Förslag RÅDETS FÖRORDNING om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Kanarieöarna

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

På uppmaning från Europeiska rådet i Köln antog kommissionen den 14 mars 2000 en rapport om åtgärder för att genomföra artikel 299.2 i EG-fördraget angående de yttersta randområdena [1]. Rapporten har lagts fram för rådet och Europaparlamentet och även överlämnats till Ekonomiska och sociala kommittén och till Regionkommittén. I juni uppmanade Europeiska rådet i Feira kommissionen att lägga fram förslag till lämpliga åtgärder.

[1] KOM(2000)147 slutlig.

Enligt rapporten skall kommissionen under år 2000 lägga fram rapporter om genomförandet av jordbruksdelen i POSEIMA-programmen från och med 1992 och framåt. Rapporterna skall också innehålla förslag till nödvändiga ändringar av ett antal rådsförordningar. De bifogade utkasten till förordningar avser dessa åtgärder.

2. Jordbruksdelen i POSEI-programmen

För de franska utomeuropeiska departementen, och därefter för Azorerna och Madeira samt Kanarieöarna, antog rådet 1989 respektive 1991 särskilda åtgärdsprogram med hänsyn till att dessa ofta är öar och avsides belägna [2] (POSEI-programmen).

[2] POSEIDOM - beslut 89/687/EEG - EGT L 399, 30.12.1989, s. 39. Poesima - beslut 91/315/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - beslut 91/314/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 5.

Jordbruksproduktionen i de yttersta randområdena omfattas helt och hållet, via den gemensamma organisationen av marknaderna, av den gemensamma jordbrukspolitiken och av den viktiga jordbruksdelen i rådets förordningar (EEG) nr 3763/91 (POSEIDOM) [3], nr 1600/92 (POSEIMA) [4] och nr 1601/92 (POSEICAN) [5]. Syftet med förordningarna är att anpassa gemenskapens politik för att på ett bättre sätt kunna ta hänsyn till de särskilda förhållandena i dessa regioner.

[3] Rådets förordning (EEG) nr 3763/91, EGT L 356, 24.12.1991, s. 1.

[4] Rådets förordning (EEG) nr 1600/91, EGT L 173,27.6.1992, s. 1.

[5] Rådets förordning (EEG) nr 1601/91, EGT L 173, 27.6.1992, s. 13.

Genom jordbruksdelen i POSEI-programmen försöker man kompensera dels permanenta nackdelar (naturförhållanden och klimat, det geografiska läget, små jordbruksföretag), dels särskilda problem (en begränsad ekonomi, beroende, mycket höga produktionskostnader). Delen finansieras via garantisektionen vid EUGFJ (cirka 200 miljoner EUR per år) och innehåller två typer av åtgärder, dels en särskild försörjningsordning, dels särskilda åtgärder för lokal jordbruksproduktion. Det finns även undantag från åtgärder på veterinärområdet, i fråga om fytosanitära åtgärder och strukturåtgärder. Slutligen finns det även bestämmelser om en grafisk symbol.

3. Utvärdering av jordbruksdelen i POSEI-programmmen

De franska, portugisiska och spanska myndigheterna på nationell nivå har överlämnat rapporter till kommissionen om genomförandet av de här programmen. De har också begärt ändringar i vissa rådsförordningar.

Inom ramen för SEM 2000 har kommissionen gett externa konsulter i uppdrag att utarbeta utvärderingsrapporter om jordbruksdelen i POSEIDOM, POSEIMA och POSEICAN. Utvärderingen gäller i vad mån målen för programmen har uppnåtts och vilka förbättringar som kan åstadkommas.

Med detta som underlag har kommissionen lagt fram resultaten (1992-1998) av genomförandet i enlighet med förordningarna i fråga. Vad som lyfts fram är både de erfarenheter som gjorts och vilka effekter åtgärderna har fått.

Generellt sett har åtgärderna haft positiva effekter.

Resultaten av den särskilda försörjningsordningen visar att ordningen har administrerats på ett bättre sätt och att försörjningsbalanserna har stabiliserats på en nivå som motsvarar de lokala behoven. Regionernas försörjning är tryggad och priserna har sjunkit tack vare att försörjningskällorna har konkurrensutsatts. Åtgärden har haft positiva effekter på den ekonomiska utvecklingen i regionerna.

Stöden per enhet i fråga om försörjning med produkter från gemenskapen, som i första hand fastställs utifrån gällande exportpriser, har sjunkit för vissa produkter, framför allt för spannmål. Det finns flera orsaker till detta: ändringar i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, gemenskapens åtaganden till följd av de senaste GATT-avtalen (Uruguayrundan), samt att priserna på världsmarknaden och på gemenskapsmarknaden undan för undan närmar sig varandra. Detta har gett upphov till viss oro för om det är möjligt att nå det uppsatta målet, dvs. sänka produktionskostnaderna genom att komma till rätta med de merkostnader som är en följd av de stora avstånden till övriga gemenskapen och av att regionerna består av öar. Inom ramen för nu gällande regler ägnar kommissionen stor uppmärksamhet åt att kunna hantera effekterna av förändringarna i de internationella handelsmönstren.

Av analysen framgår det att en av svagheterna i den nuvarande ordningen är att det saknas objektiva kriterier för att kvantifiera de merkostnader som skall kompenseras. Åtgärden har inneburit att extrakostnaderna för försörjningen har reducerats till olika nivåer beroende på produkt och ekonomiska förutsättningar.

Granskningen av åtgärderna för lokal produktion visar att vissa nackdelar i form av extra höga produktionskostnader har kunnat kompenseras. Som ett komplement till stöden i den gemensamma jordbrukspolitiken har åtgärderna lett till förbättringar i den lokala produktionen, både kvantitativt och kvalitativt. Om åtgärderna varit effektiva eller inte beror på sektorns struktur och på dess förmåga att ta vara på de möjligheter som erbjuds. Åtgärderna har blivit effektiva i den mån de varit anpassade till lokala förhållanden och ingått i ett helhetsperspektiv som omfattar hela försörjningsordningen. En annan förutsättning har varit förhållanden som generellt sett gjort att man fått synergieffekter via stöden i den gemensamma jordbrukspolitiken. Åtgärder som varit tungrodda och komplicerade, t.ex. initiativprogrammen för frukt och grönsaker, har misslyckats.

