13. Mänskliga rättigheter i världen år 2000 och unionens politik
A5-0193/2001
Europaparlamentets resolution om de mänskliga rättigheterna i världen år 2000 och Europeiska
unionens politik beträffande mänskliga rättigheter (11317/2000  C5-0536/2000 och C5-0628/
2000  2000/2105(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av EU:s andra årsrapport om de mänskliga rättigheterna (11317/2000  C5-0536/
2000),
 med beaktande av rapporten från kommissionen om genomförandet av åtgärder som vidtagits inom
ramen för de yttre förbindelserna 19961999 för främjande av respekten av mänskliga rättigheter ochdemokratiska principer (KOM(2000) 726  C5-0628/2000),
 med beaktande av artiklarna 3, 6, 11 och 19 i EU-fördraget samt artiklarna 177 och 300 i Fördraget
om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
 med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, den internationella kon-
ventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och dess frivilliga protokoll, särskilt artikel 19,den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, förklaringen omavskaffande av all slags diskriminering av kvinnor samt konventionen om barnets rättigheter,
 med beaktande av Europaparlamentets årliga Sacharovpris för tankefrihet, med beaktande av sina tidigare resolutioner om de mänskliga rättigheterna i världen, antagna den
16 mars 2000 (
1), 17 december 1998 (2), 12 december 1996 (3), 26 april 1995 (4), 12 mars 1993 (5),
12 september 1991 (6), 18 januari 1989 (7), 12 mars 1987 (8), 22 oktober 1985 (9), 22 maj 1984 (10)
och den 17 maj 1983 (11),
 med beaktande av att Europeiska rådet tillkännagav stadgan om de grundläggande rättigheterna i Nice
den 7 december 2000,
 med beaktande av sina tidigare resolutioner om respekt för de mänskliga rättigheterna i Europeiska
unionen, i synnerhet resolutionen av den 16 mars 2000 (12),
 med beaktande av sina resolutioner av den 16 mars 2000 om att bekämpa rasism och främlingsfient-
lighet i Europeiska unionen (13) och om kommissionens meddelande Att bekämpa rasism, främlings-
fientlighet och antisemitism i kandidatländerna (KOM(1999) 256  C5-0094/1999) (14),
 med beaktande av sin resolution av den 15 mars 2001 om kommissionens meddelande om EU:s stöd
till och övervakning av val (KOM(2000) 191  C5-0259/2000) (15),
 med beaktande av sin resolution av den 19 december 1997 om rapporten från kommissionen om
genomförandet av de åtgärder som vidtagits för främjande av de mänskliga rättigheterna och demo-kratiseringen (för 1995) (KOM(1996) 672  C4-0095/1997) (
16),
(1) EGT C 377, 29.12.2000, s. 336.
(2) EGT C 98, 9.4.1999, s. 267 och 270.
(3) EGT C 20, 20.1.1997, s. 94.
(4) EGT C 126, 22.5.1995, s. 15.
(5) EGT C 115, 26.4.1993, s. 214.
(6) EGT C 267, 14.10.1991, s. 165.
(7) EGT C 47, 27.2.1989, s. 61.
(8) EGT C 99, 13.4.1987, s. 157.
(9) EGT C 343, 31.12.1985, s. 29.
(10) EGT C 172, 2.7.1984, s. 36.
(11) EGT C 161, 10.6.1983, s. 58.
(12) EGT C 377, 29.12.2000, s. 344.
(13) EGT C 377, 29.12.2000, s. 366.
(14) EGT C 377, 29.12.2000, s. 376.
(15) Texter antagna under sammanträdet, punkt 8.
