SV Europeiska unionens officiella tidning C 394/5

2012 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av de förnyade ramarna för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (2010–2018)

2012/C 394/03

1. INLEDNING

Enligt rådets resolution om förnyade ramar för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (2010–2018) (1), även kallad EU:s ungdomsstrategi, ska kommissionen ta fram en EU-ungdomsrapport vart tredje år. Rapporten har två syften: att utvärdera framstegen och lägga grunden till prioriteringarna för det kommande arbetet.

Utkastet till EU:s ungdomsrapport åtföljs av två arbetsdokument från kommissionen: det ena granskar de ungas situation i EU och det andra analyserar de insatser som gjorts inom den förnyade ramen.

2. GENOMFÖRANDE AV DE FÖRNYADE RAMARNA FÖR EUROPEISKT SAMARBETE

Rådet antog 2009 förnyade ramar för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (2010–2018), baserade på meddelandet ”EU:s ungdomsstrategi: Satsa på ungdomars egna möjligheter”. De förnyade ramarnas mål är att genom förbättrat samarbete och utbyte av goda lösningar

i) skapa fler och lika möjligheter för ungdomar inom utbildningen och på arbetsmarknaden

ii) främja ett aktivt medborgarskap, social integration och solidaritet för alla ungdomar.

De förnyade ramarna är handlingsinriktade. Som visas i träddiagrammet ovan har de åtta olika grenar, eller handlingsområden: allmän och yrkesinriktad utbildning, sysselsättning och företagande, social integration, hälsa och välbefinnande, medverkan, kultur och kreativitet, volontärverksamhet samt ungdom och världen.

Ramarna bygger på följande instrument: evidensbaserat beslutsfattande, ömsesidigt lärande, regelbunden rapportering, spridning och uppföljning av resultat, strukturerad dialog med ungdomar och ungdomsorganisationer samt mobilisering av medel från EU:s program och fonder. Enligt dessa ramar anses ungdomsverksamhet (2) utgöra ett stöd för alla åtgärdsområden och sektorsövergripande samarbete är en grundläggande princip.

3. EUROPA 2020 – STÖD TILL UNGDOMAR I KRISTIDER

Krisen i Europa har drabbat de unga särskilt hårt med rekordhög arbetslöshet och risk för social utestängning och fattigdom. Europa 2020, EU:s strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, utgör ramen för en samordnad europeisk insats för att gå stärkt ur krisen och förbättra den långsiktiga välfärden för EU:s invånare.

Europa 2020 har ett starkt fokus på unga. Målet är att färre elever ska hoppa av skolan och att fler ska läsa vidare efter gymnasiet. Två av strategins andra mål har också en klar ungdomsdimension – att minska risken för fattigdom och öka sysselsättningen.

Flaggskeppsinitiativet Ungdom på väg (3) främjar ungdomars rörlighet, och ungdomar är också en av målgrupperna för En agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen (4) och Plattformen mot fattigdom och social utestängning (5). I detta avseende har rådet vidareutvecklat dessa initiativ genom att anta slutsatser om initiativet Ungdom på väg – en integrerad strategi som svar på de utmaningar som ungdomar står inför (6) och om utbildningens sociala dimension (7).

[Den 26 november 2012 nådde rådet också en politisk överenskommelse om rådets rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande.]

Under den andra europeiska planeringsterminen för samordning av den ekonomiska politiken betonade kommissionen behovet av att minska den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten. I den årliga tillväxtöversikten för 2012, som innehåller prioriteringarna för insatser på EU-nivå och nationell nivå för att stimulera tillväxt och sysselsättning, uppmanas medlemsstaterna att göra det lättare för unga att få jobb. Konkreta rekommendationer var bland annat att främja lärlings- och praktikplatser av hög kvalitet och entreprenörskunskap. Man efterlyste också reformer av arbetslagstiftningen och utbildningssystemen. Kommissionen befarar att den sociala strukturen i EU kan sättas på prov och uppmanade även medlemsländerna att skydda missgynnade grupper med hjälp av de sociala trygghetssystemen, strategier för inkludering och bättre tillgång till service så att de kommer in på arbetsmarknaden och i samhället (8). Landsspecifika rekommendationer (9) har antagits med hänsyn till de olika ländernas förhållanden.

Mot bakgrund av detta har kommissionen lagt fram initiativet Bättre möjligheter för unga (10), som ska mobilisera resurser och öka insatserna för att minska ungdomsarbetslösheten och öka de ungas anställbarhet. Kommissionen har också uppmanat medlemsstaterna att bättre utnyttja Europeiska socialfonden för att hjälpa unga. Kommissionen har särskilda arbetsgrupper som hjälper åtta medlemsstater (11) där ungdomsarbetslösheten ligger över genomsnittet. Det nyligen antagna sysselsättningspaketet (12) innehåller dessutom en första lägesrapport om initiativet för ungas möjligheter och ett samråd om kvalitetskriterier för praktikprogram. Rådet har tagit itu med ungdomsarbetslöshet och ungdomars sociala integration genom att anta en resolution om aktiv integration av ungdomar: att bekämpa arbetslöshet och fattigdom (13) och främjande av sysselsättning för ungdomar i syfte att uppnå målen för Europa 2020-strategin (14).