4. Riktlinjer i översynen

Kommissionens avsikt är att konsolidera och anpassa gemenskapens regelverk, att förbättra rambestämmelserna på jordbruksområdet till förmån för regionerna i fråga, och att hålla sig inom ramarna för anslagen i budgetplanen. Åtgärderna skall således vara budgetneutrala.

Kommissionen vill förenkla förvaltningen av de här ordningarna, få bättre insyn och öppenhet samt göra dem mer kostnadseffektiva. Övervakningen och kontrollerna av att bestämmelserna följs skall skärpas.

Beträffande den särskilda försörjningsordningen är tanken fortfarande densamma: regionerna skall få sin försörjning tryggad genom att produktionskostnaderna blir desamma som i övriga unionen, och de skall kunna dra nytta av den inre marknadens fördelar, en marknad som de ju tillhör, även om de särskilda förhållandena gör att de på sätt och vis befinner sig utanför den, både geografiskt och ekonomiskt.

Enligt förslaget skall förteckningarna över produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen ses över. För att till exempel kunna behålla den traditionella uppfödningen, som för närvarande inte är lönsam, föreslås ytterligare insatsvaror i form av foder (lusern, oljekakor).

För att göra förvaltningen av ordningen smidigare är det lämpligt att kommissionen får behörighet att göra denna översyn och att förvaltningen av försörjningsbalanserna förenklas.

Det finns förslag till hur medlen och resurserna bör vara utformade för att man skall kunna nå målen i den särskilda försörjningsordningen, dvs. att minska merkostnaderna i försörjningen och få sänkta priser genom att konkurrensutsätta försörjningskällorna. Stöden måste vara utformade med tanke på de transportkostnader som dessa ytterst avlägsna regioner har att leva med i fråga om transporter från övriga unionen. En sådan bas skulle få en stabiliserande tydliggörande effekt i förhållande till det uppsatta målet, dvs. att regionerna skall kunna dra nytta av den inre marknadens fördelar.

När det gäller åtgärder för jordbruksproduktionen måste en analys av de lokala behoven i respektive region ligga till grund för hur resurserna och medlen utformas. Kommissionen har förbundit sig att prioritera en helhetssyn i utvecklingspolitiken, vilket blir en uppgift för partnerskapen.

Åtgärder som visat sig dåligt anpassade till de faktiska förhållandena (t.ex. uppfödning av nötboskap för både kött- och mjölkproduktion på Kanarieöarna och Madeira, där det råder brist på dessa varor) bör utformas så att de får bättre stimulanseffekter och så att de blir effektivare. Framför allt har nya regler för stödberättigande utarbetats.

De nu gällande åtgärderna kommer också att anpassas, t.ex. vissa stödberättigande nivåer eller kvantiteter (ett exempel är mjölkproduktionen i de franska utomeuropeiska departementen för vilken produktionsstöd beviljas).

För att få ett enhetligt system och för att ordningarna inom nötköttssektorn i POSEIMA och POSEICAN skall få samma utformning som den nu gällande ordningen i de franska utomeuropeiska departementen bör bilagorna till förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött ändras.

Ny åtgärder införs för att inom ramen för POSEI-programmen ta hänsyn till lokala behov, särskilt beträffande frukt och grönsaker på Kanarieöarna, Azorerna och Madeira. Inom den sektorn har man nu tagit till vara de lyckade erfarenheterna av stöd för lokal saluföring.

Övergripande program per sektor eller generella program (per bransch) införs i syfte att åstadkomma en bättre struktur.

För att få en lösning på problemet med att kvoterna på Azorerna överskrids kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett förslag om en plan för återköp av kvoter.

5. Slutsats

I enlighet med artikel 299.2 är syftet med de ändringar som föreslås att på ett bättre sätt ta hänsyn till de särskilda förhållandena i de här regionerna. Det rör sig om rådsförordningar med fördragets nya artikel 299.2 som rättslig grund.

Förslagen kommer inta att påverka vare sig den inre marknaden eller den gemensamma politiken på olika områden.

Budgetkonsekvenserna täcks i första hand av besparingar som blir möjliga tack vare reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med Agenda 2000 och av de effekter som dessa av allt att döma kommer att få på den särskilda försörjningsordningen (spannmål, nötkött, mjölkprodukter).

Förslagen till förordningar om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira innebär att de nu gällande ordningarna får en helt ny utformning. Precis som förut kommer alla undantag att samlas i en enda förordning per region. Därför kommer det i varje förordning att finnas en avdelning IV som innehåller undantag i fråga om strukturåtgärder.

Avdelningen innehåller en bestämmelse som är identisk med den som lades fram för rådet i ett förslag till förordning om ändring av de nu gällande förordningarna (EEG) nr 3763/91, 1600/92 och 1601/92. Undantagsåtgärderna på strukturområdet bör antas omedelbart med tanke på den tid som krävs för en effektiv programplanering. Det är således ofrånkomligt att föreslå rådet att först anta dessa undantagsåtgärder i en förordning om ändring av den nu gällande ordningen. Därefter bör ändringarna tas med i de omarbetade förordningarna om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira.

2000/0316 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Kanarieöarna

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36, 37 och 299.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [6],

[6] EGT C , , s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [7], och

[7] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna [8] innebär att Kanarieöarna integreras i gemenskapens tullområde och de gemensamma programmen och att gemenskapens politik inom olika områden gäller för Kanarieöarna utan att detta påverkar tillämpningen av de särskilda åtgärder som syftar till att beakta Kanarieöarnas särskilda begränsningar och deras ekonomiska och skattemässiga ordning, som har historiskt ursprung. Enligt artiklarna 2 och 10 i ovannämnda förordning tillämpas den gemensamma jordbrukspolitiken först när en särskild försörjningsordning träder i kraft. Denna tillämpning måste även åtföljas av särskilda åtgärder för jordbruksproduktion.

[8] EGT L 171, 29.6.1991, s. 1.

(2) På grund av Kanarieöarnas geografiska läge och ökaraktär antog rådet genom beslut 91/314/EEG av den 26 juni 1991 ett särskilt program (POSEICAN) [9] för Kanarieöarna inom ramen för gemenskapens politik till förmån för unionens yttersta randområden. Syftet med programmet är att främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i denna region och göra det möjligt för den att dra nytta av fördelarna med den inre marknaden, som regionen tillhör, även om den befinner sig avsides både geografiskt och ekonomiskt. Programmet behandlar tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken i denna region och föreskriver att särskilda åtgärder skall vidtas, främst för att förbättra möjligheterna till produktion och saluföring av inhemska jordbruksprodukter och mildra de negativa effekterna av det avlägsna geografiska läget och de övriga begränsningar som beskrivs i artikel 299.2 i fördraget.