(16) EGT C 14, 19.1.1998, s. 399.C 65 E/336 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
 med beaktande av revisionsrättens särskilda rapport (nr 12/2000) (1) om kommissionens förvaltning av
Europeiska unionens stöd till utveckling av mänskliga rättigheter och demokrati i tredje land samtkommissionens svar,
 med beaktande av sin resolution av den 17 december 1998 om kommissionens meddelande till rådet
och Europaparlamentet Europeiska unionen och den externa dimensionen av mänskliga rättigheter:Från Rom till Maastricht och framöver (KOM(1995) 567  C4-0568/1995) (
2),
 med beaktande av sin resolution av den 19 december 1997 om skapandet av en särskild samordnings-
struktur inom Europeiska kommissionen, med befogenheter i frågor som rör mänskliga rättigheter ochdemokratisering (
3),
 med beaktande av sin resolution av den 20 september 1996 om kommissionens meddelande om
införande av demokratiska principer och mänskliga rättigheter i avtal som ingås mellan gemenskapenoch tredje land (KOM(1995) 216  C4-0197/1995) (
4),
 med beaktande av sin resolution av den 5 september 2000 om den gemensamma EU-diplomatin (5)
och kommissionens meddelande om utveckling av tjänsten för yttre representation (KOM(2000) 456),
 med beaktande av kommissionens meddelande om en reform av förvaltningen av biståndet till tredje
land (SEK(2000) 814),
 med beaktande av det nya partnerskapsavtalet mellan AVS-länderna och EG som ingicks i Cotonou
den 23 juni 2000 (6),
 med beaktande av sin resolution av den 1 mars 2001 om kommissionens meddelande om Europeiska
gemenskapens utvecklingspolitik (KOM(2000) 212  C5-0264/2000) (7),
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 381/2001 av den 26 februari 2001 om inrättande av en
mekanism för akuta ingripanden (8) och sin ståndpunkt om förslaget till rådets förordning om inrät-
tande av mekanismen för akuta ingripanden av den 17 januari 2001 (9),
 med beaktande av resultatet från FN:s världskonferens för de mänskliga rättigheterna som hölls i Wien
1993 och slutsatserna från FN:s världskonferens för kvinnor och utveckling som hölls i Peking 1994,
 med beaktande av resultaten av FN:s 57:e session för kommissionen för de mänskliga rättigheterna,
 med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen, med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säker-
het och försvarspolitik och yttrandena från budgetutskottet och utskottet för utveckling och samarbete(A5-0193/2001), och av följande skäl:
A. Gemensamma värden, såsom principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättig-
heterna och de grundläggande friheterna samt principen om rättsstaten, utgör grunden för EU:s målför fred, utveckling och internationellt samarbete inom ramen för EU:s utrikes- och utvecklingspolitik.
B. Betydelsen av parlamentets engagemang när det gäller att försvara respekten för de mänskliga rättig-
heterna och dess ledande roll när det gäller att verka för en utveckling av EU:s politik för mänskligarättigheter och att sätta de mänskliga rättigheterna högt på EU:s agenda framgår tydligt av ständigavädjanden från medborgare som oroas av kränkningar av de mänskliga rättigheterna, både inom ochutanför EU.
(1) EGT C 230, 10.8.2000, s. 1.
(2) EGT C 98, 9.4.1999, s. 267.
(3) EGT C 14, 19.1.1998, s. 402.
(4) EGT C 320, 28.10.1996, s. 261.
(5) Texter antagna under sammanträdet, punkt 4.
(6) EGT L 317, 15.12.2000, s. 3-353.
(7) Texter antagna under sammanträdet, punkt 12.
(8) EGT L 57, 27.2.2001, s. 5.
(9) EGT C 262, 18.9.2001, s. 141.14.3.2002 SV C 65 E/337 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
C. Inför pågående konflikter, ökande fattigdom och ständiga kränkningar av de mänskliga rättigheterna
och demokratiska principerna, i olika former och i ett stort antal länder, måste EU, med en tyngd sommotsvarar dess politiska och ekonomiska styrka, bedriva en mer konsekvent politik för krisföre-byggande och för den bi- och multilaterala dialogen om frågor som hänger samman med mänskligarättigheter och utvecklingen av demokrati i alla deras aspekter.
D. Utvecklingen på senaste tiden med växande hot mot yttrandefriheten och journalisters säkerhet i ett
flertal länder inger allvarliga farhågor.
E. De mänskliga rättigheterna är universella och principen om nationell suveränitet bör inte förneka EU
rätten att försöka påverka  och eventuellt ingripa  för att stoppa grova och systematiska kränk-ningar av de mänskliga rättigheterna med allvarliga konsekvenser för mänskligheten.
F. Mänskliga rättigheter och demokratisering i andra länder är en fråga som rör Europa. EU måste stödja
sin politik, sina deklarationer och sin dialog genom samarbetsprojekt som leder till förbättringar ipraktiken.
G. I ovannämnda partnerskapsavtal mellan AVS-länderna och EU införs nya områden för politisk dialog
och politiskt samråd, såsom konfliktförebyggande åtgärder och krishantering, god statsförvaltning,kamp mot korruption och påtvingad migration samt jämställdhet mellan kvinnor och män. Dessutomstärks den parlamentariska församlingens roll när det gäller att främja demokratiseringsprocessen.
H. Enhetligheten och konsekvensen i EU:s politik beträffande mänskliga rättigheter och demokrati måste
säkerställas genom förbättrat samarbete och dialog mellan EU:s institutioner. Europaparlamentets rollinom EU:s politik för de mänskliga rättigheterna bör, mot bakgrund av att rådet och kommissionen påsenaste tiden utvecklat styrmedel och mekanismer för denna politik, inriktas mer på att övervaka denpolitik som bedrivs av dessa institutioner.
I. Resultaten av diskussionsforum för mänskliga rättigheter, i synnerhet konferensen i Venedig i maj
2000 på temat Europeiska unionen och den centrala roll som de mänskliga rättigheterna och dedemokratiska principerna intar i förbindelserna med tredje land, underströk behovet av att säkerställaöppenhet och kontinuitet i alla tillgängliga instrument för att handskas med situationer som rör demänskliga rättigheterna.
J. Den ovannämnda rapporten från kommissionen är ett svar på kravet från Europaparlamentet, med-
lemsstaterna och samarbetspartner i det civila samhället på ett ökat ansvarstagande vid användningenav gemenskapsmedel.
K. Kommissionens reform av förvaltningen av biståndet till tredje land syftar till att väsentligt påskynda
förmedlingen av Europeiska unionens bistånd till tredje land och även till att förbättra biståndetskvalitet och Europeiska unionens profil (synlighet), eftersom den allt större biståndsvolymen inte har
motsvarats av tillräckliga förändringar i fråga om mänskliga resurser, organisation och förvaltnings-
system.
EU:s strategi för mänskliga rättigheter
1. Parlamentet understryker att respekten för de mänskliga rättigheterna bör integreras och prioriteras i
all verksamhet inom EU, också EU:s konfliktförebyggande, och att frågor om de mänskliga rättigheternamåste angripas öppet och effektivt i fredsskapande dialoger och i avtal med tredje land; uppmanar därförrådet och kommissionen att utarbeta mera enhetliga och konsekventa temainriktade gemensamma strate-gier för mänskliga rättigheter (till exempel om barn och straffrihet), varvid de respektive arbetsprogrammensystematiskt bör innefatta avsnitt om klart definierade former av politik och åtgärder för att främja mänsk-liga rättigheter och demokrati,
2. välkomnar rådets initiativ och ställningstaganden under det svenska ordförandeskapet, vilka har lett
till antagandet, under FN:s människorättskommissions möte i GenŁve, av resolutioner, beslut och förkla-ringar om frågor som Europaparlamentet tog upp i sin resolution av den 18 januari 2001 (
1),
(1) EGT C 262, 18.9.2001, s. 233.C 65 E/338 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
3. beklagar likväl att rådet inte har lagt fram en resolution om mänskliga rättigheter i Kina i enlighet
med vad Europaparlamentet begärde i sina resolutioner av den 18 januari och 5 april 2001 (1),
4. anser att strategins instrument kan få ändamålsenlig verkan endast om det utformas så att det tillför
