A4-0123/95

Resolution om kommissionens meddelande om en konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande om en konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen (KOM(94)0319 - C4-0140/94),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, och yttrandena från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi och från budgetutskottet (A4-0123/95), och

A. Kommissionens meddelande lägger stor vikt vid industripolitiken som ett medel för att stärka Europeiska unionens konkurrenskraft, speciellt inom de framtida tillväxtmarknaderna för avancerad teknologi (elektronik, kommunikation, databehandling etc.).

B. Makroekonomisk stabilitet - en viktig faktor för den europeiska industrins konkurrenskraft - förutsätter en konsolidering av de offentliga utgifterna, och på grund av den stora arbetslösheten har de statliga utgifterna ökat. Denna utveckling binder resurser som angeläget behövs för konkurrenskraftsstärkande investeringar på framtidens marknader.

C. Den framtida konkurrenskraftspotentialen är de icke-materiella faktorerna som finns i kvalitet, uppfinningar och humankapital, vilket kräver att unionsmedborgarna accepterar omfattande teknologisk utveckling, en företagsdialog och utveckling av en förhandlingsmekanism för samhälle och företag.

D. Dialog mellan arbetstagare och arbetsgivare och arbetstagarnas deltagande i organiseringen av yrkesutbildning, av moderniseringen av arbets- och produktionsstrukturen samt i förhandlingar bidrar till ökad konkurrenskraft, men utnyttjas inte på tillfredsställande sätt i vissa medlemsstater som medel för att öka konkurrenskraften.

E. Det saknas fortfarande detaljerade förslag som skulle kunna uppmuntra företagen att ägna sig åt praktiska former av finansiellt och organisatoriskt samarbete, vilket är en av huvudmålsättningarna i initiativet för att främja industrisamarbete mellan företag i medlemsstaterna, i synnerhet inom det som kommissionen kallar nyckelindustrigrenar.

F. Den europeiska industrin består huvudsakligen av ett tätt nät av små och medelstora företag, och större hänsyn måste tas till små och medelstora företags betydelse för det europeiska näringslivets konkurrenskraft.

G. En mängd europeiska företag arbetar för närvarande på stagnerande marknader.

H. Mot bakgrund av trycket från internationell konkurrens kommer den europeiska industrins konkurrenskraft endast att kunna stärkas genom att samordna politiken för den inre marknaden, industripolitiken, konkurrenspolitiken och socialpolitiken.

I. Kommissionens nuvarande politik för kontroll av stöd är delvis klart inkonsekvent beträffande kommissionens generösa godkännanden av stora subventioner till stora företag, jämfört med stöd till regioner, forskning och utveckling och i synnerhet till små och medelstora företag.

J. Den offentliga sektorns verksamhet måste moderniseras. Den offentliga sektorns framtida roll måste grundas på kriterier för en fungerande rättsstat, en effektiv offentlig förvaltning och ett inrättande av en väl fungerande infrastruktur; att uppnå dessa mål innebär inte bara en avreglering (vilket beskrivits av kommissionen som ett huvudinstrument för modernisering) i betydelsen att en överflödig administrativ reglering avskaffas, ett påskyndande och en förenkling av administrativa procedurer, ökad användning av marknadsekonomiska incitament och omdömesgill privatisering, utan också innovativ reglering.

K. Tillförlitliga ramvilkor för att underlätta utvecklingen av informationsteknologin och informationssamhället till förmån för industrin kommer att vara en av huvudfaktorerna som styr den europeiska ekonomins framtida globala konkurrensförmåga.

L. Om inte Europa tillägnar sig den informationsteknologiska revolutionen och inte anpassar sig till en industriell kultur av fortlöpande teknologiska förändringar kommer det att vara dömt till en ekonomi baserad på lågkvalificerat, lågavlönat och lågproduktivt arbete.

