SV Europeiska unionens officiella tidning C 347/55

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förbindelserna mellan EU och Marocko”

(initiativyttrande)

(2010/C 347/08)

Föredragande: Margarita LÓPEZ ALMENDÁRIZ

Den 16 juli 2009 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

”Förbindelserna mellan EU och Marocko”.

Facksektionen för yttre förbindelser, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 7 januari 2010.

Vid sin 460:e plenarsession den 17–18 februari 2010 (sammanträdet den 17 februari 2010) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 187 röster för, 2 röster emot och 8 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK fäster största vikt vid Marockos åtagande att inrätta ett ekonomiskt och socialt råd, och hoppas att det kommer att kunna ske inom utsatta tidsgränser. Framsteg har redan gjorts vad gäller genomförandet; i oktober i år godkände ministerrådet ett förslag till en rättsakt om inrättande av denna nya institution som ska läggas fram för det marockanska parlamentet för godkännande. Det ekonomiska och sociala rådet förväntas inleda sin verksamhet under de kommande månaderna. Det kommer att bestå av företrädare för samhällets aktiva och produktiva krafter, framför allt av arbetsmarknads- och företagarorganisationer och andra relevanta sammanslutningar. Under alla omständigheter står EESK till tjänst med sin erfarenhet och sakkunskap för att bidra till genomförandet.

1.2 EESK rekommenderar att statscheferna vid det första toppmötet EU–Marocko under det spanska ordförandeskapet första halvåret 2010 ger EESK och Marockos framtida ekonomiska och sociala råd i uppdrag att inrätta ett strukturerat samarbete för att det organiserade civila samhället aktivt ska kunna delta.

1.3 EESK ser positivt på att den marockanska regeringen förbundit sig att införliva gemenskapens regelverk i sin lagstiftning, trots att Marocko inte tillhör EU:s medlemsstater. Detta kommer i framtiden att göra det lättare för landet att i större utsträckning delta på EU:s inre marknad. Införandet av regelverket leder till ökad effektivitet i olika samråds- och förhandlingsorgan, som styrs av principerna om representativitet och oberoende. De bör få tillräckliga resurser så att de kan utföra sitt arbete, och deras rätt att ta del av information och nödvändiga dokument bör erkännas.

1.4 Mot bakgrund av den process som har lett fram till att Marocko fått en framskjuten ställning i förbindelserna med EU, efter associeringsrådets beslut i Luxemburg den 13 oktober 2008, uppskattar EESK de ansträngningar som landet gör i syfte att fortsätta att räknas som EU:s viktigaste samarbetsparter i denna del av världen. Precis som när det gäller andra länder, t.ex. EES-länderna, är det uppmuntrande för de marockanska myndigheterna att deras land får en framskjuten ställning samtidigt som man fördjupar sina åtaganden gentemot EU och i allt större utsträckning erkänner gemenskapens regelverk på samtliga områden, även när det gäller det sociala området och mänskliga rättigheter.

1.5 De förändringar som äger rum välkomnas naturligtvis, men många reformer kvarstår att genomföras innan Marocko kan betraktas som ett utvecklat land med fullständiga garantier.

1.6 EESK anser att man ännu inte utnyttjat alla de möjligheter som finns för att utveckla olika aspekter av förbindelserna med Marocko. Framför allt är det viktigt att här ta hänsyn till vilka fördelarna blir för Marocko. Reformer för att öppna upp nya sektorer för handel med tjänster och investeringar måste påskyndas. Nyföretagande måste främjas på båda sidor, och de institutionella relationerna bör underlättas genom att ett företagsvänligt klimat och olika forum för dialog främjas. Det bilaterala samarbetet, särskilt med övriga länder i Medelhavsområdet, bör stärkas genom externa initiativ av gemensamt intresse i syfte att främja den regionala integrationen, på såväl det ekonomiska och sociala som det miljömässiga planet.

1.7 Vidare är det mycket viktigt att se till att det civila samhället deltar i utvecklingen på detta område. Som redan nämnts ser EESK mycket positivt på att det inrättas ett rådgivande ekonomiskt och socialt råd, och vi vill uppmana de marockanska myndigheterna att genomföra offentliga samråd i samband med detta. Grundvalarna för detta organ bör vara representativitet, oberoende och legitimitet. Vår erfarenhet visar att för att med framgång inrätta en sådan institution krävs det samlade insatser av det civila samhällets olika sektorer och de marockanska myndigheterna, samt rättvisa villkor i fråga om de olika organisationernas representation. Organisationerna bör fritt utse sina företrädare. Det faktum att det inrättas ett ekonomiskt och socialt råd i Marocko får inte under några omständigheter legitimera att andra befintliga samrådsorgan, som redan medverkar i samrådet med det civila samhället och bidrar till dess utveckling, avskaffas. Detta råds befogenheter ska i princip omfatta alla de områden som regeringen yttrar sig om, inklusive finansiella frågor.