Kommissionen arbetar också för att ta bort de hinder som EU-invånare (bland annat ungdomar) kan möta när de vill utöva sina rättigheter som EU-medborgare, bland annat rätten att röra sig fritt inom EU och t.ex. jobba som volontär, studera eller jobba i andra EU-länder.

Initiativ för att främja anställbarhet, rörlighet i utbildningssyfte och ungas delaktighet får för närvarande stöd från programmen Livslångt lärande och Aktiv ungdom, som från och med 2014 kommer att följas av ett nytt EU-program för utbildning, ungdom och idrott.

4. FÖRSTA ETAPPEN AV DE FÖRNYADE RAMARNA (2010–2012)

Nästan alla medlemsländer rapporterar att de förnyade ramarna har stärkt deras gällande prioriteringar och flera länder framhåller deras direkta effekter. Litauen har till exempel använt de förnyade ramarna som vägledning för sitt nationella ungdomspolitiska program, Österrike beskriver hur kopplingen mellan ungdoms- och arbetsmarknadspolitiken har stärkts och i den flamländska gemenskapen i Belgien har man utvecklat dialogen med ungdomar.

I de förnyade ramarna förespråkas en sektorsövergripande metod på alla nivåer för att genomföra ungdomspolitiken. De flesta länder rapporterar att de har en nationell ungdomsstrategi eller sektorsövergripande plan för ungdomar. Alla medlemsländer utom två har antingen en arbetsgrupp för ungdomsfrågor med företrädare för olika ministerier eller någon annan form av institutionaliserad mekanism. Några länder är goda exempel, men ofta består grupperna av aktörer som arbetar direkt med ungdomsfrågor, med liten eller ingen medverkan från andra ministerier. Det sektorsövergripande inslaget blir därför begränsat.

Mot bakgrund av detta rekommenderas kommissionen och medlemsstaterna att i högre grad inrikta sig på att utveckla ett sektorsövergripande samarbete, särskilt när det gäller att undersöka hur strategierna och metoderna för ungdomspolitik och ungdomsverksamhet ska kunna användas inom andra relevanta sektorer. Skapandet av nya sektorsövergripande partnerskap och utformandet av gemensamma projekt och initiativ inom ungdomssektorn bör stödjas.

Ungdomsverksamhet spelar en viktig roll inom många verksamhetsområden. En majoritet av medlemsstaterna rapporterar att de har vidtagit åtgärder för att erkänna, stödja och vidareutveckla ungdomsverksamhet i linje med rådets resolution om ungdomsarbete (15). I juli 2010 hölls ett europeiskt konvent om ungdomsverksamhet under Belgiens ordförandeskap med beslutsfattare och ungdomsaktörer från hela Europa. Diskussionerna mynnade ut i ett uttalande med förslag på prioriteringar och initiativ för ungdomsverksamhet under de kommande åren.

4.1 Genomförande av de åtta åtgärdsområdena

Inom vart och ett av de åtta åtgärdsområdena föreslås i den nya ramen olika initiativ för medlemsländerna och/eller kommissionen. Nedan följer en översikt över EU-initiativ och de insatser som medlemsländerna har rapporterat för perioden 2010–2012 (16).

Allmän och yrkesinriktad utbildning

Kommissionen och medlemsländerna arbetar tillsammans för att förbättra den allmänna och yrkesinriktade utbildningen genom strategin Utbildning 2020 (17). I detta sammanhang antog rådet slutsatser som ett svar på kommissionens meddelande i vilken en strategi för moderniseringen av den högre utbildningen i Europa lades fram (18) och kommissionen förbereder nu ett initiativ om ”nytänkande i fråga om kompetens”, som förväntas inledas senare under 2012 för att stödja politikutvecklingen för färdigheter och kompetens.

De förnyade ramarna inriktas i första hand på icke-formellt och informellt lärande som ett komplement för att skaffa de generella kompetenser (19) som är mycket uppskattade på arbetsmarknaden (20). I september 2012 lade kommissionen fram ett förslag till rådets rekommendation om erkännande och validering av icke-formellt och informellt lärande (21) och håller också på att ta fram verktyg som ska göra det lättare att dokumentera färdigheter som förvärvats genom icke-formellt och informellt lärande.

Både kommissionen och medlemsstaterna stöder aktivt ungdomsorganisationer som en viktig källa till icke-formellt lärande. Många medlemsstater (22) betonar hur viktig ungdomsverksamheten är för att nå ut till elever som lämnar skolan i förtid och för att hjälpa dem att börja en utbildning eller få ett jobb. Ett flertal länder har också nyligen drivit informationskampanjer om icke-formellt och informellt lärande och arbetat för att de förvärvade kunskaperna ska erkännas på nationell nivå.

Sysselsättning och företagande

Ungdomars sysselsättning var den övergripande prioriteringen för den ordförandeskapstrio som började genomföra de förnyade ramarna. Under den här perioden antog rådet två resolutioner om aktiv integration av ungdomar (23) respektive ungdomsverksamhetens roll för att främja ungas anställbarhet.