[9] EGT L 171, 29.6.1991, s. 5.

(3) Kanarieöarnas speciella geografiska läge i förhållande till försörjningskällorna för vissa produkter som är nödvändiga som livsmedel, för bearbetning och som insatsvaror för jordbruksprodukter medför att regionen drabbas av höga transportkostnader. Också de ytterligare begränsningar som följer av regionens ökaraktär är en nackdel för ekonomiska aktörer och producenter på Kanarieöarna. Effekterna av dessa begränsningar kan lindras genom att priset på dessa basprodukter sänks. Således bör en särskild försörjningsordning införas för att garantera ögruppens försörjning och minska de merkostnader som uppstår till följd av dess avsides läge och ökaraktär.

(4) För detta ändamål, genom undantag från artikel 23 i fördraget bör importen av produkter från tredje land undantas från tillämpliga importtullar.

(5) För att effektivt kunna uppnå målet att sänka priserna på Kanarieöarna och de merkostnader som uppstår till följd av det avsides läget och ökaraktären, utan att gemenskapsprodukternas konkurrenskraft därför försämras och utan att störa den traditionella handeln, bör stöd beviljas för leverans av gemenskapsprodukter till Kanarieöarna. Stödet kommer att ta hänsyn till ökade transportkostnader till Kanarieöarna och exportpriserna till tredje land, samt, när det gäller insatsvaror för jordbruket eller produkter avsedda för bearbetning, till merkostnader till följd av regionens ökaraktär.

(6) Eftersom de kvantiteter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen är begränsade till Kanarieöarnas försörjningsbehov stör systemet inte den inre marknadens funktion. De ekonomiska fördelarna med den särskilda försörjningsordningen får inte leda till omfördelningar av handelsflödena med de berörda produkterna. Det bör således vara förbjudet att vidaresända eller återexportera dessa produkter från Kanarieöarna utan kommissionens tillstånd. Vid bearbetning gäller detta förbud inte traditionell export eller traditionella sändningar.

(7) De ekonomiska fördelarna med den särskilda försörjningsordningen bör återverka på produktionskostnaderna och ge prissänkningar ända fram till såväl slutanvändaren som konsumentledet. Stöd bör således beviljas på villkor att det har önskad effekt, vilket också bör kontrolleras.

(8) Den traditionella animalieproduktionen bör stödjas så att den delvis kan tillgodose den lokala konsumtionen. Undantag bör göras från vissa bestämmelser i de gemensamma organisationerna av marknaderna när det gäller begränsningar av produktionen med hänsyn till utvecklingen och de särskilda lokala produktionsvillkoren i övriga gemenskapen. Denna målsättning kan understödjas genom finansiering av program för genetisk förbättring som omfattar inköp av renrasiga avelsdjur, genom inköp av raser som är bättre anpassade till de lokala förhållandena och genom beviljande av tilläggsbidrag till am- och diko- samt slaktbidraget. I väntan på att den lokala uppfödningen utvecklas bör man planera för försörjningen med nötkreatur av hankön för uppfödning. För att det inte ska inverka negativt på målsättningen enligt ovan bör denna åtgärd dock vara tillfällig och omfatta en årlig begränsning. En regelbunden uppskattning bör göras av den lokala konsumtionen. För att gemenskapsstödet skall kunna utnyttjas effektivt bör ett årligt totalbelopp avsättas för att ge aktörerna möjlighet att utforma och genomföra strategier som är anpassade till de lokala förhållandena i fråga om ekonomisk utveckling och fysisk planering av produktionen samt för att öka aktörernas branschkunskaper.

(9) För att uppnå ökad enhetlighet och anpassa POSEIMA- och POSEICAN-programmen inom nötköttssektorn till det system som gäller för de franska utomeuropeiska departementen bör bilagorna till förordning (EEG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött ändras.

(10) Även inom sektorn för får- och getkött tillämpas ett tilläggsbidrag som innebär att de kanariska uppfödarna kan få stöd för tunga lamm. Denna åtgärd har gjort det möjligt att utveckla den lokala produktionen, som har stor betydelse socialt och ekonomiskt, men också miljömässigt, eftersom verksamheten huvudsakligen bedrivs i ögruppens minst gynnade områden, där inga alternativa sysselsättningar är möjliga. Denna åtgärd bör fortsätta tillämpas.

(11) När det gäller får- och getsektorn införs ett program till förmån för producenter samt producentsammanslutningar och producentorganisationer. Programmet är avsett att stödja mjölkproduktionen inom får- och getsektorn, förbättra strukturen inom sektorn, bemöta svårigheterna med bearbetning och saluföring av traditionellt framställda ostar från lokala getter och lamm, kompensera för uppsplittringen av utbudet, förbättra kvaliteten på mjölken och stödja diversifieringen inom sektorn.

(12) Ett konsumtionsstöd för färska komjölksprodukter avsedda att användas som livsmedel betalas ut till mejerierna. Stödet möjliggör regelbunden avsättning för producerad mjölk på den lokala marknaden och en utökning av det urval produkter som omfattas av stödet har gjort det möjligt att anpassa sektorn till konsumtionsmönstrets utveckling. Täckningsgraden för den lokala konsumtion är fortfarande mycket låg och det är motiverat att fortsätta med åtgärden.

(13) Inom sektorn för frukt, grönsaker, ätbara rötter och stam- eller rotknölar samt blommor och levande växter har arealstöden visat sig mindre lämpliga, främst på grund av de tungrodda och komplicerade förfarandena och de föreslagna stödens struktur. Man bör använda de goda erfarenheterna från reformen av POSEIDOM inom denna sektor och utforma ett stöd för saluföring och bearbetning avsett för försörjningen av den kanariska marknaden. Stödet bör stärka den lokala produktionens konkurrenskraft på tillväxtmarknader i förhållande till externa produkter, bidra till att produktionen bättre motsvarar konsumenternas förväntningar och de nya distributionskedjorna samt öka både jordbruksföretagens produktivitet och produktkvaliteten. Det är också viktigt att stödja saluföringen av dessa färska eller bearbetade produkter och marknadsföra dem i övriga EU. En ekonomisk studie skulle göra det möjligt att förfina strukturen inom denna sektor.