EU:s politik i fråga om mänskliga rättigheter och demokratisering ett verkligt mervärde; är därför enigt omatt begära att det i detta skall anges specifika årliga prioriteringar, vilka även kan vara begränsade men somskall vara tydligt definierade och kontrollerbara, att de angivna prioriteringarna alltid skall åtföljas av upp-gifter om de åtgärder som skall vidtas för att genomföra dem i praktiken av gemenskapens olika institu-tioner och dess medlemsstater, och att strategin i sin helhet årligen skall ses över, och slutligen att unio-nens samtliga politiska insatser inom detta område genom strategin skall få större synergieffekter och
samstämmighet,
5. hoppas att de riktlinjer som antogs av rådet (allmänna frågor) den 26 februari 2001 skall förbättra
effektiviteten i EU:s gemensamma strategier, som är ett viktigt instrument för att på ett mer enhetligt sättfrämja unionens intressen, inbegripet respekten för de mänskliga rättigheterna och stärkandet av demokra-tin och rättsstaten,
6. uppmanar rådet och kommande ordförandeskap att utveckla ett enhetligt tillvägagångssätt för Euro-
peiska unionen som bygger på dessa riktlinjer,
7. betonar vikten av Europeiska unionens strategi och handlande vid det 58:e mötet i FN:s kommission
för de mänskliga rättigheterna som kommer att hållas i GenŁve 2002,
8. noterar att Europeiska unionens ansvar har ökat till följd av att Förenta staterna inte har omvalts som
medlem av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna,
9. betonar även, med tanke på en långsiktig politisk strategi, att EU:s nyckelinstrument  antingen det
gäller utvecklingssamarbete, humanitärt bistånd, klausuler om mänskliga rättigheter i partnerskaps- ochsamarbetsavtal eller användning av anslag enligt initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter  börgenomsyras av en gemensam princip, nämligen behovet av att använda alla instrument för att stödja defördelaktigaste förändringarna på ett hållbart sätt,
10. uppmanar därför kommissionen att, på grundval av en ordentlig bedömning av det enskilda landet
och en förhandsanalys av den ifrågavarande insatsen, eventuellt med stöd av internationellt erfarna experter
samt lokala och internationella icke-statliga organisationer, systematiskt förvissa sig om att EU:s insatserverkligen kan främja demokratiseringen i tredje land och respekten för de mänskliga rättigheterna; anser attstrategier och instrument måste anpassas med flexibilitet och att mekanismer för övervakning och utvär-dering av resultaten måste införas,
11. uppmanar vidare kommissionen att ta med en hänvisning till behovet av kampanjer för främjande
av mänskliga rättigheter och demokrati som en integrerad del av sina strategidokument för enskilda länderoch att regelbundet vidarebefordra dessa handlingar till Europaparlamentet,
12. understryker nödvändigheten av en effektiv EU-politik för krishantering, vilken i första hand bör
grundas på en tidig användning av alla tillgängliga instrument för förebyggande av konflikter, såsom dennyligen inrättade mekanismen för akuta ingripanden, en politisk dialog som på varaktig basis tar upp
frågan om kränkningar av de mänskliga rättigheterna, och på nära samarbete med relevanta internationella
och regionala organisationer (FN, OSSE, OAU m.fl.),
Villkorsställande och internationell diplomati för mänskliga rättigheter
13. upprepar sin oro över att många internationella avtal som EU är bundet av, och som innehåller
klausuler om mänskliga rättigheter, inte inbegriper regler för genomförande av den mekanism för upp-hävande som föreskrivs i partnerskapsavtalet mellan AVS-länderna och EU och vidhåller därför att lämp-liga regler bör antas vid behov,
14. konstaterar att kommissionen formellt har ensamrätt att ta initiativ i fråga om åberopande av klau-
sulen om mänskliga rättigheter, men uppmanar kommissionen att respektera parlamentets önskemål omatt inleda de samråd som förutses i samband med ett upphävande,
(1) Texter antagna under sammanträdet, punkt 16.14.3.2002 SV C 65 E/339 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