1.8 EU:s slutliga mål bör vara att se till att Marocko blir en självskriven referens i alla bemärkelser, nu och inför framtiden, när det gäller förbindelserna med Medelhavsområdet.

1.9 Därför rekommenderar EESK att det inrättas en observationsgrupp för arbetsmarknaden, ett system för yrkesutbildning och ett socialt trygghetssystem som inte diskriminerar kvinnor och som stärker kampen mot barnarbete. Kommittén vill också rekommendera kommissionen att stödja den sociala dialogens aktörer, dvs. arbetsmarknadsparterna, för att främja en starkare och effektiv social dialog.

1.10 Vi beklagar att associeringsavtalet mellan EU och Marocko upprättades utan föregående samråd med arbetsmarknadsparterna i EU och Marocko när det gäller samarbetet om sysselsättningsfrågor och den sociala utvecklingen.

1.11 Det är mot denna bakgrund som Europeiska ekonomiska och sociala kommittén har utarbetat detta yttrande om Marocko. Genom att föreslå en ny struktur för dialogen mellan de båda parternas civila samhälle vill vi se till att det civila samhället beaktas i de bilaterala förbindelserna.

2. Motivering

2.1 Marocko utgör en privilegierad samarbetspartner för EU, som delar unionens utrikespolitiska mål att främja demokratin och den ekonomiska och sociala utvecklingen. I syfte att bidra till att dessa mål uppfylls, arbetar den marockanska regeringen för att fördjupa sin demokratiseringsprocess och befästa rättsstaten, och Marocko är det land i området som har hunnit längst i denna utvecklingsprocess.

2.2 EU:s strategi i Marocko fokuserar på de två frågor som är viktigast för landet och som står högst på den politiska, ekonomiska och sociala dagordningen. Det handlar främst om att verka för fortsatt ekonomisk tillväxt och komma till rätta med arbetslöshet, fattigdom och utvandring. När det gäller kontakterna utåt är avsikten att se till att associeringsavtalet, den europeiska grannskapspolitiken och olika åtgärdsplaner genomförs fullt ut.

2.3 Den tillfälliga arbetsgruppen EU–Marocko har rekommenderat att man fördjupar förbindelserna mellan de nya aktörerna i samarbetet mellan EU och Marocko, särskilt mellan Europaparlamentet och det marockanska parlamentet (1), samt mellan Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Marockos ekonomiska och sociala råd, som inom kort kommer att inrättas.

3. Politiska förhållanden

3.1 Marocko är en konstitutionell monarki, och kungahuset har mycket stort inflytande på landets styre. Konstitutionen, som är från 1970 och reviderades 1991 och 1996, föreskriver ett parlamentariskt tvåkammarsystem, som uttryckligen förbjuder ett enpartisystem och säkerställer föreningsfriheten.

3.2 Sedan några år tillbaka genomgår Marockos politiska system en modernisering och demokratisering. Man har infört en ny familjelagstiftning, en lag om politiska partier, en stärkt lokal demokrati, en reform av rättsväsendet och fängelsesystemet och ett förslag till ny vallag. Trots vissa framsteg anser emellertid EESK att det fortfarande finns enorma sociala problem som kräver fortlöpande och enhetliga åtgärder för en social omfördelning på sikt, vilket skulle kunna möjliggöra en justering med avseende på indikatorerna för mänsklig utveckling.

4. Ekonomiska förhållanden

4.1 Trots föga gynnsamma förhållanden har Marocko efterhand lyckats stärka sin makroekonomiska position. Turismen har under de senaste åren utvecklats kraftigt och stora investeringar har gjorts, framför allt i den norra delen av landet. En omfattande jordbruksreform har satts igång i syfte att förbättra produktiviteten och stärka den roll som jordbruket spelar i kampen mot fattigdomen.

4.2 Även om mycket arbete kvarstår för att förbättra landets konkurrenskraft och locka till sig investerare, har de direkta utländska investeringarna ökat påtagligt. År 2006 uppgick de till 29 250 miljoner dollar (2), främst till följd av privatiseringar. Efter 2006 har de utländska investeringarna varit mindre beroende av privatiseringsprocessen, och stora investeringar har skett inom turism-, fastighets-, telekommunikations-, försäkrings-, bank-, industri- och transportsektorerna.