Enligt de nationella ungdomsrapporterna har flera medlemsländer ändrat sin arbetsrätt eller infört skatteincitament för att skapa fler jobb för unga. Åtgärderna kombineras ofta med program som ger de unga möjlighet att få arbetslivserfarenhet eller yrkeserfarenhet, även i utlandet. Många ungdomar drar fördel av den yrkesvägledning som erbjuds av utbildningsinstitut, arbetsförmedlingar eller informationstjänster för ungdomar. Många länder erbjuder riktat stöd, kurser, rådgivning eller arbetsplaceringar till arbetslösa eller utsatta ungdomar. Praktiktjänstgöringar finns ofta att tillgå som en del av den formella utbildningen och flera länder har utbildningssystem där formellt lärande kombineras med praktiktjänstgöring (24).

Den första etappen i den strukturerade dialogen fokuserades också på ungdomars sysselsättning. Ungdomar rekommenderades också konkreta åtgärder som sedan togs upp i en resolution av rådet (25), vilken framhöll behovet av tillträde till arbetsmarknadsinformation, icke-formellt lärande, en kvalitetsram för praktikplatser, inriktning på flexicurity och lika möjlighet till rörlighet. Medlemsstaternas rekommendationer och bästa praxis låg sedan till grund för kommissionens initiativ, t.ex. utkastet till rekommendation om icke-formellt och informellt lärande och, i ett större sammanhang, initiativet Bättre möjligheter för unga.

Utbildning i entreprenörskap förs fram allt mer i de flesta medlemsländer. Hittills har åtta länder lanserat specifika strategier och tretton länder har infört företagarperspektivet i sina strategier för livslångt lärande, ungdom eller tillväxt (26).

EU lyfte fram ungas företagande under den europeiska ungdomsveckan och slog ett slag för entreprenörskunskap och egenföretagande som en karriärväg. Det pågår också olika initiativ för att stödja entreprenörskap på alla utbildningsnivåer.

Medlemsstaterna och kommissionen rekommenderas att fortsätta sina gemensamma insatser för att bekämpa ungdomsarbetslöshet och vidareutveckla sektorsövergripande initiativ på detta område.

Hälsa och välbefinnande

De unga är en särskild målgrupp för EU:s folkhälsoinitiativ mot rökning, alkoholrelaterade skador, kost, fetma och användning av narkotika.

Alla medlemsländer utom två rapporterar att de har vidtagit konkreta åtgärder för att följa upp rådets resolution om ungdomars hälsa och välbefinnande (27). Många medlemsstater (28) nämner initiativ om specifika frågor som alkohol, tobak eller hälsosam kost, eller lyfter fram kamratutbildning som ett sätt att främja en sund livsstil.

Social integration

EU-initiativ mot ungdomsarbetslöshet hjälper också de unga att komma in i samhället bättre. De flesta medlemsstater (29) har också haft ungdomar som en särskild målgrupp under Europaåret 2010 mot fattigdom och social utestängning. Initiativen betonar vikten av att så tidigt som möjligt bekämpa fattigdom för att förhindra att fattigdom går i arv.

Många medlemsstater (30) bekräftar vikten av ett sektorsövergripande grepp på social integration och kopplar den till exempelvis utbildnings-, arbetsmarknads- och folkhälsopolitiken. Flera länder rapporterar om särskilda utbildningar som ska hjälpa ungdomsledare och ungdomar att utveckla interkulturell medvetenhet och bekämpa fördomar. Några medlemsstater (31) nämner åtgärder som ska hjälpa ungdomar att få bostad.

Medlemsstaterna rekommenderas därför att offentliggöra kunskaps- och evidensbaserade rapporter om ungdomars sociala situation och levnadsförhållanden. Medlemsstaterna kan i detta avseende också uppmanas att vidta åtgärder för att bekämpa fattigdom och utestängning mellan generationerna med hjälp av sektorsövergripande samarbete.

Medverkan

Ungdomars medverkan har varit en viktig fråga för EU de senaste åren. Delaktighet är en förutsättning för ungdomspolitiken i alla medlemsländer och man har bland annat utvecklat strukturer för att göra ungdomar delaktiga i beslutsfattande och översyn av kvaliteten på deltagandemekanismerna. Åtgärder har också vidtagits för att främja större engagemang hos ungdomar att delta, inbegripet genom framtagandet av informationsmaterial och utrymme för mer dialog online.

Rådet bekräftade sitt engagemang på detta område genom att göra ”ungdomars deltagande i det demokratiska livet” till en övergripande prioritering på ungdomsområdet för den andra ordförandeskapstrion (juli 2011–2012), i linje med artikel 165 i EUF-fördraget. Rådet antog också en resolution om nya och ändamålsenliga former för ungdomars deltagande i Europas demokratiska liv (32). Strukturerad dialog har blivit ett allt viktigare verktyg för att låta unga delta i besluten. Alla medlemsstater har inrättat nationella arbetsgrupper som ska hålla samråd med ungdomar och bidra till debatten på EU-nivå.

Kommissionen har tagit fram bättre underlag genom Eurobarometerundersökningen om initiativet Ungdom på väg (33) och ska göra en studie om nya mönster för ungas delaktighet. Kommissionen har också inlett två projekt som ska slutföras nästa treårsperiod: en omarbetning av den europeiska ungdomsportalen (34) som ska bli en interaktiv plattform för nätdebatter och införande av ett Unga på väg-kort som ska underlätta de ungas rörlighet och delaktighet genom incitament, information och stödtjänster.

Ungdomars deltagande i politiska processer sker nu på ett nytt sätt, t.ex. genom undertecknande av petitioner, uttalanden online eller i sociala medier osv.

Medlemsstaterna och kommissionen bör därför identifiera vilka former av deltagande som uppfyller ungdomarnas förväntningar och ger dem olika former av stöd.

Volontärverksamhet

Medlemsländerna och kommissionen har arbetat tillsammans i en expertgrupp för att genomföra rekommendationen om unga volontärers rörlighet i EU (35). Runt hälften av medlemsstaterna (36) meddelar att de har informerat om volontärverksamhet utomlands enligt rekommendationen. Förutom Europeiska volontärtjänsten har flera länder egna bilaterala eller multilaterala utbytesprogram.

Flera medlemsstater (37) rapporterar att de har tagit fram nationella volontärprogram eller har inrättat en ny samhälls- eller medborgartjänst. Många medlemsstater nämner programmet Aktiv ungdom, särskilt Europeiska volontärtjänsten, som en viktig, om inte den huvudsakliga, källan till ungdomars volontärarbete i ett annat land. Några länder har bilaterala eller multilaterala utbytesprogram. I ett antal länder inbegriper förhindrandet av utestängning en del av de bredare ungdomsstrategierna och finansieringssystemen, vilka också omfattar volontärarbete.

Medlemsstaterna gör aktiva insatser för att säkerställa att värdet av erfarenheterna av volontärarbete vederbörligen erkänns, bland annat genom t.ex. ungdomspasset, kontakter med arbetsmarknaden eller socialt erkännande. Ett antal medlemsstater eftersträvar också strategiska tillvägagångssätt för att främja ungdomars volontärarbete för att exempelvis uppnå sociala mål. Under Europeiska året för volontärarbete (2011) bidrog ungdomar och ungdomsorganisationer till att lyfta fram ungdomsaspekten.

Med hänsyn till att det av övergripande uppgifter framgår att deltagande i gränsöverskridande volontärverksamhet fortfarande endast berör en minoritet av unga européer uppmanas medlemsstaterna att notera de potentiella hindren för volontärarbete och överväga möjliga åtgärder för att undanröja dessa hinder (38).

Kultur och kreativitet

Medlemsstaterna och kommissionen samarbetar nära på detta område genom en europeisk kulturagenda (39). Rådet har framhållit vikten av kreativitet, kultur och ungdomars roll i flera av sina slutsatser (40). Inom de förnyade ramarna gjordes en studie 2010 om ungas tillgång till kultur i Europa (41) som beskriver goda lösningar och föreslår hur man ska överbrygga hinder som kostnader och avstånd.

Medlemsstaterna bekräftar visserligen kopplingen mellan kultur och kreativitet och ungdomspolitik, men rapporterar ändå inte om många initiativ på området.

Ungdom och världen

Genom ungdomspartnerskapet med Europarådet har kommissionen både hållit och medverkat på symposier om ungdomspolitik i EU:s östra och södra grannländer (42). Rådet har antagit slutsatser om den östliga dimensionen av ungdomars deltagande (43) för att bättre nå ut till östra Europa och Kaukasus. Dessutom har ett beslut fattats om att skapa ett s.k. ungdomsfönster inom det östliga partnerskapet för att finansiera fler ungdomspartnerskap och samarbetsinitiativ inom programmet Aktiv ungdom. Under hela EU–Kina-ungdomsåret 2011 hölls olika evenemang i Europa och Kina. Kommissionen bidrog också till FN:s ungdomsår och ungdomstoppmöte i Mexiko 2011, och var med och arrangerade två policykonferenser enligt ett bilateralt samarbetsavtal med Kanada.

Medlemsstaterna meddelar att de redan före 2010 var aktiva på detta åtgärdsområde och att de fortsätter att betona dess betydelse. Nära hälften av medlemsstaterna (44) rapporterar att de har tagit upp frågan i sina läroplaner eller ungdomspolitiska strategier. De flesta medlemsstater ger unga möjligheter att diskutera internationella frågor med beslutsfattare.

4.2 Genomförandeinstrument

De förnyade ramarna har särskilda instrument för att genomföra initiativ inom de åtta åtgärdsområdena. I det följande beskrivs hur instrumenten har använts framgångsrikt för att nå strategins övergripande mål på grundval av kommissionens bedömning och bidrag från de nationella rapporter som medlemsstaterna lämnat.

Evidensbaserat beslutsfattande

Med anledning av de förnyade ramarna har kommissionen tillsammans med experter från medlemsstater och ungdomsaktörer tagit fram en resultattavla för EU:s ungdomsindikatorer. Den första publicerades 2011 (45). Resultattavlan presenterar 40 indikatorer för de åtta åtgärdsområdena.

Under de förnyade ramarnas första etapp gjorde kommissionen två studier (46) och en Eurobarometerundersökning om ungdomar. Ungdomspartnerskapet mellan EU och Europarådet har också bidragit till att stärka den evidensbaserade ungdomspolitiken i Europa genom det europeiska kunskapscentrumet för ungdomspolitik och dess nationella företrädare samt poolen för europeiska unga forskare PEYR).

Ömsesidigt lärande

Förutom de förnyade ramarna bidrog en rad olika evenemang till ömsesidigt lärande, bland annat genom peer learning-verksamhet, konferenser och seminarier, högnivåforum eller expertgrupper samt studier och analyser.

Förutom möjligheter att utbyta erfarenheter vid konferenser och möten för generaldirektörer för ungdomsfrågor framgår det av en av kommissionen utförd studie (47) att utvecklingen av EU:s ungdomsindikatorer inte bara har förankrat och lyft fram ungdomspolitiken bättre, utan också satt igång en positiv utveckling i medlemsländerna, både när det gäller samarbetet över sektorsgränserna och det evidensbaserade beslutsfattandet. Expertgrupper med nationella företrädare har inrättats för att se över resultattavlan med indikatorer och genomföra rådets rekommendation om rörlighet för unga volontärer i EU. Ömsesidigt lärande har också uppnåtts genom specifik peer learning-verksamhet om sektorsövergripande samarbete (48).

En ny expertgrupp för peer learning om ”ungdomars kreativa och innovativa kapacitet och de färdigheter de uppnått genom icke-formellt och informellt lärande som är relevanta för anställbarhet” inrättades i maj 2012 (49). Denna åtgärd kan vara till nytta för att mer strukturerat vidareutveckla ömsesidigt lärande i samband med den öppna samordningsmetoden på ungdomsområdet.

En vidareutveckling av samordningen av peer learning-verksamhet rekommenderas. Kommissionen och medlemsstaterna bör överväga hur uppgifter och exempel på bästa praxis i medlemsstaterna skulle kunna användas bättre för att i framtiden ta fram effektivare övningar i ömsesidigt lärande.

Regelbunden rapportering, spridning och uppföljning av resultat

För den här rapporten tog kommissionen fram ett frågeformulär på nätet om de konkreta initiativ som tas upp i de förnyade ramarna. Det har därför gått att göra en jämförande utvärdering av de nationella ungdomsrapporterna från alla medlemsstater, Norge, Schweiz, Montenegro och Kroatien (50). Det kom också in synpunkter från det europeiska ungdomsforumet, som är en plattform för internationella icke-statliga ungdomsorganisationer och nationella ungdomsråd.

Förutom att offentliggöra sina arbetsdokument om EU:s ungdomsrapport lägger kommissionen ut de nationella ungdomsrapporterna på sin webbplats. Rapporten bör spridas på lämpligt sätt på nationell nivå i medlemsstaterna. Detta är i linje med de förnyade ramarna, som rekommenderar att resultaten sprids till en bred publik.

Kommissionen och medlemsstaterna bör överväga hur indikatorerna, uppgifterna och exemplen på bästa praxis ska kunna användas på bättre sätt för att i framtiden ta fram mer övergripande EU-rapporter om ungdom.

Strukturerad dialog med ungdomar och ungdomsorganisationer

Den strukturerade dialogen med ungdomar ger en bra ram för samråd, peer learning och erfarenhetsutbyte om ungdomsfrågor mellan nationella beslutsfattare och ungdomar. Var sjätte månad anordnas med bistånd av kommissionen EU-konferenser om ungdomsfrågor av det land som innehar ordförandeskapet. Dessa konferenser samlar ungdomar och beslutsfattare från hela EU för att diskutera den strukturerade dialogens resultat och lämna en gemensam rekommendation som bidrar till den process genom vilken rådet antar resolutioner eller slutsatser.

Alla medlemsländer inrättade redan i början av den första etappen nationella arbetsgrupper för en strukturerad dialog med ungdomar. Den strukturerade dialogen – som är en noggrann och formell metod för samråd med unga – har blivit ett levande och naturligt inslag i ungdomspolitiken. Samråden under den första ordförandeskapstrion (2010–2011) mynnade ut i värdefulla gemensamma rekommendationer från beslutsfattare och ungdomar om de viktigaste sysselsättningsfrågorna.

Under 2011 inleddes en andra etapp i den strukturerade dialogen på temat ungdomars deltagande. Ett stort antal ungdomsledare och ungdomar deltog direkt i processen.

För att förbättra samrådsprocessen och övervaka denna bör deltagande av andra experter på lokal, regional, nationell och europeisk nivå i de nationella arbetsgrupperna främjas, beroende på den strukturerade dialogens relevanta tematiska prioritering. Dessutom bör resultatet av den strukturerade dialogen spridas till intressenter över sektorerna. Unga forskares roll bör framhållas i processen.

EU:s ungdomskonferens bör stärkas som ett forum för strukturerad dialog mellan alla ungdomar, ungdomsorganisationer och beslutsfattare för att konkreta politiska resultat ska kunna nås. Unga forskares deltagande bör i möjligaste mån främjas.

Utnyttjande av EU-program

Programmet Aktiv ungdom är ett centralt instrument för de förnyade ramarna. Tillsammans med programmet för livslångt lärande har det bidragit till att unga har kunnat studera utomlands i större utsträckning. Programmet är inriktat på icke-formellt lärande för unga, ungdomsledare och ungdomsorganisationer. I linje med de förnyade ramarna främjar programmet samhällsengagemang och solidaritet bland unga och lyfter fram ungdomsverksamhet, volontärarbete och samhällsengagemang som ett sätt att förvärva generella färdigheter. Under 2010 och 2011 hade programmet cirka 150 000 respektive 185 000 deltagare – en betydande ökning jämfört med starten 2007 då det hade 111 000 deltagare.

Nästan alla medlemsstater rapporterar att de har använt andra EU-källor för finansiering, t.ex. Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden och Progressprogrammet för att hjälpa unga att komma in på arbetsmarknaden. Sammanhållningsfonderna har också använts för att stödja utvecklingen av ungdomars aktiva medborgarskap, deltagande och kompetens.

Det rekommenderas att programmet Aktiv ungdom och det kommande EU-programmet för utbildning, ungdom och idrott stöder genomförandet av de förnyade ramarna utan att föregripa förhandlingarna om den framtida fleråriga budgetramen.

5. NÄSTA ETAPP AV DE FÖRNYADE RAMARNA (2013–2015)

Starkare koppling mellan EU:s ungdomsstrategi och Europa 2020-strategin

Enligt rådets resolution om de förnyade ramarna för europeiskt samarbete på ungdomsområdet kommer ett antal prioriteringar för det europeiska samarbetet att fastställas för varje arbetsetapp för att bidra till de åtgärdsområden som anges i ramen. Prioriteringarna för nästa etapp kommer att antas på grundval av denna EU-ungdomsrapport.

Under den första etappen inriktade sig EU:s ordförandeskap på områdena ”sysselsättning och företagande” samt ”deltagande”. De förnyade ramarna och deras åtgärdsområden omfattar tillsammans alla de frågor som berör unga som befinner sig i en övergångsfas, men i olika utsträckning. De förnyade ramarna betonar och stärker i synnerhet kopplingen mellan dessa områden och mellan aktörerna för att få fram effektiva instrument för policysamordning och samverkanseffekter.

EU:s och de nationella ungdomsrapporterna bekräftar att de förnyade ramarna är relevanta och bra redskap med de båda övergripande målen att i skapa fler och lika möjligheter för ungdomar inom utbildningen och på arbetsmarknaden och ii främja ett aktivt medborgarskap, social integration och solidaritet. Båda målen är helt i linje med Europa 2020-strategin, den årliga tillväxtöversikten för 2012 samt initiativen Ungdom på väg och Bättre möjligheter för unga.

Prioriteringarna för nästa period bör avspegla Europa 2020-strategins övergripande prioriteringar och insatser. Ungdomsarbetslösheten är en fortsatt viktig EU-fråga. Genom att bygga vidare på den årliga tillväxtöversikten 2012 och en eventuell uppdatering av prioriteringarna enligt den kommande tillväxtöversikten för 2013 samt på initiativet Bättre möjligheter för unga, bör medlemsländerna särskilt satsa på unga som varken är sysselsatta eller går någon utbildning och därvid utnyttja all tillgänglig EU-finansiering. De bör göra mer för att hjälpa ungdomar att få jobb eller lärlings- och praktikplatser samt förbättra sin anställbarhet.

Kommissionen stöder ländernas insatser genom nya EU-initiativ, t.ex. ”Ditt första Euresjobb”, som ska hjälpa unga att hitta jobb utomlands, stöd till utvecklingen av ungdomsgarantier (51) och kvalitetskriterier för praktikplatser, där ungdomsarbete kan spela en värdefull roll i partnerskap med utbildningsinstitutioner och arbetsförmedlingar. Kommissionen har också förbättrat möjligheterna till rörlighet i utbildningssyfte genom programmen Livslångt lärande (52) och Aktiv ungdom (53). De övergripande verktyg som utvecklats inom de förnyade ramarna kan främja partnerskap mellan olika aktörer som stöder unga i fråga om alla olika aspekter av övergång, bland annat arbetsförmedlingar, utbildningsinstitutioner, ungdomsverksamhet, socialtjänst, arbetsgivare och de unga själva.

Fördjupat samarbete på fältet kan leda fram till individanpassade lösningar, särskilt för unga som har mer komplicerade livssituationer eller är svåra att nå med konventionella metoder. De förnyade ramarna kan också bidra till att främja och erkänna icke-formellt och formellt lärande genom ungdomsverksamhet och till att uppmuntra engagemang i ungdomsorganisationer som ett sätt att skaffa sig generella färdigheter. De kan på så vis stärka synergierna mellan olika typer av formellt, icke-formellt och informellt lärande.

Situationen på arbetsmarknaden och arbetslösheten har relaterade sociala effekter. Enligt tillväxtöversikten för 2012 finns det tydliga tecken på att allt fler människor befinner sig i riskzonen för inkomstfattigdom, särskilt barnfattigdom, och social utestängning med akuta hälsoproblem och hemlöshet i de mest extrema fallen. Allt fler unga riskerar social utestängning.

Ungdomar står inför en allvarlig risk för social utestängning och fattigdom. Ett av Europa 2020- strategins överordnade mål är att senast 2020 minska andelen av den EU-befolkning som står inför risken för social utestängning och fattigdom med 20 miljoner eller 25 %. Andelen ungdomar som står inför denna risk är högre än för befolkningen i stort. Mellan 2009 och 2010 var ökningen av antalet riskutsatta ungdomar betydlig mycket högre än för den sammanlagda befolkningen. Ungdomars välbefinnande står också inför tryck. Samtidigt som det höga arbetslöshetsantalet har lett till fler låginkomstfamiljer och arbetslösa hushåll, där ungdomar står inför den största risken för fattigdom och social utestängning, har krisen också påverkat ungdomars hälsa och välbefinnande. Arbetslöshet, utarmning, otillfredsställande boendeförhållanden och splittrade familjer ökar i betydande omfattning risken för psykiska hälsoproblem som depression, alkoholmissbruk och självmord. Eftersom skador i fråga om hälsa och välbefinnande ofta kan vara livslånga påverkar de i särskilt hög grad ungdomar.

De förnyade ramarna kan spela en roll för att få alla ungdomar att delta i samhällets olika aspekter. I ramarna tas ett stort antal utmaningar upp när det gäller att motverka utestängning och alienering och hjälpa de unga till ett självständigt och ansvarstagande liv. Under de kommande åren bör de förnyade ramarna i allt högre grad inriktas på ungdomars sociala integration, hälsa och välbefinnande. De måste därför fokusera mer på demokrati- och samhällsengagemang och bygga vidare på ungdomsverksamheten för att utveckla de ungas färdigheter för livet, personliga utveckling och känsla av tillhörighet i samhället.

För att på bättre sätt tackla de ovannämnda utmaningarna bör medlemsstaterna och kommissionen undersöka sätt att vidareutveckla expertis och tillgång till exempel på bästa praxis på de områden där den öppna samordningsmetoden skulle kunna användas för att skapa mervärde. Förslagsvis skulle de särskilda områdena för ungdomars sociala integration, hälsa och välbefinnande kunna dra nytta av ett sådant samarbete.

Fortsatt genomförande

Samarbetet över sektorsgränserna kan förbättras ytterligare och omfatta alla politikområden som rör unga. Medlemsländerna och kommissionen bör försöka förbättra det sektorsövergripande samarbetet på nationell och europeisk nivå. Ytterligare insatser bör göras för att stärka ungdomspolitikens evidensbas och utbyta goda lösningar genom ömsesidigt lärande.

I ungdomspolitiken bör dialogen med ungdomar fortsätta för att bättre förståelse för deras situation och deras förväntningar på beslutsfattare och dem som tillhandahåller stödtjänster för ungdomar ska kunna nås. Den strukturerade dialogen med ungdomar kan vidareutvecklas genom ytterligare utvärdering av processen och resultaten av den strukturerade dialogen, med utgångspunkt i rekommendationerna från den europeiska ungdomsveckan och konstaterandena i denna rapport, genom att se till att medlemskap i nationella arbetsgrupper omfattar fler och att beslutsfattarna lägger större vikt vid de ungas rekommendationer.

Kommissionen kommer också att utveckla initiativet med ett ”Unga på väg-kort” för att göra det lättare för ungdomar att flytta till ett annat EU-land. Med den europeiska ungdomsportalens nya interaktiva verktyg vill kommissionen också nå ut till och främja dialogen med alla unga, särskilt de som har sämre förutsättningar. Ungdomspolitiken ska också stimulera de ungas kreativitet och innovationsförmåga så att de lättare får jobb och kan delta fullt ut i samhällslivet (54).

Programmet Aktiv ungdom och det kommande EU-programmet för ungdomar och andra förmånstagare kommer att spela en särskild roll för att främja dessa initiativ.

6. SLUTSATSER

Genomförande av den första treårsperioden av de förnyade ramarna, som omfattar perioden 2010–2012, har visat att strategin är en både långsiktig och flexibel ram för en rad initiativ – både kommissionens, medlemsstaternas och de relevanta aktörernas. De förnyade ramarna har ett sektorsövergripande och inkluderande perspektiv och har tagits emot med intresse och inspirerat inte bara EU-länderna, utan också länder utanför EU.

De förnyade ramarna har bidragit till att skapa kopplingar mellan olika åtgärdsområden, bland annat sysselsättning och företagande, utbildning och social inkludering, och till att ta fram breda lösningar för att hjälpa de unga. Detta har visat sig relevant för att t.ex. minska den höga ungdomsarbetslösheten och hjälpa det allt större antalet ungdomar som varken är sysselsatta eller går någon form av utbildning. Ungdomsverksamhet bidrar till ungdomars utveckling och bör få en större roll inom alla åtgärdsområden.

Ungas deltagande i det demokratiska livet är en förutsättning för ungdomspolitiken. Den djupare och bredare dialogen med ungdomar gör inte bara ungdomspolitiken bättre och mer legitim, utan höjer också förväntningarna på att EU och medlemsländerna ska åstadkomma resultat. EU bör göra sitt yttersta för att uppmuntra sina ungdomar att medverka till att forma EU:s framtid, särskilt i de frågor som betyder mest för dem, vilket samråd och opinionsundersökningar har visat. I detta sammanhang spelar ungdomsorganisationer och ungdomsarbete en väsentlig roll.