M. Alla ovanstående punkter påverkar den europeiska industrins konkurrenskraft.

Parlamentet

1. välkomnar det faktum att kommissionen i sitt meddelande erkänner (vilket parlamentet länge begärt) att statsmakternas befogenheter även bör omfatta aktiva industripolitiska åtgärder, och att den medger att den offentliga sektorn måste moderniseras, administrativa bestämmelserna förenklas - i synnerhet till gagn för små och medelstora företag - samt att gynnsamma förhållanden måste skapas samtidigt som konkurrensen säkerställs,

2. understryker att den globala konkurrensen kräver att företag kan uppträda som «global players», och att en politik som ska stärka konkurrenskraften måste skapa det handlingsutrymme som krävs genom att säkerställa att principerna för EU:s nuvarande konkurrenspolitik anpassas till den globala konkurrenssituationen; industripolitiken får dock endast eftersträva sina mål med iakttagande av garantier för rättvisa konkurrensförhållanden, och måste därför ha GATT-avtalets föreskrifter som referensram; uppmanar medlemsstaterna att, så snart som möjligt, på ett samordnat och effektivt sätt bidra till förverkligandet av målsättningarna för industripolitiken och därigenom ge sitt betydelsefulla bidrag till genomförandet av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning,

3. välkomnar den tydliga definitionen av åtgärdsprioriteringar som huvudmålen för framtida industripolitik, i synnerhet den betydelse som fästs vid främjandet av forskning som en nyckel till framtida konkurrenskraft, liksom erkännandet av tillväxtpotentialen för marknaderna för miljöteknologi och miljövänliga produkter,

4. bedömer att medlemsstaterna genom effektiva åtgärder inom skattepolitiken borde få de nationella företagan att avsätta en ökad andel av vinsten till forskning, framför allt inom miljöteknikområdet,

5. instämmer i kommissionens analys av situationen och dess prioritering av verksamheter, nämligen främjande av icke-materiella investeringar, yrkesutbildning, industriellt samarbete, säkerställande av lika konkurrensvillkor och en modernisering av de offentliga myndigheternas roll,

6. anser att kommissionens meddelande kraftfullt bidrar till att öka den europeiska industrins konkurrenskraft genom att följa ovanstående målsättningar,

7. beklagar emellertid att det kommersiella utnyttjandet av företagens forskningsresultat hämmas av den europeiska industrins relativt låga innovationskapacitet och av bristen på framsteg vad gäller skapandet av gynnsamma förhållanden, i synnerhet beträffande skydd av immateriell egendom (patent, varumärken och mönsterskyddad formgivning) och upprättandet av gemensamma bestämmelser och ömsesidigt erkännande av testcertifikat,

8. anser att den nuvarande forsknings- och utvecklingspolitiken endast delvis beaktar de teknologiska problem som rör konkurrenskraften,

9. anmodar medlemsstaterna att utarbeta och genomföra en aktiv arbetsmarknadspolitik för att öka dess flexibilitet och gynna en sysselsättningsintensiv tillväxtstruktur,

10. understryker behovet av att främja en bärkraftig utveckling genom att främja förebyggande miljöskyddsåtgärder och integrerad miljöteknologi och uppmanar därför kommissionen att presentera ett program för investering i miljövänliga system och miljövänlig teknologi för att på så sätt till fullo beakta den enorma potential som ligger i ökad investering i dessa industrier i framtiden, både med tanke på den europeiska industrins konkurrenskraft och när det gäller att skapa nya arbetstillfällen,

11. är av den uppfattningen att medlemsstaterna bör främja såväl dialogen på arbetsmarknaden om den teknologiska utvecklingen som utvecklingen av mekanismer för förhandlingar mellan arbetstagare och arbetsgivare,

12. är av den uppfattningen att en modern industripolitiks uppgift är att skapa välstånd i samhället, vilket bland annat främjas genom en dialog på arbetsmarknaden och arbetstagarsidans deltagande samt uppmanar till utnyttjande, utveckling och fortlöpande modernisering av Leonardo-programmet för förbättrad individuell konkurrenskraft genom yrkesutbildning; arbetsmarknadsdialogen måste i synnerhet handla om innovationer som berör arbete och produktionsformer, däribland:

- en inriktning hos arbets- och produktionsorganisationerna mot kraven på högre kvalifikationer, fortbildning och livslång utbildning, däribland utnyttjande av äldre arbetstagares sakkunskap,