4.3 Marockos ekonomi är relativt diversifierad, och tjänstesektorn svarar för en stor och växande del av landets BNP (3). Tillverkningsindustrin hamnar på andra plats när det gäller bidraget till BNP och följs av jordbruket (4), som tenderar att bidra i mindre utsträckning. Gruvindustrins och energisektorns bidrag till landets BNP förblir blygsamt.

4.4 Turismen svarar för det största valutainflödet till Marocko, och följs av penningförsändelser från marockaner bosatta i utlandet samt exporten av fosfat. Inkomsterna från exporten av tjänster (5) motsvarar över 80 % av varuexporten. Ett ökande antal européer väljer Marocko som semester- eller till och med bosättningsland.

4.5 De senaste årens makroekonomiska och strukturella reformer har bidragit till en ökad diversifiering av landets ekonomi och lett till en generellt sett välfungerande ekonomi. Konsolideringen på medellång och lång sikt av dessa reformer kommer att ske genom bättre styresformer, tillämpning av konkurrensregler som är öppna för insyn och lanseringen av en effektiv politik för att skydda konsumenternas och användarnas intressen. Under perioden 2002–2007 uppgick den årliga reella BNP-tillväxten i landet till i genomsnitt 4,5 % (6), tack vare en kraftig inhemsk efterfrågan och en påtaglig ökning av investeringarna. År 2008 uppgick den ekonomiska tillväxten i Marocko till 5,8 %, trots att den bromsades något av en sjunkande yttre efterfrågan till följd av den internationella finansiella och ekonomiska krisen och högre priser, framför allt på olja.

4.6 Jordbrukssektorn spelar en avgörande roll för Marockos ekonomiska och sociala utveckling, och dess betydelse är större än dess reella andel av BNP (7). Den sysselsätter 44 % (8) av den aktiva befolkningen, eller upp 80 % om man räknar med den aktiva befolkningen på landsbygden, eftersom det saknas ekonomisk diversifiering på landsbygden.

Jordbruket är fortfarande en sektor som är starkt beroende av klimatet på grund av en otillräcklig utveckling av infrastrukturen för vatten. Det har inte moderniserats i någon större utsträckning, utan har behållit en föråldrad struktur som till större delen består av mindre jordbruk (ca 75 % ägs av småbrukare), med bristfällig utrustning, föråldrad produktionsteknik och lågkvalificerad arbetskraft. Trots detta, och delvis till följd av regeringarnas insatser och utländska investeringar, har man kunnat iaktta en viss förändring de senaste åren, och för närvarande utgörs resterande 25 % av stora, moderna jordbruksföretag med konstbevattning och en tydlig inriktning på export, som producerar 80 % av citrusfrukterna, 35 % av grönsakerna och 15 % av spannmålen. Det rör sig i själva verket om 400–500 större producenter (större producenter/exportörer, den marockanska regeringen och ett par kooperativ).

Utbildning, tekniskt stöd och forskning är grundläggande faktorer som bör ingå i Marockos framtida jordbrukspolitik. För att förbättra den marockanska jordbrukssektorns konkurrenskraft krävs det en mer dynamisk marknadsföringsstrategi. Vidare krävs det en ny strukturpolitik och nya incitament som ger kvinnors arbete mervärde och som främjar partnerskap som ett instrument för att utveckla företagarandan, som är viktig också inom jordbruket.

4.7 Kooperativ och andra former av producentorganisationer skulle kunna utgöra en del av strategin och bli de instrument som skulle göra det möjligt för producenterna att koncentrera utbudet och förbättra sin marknadsposition. COPAG, det marockanska kooperativet för mjölkproducenter, är ett exempel på hur man genom att producenterna går samman i kooperativ kan skapa mervärde och främja företagarandan inom produktionssektorn, som är den svagaste länken i kedjan.

4.8 Den gröna plan som Marocko lade fram i april 2008 syftar till att utveckla landets jordbruk med stöd av privata utländska investeringar. Den innehåller en intressant och ny jordbruksstrategi för Maghrebländerna som vittnar om nytänkande. Tidsperspektivet är tio till femton år, och planen ska omvandla jordbruket till den nationella ekonomins främsta motor genom kraftiga investeringar av offentliga medel i syfte att uppnå två huvudmål, nämligen ett modernt jordbruk med högt mervärde och ökade inkomster för småjordbrukare. Enligt planen ska 700 000 hektar som för närvarande används för spannmålsodling privatiseras och omvandlas till intensiv frukt- och grönsaksodling och användningen av konstbevattning ska öka. Under det kommande decenniet kommer Marocko att via kontoret för jordbruksutveckling avsätta cirka 150 miljoner dirham till genomförandet av de åtgärder som ingår i den gröna planen. Mellan 700 och 900 projekt kommer att läggas fram till en kostnad av 10–15 miljoner dirham per år.