(14) Potatisodlingen är mycket viktig på Kanarieöarna, både ur ekonomisk synvinkel och på grund av sin sociala och miljömässiga betydelse. De odlade arealerna finns i områden på en höjd över havet där landskapet och de små odlingarna (terrassodling) i kombination med kostnaderna för insatsvaror ligger bakom de mycket höga produktionskostnaderna. För att stödja den interna produktionen så att efterfrågan på Kanarieöarna kan tillgodoses tillämpas ett särskilt stöd för konsumtionspotatis. Avskaffandet av den tillfälliga begränsningen för införsel av konsumtionspotatis under saluföringsperioden för lokalt odlad potatis försämrar läget kraftigt för de lokala producenterna. Därför föreslås ett stöd för saluföring av lokalt odlad potatis.

(15) Det är mycket viktigt att odlingen av vin fortsätter, både av ekonomiska skäl och miljöskäl, med tanke på att vinodlingen bedrivs i torra områden och på jordar som är särskilt utsatta för erosionsrisk. För att stödja den interna produktionen beviljas ett schablonstöd per hektar för odling av druvsorter avsedda för produktion av kvalitetsviner i bestämda områden. Dessutom tillämpas varken obligatorisk och frivillig destillation eller bidrag för nedläggning.

(16) Tobaksodlingen är historiskt sett viktig på Kanarieöarna. Ekonomiskt är tobaksindustrin en förädlingsindustri som fortsätter att vara en av regionens viktigaste industriverksamheter. På det sociala planet är tobaksodlingen mycket arbetsintensiv och bedrivs av småjordbrukare. Odlingen är inte tillräckligt lönsam och riskerar att upphöra. För närvarande används endast en begränsad areal på ön La Palma för odling av tobak avsedd för hantverksmässig produktion av cigarrer. Spanien bör därför få fortsätta att som tillägg till gemenskapsstödet bevilja ett stöd som gör det möjligt att fortsätta med denna traditionella odling och den därmed sammanhängande hantverksmässiga produktionen av tobaksprodukter. För att Kanarieöarna skall kunna behålla sin industriella produktion av tobaksvaror bör dessutom fortsatt undantag från importtullarna beviljas för import av råtobak och delvis förädlad tobak, motsvarande högst 20 000 ton stripad råtobak.

(17) Inom den traditionella honungstillverkningen på Kanarieöarna används en inhemsk biras som är anpassad till de lokala förhållandena men är lågproduktiv. Rasen riskerar att konkurreras ut av raser som ger högre avkastning för biodlarna. Därför bör man även i fortsättningen ge stöd till biodlarorganisationer som förbinder sig att producera honung av traditionell kvalitet, och man bör också se över antalet kupor med inhemska bin som berättigar till detta stöd.

(18) Jordbruksproducenterna på Kanarieöarna bör uppmuntras att leverera kvalitetsprodukter, och avsättningen av dessa produkter bör främjas. För detta ändamål kan gemenskapens grafiska symbol användas. Därför bör främjandet av denna användning finansieras.

(19) På Kanarieöarna är strukturen hos vissa jordbruks-, bearbetnings- och saluföringsföretag i hög grad otillfredsställande, vilket innebär att företagen utsätts för särskilda svårigheter. För vissa typer av investeringar bör undantag kunna beviljas från de bestämmelser som begränsar vissa strukturella stöd enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999.

(20) Ett undantag från kommissionens konstanta politik att inte bevilja statligt driftsstöd inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter som finns upptagna i bilaga I till fördraget får göras för att motverka de särskilda begränsningar för jordbruksproduktionen på Kanarieöarna som har att göra med öarnas avsides läge, ökaraktär, begränsade yta, landskapsbild och klimat samt deras beroende av ett begränsat antal produkter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning fastställs särskilda bestämmelser för att motverka de svårigheter som Kanarieöarnas avlägsna geografiska läge och ökaraktär medför i samband med vissa jordbruksprodukter.

AVDELNING I Särskild försörjningsordning

Artikel 2

1. Härmed inrättas en särskild försörjningsordning för de jordbruksprodukter som finns förtecknade i bilaga I och som på Kanarieöarna är nödvändiga som livsmedel, för bearbetning och som insatsvaror inom jordbruket.

2. En prognos skall göras för de årliga försörjningsbehoven av produkterna i bilaga I. En separat prognos kan göras för att uppskatta bearbetnings- och förpackningsindustrins behov vad gäller produkter för den lokala marknaden eller produkter som traditionellt sänds till den övriga gemenskapen.

Artikel 3

1. Inom den kvantitetsbegränsning som fastställs i den prognostiserade försörjningsbalansen skall tullar inte tillämpas vid direktimport till Kanarieöarna av produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen och kommer från utvecklingsländer.

Produkter som genomgått aktiv förädling inom gemenskapens tullområde skall betraktas som direktimporterade vid tillämpningen av bestämmelserna i denna avdelning.

2. För att tillgodose de behov som fastställts i enlighet med artikel 2 vad beträffar mängd, pris och kvalitet, och för att bevara den del av försörjningen som kommer från gemenskapen, skall ett stöd beviljas för Kanarieöarnas försörjning med produkter med ursprung i gemenskapen som förvaras i offentliga interventionslager eller finns tillgängliga på gemenskapsmarknaden.

Stödbeloppet skall fastställas med hänsyn till de högre transportkostnaderna till Kanarieöarna och exportpriserna till tredje land, samt, när det gäller insatsvaror för jordbruket eller produkter avsedda för bearbetning, till merkostnader till följd av regionens ökaraktär.

3. Den ordning som fastställs i denna artikel skall genomföras med särskild hänsyn till

-Kanarieöarnas särskilda behov och, när det gäller produkter som skall bearbetas eller insatsvaror för jordbruket, de särskilda kvalitetskraven,

-den traditionella handeln med övriga gemenskapen,

-den ekonomiska aspekten av de föreslagna stöden.

4. Den försörjningsordning som fastställs i denna avdelning skall tillämpas under förutsättning att de förmåner som följer av befrielsen från importtullar eller, när det gäller försörjning från övriga gemenskapen, av stöd, faktiskt kommer slutanvändaren till godo.

5. Produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordning som fastställs i denna avdelning får inte vidaresändas eller återexporteras från Kanarieöarna utan kommissionens tillstånd. Kommissionen skall fastställa villkoren för detta, främst i fråga om återbetalning av stöd som betalats ut inom ramen för den särskilda försörjningsordningen för produkterna i artikel 3.2 eller erläggande av importtullar för produkterna i artikel 3.1.