- överensstämmelse mellan utbildningssystem, inte bara ömsesidigt erkännande av examina mellan medlemsstaterna, utan även kompatibilitet för utbildningar och erkännande av kvalifikationsnormer förutom den grundläggande yrkesutbildningen vid byte av arbetsplats,

- utbildning av ledande krafter med tanke på förvaltningen av företagets beslutsstrukturer,

- arbetstagarnas deltagande i diskussion och dialog om företagets framtid,

13. uppmanar kommissionen och medlemsstaternas regeringar att anta en enhetlig och samordnad politik som stöder utvecklingen av informationsteknologin och informationssamhället till gagn för industrin och med avsikt att främja den globala konkurrenskraften,

14. uppmanar kommissionen att snarast inleda diskussioner om utvärderingen av informationssamhällets konsekvenser för produktions- och serviceindustrin, och om ett bättre samspel mellan forskning och industri, så som anförs i arbetsprogrammet för 1995,

15. anser att programmen för forskning och utveckling, liksom strukturfonderna, bör utvidgas till att omfatta aspekter på arbetsmarknadsdialog och arbetardeltagande,

16. kräver att detaljerade förslag till kriterier för målinriktade joint ventures och långfristiga samarbetsavtal om effektivisering av det industriella samarbetet ska utarbetas,

17. anser att de små och medelstora företagens innovativa och sysselsättningsskapande potential måste utnyttjas fullt ut, då den kan stärka konkurrenskraften; i detta syfte bör man underlätta för dem att verka på den inre marknaden genom att förenkla tillgången på information om gemenskapsprogram som främjar innovationer och konkurrenskraft, stärka de små och medelstora företagens eget kapital, ställa riskkapital till förfogande och genom att minska de administrativa belastningarna från den nationella byråkratin, kräver att det inom ramen för översynen av EIF (Europeiska investeringsfonden) skapas ett instrument för finansiering av riskkapital eller utvecklas en värdepappersnotering för små och medelstora företag,

18. kräver utarbetande och genomförande av en aktiv anpassningsstrategi för företag som arbetar på stagnerande marknader, vilken skall innehålla forsknings- och utvecklingsprogram anpassade till deras problem, en ökning av produktiviteten genom förbättrade förvaltnings och organisationsplaner och produktspecialisering med högsta krav på kvalitet och formgivning,

19. beklagar, beträffande målsättningen att garantera enhetliga konkurrensförhållanden, att det endast ställs krav på tredje lands social- och miljönormer vid världshandel och att respekt för dessa normer inte omnämns när det gäller den inre marknaden,

20. betonar att industrins modernisering måste gå hand i hand med moderniseringen av den offentliga sektorn vilket medför fastställandet av strategiska arbetsområden, fullständiga arbetsförlopp, platt organisation, projektinriktat arbete och ett samlat grepp om tjänsterna; kräver att gemenskapsinstrument används till att stödja mönsterprojekt, så att den offentliga sektorn kan uppfylla sina uppgifter som

- kontrollmyndighet och normsättare som fastställer social- och miljökriterier för arbets-, trafik-, energi- och fortbildningsområdena,

- främjare av näringslivet genom regional-, struktur-, småföretags- och teknologipolitik,

- medlare och dialogpartner som sammanför olika aktörer på olika nivåer,

- konsument av avancerad teknologi inom kommunikation, hälsa, infrastruktur och avfallshantering, kombinerat med ett direkt ansvar för utformningen av utvecklingslinjerna,

21. beklagar att meddelandet inte gör någon klar skillnad mellan vilka av de nämnda åtgärdsprogrammen och politiska programmen som redan är genomförda och vilka som ännu väntar på att genomföras,

22. beklagar vidare att den bifogade finansieringsöversikten varken ger upplysningar om omfattningen av de extra finansiella resurser eller personalresurser som förverkligandet av de nämnda åtgärderna medför, eller om de i annat fall nödvändiga omfördelningarna i budgeten,

23. uppmanar medlemsstaterna att uppskatta vilka följder genomförandet av åtgärderna i kommissionens meddelande skulle få för deras budgeter,

24. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar.