Yttrande från Regionkommittén om "förslag till rådets direktiv om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatser inom gemenskapen" () (96/C 129/02)

Vid sammanträdet den 15 november 1995 beslöt Regionkommitténs presidium att be utskott 3 "Transporter och kommunikationsnät" att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om ovannämnda förslag.

Utskottet antog yttrandet den 14 december 1995 (föredragande: Mathias Kurth).

Regionkommittén antog vid sin 11:e plenarsession den 17 och 18 januari 1996 (sammanträdet den 17 januari 1996) följande yttrande.

BAKGRUND

- För att förverkliga den inre marknaden i enlighet med artikel 7a i Romfördraget har gemenskapen stegvis utvecklat en gemensam luftfartspolitik.

- Enligt artikel 59 i fördraget skall inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster inom gemenskapen avskaffas. Enligt artikel 61 punkt 1 i fördraget skall detta ske inom ramen för den gemensamma transportpolitiken.

- Vid sidan av rådets förordningar (EEG) nr 2407/92, (EEG) nr 2408/92 och (EEG) nr 2409/92, aviserade kommissionen i sitt meddelande "Civilflyget i Europa mot ljusare horisonter" av den 1 juni 1994, ett initiativ om tillträde till marknaden för marktjänster vid gemenskapens flygplatser.

- Den 13 december 1994 lade kommissionen fram ett förslag till rådsdirektiv om tillträde till marknaden för marktjänster vid gemenskapens flygplatser. Kommissionens förslag syftar till att liberalisera denna marknad. Marktjänsterna är organiserade på olika sätt i de olika medlemsstaterna och i vissa fall till och med inom respektive land. Med utkastet till rådsdirektiv skulle tillträde till marknaden för marktjänster förverkligas på gemenskapsnivå. Medlemsländerna skulle dock behålla möjligheten att ta hänsyn till branschens egenheter och den lokala situationen.

KOMMISSIONENS ÅTGÄRDER

- När det gäller egenhantering gäller de föreslagna åtgärderna för fritt tillträde till marknaden för alla gemenskapens flygplatser. I de fall marktjänsterna tillhandahålls av tredje part är användandet av flygplatser förenat med vissa begränsningar avseende passagerar- och fraktvolym (artikel 2).

- En princip om uppdelning av verksamheter kommer att införas, som innebär en räkenskapsmässig och förvaltningsmässig uppdelning mellan verksamheter som rör marktjänster och övrig verksamhet (artikel 4).

- Rätten att utföra vissa typer av tjänster kan begränsas av säkerhets-, kapacitets- eller utrymmesskäl. Inskränkningen kräver dock att åtminstone en av tjänsteutövarna är oavhängig av flygplatsens administrativa enhet eller dominerande flygbolag (artiklarna 6 och 7).

- Det kommer att finnas en möjlighet för medlemsländerna att av plats- eller kapacitetsskäl själva bevilja vissa flygplatser undantag från reglerna om fritt tillträde. Kommissionen kommer dock att kunna motsätta sig sådana undantag (artikel 9).

- En användarkommitté skall inrättas (artikel 5), som skall delta i valet av tjänsteproducent och som skall fatta det avgörande beslutet i de fall då flygplatsens administrativa enhet erbjuder marktjänster (artikel 10).

- Ekonomiska och sociala kommittén avgav den 13 september 1995 ett yttrande om utkastet till direktiv.

- Europaparlamentet antog vid sin session den 17 november 1995 ett omfattande yttrande med flera ändringsförslag.

YTTRANDETS INNEHÅLL

1. En enhetlig och konkurrenskraftig luftfartsmarknad kräver att förutsättningar skapas på samtliga områden för införande och utbyggnad av fri konkurrens. Flygplatserna och de därtill hörande marktjänsterna utgör en grundläggande del av luftfartsmarknaden. Bara genom att principiellt prioritera den fria konkurrensen kan medborgarna uppnå prisfördelar genom kostnadsreduktioner hos flygbolagen.

2. Den höga standard på flygplatstjänster och infrastruktur som uppnåtts i många medlemsländer kunde i många fall bara möjliggöras genom att medlemsländerna lät flygplatsförvaltningarna verka på företagsmässiga villkor och genom att öppna respektive regions marknad. Flygplatsförvaltarnas företagsmässiga arbetssätt när det gäller tjänsteutförande och infrastruktur får inte i grunden hindras genom avregleringen av marktjänsterna.