Om de aktuella produkterna bearbetas på Kanarieöarna skall förbudet inte gälla traditionell export eller traditionella sändningar till övriga gemenskapen av de bearbetade produkterna. Vid traditionell export skall inget exportbidrag beviljas.

6. Tillämpningsföreskrifter för denna avdelning skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2. De skall särskilt omfatta

-fastställande av stöden för försörjning från gemenskapen,

-bestämmelser för att säkerställa att förmånerna kommer slutanvändaren tillgodo,

-införande av ett system för import- eller leveranslicenser vid behov.

Kommissionen skall upprätta försörjningsbalanser i enlighet med förfarandet i första stycket. Alltefter utvecklingen på Kanarieöarna får kommissionen enligt samma förfarande se över prognoserna och produktförteckningen i bilaga I.

AVDELNING II Åtgärder för lokal produktion

Kapitel I Djurhållning och mjölkprodukter

Artikel 4

1. Inom djuruppfödningssektorn beviljas stöd för leverans till Kanarieöarna av renrasiga djur och raser för handelsbruk samt produkter med ursprung i gemenskapen.

2. Villkoren för beviljande av stöd fastställs främst med hänsyn till Kanarieöarnas försörjningsbehov för att få igång produktion av olika slag med de raser som är bäst lämpade för de lokala förhållandena och bidra till genetisk förbättring av djurbesättningarna. Stödet skall betalas för leverans av de varor som uppfyller gemenskapsbestämmelsernas krav.

3. Stöden skall fastställas med beaktande av

-försörjningsförhållandena för Kanarieöarna till följd av det geografiska läget,

-produkternas priser på gemenskapsmarknaden och på världsmarknaden,

-huruvida tullar tas ut vid import från tredje land eller ej,

-den ekonomiska aspekten av de planerade stöden.

4. Artikel 3.4 och 3.5 skall tillämpas på varor som ges stöd enligt punkt 1.

5. Såväl tillämpningsföreskrifter för den här artikeln som förteckningen över de produkter och stödbelopp som avses i punkt 1 skall fastställas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 5

1. Till dess att det lokala beståndet av unga nötkreatur av hankön har blivit tillräckligt stort för den traditionella köttproduktionen skall följande gälla inom den gräns som avses i artikel 6:

a) De tullar och avgifter som avses i artikel 30 i rådets förordning (EEG) nr 1254/1999 skall inte tillämpas vid direktimport från tredje land av nötkreatur för uppfödning och konsumtion på Kanarieöarna.

b) Ett stöd skall beviljas för införskaffande av de djur som avses i punkt a och har sitt ursprung i resten av gemenskapen, för högst 4 000 djur avsedda främst för producenter vars djurbesättningar till minst 50 % består av djur för uppfödning av lokalt ursprung

Artikel 3.4 och 3.5 skall tillämpas på varor som omfattas av åtgärderna i första stycket.

2. Antalet djur som berörs av de åtgärder som avses i punkt 1 skall baseras på en försörjningsprognos som regelbundet ses över på grundval av utvecklingen av den lokala produktionen. Antalet djur och det stödbelopp som avses i punkt 1 b skall liksom tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, som bland annat omfattar en minimiperiod för uppfödning, fastställas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 6

1. Det stöd som fastställs i punkterna 2 och 3 skall beviljas för att stödja traditionell verksamhet i samband med nötköttsproduktion och åtgärder för att förbättra produktkvaliteten, inom gränserna för Kanarieöarnas konsumtionsbehov, som fastställs på grundval av en försörjningsprognos som regelbundet ses över.

Denna prognos skall också omfatta avelsdjur som levererats i enlighet med artikel 4 och djur som är föremål för åtgärderna i artikel 5.

2. Producenterna skall beviljas ett tillägg till slaktbidraget för varje slaktat djur. Tillägget är på 25 EUR och betalas ut i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 1254/1999.

3. Ett tillägg till am- och dikobidraget i artikel 6 i förordning (EEG) nr 1254/1999 skall betalas ut till nötköttsproducenter. Detta tillägg skall uppgå till 50 EUR för varje am- eller diko som producenten håller den dag ansökan lämnas in.

4. Följande bestämmelser skall inte tillämpas på Kanarieöarna, varken när det gäller det särskilda grundbidraget, grundbidraget för am- och dikor, bidraget för slakt eller de tilläggsbidrag som avses i punkterna 2 och 3:

a) Det regionala tak som genom artikel 4 i förordning (EG) nr 1254/1999 infördes för det särskilda grundbidraget.

b) Det individuella tak som genom artikel 6 i ovannämnda förordning infördes för grundbidraget för am- och dikor som hålls på företaget.

c) Det nationella tak som genom artikel 11 i förordning (EG) nr 1254/1999 infördes för det särskilda grundbidraget för slakt.

d) Den djurtäthetsfaktor inom företaget som genom artikel 12 i nämnda förordning infördes för det särskilda grundbidraget för am- och dikor.

5. De grund- och tilläggsbidrag som avses i punkterna 2 och 3 skall varje år beviljas för högst 10 000 tjurar, 5 000 am- och dikor och 15 000 slaktade djur.

6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 19.2. De skall innefatta upprättandet av den prognos som avses i punkt 1 samt eventuell översyn av denna som en följd av utvecklingen av behoven.

a) För det särskilda bidraget för handjur av nötkreatur skall det föreskrivas

-en "frysning" inom det regionala taket enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1254/1999 för det antal djur som beviljats särskilt bidrag på Kanarieöarna för år 2000,

-beviljande av grund- och tilläggsbidrag, dock för högst nittio djur per åldersgrupp, kalenderår och företag.

b) För am- och dikobidrag skall det i föreskrifterna

-finnas bestämmelser för att, i den mån det behövs, säkerställa rättigheterna för de producenter som beviljats bidrag med tillämpning av artikel 6 i förordning (EG) nr 1254/1999,

-anges att en särskild reserv skall upprättas för Kanarieöarna samt anges särskilda villkor för tilldelning eller omfördelning av rättigheter, med hänsyn till målen för boskapsuppfödningen, reservens volym skall bestämmas i förhållande till det tak som fastställs i punkt 5 och till det antal bidrag som beviljats för året 2000.

c) För slaktbidraget skall det föreskrivas

-en "frysning" inom det regionala taket enligt artikel 38.1 i förordning (EG) nr 2342/1999 för det antal djur som beviljats särskilt bidrag på Kanarieöarna för år 2000.