4.9 Marocko är ett medelinkomstland: År 2008 uppgick BNP per invånare till 2 580 dollar (9), vilket var en knapp fördubbling sedan 2002.

4.10 Den marockanska befolkningen uppgick till drygt 31 650 000 invånare i november 2009, med en demografisk tillväxt på i genomsnitt 1,2 % (9). Antalet invånare i städerna fortsätter att öka och motsvarar 56,4 % av den totala befolkningen. År 2008 uppgick den aktiva befolkningen till 11,5 miljoner personer (10), dvs. 0,7 % mer än föregående år, medan sysselsättningsgraden sjönk något, för att hamna på 36,8 %, jämfört med 36,9 % år 2007.

4.11 Arbetslösheten är fortfarande ett av de största problemen i landet. I städerna uppgår arbetslösheten till 14,1 %, medan den på landsbygden ligger på 4,7 %. Övergripande sett uppgick arbetslösheten till 9,4 % år 2008 (11), vilket motsvarade 1 077 800 arbetslösa personer över 15 år. Genomsnittslönen inom jordbruket i Marocko ligger på 0,55–0,65 euro per timme för 9 timmars arbete (12); säsongsarbetare omfattas inte av arbetstagarrättigheter, och barnarbete är vanligt förekommande i marockanska växthus.

4.12 Hittills har den internationella finanskrisen inte drabbat den marockanska ekonomin i någon större utsträckning. Det beror främst på att kopplingen mellan landets finanssektor och den internationella finanssektorn är svag. Utan tvekan påverkar dock den internationella ekonomiska krisen vissa centrala ekonomiska sektorer i landet såsom fastighets-, turism-, textil-, motorfordons- och exportsektorerna. De utländska investeringarna och överföringarna från utlandet till Marocko har påverkats och är mindre än tidigare, vilket kan komma att innebära att krisen kommer att påverka landet under en längre tid.

4.13 Marocko hamnar 2009–2010 på tredje plats efter Sydafrika och Egypten bland de afrikanska länder som är mest gynnsamma för utländska direktinvesteringar (13). I en studie framhålls att Marocko har uppnått goda resultat i olika kategorier som infrastruktur, strategier för utländska direktinvesteringar och ekonomisk potential. Men trots att investeringsflödena uppvisar en positiv tendens, föranleder affärsklimatet fortfarande en kritisk analys. Det bör emellertid framhållas att man förra året antog en allmän lag om företagsstyrning och en specifik lag om små och medelstora företag samt tillämpningsföreskrifter i anslutning till olika ändringar av aktiebolagslagen. I oktober 2008 antogs förslaget till lag om inrättande av en marockansk byrå för utveckling av investeringar (Agence marocaine de développement des investissements, AMDI).

4.14 De marockanska myndigheterna har redan vidtagit åtgärder för att lansera Europa–Medelhavsstadgan för företag, där man efterlyser samråd, samförstånd och kvalitet. I landet finns flera institutioner som uppmuntrar investeringar av privata företag, särskilt små och medelstora företag, och som underlättar tillgången till krediter via den statliga garantikassan (Caisse centrale de garantie, CCG).

4.15 Trots allt ser framtidsutsikterna (14) för den marockanska ekonomin fortfarande ljusa ut. För närvarande har Marocko i viss mån undgått den globala finansturbulensen tack vare att landet har låga utlandsskulder som löper på lång tid samtidigt som den makroekonomiska politiken har stärkts. Den ekonomiska tillväxten torde fortsätta att öka relativt kraftigt på medellång sikt och handelsbalansen bedöms förbli positiv även om ett svagt underskott inte kan uteslutas på medellång sikt. Den marockanska regeringen (15) räknar 2009 med en reell BNP-tillväxt på 5,8 %, dvs. en ökning med 15 % inom jordbrukssektorn (16) och 4,1 % inom övriga sektorer. Landets ekonomiska myndigheter har beslutat att fullfölja de senaste årens ansträngningar för att konsolidera budgeten och uppfylla målet att det primära budgetunderskottet ska ligga under 3 % av BNP på medellång sikt.

