Fig. 2 – EU:s totala avloppsvattenbelastning per tätorters storlek, jämfört med reningsverkens kapacitet.

År 2014 hade EU omkring 23 500 ”tätorter” enligt definitionen i avloppsdirektivet, med minst 2 000 personekvivalenter (pe). Dessa tätorter genererade en total belastning på 604 miljoner personekvivalenter, motsvarande hushållsspillvatten men även en del industrispillvatten och dagvatten. Skillnaden jämfört med den rapporterade belastningen i den föregående rapporten (500 miljoner pe) beror huvudsakligen på att PL och IT nu har tagits med.

Denna rapport bygger på uppgifter som samlades in från januari till december 2014 enligt kraven i artiklarna 15 och 17 i avloppsdirektivet. Den åtföljs av ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar som ger en mer detaljerad analys. Inför denna rapport bedömde kommissionen situationen i alla medlemsstater utifrån korrekta uppgifter om genomförandet. Detta möjliggjordes genom en fördjupad dialog med medlemsstaterna och förbättringar av de it-verktyg som används av kommissionen och Europeiska miljöbyrån., . Rapporten visar att de länder som gick med i EU 2004 eller senare (EU-13) har gjort betydande framsteg mot att uppnå målen.

Direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (nedan kallat avloppsdirektivet) är ett av de viktigaste politiska instrumenten inom EU:s regelverk på vattenområdet för att skydda miljön och människors hälsa. Framsteg i genomförandet av avloppsdirektivet under de senaste 25 åren har spelat en betydande roll för att förbättra vattenkvaliteten i EU:s floder, sjöar och hav (se fig. 1). Det har även lagt grunden för stora framsteg mot att uppnå målen i andra EU-direktiv, såsom dricksvattendirektivet, badvattendirektivet, ramdirektivet för vatten och ramdirektivet om en marin strategi. Tillsammans med badvatten- och dricksvattendirektivet bidrar detta direktiv även till tillväxt och arbetstillfällen, vilket framgår av följande exempel:

EU:s efterlevnad gällande insamling av avloppsvatten är hög, med ett genomsnitt på 94,7 %. Minskningen med 3,7 procentenheter jämfört med den föregående rapporten beror huvudsakligen på att IT och PL har tagits med, samt mer korrekta värden för RO. De flesta medlemsstaterna har bibehållit eller förbättrat sin efterlevnad, förutom RO, CY och i mindre utsträckning ES. Efterlevnaden är mycket hög i nitton av medlemsstaterna, mellan 98 och 100 %, medan fyra medlemsstater fortfarande har låga nivåer som understiger 70 % (RO, BG, SI och CY).

·förbättringar när det gäller att samla in och verifiera uppgifter.

·att man har tagit med IT, PL och RO, som har en lägre efterlevnad,

Av EU:s avloppsvatten genomgår 88,7 % en korrekt sekundär rening, vilket är en minskning på 3,2 % sedan den föregående rapporten. Skälen till detta förklarades i punkt 2.1. Omkring 17 medlemsstater hade en efterlevnad på mellan 90 och 100 %, medan fyra (MT, RO, BG och SI) fortfarande måste göra betydande insatser för att uppnå efterlevnad, med nivåer under 20 %. IE, som har en efterlevnad på under 70 %, är ett särskilt fall, och IT gör endast långsamma framsteg. Trots att den genomsnittliga efterlevnaden är lägre i EU har den ökat i EU-13 från 68 % i den åttonde rapporten till 75 %. Framstegen är anmärkningsvärda i länder som EE, LV, LT och SK. När PL togs sänktes genomsnittet för EU-28 men höjdes för EU-13.

Fig. 5 – Framsteg i efterlevnaden av artikel 4 i avloppsdirektivet i de senaste tre rapporterna i % av den belastning som omfattas – uppgifter från 2010, 2012 och 2014.

2.3 Mer långtgående eller tertiär rening och känsliga områden

Mer långtgående rening (än sekundär rening) genomförs på avloppsvatten som släpps ut i områden som motsvarar 76 % av EU:s territorium. Femton av medlemsstaterna tillämpar detta inom hela sina territorier, medan de resterande tretton endast har identifierat vissa områden som ”känsliga” i enlighet med avloppsdirektivet. Det territorium som betecknas som ”känsligt” har ökat i de senare, vilket innebär att det totala EU-territorium som betecknas som ”känsligt” nu uppgår till 4 %, och att skyddet av vattnen har förbättras.

Efterlevnaden för långtgående rening (tillämpligt på tätorter med utsläpp i ”känsliga” områden) är 84,5 %, vilket är en minskning på 3,4 % sedan den föregående rapporten. Detta beror huvudsakligen på att mer korrekta uppgifter har blivit tillgängliga men även på att nya rapporterade uppgifter visar en lägre efterlevnad i IT, PL och RO, under EU-genomsnittet. Det beror även, i mindre utsträckning, på en lätt minskning i åtta av medlemsstaternas resultat, på grund av utgången av nya tidsfrister för efterlevnad. Femton medlemsstater uppnådde efterlevnadsnivåer på mellan 85 och 100 % (däribland CY, EE, HU, LV och LT). Totalt sett råder det fortfarande stora skillnader mellan medlemsstaterna, med allt från under 70 % till fullständig efterlevnad, vilket bör åtgärdas i tillräcklig utsträckning. Det behövs fortfarande betydande insatser i flera medlemsstater där efterlevnaden är lägre än 20 % (BG, MT, IE och RO).

Fig. 6 – Framsteg i efterlevnaden av artikel 5 i avloppsdirektivet i de senaste tre rapporterna i % av den belastning som omfattas – uppgifter från 2010, 2012 och 2014.

2.4 Brister i efterlevnad

”Brister i efterlevnad” kan definieras som den beräknade avloppsvattenbelastning i pe som inte samlas in eller renas på korrekt sätt. Detta visar hur stora insatser som fortfarande krävs men ger även en mer realistisk bild av de framsteg som har uppnåtts. Det beräknas utifrån de återstående pe som fortfarande behöver samlas in eller, om de samlas in, fortfarande behöver genomgå en tillräcklig rening för att avloppsdirektivet ska kunna genomföras fullt ut. Detta koncept ger en bild som kompletterar bedömningen av efterlevnad, i vilken endast de tätorter som fullt ut uppfyller kraven i avloppsdirektivet anses uppnå efterlevnad.

Diagrammet nedan (fig. 7) visar trenderna när det gäller ”brister i efterlevnad”: Mellan 2012 och 2014 var det ungefär ytterligare en miljon pe som samlades in, ytterligare tio miljoner pe som genomgick en tillräcklig sekundär rening och ytterligare fem miljoner pe som genomgick en tillräcklig mer långtgående rening.

Fig. 7 – Brister i efterlevnad EU-27. Utveckling från 2012 till 2014 (HR ingår inte), i % och miljoner pe.

De ”brister i efterlevnad” som har beräknats utifrån uppgifter från 2014 visar tydligare de återstående utmaningarnas karaktär och omfattning:

·11 miljoner pe samlas inte in på korrekt sätt (1,8 % av EU:s totala belastning). De pe som inte samlas in på korrekt sätt renas inte heller på korrekt sätt.

·41 miljoner pe uppfyller inte resultatkraven för sekundär rening (7,2 % av EU:s totala belastning som kräver sådan rening).