Tillämpningsföreskrifterna kan innehålla fler villkor för beviljande av ytterligare tilläggsbidrag.

Kommissionen får enligt samma förfarande se över de tak som avses i punkt 5.

Artikel 7

Under perioden 2001-2005 skall ett fast belopp beviljas producentgrupper eller producentorganisationer för genomförande på Kanarieöarna av ett allmänt stödprogram för produktion och saluföring av produkter från den lokala boskapsuppfödningen.

Programmet kan exempelvis omfatta åtgärder för att uppmuntra förbättringar av kvalitet och hygien, för att stödja saluföring av kvalitetsprodukter, för strukturering av sektorer, för rationalisering av produktions- och saluföringsstrukturer samt för inrättande av tekniskt bistånd.

Programmet skall utarbetas och genomföras i nära samråd mellan de behöriga myndigheter som medlemsstaten utsett och de erkända branschorganisationer som är mest representativa för de berörda ekonomiska sektorerna. Programmet får inte omfatta tillägg till de enskilda stöd som inom boskapsuppfödningen betalas ut direkt till producenterna genom tillämpning av denna förordning.

De spanska myndigheterna skall varje år lägga fram en genomföranderapport för programmet.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel samt åtgärder och stödbelopp skall fastställas och får ses över i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 8

1. Ett tillägg till det bidrag per tacka som fastställs i artikel 5.3 i rådets förordning (EEG) nr 2467/98 av den 3 november 1998 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött [10] skall beviljas de producenter av lätta lamm som avses i artikel 4.3 i den förordningen.

[10] EGT L 312, 20.11.1998, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1669/2000 (EGT L 193, 29.7.2000, s. 8).

Tillägget skall uppgå till skillnaden mellan det bidrag som beviljas producenter av tunga lamm respektive lätta lamm och skall fastställs enligt artikel 5.2 och 5.3 i den förordningen, plus skillnaden mellan de särskilda stöd som föreskrivs enligt bestämmelserna om "särskilt landsbygdsstöd" i artikel 1.1 första respektive andra strecksatsen i rådets förordning (EEG) nr 1323/90 av den 14 maj 1990 om införande av särskilt stöd för uppfödning av får och getter i vissa mindre gynnade områden inom gemenskapen [11].

[11] EGT L 132, 23.5.1990, s. 17. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 193/98 (EGT L 20, 27.11.1998, s. 18).

2. Det tillägg som fastställs enligt punkt 1 skall också betalas till getköttsproducenter, utan att det påverkar utbetalningen av det bidrag som föreskrivs i artikel 5.5 i förordning (EEG) nr 2467/98.

3. De bidrag som avses i punkterna 1 och 2 skall beviljas enligt samma villkor som de som gäller för beviljandet av bidraget till får- och getköttsproducenter enligt artikel 5 i förordning (EEG) nr 2467/98.

4. Kompletterande tillämpningsföreskrifter skall vid behov antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 9

1. Under perioden 2001-2005 skall ett årligt ekonomiskt stöd beviljas de producenter, producentgrupper och producentorganisationer som erkänns av behöriga myndigheter och som genomför ett övergripande program för att stödja produktion och saluföring inom get- och fåruppfödning och av dess viktigaste produkt, den kanariska osten.

De operativa programmen skall godkännas av de behöriga myndigheterna och omfatta åtgärder som initiativ för att strukturera sektorn, förbättra djurbesättningarna genetiskt, förbättra teknik och hygien på jordbruksföretagen, höja kvaliteten på mjölk och ostar, marknadsföra lokala produkter, främja industrialiseringen av produktionen, främja saluföringen och arbeta för en koncentration av utbudet av hantverksmässigt framställda produkter.

De operativa programmen får inte omfattas av stöd utöver de bidrag som betalas ut genom tillämpning av artikel 8.

2. Kompletterande tillämpningsföreskrifter samt åtgärder och stödbelopp skall fastställas och får ses över i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 10

1. Stöd skall ges till livsmedelskonsumtion av lokalt tillverkade produkter av färsk komjölk i den omfattning som behövs för ögruppens förbrukning, som skall fastställas regelbundet. Stödet skall betalas till mejerierna. Stödet skall vara 8,45 EUR per 100 kg helmjölk.

2. Kommissionen skall se över det stöd som avses i punkt 1 och fastställa tillämpningsföreskrifter till den här artikeln i enlighet med förfarandet i artikel 22.2. Stödet skall beviljas endast under förutsättning att det slår igenom i alla led, ända fram till konsumenten.

Kapitel II Frukt, grönsaker, växter och blommor

Artikel 11

1. Stöd skall beviljas för frukt, grönsaker, ätbara rötter och stam- och rotknölar samt blommor och levande växter som finns upptagna i kapitlen 6, 7 och 8 i Kombinerade nomenklaturen, som skördats på Kanarieöarna och som är avsedda att tillgodose efterfrågan på den kanariska marknaden.

Stödet skall beviljas för produkter som uppfyller de gemensamma normer som fastställs i gemenskapslagstiftningen eller, om sådana saknas, som överensstämmer med de detaljerade beskrivningar som ingår i leveransavtalen.

Stödet beviljas om leveransavtal för ett eller flera regleringsår ingåtts mellan å ena sidan enskilda producenter eller de producentorganisationer som avses i artiklarna 11, 13 och 14 i förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden inom sektorn för frukt och grönsaker [12] och å andra sidan livsmedelsföretag, aktörer inom distribution, inom restaurangbranschen eller myndigheter.

[12] EGT L 297, 20.11.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1257/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).

Stödet skall betalas ut till ovannämnda producenter eller producentorganisationer inom den gräns som årligen fastställs för varje produktkategori.

Stödbeloppet skall fastställas som ett fast belopp för varje produktkategori enligt de berörda produkternas medelvärde. Det skall differentieras beroende på om stödmottagaren är en producent eller en av de producentorganisationer som avses i artiklarna 11,13 och 14 i förordning (EG) nr 2200/96.

Stödet skall inte beviljas för bananer som omfattas av KN-nummer 0803 00, tomater som omfattas av KN-nummer 0702 00 och färskpotatis som omfattas av KN-nummer 0701 90 51.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2. Produktkategorierna och de stödbelopp som avses i punkt 1 skall fastställas enligt samma förfarande.

Artikel 12

1. Gemenskapsstöd skall beviljas för att ingå årliga avtal om saluföring av färska och bearbetade produkter som avses i artikel 11 och skördas på Kanarieöarna.