5. Sociala förhållanden

5.1 Arbetslösheten uppgick till 9,4 % år 2008 (11), trots att 310 000 arbetstillfällen hade skapats under det föregående året, främst inom byggnads- och tjänstesektorerna. De tre första månaderna 2009 skapades det netto 40 000 arbetstillfällen (76 000 nya arbetstillfällen skapades i städerna medan 36 000 arbetstillfällen gick förlorade på landsbygden). Sett till olika sektorer har det endast skapats arbetstillfällen inom tjänstsektorn och sektorn för offentliga arbeten, med en sysselsättningsökning på 5,9 %, samtidigt som arbetstillfällen gått förlorade i den övriga ekonomin, 4,5 % inom industrin och 1,4 % inom jordbruks- och fiskerisektorn.

5.2 Det allvarligaste problemet i sammanhanget är ungdomsarbetslösheten (17), inklusive arbetslösheten bland unga akademiker, som bidrar till en ökad kunskapsflykt. Ett annat problem är att jordbrukssektorn dominerar arbetsmarknaden och även svarar för en stor del av den informella sysselsättningen. Dessutom finns det en svart ekonomi, som grundas på odeklarerat arbete. Den marockanska arbetsmarknaden har samtidigt svårt att absorbera den inhemska arbetskraften, till följd av den tidigare kraftiga befolkningsökningen.

5.3 Arbetslöshetssiffrorna inverkar direkt på hushållens inkomster, eftersom det fortfarande finns brister i de sociala trygghetssystemen (arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring, pensionssystem osv.).

5.4 EU är den främsta destinationen för marockanska migrerande arbetstagare, och migrationsflödena håller på att minska till följd av den ekonomiska krisen. Det är viktigt att understryka de skillnader som finns mellan legal och illegal utvandring. I det sistnämnda fallet är mottagarförhållandena mycket mer problematiska. Yrkesutbytena mellan de båda geografiska områdena fortsätter också att öka.

5.5 Sysselsättningsgraden bland kvinnor är fortfarande låg. Medan sysselsättningsnivån bland män ligger på cirka 80 %, ligger den bland kvinnor på 21 % i städerna och på 33 % på landsbygden (18). Bortsett från livslängden uppvisar indikatorerna för social utveckling en lägre nivå när det gäller kvinnor än män, och detta gäller samtliga områden, oavsett verksamhetstyp, yrkesmässig status, ansvarsnivå, lön i den privata sektorn, arbetslöshet eller socialt skydd.

5.6 När det gäller sysselsättning och sociala frågor är det viktigt att göra ytterligare insatser i syfte att fastställa en institutionell ram som gör det möjligt att vidta aktiva åtgärder och inrätta offentliga arbetsförmedlingar, införa en kontroll på arbetsmarknaden för att bekämpa den svarta ekonomin, informellt arbete och odeklarerade anställningar, öka investeringarna i humankapital och anställbarhet, förbättra det sociala skyddet och integrationen i samhället samt tillämpa mekanismer som gör det möjligt att undvika diskriminering i samband med anställning.

5.7 För en stor majoritet av de marockanska arbetstagarna är det sociala skyddet inte tillräckligt omfattande. För många familjer innebär det stora tragedier. Den marockanska regeringen är medveten om detta, och det finns en politisk vilja att försöka komma till rätta med denna situation. De marockanska myndigheterna har åtagit sig att öka kontrollen för att se till att alla anställda arbetstagare är inskrivna i det sociala trygghetssystemet. Arbetsinspektionen och den nationella försäkringskassan (Caisse Nationale de Securité Sociale) gör stora ansträngningar för att förbättra arbetstagarnas skydd. Marockos regering måste emellertid öka investeringen i hälso- och sjukvården samt i sjukförsäkringsskyddet för att förbättra de marockanska medborgarnas tillgång till offentlig sjukvård.

5.8 En plan för social uppdatering av trepartskaraktär, som gör det möjligt att fastställa i vilken utsträckning de marockanska företagen uppfyller och respekterar landets arbetslagstiftning, håller på att utvecklas. Inom ramen för den nya sociala lagstiftningen i Marocko görs det dessutom framsteg när det gäller certifieringen av företag som respekterar arbetsnormerna.

5.9 För en tid sedan togs de första stegen för att skapa ett centralt forum för det civila samhället, som dock saknade verklig representativitet. Den marockanska regeringen hade åtagit sig att inrätta ett ekonomiskt och socialt råd före utgången av 2009, men dess officiella inrättande låter vänta på sig, trots att det nämns i den marockanska konstitutionen från 1997. EESK hoppas att de många olika sammanslutningar som finns i det civila samhället kommer att återspeglas i det marockanska ekonomiska och sociala rådets sammansättning. En förutsättning för att de ekonomiska och sociala råden ska vara effektiva är nämligen att de är representativa – och att detta garanteras genom tydliga och rättvisa kriterier – liksom att de är oberoende och tilldelas nödvändiga resurser. Ett ekonomiskt och socialt råd står inte i motsatsställning till utan kompletterar tvärtom den roll som spelas av andra rådgivande instanser som redan finns i Marocko.

5.10 I näringslivet är Confédération générale des entreprises du Maroc (CGEM) den företagsorganisation som är mest representativ. Handels- och industrikammaren spelar en viktig roll när det gäller stöd till företag, utbildning, yrkesutbildning samt tjänster till företag och en internationalisering av deras verksamhet. Sammanslutningen för kvinnliga företagschefer i Marocko (Association des femmes chefs d'entreprise du Maroc, AFEM), med över 350 medlemmar på nationell nivå, har som målsättning att stimulera kvinnors roll i näringslivet och har även regionala förgreningar. Sammanslutningen för marockanska företagare ”Maroc entrepreneurs” arbetar för att uppmuntra ungdomar att gå lärlingsutbildning och starta företag.

5.11 De viktigaste fackförbunden är Union marocaine du travail (UMT), Confédération démocratique du travail (CDT), Union générale des travailleurs du Maroc (UGTM), Fédération démocratique du travail (FDT) och Union nationale du travail au Maroc (UNTM). Union nationale des coopératives agricoles marocaines (UNCAM), som är en sammanslutning för jordbrukskooperativ, spelar också en viktig roll.

5.12 Även om den marockanska regeringen har genomfört reformer på området för arbetsrätt, återstår fortfarande en del att göra när det gäller respekten för arbetsrätten. Marocko bör också ratificera ILO:s konventioner, särskilt konvention 87 om föreningsfrihet.

5.13 Förbättringar av utbildningssystemet och alfabetiseringen hör fortfarande till landets viktigaste utmaningar. I september 2008 presenterade det marockanska utbildningsministeriet en nödplan för skolutbildning för flickor på landsbygden samt för lika och effektiv tillgång för barn till obligatorisk skolutbildning. Bristen på kvalificerad arbetskraft utgör en av stötestenarna för företagsbildning i Marocko, och tekniker på mellannivå är de tjänster som är svårast att tillsätta.

5.14 Ansträngningar görs för att föra de marockanska systemen för högre utbildning, forskning och yrkesutbildning närmare det europeiska området för högre utbildning, vetenskaplig forskning och yrkesutbildning. Denna målsättning kommer att bidra till att förbättra de marockanska studenternas kvalifikationer och deras yrkeskompetens så att de lyckas i arbetslivet. Det finns anledning att se till att yrkesutbildningen bättre motsvarar företagens rekryteringsbehov. Det bör bli lättare att få tillgång till praktikplatser i företagen genom avtal mellan universitet och arbetsgivarorganisationer, exempelvis CGEM och handelskamrarna.

5.15 Med hänsyn till Marockos framskjutna ställning i förbindelserna med EU anser EESK att det bör införas ett system för att säkerställa ett ömsesidigt erkännande av akademiska betyg mellan EU och Marocko. Ett av de största problem som landet står inför är det höga antalet arbetslösa akademiker.

5.16 Inom ramen för samarbetet med EU finns det planer på att inrätta en arbetsgrupp (19) bestående av företrädare för europeiska och marockanska företags- och företagarorganisationer, som har till uppgift att regelbundet informera associeringsrådet om hinder för handel och investeringar. I denna grupp kan även företrädare för fackförbunden delta.

5.17 I fråga om demokratiseringsarbetet har de reformer som genomförts lett till framsteg. Det har till exempel antagits en ny vallag som stärker kvinnors deltagande, vidtagits åtgärder för att bekämpa korruption och utarbetats en strategisk åtgärdsplan för att institutionalisera jämställdhet. Den marockanska regeringen har även meddelat att man drar tillbaka sina reservationer avseende konventionen om avskaffande av alla former av diskriminering mot kvinnor, men motsvarande instrument har inte deponerats hos FN (20).

5.18 I november 2008 lanserade ministeriet för social utveckling, familjefrågor och solidaritet sin sjätte kampanj mot könsrelaterat våld. Detta bidrog till att öka antalet anmälningar av våld mot kvinnor via ett särskilt telefonnummer. Trots det behövs fortfarande fler mottagningscentrum för offer för denna sorts våld. På grund av problem med familjelagstiftningens tillämpning har man ännu inte heller antagit det lagstiftningsförslag som ska kriminalisera könsrelaterat våld (21).