3. Flyplatser är kärnan i hela regioners ekonomiska utveckling. Arbetsmarknadspolitiskt fyller flygplatserna en viktig funktion när det gäller att skapa arbetstillfällen i regionerna. Ett arbetstillfälle på en flygplats skapar och säkrar ofta två arbetstillfällen i omgivningen. Denna flygplatsernas viktiga uppgift för den regionala utvecklingen får inte ifågasättas genom en alltför långtgående avreglering och en påföljande uppbrytning av beprövade strukturer.

I enlighet med Europaparlamentets beslut och yttrande bör en lämplig nivå på sociala standarder garanteras de arbetstagare som arbetar för marktjänstproducenterna.

4. Genom att flera av marktjänsterna bedrivs på företagsmässiga villkor bidrar flygplatsförvaltningarna till finansieringen av den nödvändiga moderniseringen och utbyggnaden av infrastrukturen. Det är inte godtagbart att finansieringen av infrastrukturen läggs över på medlemsstaterna eller de regionala förvaltningarna vid avregleringen av marktjänsterna.

5. För att luftfartsmarknaden skall fungera effektivt måste den ansvariga statliga förvaltningen begränsa sin inblandning till viktiga uppgifter som ligger i det allmännas intresse. Nya byråkratiska procedurer för inrättande och övervakning av en ny marknadsordning bör undvikas. Beslut skall fattas inom ramen för ett europeiskt regelverk och på den plats där de största kunskaperna finns om den specifika situationen på olika orter, varvid man skall sträva efter att uppnå enighet mellan de berörda parterna. Kommissionens roll bör i enlighet med subsidiaritetsprincipen inskränkas till en övervaknings- och kontrollfunktion.

6. Avregleringen av marktjänster bör ske varsamt och stegvis, samt ta hänsyn till flygplatsernas storlek och avregleringseffekter.

7. Slutsatser

Utifrån vad som sagts ovan har följande konkreta ändringsförslag lämnats till kommissionens förslag:

- Direktivet bör gälla för flygplatser inom gemenskapen som är öppna för kommersiell flygtrafik och som årligen hanterar minst 1 miljon resenärer eller 25 000 ton gods. Artiklarna 4, 5, 6, 10, 11 och 12 bör endast gälla flygplatser som årligen hanterar minst 4,5 miljoner resenärer eller 150 000 ton gods (artikel 2).

- En användarkommitté bör inrättas, där även representanter för regionerna skall delta. Användarkommittén skall ha en rådgivande och understödjande funktion (artikel 5).

- Medlemsländerna bör även i fortsättningen få besluta om de vill begränsa antalet tjänsteproducenter för vissa marktjänster, både när det gäller tjänster från tredje part och egenhantering (artikel 6 och 7).

- Undantagsbeslut enligt artikel 9 skall fattas av medlemsstaterna. Kommissionen skall ha möjlighet att granska och ändra nationella beslut bara när det inte rör sig om sådana "fullständigt samordnade flygplatser" som avses i förordning (EEG) nr 95/93 om gemensamma regler för tidstilldelning på gemenskapens flygplatser. Medlemsstaterna skall ges möjlighet att vid sidan av tjänster från tredje part även neka egenhantering.

- När det gäller tillgång till flygplatsernas allmänna infrastruktur för användare och tjänsteproducenter som själva vill utföra ifrågavarande tjänster, skall flygplatsförvaltningen kunna ta ut en infrastruktur- och en koncessionsavgift för att tillvarata den intäktsmöjlighet som skapats.

- För att kunna garantera fritt tillträde för tredjeparts- och egenhantering behövs en övergångsperiod på 3 år efter det att direktivet trätt i kraft (artiklarna 6, 7 och 14).

- Vid sidan om liberaliseringen av marktjänsterna bör säkerhetsstandarderna och sociala standarder snarast harmoniseras. En tillfredsställande harmoniseringsnivå på socialstandarderna är nödvändig för att kunna garantera en hög säkerhetsstandard inom den europeiska flygtrafiken.

Bryssel den 17 januari 1996.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC

() EGT nr C 142, 8. 6. 1995, s. 7.