Yttrande från Regionkommittén om "Rapport från kommissionen om genomförandet av 1994 års program om samarbete över gränserna mellan gemenskapen och länderna i Central- och Östeuropa"

(97/C 34/04)

BAKGRUND

- Kommissionens rapport om genomförandet av 1994 års program om samarbete över gränserna mellan gemenskapen och länderna i Central- och Östeuropa (KOM(95) 662 slutlig).

- Europeiska kommissionens beslut av den 15 mars 1996 att inhämta Regionkommitténs yttrande i ärendet i enlighet med artikel 198c, första stycket, i EG-fördraget.

- ReK:s beslut av den 8 mars 1996 att ge utskott 1 "Regional utveckling, ekonomisk utveckling, finansiella frågor på lokalt och regionalt plan" i uppgift att förbereda detta yttrande.

- Utkastet till yttrande som antogs av utskott 1 den 21 juni 1996. Föredragande var Günter Ermisch (CdR 207/96 rev.).

- Europaparlamentets beslut av den 19 oktober 1993.

- Kommissionens meddelande till medlemsstaterna om de operationella program som de skall inrätta inom gemenskapsinitiativets ram för gränsregionernas utveckling, samarbete över gränserna och utvalda energinätverk, av den 1 juli 1994 ().

- Kommissionens förordning av den 4 juli 1994 om genomförande av ett program för gränsöverskridande samarbete mellan länder i Central- och Östeuropa och Europeiska unionens medlemsstater inom ramen för Phare-insatserna.

- Deklarationen från den europeiska konferensen om gränsöverskridande samarbete på området för fysisk planering den 6 och 7 maj 1996 (Bindlacher-deklarationen), där Region- kommittén åter bekräftar sin avsikt att aktivt medverka till närmandet av öst och väst.

Regionkommittén antog vid sin 14:e plenarsession den 18-19 september 1996 (sammanträdet den 19 september) enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Samarbetet över gränserna har stor betydelse inom ramen för den europeiska integrationsprocessen. Gränsregionerna är förbindelselänkar mellan Europeiska unionens medlemsstater, men också till grannstaterna längs den yttre gränsen. I detta avseende medverkar de till att bygga upp bilden av de enskilda grannstaterna.

1.2. Historiska förlopp har i många fall bidragit till att gränsregionernas ekonomiska och infrastrukturella utveckling marginaliserats. Det gränsöverskridande samarbetet kommer att bidra till att detta förhållande rättas till.

1.3. Samarbetet över gränserna måste utvecklas nedifrån och upp om det skall kunna lyckas. Medborgarna känner till de möjligheter som deras region erbjuder och är också oftast bäst insatta i var bristerna finns. Ett gränsöverskridande samarbete är därför samtidigt ett levande bevis för att subsidiaritetsprincipen är betydelsefull.

1.4. Det gränsöverskridande samarbetet vid Europeiska unionens yttre gräns har ytterligare en dimension. Här skall målet inte bara vara att bygga upp infrastrukturella och administrativa nätverk över gränserna. Man måste också stimulera integrationen i Europeiska unionen av både de associerade partnerstaterna och övriga grannstater längs den yttre gränsen. Samtidigt är det bara ett intimare samarbete som kan åstadkomma den nödvändiga utjämningen av levnadsstandarden.

1.5. Sedan 1989 främjar Europeiska unionen samarbetet över de inre gränserna via gemenskapsinitiativet Interreg. Denna stödåtgärd syftar till att förbereda medlemsstaternas gränsregioner (som ofta är missgynnade av sitt perifera läge) för den inre marknaden. Man vill bidra till det regionala samarbetet och därmed också till att subsidiaritetsprincipen får genomslag.

1.6. Gemenskapsinitiativet Interreg I löpte mellan 1989 och 1994 och kunde därför inte väga in de senare politiska förändringarna. Tyska förbundsrepublikens östliga delstater låg utanför dess tillämpningsområde.

1.7. Längs Europeiska unionens yttre gräns - från Östersjön till Medelhavet - uppstod snabbt ett finmaskigt nät av gränsöverskridande kontakter. Man grundade "euroregioner" enligt den modell som redan etablerats över Europeiska unionens inre gränser.