5.19 Fattigdomen har sjunkit till 9 % (6), vilket motsvarar över två miljoner fattiga. Detta innebär en fortsatt oroande social situation, och fattigdomsbekämpning hör fortfarande till de viktigaste utmaningarna som landet måste ta sig an. Den ökning av BNP per invånare som tidigare nämnts är fortfarande otillräcklig för att komma till rätta med fattigdomen, och eftersom den är mycket ojämnt fördelad leder den inte till den höjning av levnadsnivån som man kunnat hoppas på. Det viktigaste instrumentet för att minska fattigdomen är ekonomisk tillväxt och ökad produktivitet, samt ekonomiska, sociala, kulturella och miljömässiga mänskliga rättigheter, som inte kan särskiljas och utan vilka man inte kan säkerställa en jämnare fördelning av välståndet. Det krävs en bättre samordning av de olika program som internationella institutioner såsom FN och Världsbanken svarar för i syfte att minska fattigdomen i Marocko.

5.20 Illegal utvandring till EU är ett annat allvarligt problem. Förutom de två miljoner marockaner som är legalt bosatta i EU räknar man med att ytterligare en miljon bor där illegalt. Marocko är ett av transitländerna för illegal utvandring från länderna söder om Sahara till EU. Förhandlingar pågår om ett återtagandeavtal mellan EU och Marocko.

6. Förbindelserna mellan EU och Marocko

6.1 De första avtalen mellan Europeiska unionen och Marocko undertecknades 1969 respektive 1976. Senare, inom ramen för Barcelonaprocessen från och med 1995, undertecknades EU:s associeringsavtal med Marocko, som trädde i kraft år 2000. På senare tid, i juli 2005, antogs handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken för en period på fem år (22). Dagens förbindelser med Marocko utvecklas inom ramen för unionen för Medelhavsområdet.

6.2 I associeringsavtalet fastställs den rättsliga ramen för förbindelserna mellan Europeiska unionen och Marocko. Det syftar till ett frihandelsområde samt till att inrätta ett privilegierat samarbete på andra områden, t.ex. när det gäller politik, ekonomi, sociala frågor, vetenskap och kultur.

6.3 I landstrategidokumentet fastställs den strategiska ramen för EU:s bistånd till Marocko under perioden 2007–2013. Följande pekas ut som prioriterade samarbetsområden:

— Utveckling av socialpolitiken.

— Modernisering av ekonomin.

— Institutionellt bistånd.

— Goda styresformer och främjande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

— Miljöskydd.

6.4 Inom ramen för det strategiska samarbetet mellan Afrika och EU spelar Marocko en aktiv roll i politiken mellan EU och Afrika, eftersom landet bär huvudansvaret för att klimatsamarbetet genomförs.

6.5 I oktober 2008 undertecknade EU och Marocko ett gemensamt dokument inom ramen för associeringsavtalet, där målet är att stärka de bilaterala förbindelserna för att upprätthålla landets framskjutna ställning och göra framsteg när det gäller fördjupade politiska förbindelser, en integrerad inre marknad, samarbete mellan olika sektorer och en mänsklig dimension.

6.6 EU är fortfarande Marockos främsta handelspartner. Över hälften av importen (23) kommer från Europa och nästan tre fjärdedelar av exporten (24) går till EU. Sett till de enskilda länderna är Frankrike den främsta leverantören, och därefter följer Spanien, Storbritannien, Italien och Tyskland. I fråga om exportmottagarländerna ser situationen ungefär likadan ut.

6.7 När man gör en uppdelning av de varor som ingår i handelsutbytet mellan EU och Marocko, har den marockanska importen gradvis diversifierats. Under de senaste tio åren har antalet olika europeiska produkter som Marocko importerar ökat kraftigt. De främsta importvarorna från EU är tyg, petroleumgas och andra petroleumprodukter, maskiner, tillverkningsutrustning samt kemiska produkter.

6.8 Den marockanska exporten till EU är däremot mer koncentrerad, över hälften avser konfektion och stickade produkter (mer än en tredjedel av den totala exporten), elektroniska komponenter, kräft-, blöt- och skaldjur samt elektriska trådar och kablar.

6.9 I de pågående förhandlingarna tas hänsyn till situationen i vissa känsliga sektorer, med beaktande av asymmetrin i vissa åtaganden och deras stegvisa genomförande. Det handlar framför allt om en avreglering av handeln med tjänster och etableringsrätten samt om en avreglering av handeln med jordbruksprodukter, bearbetade jordbruksprodukter och fiskeriprodukter.