Avtalen skall ingås mellan å ena sidan enskilda producenter eller producentorganisationer enligt artiklarna 11, 13 och 14 i förordning (EG) nr 2200/96 som är etablerade på Kanarieöarna och å andra sidan fysiska eller juridiska personer som är etablerade i övriga gemenskapen.

2. Stödbeloppet skall vara 10 % av värdet på den saluförda produktionen, fritt bestämmelseorten.

Detta stöd skall betalas ut för en handelsvolym på högst 10 000 ton per produkt och år.

3. Stödet skall beviljas köpare som åtar sig att saluföra Kanarieöarnas produkter enligt de avtal som avses i punkt 1.

4. Om saluföringen av produkter som avses i punkt 1 genomförs i samarbetsprojekt, med målet att saluföra produkter skördade på Kanarieöarna, av kanariska producenter eller producentorganisationer enligt artiklarna 11, 13 och 14 i förordning (EG) nr 2200/98 och fysiska eller juridiska personer etablerade i den övriga gemenskapen, och om parterna åtar sig att under minst tre år satsa den kunskap och know-how som krävs för att uppnå målet för samarbetet, skall stödbeloppet höjas till 13 % av värdet på den årliga gemensamt saluförda produktionen.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 13

1. Gemenskapen skall bidra med upp till 100 000 EUR för att finansiera en studie som omfattar en ekonomisk analys och prognos för Kanarieöarnas bearbetningsindustri inom frukt- och grönsakssektorn, särskilt med avseende på tropiska produkter.

Studien skall omfatta en ekonomisk och teknisk utvärdering av sektorn. Den skall främst omfatta en analys av uppgifter om försörjning och bearbetningskostnader och en undersökning av villkoren och möjligheterna för utveckling och avsättning på den regionala och internationella nivån, med beaktande av konkurrensen på världsmarknaden.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Kapitel III Vin

Artikel 14

Kapitel II i avdelning II i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin [13] och kapitel III i kommissionens förordning (EG) nr 1227/2000 av den 31 maj 2000 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, särskilt beträffande produktionskapacitet [14], skall inte gälla för Kanarieöarna.

[13] EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

[14] EGT L 143, 16.6.2000, s. 1.

Artikel 15

1. Ett hektarstöd skall ges för fortsatt vinodling inom de traditionella områdena för produktion av kvalitetsviner fso.

Stöd skall betalas för arealer

a) där sådana druvsorter är planterade som ingår i den klassificering som avses i artikel 19 i förordning (EG) nr 1493/1999 och som medlemsstaterna skall göra av vilka druvsorter som är lämpliga för framställning av vart och ett av de kvalitetsviner fso som produceras i respektive medlemsstat, och

b) vars avkastning per hektar är lägre än den övre gräns som fastställts av medlemsstaten, uttryckt i mängd druvor, druvmust eller vin i enlighet med bestämmelserna i punkt I i bilaga VI till förordning (EG) nr 1493/1999.

2. Stödbeloppet skall vara 476,76 EUR per hektar och år. Stödet skall betalas ut till producentsammanslutningar eller producentorganisationer.

Under en övergångsperiod skall det dock betalas ut även till enskilda producenter. Under hela denna period skall utbetalningarna av stöd förmedlas av kontrollorganen för ursprungsbeteckningar i enlighet med förfarandet i punkt 3.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall vid behov antas enligt det förfarande som anges i artikel 22.2.

Kapitel IV Potatis

Artikel 16

1. Ett hektarstöd skall beviljas för odling av konsumtionspotatis som omfattas av KN-numren 0701 90 51, 0701 90 59 och 0701 90 90.

2. Det maximala stödbeloppet skall vara 596 EUR per hektar.

Stödet skall betalas ut för en odlad och skördad areal på högst 9 000 ha årligen.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Kapitel V Tobak

Artikel 17

Spanien får bevilja Kanarieöarna produktionsstöd för tobak som tillägg till det stöd som infördes enligt avdelning I i förordning (EG) nr 2075/92. Beviljandet av stödet får inte leda till olika behandling av olika kanariska producenter.

Stödbeloppet skall motsvara högst det gemenskapsstöd som avses i första sycket. Stödet får beviljas för högst 10 ton per år.

Artikel 18

1. Tullavgifter skall inte tillämpas vid direktimport till Kanarieöarna av råtobak och delvis förädlad tobak som omfattas av

-KN-nummer 2401,

-och undernummer

-2401 10 ostripad tobak

-2401 20 helt eller delvis stripad tobak,

-ex 2401 20 täckblad för cigarrer, emballerade, i rullar för tillverkning av tobak,

-2401 30 tobaksavfall,

-ex 2402 10 00 cigarrer (med eller utan täckblad),

-ex 2403 10 00 röktobak (färdig blandning av tobak för tillverkning av cigaretter, cigariller och cigarrer),

-ex 2403 91 00 "homogeniserad" eller "rekonstituerad" tobak, även presenterad i blad eller band, stripad eller ej,

-ex 2403 99 90 expanderad tobak [15].

[15] EGT L 172, 8.7.1999, s. 32.

Den befrielse som avses i första stycket skall tillämpas på produkter som skall användas för lokal tillverkning av tobaksprodukter inom en årlig kvantitet på 20 000 ton rensad råtobak.

2. Nödvändiga tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Kapitel VI Honung

Artikel 19

1. Stöd skall beviljas för produktion av kvalitetshonung som är specifik för Kanarieöarna, producerad av den inhemska rasen "svarta bin".

Stöd skall betalas till sammanslutningar av biodlare som är godkända av de behöriga myndigheterna, på grundval av antalet bisamhällen med svarta bin i produktion, upp till högst 15 000 bisamhällen.

Stödet fastställs härmed till 20 EUR per bisamhälle i produktion och regleringsår. Vid tillämpningen av denna artikel skall regleringsåret anses börja den 1 juli och upphöra den 30 juni.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall vid behov antas enligt förfarandet i artikel 22.

Kapitel VII Grafisk symbol

Artikel 20

1. Villkoren för att använda den grafiska symbol som införts i syfte att öka kunskapen om och konsumtionen av obearbetade och bearbetade jordbruksprodukter av hög kvalitet som är karakteristiska för Kanarieöarna i egenskap av ett av unionens randområden skall föreslås av branschorganisationerna. De spanska myndigheterna skall vidarebefordra sådana förslag, tillsammans med sitt yttrande, till kommissionen för godkännande.

Användningen av symbolen skall kontrolleras av en offentlig myndighet eller ett organ som godkänts av de behöriga spanska myndigheterna.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall vid behov antas enligt förfarandet i artikel 22.2.

AVDELNING III Undantag från strukturåtgärder

Artikel 21

1. Genom undantag från artikel 7 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall det totala värdet på stödet, uttryckt i procent av den stödberättigande investeringsvolymen, vara högst 75 % för investeringar som främst syftar till att främja diversifiering, omstrukturering och inriktning på ett hållbart jordbruk på jordbruksföretag med liten omsättning, vilka skall definieras i det programkomplement som avses i artikel 18.3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 [16].

[16] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

2. Genom undantag från artikel 28.2 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall det totala värdet på stödet, uttryckt i procent av den stödberättigande investeringsvolymen, vara högst 65% för investeringar i små och medelstora företag som bearbetar eller saluför huvudsakligen lokalt producerade jordbruksprodukter inom sektorer som skall definieras i det programkomplement som avses i artikel 18.3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999.

3. De åtgärder som avses i denna artikel skall beskrivas i de operativa program för dessa regioner som avses i artikel 18 i förordning (EG) nr 1260/1999.

AVDELNING IV Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 22

1. Kommissionen skall bistås av Förvaltningskommittén för spannmål, som inrättas genom artikel 22 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål [17] eller av de förvaltningskommittéer som inrättas genom förordningarna för den gemensamma organisationen av de berörda marknaderna för de berörda produkterna.

[17] EGT L 181, 1.1.1992, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1666/2000 (EGT L 193, 29.7.2000, s. 1).

För jordbruksprodukter om omfattas av förordning (EEG) nr 827/68 och för produkter för vilka en gemensam organisation av marknaden saknas skall kommissionen bistås av Förvaltningskommittén för humle, som inrättas genom artikel 20 i rådets förordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 om den gemensamma organisationen av marknaden för humle [18].

[18] EGT L 175, 4.8.1971, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 191/2000 (EGT L 23, 28.1.2000, s. 4).

När det gäller den grafiska symbolen och andra frågor som omfattas av denna förordning skall kommissionen bistås av Förvaltningskommittén för färsk frukt och färska grönsaker, som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker [19].

[19] EGT L 297, 20.11.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1257/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).

Vid genomförandet av avdelning IV skall kommissionen bistås av Kommittén för jordbrukets struktur och landsbygdsutvecklingen, som inrättas genom artikel 50 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna [20].

[20] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

2. Om hänvisning görs till denna punkt skall det förvaltningsförfarande tillämpas som föreskrivs i artikel 4 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [21], i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.3 i samma beslut.

[21] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

3. Den tid som föreskrivs i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

Artikel 23

För jordbruksprodukter som finns upptagna i bilaga I till fördraget och omfattas av artiklarna 87-89 i fördraget får kommissionen för produktion, bearbetning och saluföring tillåta driftsstöd avsett att mildra de särskilda begränsningarna för jordbruksproduktionen på grund av Kanarieöarnas ökaraktär och avsides läge.

Artikel 24

De åtgärder som fastställs i denna förordning, med undantag för artikel 21, skall utgöra interventionsåtgärder med syfte att stabilisera jordbruksmarknaderna enligt artikel 2.2 i förordning (EEG) nr 1258/1999 [22].

[22] Rådets förordning (EEG) nr 1258/1999 av 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (EGT L 160, 28.4.1970, s. 103).

Artikel 25

Medlemstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att bestämmelserna i denna förordning iakttas, särskilt när det gäller kontrollåtgärder och administrativa sanktioner och informera kommissionen om detta.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt förfarandet i artikel 22.2.

Artikel 26

1. Spanien skall lämna en årlig rapport till kommissionen om genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i denna förordning.

2. Efter det femte tillämpningsåret skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en allmän rapport om effekterna av de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning.

Artikel 27

Rådets förordning (EEG) nr 1601/92 av den 15 juni 1992 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna i fråga om vissa jordbruksprodukter [23] upphävs härmed. Hänvisningarna till förordning (EEG) nr 1601/92 skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen enligt jämförelsetabellen i bilaga II.

[23] EGT L 173, 27.6.1992, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1257/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).

Artikel 28

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

FÖRTECKNING ÖVER DE PRODUKTER SOM AVSES I DEN SÄRSKILDA FÖRSÖRJNINGSORDNINGEN ENLIGT ARTIKEL 3

>Plats för tabell>

BILAGA II

Jämförelsetabell

Förordning (EEG) nr 1601/92 // Denna förordning

Artikel 1 // Artikel 1

Artikel 2 // Artikel 2

Artikel 3.1 // Artikel 3.1 första stycket

// Artikel 3.1 andra stycket

Artikel 3.2 // Artikel 3.2

Artikel 3.3 // Artikel 3.3

Artikel 4 // Artikel 4

Artikel 5 // Artikel 5

Artikel 6 // Artikel 18

Artikel 7 // Artikel 3.4

Artikel 8.1 // Artikel 3.5 första stycket

// Artikel 3.5 andra stycket

Artikel 8.2 // Artikel 3.5 tredje stycket

Artikel 8.3 // Utgår

Artikel 9 // Artikel 3.5 tredje stycket

Artikel 10.1 // Artikel 6.1

Artikel 10.2 // Utgår

// Artikel 6.2

Artikel 10.3 // Artikel 6.3

// Artikel 6.4

// Artikel 6.5

// Artikel 7

Artikel 11 // Artikel 10

Artikel 12 // Utgår

Artikel 13 // Artikel 8

// Artikel 9

Artikel 14 // Utgår

Artikel 15 // Artikel 11

Artikel 16 // Artikel 12

Artikel 17 // Artikel 13

Artikel 18 // Artikel 14

Artikel 19 // Artikel 15

Artikel 20 // Artikel 16

Artikel 21 // Utgår

Artikel 22 // Utgår

Artikel 23 // Artikel 17

Artikel 24 // Artikel 19

Artikel 25 // Utgår

Artikel 26 // Artikel 20

Artikel 27 // Artikel 21

Artikel 28 // Utgår

// Artikel 22

// Artikel 23

Artikel 29 // Artikel 24

// Artikel 25

Artikel 30 // Artikel 26

// Artikel 27

Artikel 31 // Artikel 28

Bilaga // Bilaga I

// Bilaga II

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>