1.8. Det har också stor betydelse att städer, kommuner och regioner samarbetar med motsvarande organ i grannländerna. Detta framstår särskilt tydligt i samband med de avtal om tvillingstäder som ingicks efter kriget längs gränsen mellan Tyskland och Polen. Vid denna gräns kan man redan i dag visa upp en imponerande rad gemensamma projekt. Längs EU:s nya medlemsstaters gränser märks också betydande framsteg i uppbyggnaden av förbindelser över gränserna. Här kan ReK hänvisa till den "tysk-polska kommunkommitté" som grundats av den tyska sektionen inom europeiska samarbetsorganet för kommuner och regioner (CEMR).

1.9. När stödinstrumenten för gränsöverskridande samarbete skulle stöpas om skulle man också ta hänsyn till de politiska förändringarna i Europa. Av rättsliga orsaker gick det inte att inrätta ett enhetligt program för stimulans av samarbetet över Europeiska unionens yttre gräns, och därför etablerades två styrmedel som kompletterade varandra.

1.10. För gränsregionerna inom Europeiska unionen (inklusive Tysklands östliga delstater) erbjöds en fortsättning på gemenskapsinitiativet Interreg.

1.11. Stimulansåtgärderna för gränsöverskridande samarbete med medlemsstaternas gränsregioner styrs via programmet Phare/Crossborder i fråga om de associerade partnerländerna. Inom detta program för stöd till samarbetsprojekt över unionens yttre gräns förfogar man för perioden 1994-1999 över ca 1 039 miljoner ecu (150 miljoner för 1995 och 180 miljoner för 1996). Tilldelningskriterierna liknar villkoren för gemenskapsinitiativet Interreg II. Man måste se till att ansvariga beslutsfattare på regional nivå får delta vid urvalet av lämpliga projekt och åtgärder.

2. Kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar kommissionens rapport om genomförandet av 1994 års program för samarbete mellan gemenskapen och länderna i Central- och Östeuropa.

2.2. Kommittén ställer sig speciellt positiv till att man utnyttjar erfarenheterna från gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet i det regionala samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstater och de associerade partnerländerna.

2.3. Denna form av samarbete innebär ett viktigt bidrag på vägen mot att inlemma dessa stater i Europeiska unionen.

2.4. Kommittén noterar med tillfredsställelse att man börjat räkna med gränser till havs i programmet för att ta hänsyn till de baltiska staternas och Albaniens speciella behov. Samarbetet på områdena för ekonomisk utveckling och miljöskydd - men även det pågående samarbetet, särskilt längs Östersjön - har tillförts nya kvaliteter.

2.5. Kommittén välkomnar att även Central- och Östeuropa omedelbart kan delta i programmet Ecos/Ouverture med speciellt anslagna stödmedel på nivån 2 miljoner ecu.

2.6. Kommittén betonar att det gränsöverskridande samarbetet måste läggas upp som en speciell form av regionalpolitik: jämviktsrubbningarna i den regionala ekonomistrukturen måste rättas till, och ökad regional och lokal samhörighet i gränsregionerna bör stödjas. Dessa faktorer måste vägas in när projekt och åtgärder väljs ut. Regionalpolitiken, och därmed också struktur- politiken, bör på lång sikt formas av den fysiska planeringen.

2.7. Projekt och åtgärder som faller utanför denna målsättning kan visserligen få övergripande positiva effekter på partnerländernas ekonomiska utveckling, men de bör genomföras via andra stimulansprogram. För samarbete inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet får det överstatliga perspektivet inte vara det enda utslagsgivande kriteriet.

2.8. Kommittén understryker hur viktig de kommunala och regionala myndigheternas roll är i övervakningskommittéerna. Det skall framhållas att ett framgångsrikt gränsöverskridande samarbete inte kan dikteras från nationell regeringsnivå. Det måste utvecklas av regionerna själva, det vill säga i en process som fungerar nedifrån och upp.

2.9. Därför ställer sig kommittén bakom alla berörda parters strävan att decentralisera beslutsproceduren vid resursfördelningen.

2.10. Kommittén välkomnar kommissionens beslut att jämka samman löptiderna för gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet.

2.11. Kommittén noterar att de skilda rättsliga villkoren för gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet gör att procedurerna för bidragsfördelning också skiljer sig åt. Kommissionen uppmanas därför att utarbeta ett förfarande i samråd med ansvariga beslutsfattare på regional nivå som kan reducera problemen i samband med projekturvalet och anslutande administration.