6.10 Den pågående ekonomiska krisen har drabbat jordbrukssektorn mycket hårt. Jordbrukarnas inkomster har minskat (12,2 % år 2009 enligt Eurostat). De nya handelsmedgivandena till förmån för Marocko i fråga om så känsliga produkter som frukt och grönsaker, vilka praktiskt taget saknar gemenskapsskydd, gör den ekonomiska situationen för ett stort antal europeiska jordbruksföretag om möjligt ännu svårare. Avregleringen av handeln till förmån för andra näringsgrenar får inte ske på bekostnad av frukt- och grönsaksproduktionen, eftersom detta kan få allvarliga konsekvenser som äventyrar producenternas framtid och utvecklingen av vidsträckta områden inom EU. Man bör därför fastställa reella kompensationsbetalningar med hjälp av riktlinjer för kompletterande stödåtgärder som gör det möjligt att öka konkurrenskraften på detta område.

Kommittén finner det oroväckande att EU och Marocko nyligen har avslutat översynen av handelsförbindelserna på jordbruksområdet inom ramen för associeringsavtalet, särskilt som man systematiskt underlåter att följa det nu gällande avtalet, exempelvis genom att man underlåter att betala in fastställda tullavgifter och negligerar storleken på kvoterna, och inte har fastställt nya mekanismer eller avsevärt förbättrat de nuvarande i syfte att säkerställa genomförandet av de bestämmelser som godkänts av båda parter.

6.11 När det gäller EU:s direktinvesteringar (25), bör det påpekas att Frankrike (26) är den främsta investeraren i Marocko. Därefter följer Spanien, Storbritannien och Tyskland (27). Investeringarna koncentreras främst till turism-, fastighets-, telekommunikations-, försäkrings-, bank-, industri- och transportsektorerna.

Bryssel den 17 februari 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) Ett stärkt parlamentariskt arbete kan bland annat uppnås genom att det inrättas en gemensam parlamentarikerkommitté mellan Europaparlamentet och det marockanska parlamentet, med medverkan av båda kamrarna och inte bara av representanthuset.

(2) Källa: UNCTAD – FDI/INC Database.

(3) Cirka två tredjedelar.

(4) Inklusive boskapsuppfödning, skogsbruk och fiskeri.

(5) Det skedde en fördubbling mellan 2002 och 2006.

(6) Källa: Internationella valutafonden (IMF).

(7) Den svarade för 13 % av BNP år 2008. Källa: FAO.

(8) 13 734 506 personer (jordbruk, skogsbruk och fiske). Källa: FAO.

(9) Källa: Världsbanken, World Development Indicators.

(10) Källa: ILO-LABORSTA (databas över arbetsmarknadsstatistik) efter en undersökning av arbetskraften.

(11) Källa: ILO-LABORSTA (databas över arbetsmarknadsstatistik).

(12) Källa: Nationella förbundet för jordbrukssektorn i Marocko (UMT).

(13) Enligt en undersökning publicerad av FDI Intelligence, som tillhör brittiska ”The Financial Times”.

(14) Källa: Internationella valutafonden (IMF).

(15) Enligt marockanska ekonomi- och finansministeriets prognoser.

(16) Inklusive fiskeri och skogsbruk.

(17) Enligt uppgifter från Internationella arbetsorganisationen (ILO) är arbetslösheten bland ungdomar sju punkter högre än genomsnittet bland den aktiva befolkningen. 39 % av det totala antalet arbetslösa är ungdomar.

(18) Källa: Framstegsrapport för Marocko – SEC(2009) 520/2 av den 23 april 2009 (finns ej på svenska).

(19) Se ”Document conjoint UE-Maroc sur le renforcement des relations bilatérales/Statut Avancé” – GD E V Dok. 13653/08 s. 6 (finns ej på svenska).

(20) Se uppföljningsrapporten för Marocko – SEC(2009) 520/2 av den 23 april 2009 (finns ej på svenska).

(21) Som är under beredning sedan 2006.

(22) Hittills har det utarbetats tre uppföljningsrapporter – i december 2006, i april 2008 och i april 2009.

(23) 51,4 % av Marockos import kommer från EU.

(24) 71,9 % av Marockos export går till EU.

(25) Källa: Office des Changes - Flux financiers - Maroc.

(26) Mellan 2002 och 2008 översteg Frankrikes investeringar i Marocko 53 miljarder dirham.

(27) Under samma tid översteg Spaniens investeringar 35 miljarder dirham, och Storbritanniens och Tysklands investeringar låg på över 6 miljarder dirham för respektive land.