15. anser att kriterierna för genomförande av den klausulen måste tillämpas flexibelt; i understryker
dock att en positiv och flexibel tolkning av sådana klausuler aldrig får bli ett försvar eller en förevändningför passivitet, i synnerhet vid grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna eller tortyr, vilka aldrig börvara förhandlingsbara,
16. upprepar att den nuvarande politiken för schablonmässigt påförda sanktioner måste ersättas av en
politik för målinriktade sanktioner, så att det skall gå att bättre ta hänsyn till de särskilda omständighetersom råder i det berörda landet; uppmanar rådet och kommissionen att utveckla fler redskap och meka-nismer inriktade på tillgångar som exproprierats olagligt av ledare för regeringar som missbrukar sin ställ-ning och deras anhängare, och att främja samordnade internationella ansträngningar att återlämna sådanatillgångar till ursprungslandet så snart en verklig demokratiseringsprocess har inletts,
17. uppmanar medlemsstaterna att verka i överensstämmelse med EU:s åtgärder inom området yttre
förbindelser och i synnerhet avbryta sitt bilaterala samarbete med det berörda landet när, och lika längesom, EU avbryter sitt samarbete,
18. anser att den politiska dialogen bör återspegla ett verkligt partnerskap där båda sidor lär av
varandra; uppmanar rådet att i sina dialoger systematiskt och regelbundet komma överens med partner-länderna om att ta itu med frågor som rör mänskliga rättigheter och demokrati, rättsstaten, hänsyn tillminoriteter, god statlig förvaltning och jämställdhet mellan kvinnor och män,
19. uppmanar rådet att formulera konkreta mål för dialogen om de mänskliga rättigheterna, att säker-
ställa att resultaten regelbundet utvärderas och att parlamentet systematiskt informeras om agendan och
resultaten,
20. uppmanar rådet och kommissionen att se till att deras åtgärder avseende tredje land är samstäm-
miga, även oaktat förekomsten av avtal och suspensions- eller genomförandeklausuler om respekten förmänskliga rättigheter,
Europaparlamentet och samarbetet mellan institutionerna
21. beslutar att internt inleda en diskussion kring formerna för hur de egna behöriga organen, först och
främst behörigt utskott, för närvarande följer de mänskliga rättigheterna och demokratin, samt att i det
syftet bedöma om, och i så fall hur, dess egen organisationsstruktur bör förbättras,
22. rekommenderar att det skapas rutiner för en samordnad och enhetlig uppföljning av enskilda fall
som berör kränkningar av de mänskliga rättigheterna och som aktualiserats genom resolutioner vid plenar-sammanträden; anser att denna uppföljning bör handhas av behörigt utskott och arbetsgruppen för mänsk-liga rättigheter och av interparlamentariska delegationer och gemensamma parlamentarikerkommittØer,
23. uppmanar behörigt utskott att uppdra åt en eller flera av sina ledamöter att utföra en samordnad
och enhetlig uppföljning av de enskilda fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna som tas upp iplenarresolutioner eller via de berörda parlamentariska organen och att garantera bättre samordning meddet arbete för mänskliga rättigheter som övriga utskott utför; anser att den eller de företrädare som utsettspå detta sätt även skulle kunna vara parlamentets officiella företrädare för mänskliga rättigheter i förbind-elserna med omvärlden, i synnerhet med EU:s institutioner och de internationella organisationerna,
24. anmodar ordförandeskapet att, med företrädare för parlamentet, anordna förberedande möten i
rådets arbetsgrupp för mänskliga rättigheter (COHOM) och möten, med tanke på FN:s årliga kommissionför de mänskliga rättigheterna,
25. upprepar sin uppmaning till rådets generalsekreterare/den höge representanten för GUSP att lägga
fram en årsrapport till rådet och Europaparlamentet om resultaten av samordningen av medlemsstaternasståndpunkter och politik i internationella organisationer, tillsammans med EU:s ståndpunkt och politik ifrågor som rör mänskliga rättigheter och demokrati,