För att ungdomsstrategin ska bidra till Europa 2020-strategin i ännu högre utsträckning bör de förnyade ramarnas andra treårsetapp (2013–2015) i första hand inriktas på krisens effekter för de unga. Tonvikten bör även i fortsättningen ligga på sysselsättning, företagande och ökade möjligheter till sysselsättning, samtidigt som de unga ges möjlighet att utveckla sin innovationsförmåga och kreativitet. De bör också i högre grad inriktas på social integration, hälsa och välbefinnande.

Det nuvarande programmet Aktiv ungdom bidrar till att uppnå målen för de förnyade ramarna. EU:s framtida ungdomsprogram bör fortsätta att bidra till att dessa mål uppnås.

(1) EUT C 311, 19.12.2009, s. 1.

(2) Ungdomsverksamhet omfattar ett brett register av social, kulturell, utbildningsmässig eller politisk verksamhet som utförs av, med eller för ungdomar. Det handlar om utbildning utanför skolans ramar och fritidsverksamhet som leds av professionella eller frivilliga ungdomsledare. Verksamheten grundar sig på icke-formellt lärande och frivilligt deltagande.

(3) KOM(2010) 477.

(4) KOM(2010) 682.

(5) KOM(2010) 758.

(6) EUT C 326, 3.12.2010, s. 9.

(7) EUT C 135, 26.5.2010, s. 2.

(8) KOM(2011) 815.

(9) COM(2012) 299.

(10) KOM(2011) 933.

(11) Grekland, Irland, Italien, Lettland, Litauen, Portugal, Slovakien och Spanien.

(12) COM(2012) 173, SWD(2012)98, SWD(2012)99.

(13) EUT C 137, 27.5.2010, s. 1.

(14) Dok. 11838/11.

(15) EUT C 327, 4.12.2010, s. 1.

(16) Verksamheterna på strategins åtgärdsområden beskrivs vidare i kommissionens arbetsdokument som åtföljer detta meddelande.

(17) EUT C 119, 28.5.2009, s. 2.

(18) EUT C 372, 20.12.2011, KOM(2011) 567.

(19) Se också ramen för nyckelkompetenser för livslångt lärande (EUT L 394, 30.12.2006).

(20) Eurobarometermätningen ”arbetsgivarnas inställning till kompetens”.

(21) COM(2012) 485, 5.9.2012.

(22) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 14.

(23) EUT C 137, 27.5.2010, s. 1.

(24) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 27.

(25) EUT C 164, 2.6.2011, s. 1.

(26) Entrepreneurship Education at School in Europe, Europeiska kommissionen, 2012.

(27) EUT C 319, 13.12.2008, s. 1.

(28) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 57.

(29) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 51.

(30) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 45.

(31) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 47.

(32) EUT C 169, 9.6.2011, s. 1.

(33) Ungdom på väg- Analytiska rapporter, målgrupp: 15–30-åringar.

(34) http://europa.eu/youth

(35) EUT C 319, 13.12.2008, s. 8.

(36) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 75.

(37) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 69.

(38) Rådets rekommendation av den 20 november 2008 om unga volontärers rörlighet i Europeiska unionen (EUT C 319, 13.12.2008, s. 8).

(39) EUT C 287, 29.11.2007, s. 1.

(40) EUT C 326, 3.12.2010, s. 2, EUT C 372, 20.12.2011, s. 19, EUT C 169, 15.6.2012, s. 1.

(41) Interarts, EACEA/2008/01.

(42) Sharm-el-Sheik (2010), Odessa (2011), Tbilisi (2012), Tunis (2012).

(43) EUT C 372, 20.12.2011, s. 10.

(44) Dok. 13707/12 ADD 1, s. 86.

(45) SEK(2011) 401.

(46) Studier om ungdomars tillträde till kultur (InterARTS, 2010) och ungdomars deltagande i det demokratiska livet (London School of Economics, 2012).

(47) Accessing practices for using indicators in fields related to youth. Slutrapport från Europeiska kommissionen, GD Utbildning och kultur (Ecorys, 2011).

(48) Anordnad under det spanska ordförandeskapet.

(49) EUT C 169, 15.6.2012, s. 1.

(50) Dessa fyra icke-EU-länder svarade på kommissionens inbjudan till EU:s kandidatländer och Eftastaterna att på frivillig basis lägga fram nationella ungdomsrapporter. Separata bidrag lämnades av Belgiens tre olika språkgrupperingar.

(51) Kommissionen avser att före slutet av 2012 lägga fram ett förslag till rådets rekommendation om riktlinjer för att upprätta ungdomsgarantier.

(52) 130 000 placeringar i företag under 2012 i andra EU-länder för studerande på universitetsnivå och i yrkesutbildning.

(53) 10 000 ungdomar med möjligheter genom Europeisk volontärtjänst för ungdomar.

(54) Rådets slutsatser om främjande av ungdomars kreativa och innovativa potential (EUT C 169, 15.6.2012, s. 1).