frekvensband, samtidigt som hänsyn tas till behovet av nya innovativa tekniker och tjänster såväl i tätortsområden som på landsbygden.

Standardiseringsorgan, särskilt ETSI (Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder), kommer att få i uppdrag att utveckla lämpliga harmoniserade standarder för den utrustning som används för flexibla frekvensband, för att se till att störningar kan undvikas.

Näringslivet uppmanas att utbyta synpunkter och komma fram till bästa praxis för spektrumfrågor, på grundval av en flexibel ram för spektrumanvändning som även i fortsättningen gör att störningar undviks och att konsumenterna garanteras interoperabilitet. Bilagan utgör utgångspunkten för vilka frekvensband som är relevanta. Dessa band används inom alla de tre sektorer som uppmanas att aktivt delta i den föreslagna dialogen. Kommissionen är villig att stödja den här processen.

6. SLUTSATS

Flexibilitet i spektrumanvändningen genom en politik för tilldelning av spektrumrättigheter som är teknik- och tjänsteneutrala, är en förutsättning för att vi skall kunna utnyttja den potential som finns inom sektorn för trådlös elektronisk kommunikation när det gäller innovationer och nya och diversifierade tjänster. Detta kan ha stor betydelse för Europas ekonomiska tillväxt och konkurrenskraft.

För att genomföra den här politiken behövs nya bestämmelser som gör teknik- och tjänsteneutralitet till en grundläggande princip. Allmänna tekniska begränsningar kommer även i fortsättningen att tillämpas för skydd mot skadliga störningar, och lämpliga gemenskapsåtgärder kommer att vidtas för fastställande av dessa viktiga tekniska parametrar. En flexiblare politik för spektrumförvaltning är en del av EU:s översyn av regelverket för elektronisk kommunikation, men det nya regelverk som översynen resulterar i kommer antagligen att träda i kraft först 2010.

Under tiden kommer den nya politiken för spektrumförvaltning att införas stegvis, på grundval av redan gällande bestämmelser. Kommissionen planerar att 2007 lägga fram en rekommendation om tillståndsvillkoren för en första omgång band som skall omfattas av flexibiliteten. På så sätt kommer alla aktörer att få möjlighet att ta upp särskilda problem som behöver lösas redan i det här skedet.

En flexibel spektrumanvändning ger marknadsaktörerna valmöjligheter, men också ett större ansvar för att garantera sömlösa och interoperabla kommunikationssystem. Kommissionen åtar sig därför att aktivt underlätta samarbetet mellan marknadsaktörerna.

BILAGA

Frekvensband som utreds för införande av större flexibilitet (totalt 1350 MHz )

- 470-862 MHz: bandet används i dag för radio- och tv-sändningar, men förändringar krävs till följd av den digitala utdelningen och konvergensen mellan radio- och tv-sändningar och mobiltjänster.

- 880-915 MHz / 925-960 MHz och 1710-1785 MHz / 1805-1880 MHz : dessa band används i dag för GSM-mobiltjänster, men förändringar krävs till följd av införandet av den tredje generationens mobiltjänster och GSM-direktivets fortsatta begränsningar.

- 1900-1980 MHz / 2010-2025 MHz / 2110-2170 MHz : dessa band används i dag för den tredje generationens mobiltjänster (IMT-2000/UMTS), men marknadsutvecklingen går till följd av konvergensen mot ett införande av sändningsliknande tjänster liksom bredbandsanslutningar i tätorts- och landsbygdsområden .

- 2500-2690 MHz (2,6 GHz-bandet) : detta band (där ännu inget tillstånd hat getts) är avsett för den tredje generationens mobiltjänster (IMT-2000/UMTS), men är också av intresse för sändningar med annan teknik[16].

- 3,4-3,8 GHz : detta band används för bredbandsanslutningar till fastigheter, men är också av intresse för mobiltjänster inom EU. Det används emellertid också intensivt för satellitkommunikation inom Ryssland och ett antal afrikanska länder.

[1] Meddelande om översynen av EU:s regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, KOM(2006) 334.

[2] Rådets direktiv 1987/372/EEG om vilka frekvensband som skall reserveras för det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation inom gemenskapen.

[3] T.ex. 1800 MHz- och 2,6 GHz-banden.

[4] Dokument RSPG05-102: Slutligt yttrande om "Tillträdespolitik för trådlösa elektroniska kommunikationstjänster".

[5] Dvs. fastställande av kanaler, kapacitetsbegränsningar och skyddsband (så kallade spektrumplaner och spektrummasker).

[6] RSPG:s yttrande om WAPECS (Wireless Access Platforms for Electronic Communications Services), avsnitt 5.5.2: " WAPECS skall underlätta utvecklingen av ett antal konsekventa tillståndsvillkor som kan tillämpas på alla relevanta frekvensband i enlighet med de kriterier som fastställs i ramdirektivet. Dessa villkor bör begränsas till ett absolut minimum för att möjliggöra en effektiv spektrumanvändning, och följaktligen tillåta större flexibilitet för hur varje frekvensband kan användas. WAPECS är avsett att underlätta utvecklingen av spektrumförvaltningen i Europa mot en miljö med ett antal likartade och minimala villkor i samtliga medlemsstater. Detta skall emellertid inte utesluta tillämpningen av tilläggsvillkor i ett visst frekvensband, antingen på medlemsstats- eller EU-nivå, förutsatt att varje sådant tilläggsvillkor är väl motiverat, proportionerligt och icke-diskriminerande".

[7] Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG, 2002/20/EG, 2002/21/EG, 2002/22/EG och beslut 676/2002/EG.

[8] Se meddelandet "i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning", KOM(2005) 229.

[9] Se meddelandet "Att överbrygga bredbandsklyftan", KOM(2006)129.

[10] Se studien "Conditions and options in introducing secondary trading of radio spectrum in the European Community", maj 2004.

[11] Bilaga B i auktorisationsdirektivet (2002/20/EG) innehåller en fullständig förteckning över villkor som får knytas till användningsrättigheter för radiofrekvenser.

[12] Rekommendationen skall antas enligt artikel 19 i ramdirektivet 2002/21/EG

[13] Beslut 676/2002/EG.

[14] Om tillfredsställande interoperabilitet inte uppnås, får kommissionen enligt artikel 18.3 i ramdirektivet inleda förfarandet i artikel 17 i det direktivet, genom vilket vissa standarder kan göras obligatoriska.

[15] Till exempel inom standardiseringsorganet ETSI.

[16] T.ex. WiMAX.