2.12. Kommittén ställer sig positiv till att kommissionen tänker utveckla gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet till ett slags "strukturfond före anslutningen". Fortsatt förstärkning av sambandet med de enskilda stödformerna bidrar till att befästa den eftersträvade integrationsprocessen bland Central- och Östeuropas associerade stater.

2.13. Kommittén utgår ifrån att Phare/Crossborder-programmets resurser anpassas i proportion till att nya medlemsstater anslutit sig till Europeiska unionen. Det är den enda garantin för att man skall kunna bibehålla den samarbetsnivå som uppnåtts och genomföra de redan påbörjade projekten och insatserna.

2.14. Kommittén framhåller den stora betydelsen av att främja åtgärder och projekt på områdena ungdom, kultur och högskolesamarbete ("mjuka mål") och vid uppbyggnaden av regionala nätverk ("euroregioner"). Verkan av dessa åtgärder fortplantar sig i många led: de stimulerar till möten mellan medborgare i regioner som tidigare saknat möjlighet att samarbeta i normal omfattning på grund av den politiska situationen.

2.15. Kommittén konstaterar att det regionala samarbetet längs Europeiska unionens yttre gräns har bidragit till att förstärka den regionala identiteten, och därmed till att subsidiaritetsprincipen omsatts i praktiken. Samtidigt betonas att det är nödvändigt att engagera beslutsfattarna i berörda regioner i projekturvalet, utan att man därför utesluter medverkan av ansvariga statliga organ. På så sätt kan man få garantier för att de projekt och åtgärder som föreslås ligger i linje med de specifika nationella utvecklingsmålen.

2.16. Kommittén ställer sig positiv till den framtida utvidgningen av det fleråriga programmets geografiska tillämpningsområde i form av samarbete mellan regioner längs gränserna mellan de central- och östeuropeiska länderna och mellan dessa och OSS-länderna. Detta slags samarbete är nödvändigt även som stimulans av den regionala ekonomiska utvecklingen, som blir ett ytterligare tillskott till främjandet av dessa staters integrationsprocess.

2.17. Kommittén accepterar de parallella, jämförbara modellerna för gemenskapsinitiativen Interreg II och Tacis-programmet i samband med stöd till gränsöverskridande projekt i det finsk-ryska gränsområdet.

2.18. Kommittén noterar att det nu för första gången är möjligt att rikta stödinsatser till samarbete över gränserna längs EU:s hela östliga yttre gräns, från Barents hav till Medelhavet.

3. Slutsatser

3.1. Kommittén ser positivt på att Europaparlamentet och kommissionen har höjt anslagen till samarbete över Europeiska unionens yttre gräns till 180 miljoner ecu, vilket innebär en anpassning till ökade behov i samband med de nya medlemsstaternas anslutning.

3.2. Kommittén uppmanar kommissionen att snarast möjligt lägga fram planer för en vidareutveckling av gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet. I detta sammanhang skall man försöka förstärka samordningen mellan de båda instrumenten, mot bakgrund av att de associerade central- och östeuropeiska staterna skall integreras i Europeiska unionen. Den flexibilitet som visat sig fungera väl vid genomförandet av gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare/Crossborder-programmet måste bibehållas.

3.3. Man bör förenkla det administrativa förfarandet för projekt och insatser som genomförs i samarbete mellan regioner i medlemsstater och regioner utanför Europeiska unionen, med stöd av gemenskapsinitiativet Interreg II och Phare-Crossborder.

3.4. Kommittén är övertygad om att effekten av stöd till åtgärder och projekt på områdena kultur, utbildning och ungdomsutbyte (mjuka mål) fortplantar sig i hög grad när man bygger ut det gränsöverskridande samarbetet längs Europeiska unionens yttre gräns. Nätverk över gränserna (euroregioner) kan spela en betydelsefull roll när sådana åtgärder skall genomföras och därmed bidra till att medborgarna identifierar sig med regionen.

3.5. Det geografiska tillämpningsområdet för Phare/Crossborder bör successivt utvidgas till grannregioners gränsöverskridande åtgärder, i linje med Interreg II-programmets regler (se riktlinjernas punkt II.9). Därmed skulle man kunna ta ytterligare ett steg mot integration med EU.

Bryssel den 19 september 1996.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 180, 1.7.1994, s. 60.