26. uppmanar rådets generalsekreterare/den höge representanten för GUSP och kommissionen att i
förväg med Europaparlamentet diskutera EU:s årliga riktlinjer och prioriteringar i fråga om konfliktföre-byggande åtgärder; uppmanar kommissionen att till Europaparlamentet lägga fram en övergripande utvär-deringsrapport om genomförda program och projekt enligt mekanismen för akuta ingripanden, och isynnerhet ange vilka belopp, vilket slags insats och vilken partner det gäller,C 65 E/340 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
27. erinrar om att övervakning av situationer som rör mänskliga rättigheter bör vara en prioriterad
uppgift för enheten för politisk planering och tidig förvarning och anmodar den höge representanten/generalsekreteraren för GUSP att informera Europaparlamentet om den verksamhet inom arbetsgruppenför övergripande frågor, som behandlar mänskliga rättigheter och konfliktförebyggande åtgärder,
28. uppmanar rådet att utse en kontaktperson på hög nivå för yttre förbindelser, som inte bara skall
närvara, utan även delta som talare vid sammanträdena i Europaparlamentets utskott för utrikesfrågor;
uppmanar rådet att svara skriftligen på Europaparlamentets årsrapport om mänskliga rättigheter,
29. betonar vidare att de gemensamma rapporter som skall utarbetas av EU:s representationer och
berörda delegationer skulle kunna bli mer enhetliga i sin bedömning av situationen i fråga om mänskligarättigheter i tredje land och att hänvisning bör göras till Europaparlamentets rekommendationer; anser attsamordnade arbetsmetoder bör utsträckas till att omfatta en gemensam rapportering till medlemsstaternashuvudstäder och Europaparlamentet,
30. betonar att utbildningen av EU:s representationspersonal och kommissionens personal inom gene-
raldirektoratet för yttre förbindelser, generaldirektoratet för utveckling, ECHO och i synnerhet inom dele-gationerna, bör omfatta grundläggande frågor om mänskliga rättigheter och demokrati; uppmanar kom-missionen att anslå tillräckliga budgetmedel för sådan utbildning,
31. betonar att EU:s andra årsrapport om de mänskliga rättigheterna, även om den tillhandahåller bre-
dare information om EU:s verksamhet, ännu inte innehåller någon information om medlemsstaternas verk-samhet rörande mänskliga rättigheter (anknytning till nationella rapporter om mänskliga rättigheter ochorgan för mänskliga rättigheter) eller om uppföljningen av Europaparlamentets initiativ och uttalanden,
32. välkomnar den ansträngning som gjorts i fråga om detaljerna och bakgrundsinformationen, men
uppmanar rådet att vara mer självkritiskt när det rapporterar om politiken och bedömer resultaten ochpå så sätt ger möjlighet till demokratisk noggrann granskning, i synnerhet från Europaparlamentets sida,
33. beklagar att EU:s andra diskussionsforum för mänskliga rättigheter i december 2000 sammanföll
med Europaparlamentets plenarsammanträde och kräver en förbättrad samordning mellan institutionernaför att säkerställa ett brett deltagande av dess ledamöter; uppmanar ordförandeskapet och kommissionenatt anordna framtida diskussionsforum för mänskliga rättigheter i Bryssel för att på det sättet göra detlättare för Europaparlamentet att delta,
34. uppmanar det belgiska ordförandeskapet och kommissionen att inrikta nästa diskussionsforum för
mänskliga rättigheter på könshandel, asyl, invandring och människohandel,
35. välkomnar i det hänseendet de krav som framställdes av kommissionsledamoten Patten vid rådets
informella möte i Nyköping den 8 maj 2001 och som handlade om behovet av att tillämpa samma krite-rier för tredje land som för medlemsstaterna då man genomförde en sammanhängande politik för demänskliga rättigheterna; välkomnar likaså det meddelande om främjande av de mänskliga rättigheternaoch demokratiseringen i tredje land som kommissionen framlade den 8 maj 2001 och anser att dettameddelande ger en god grund för fortsatt diskussion,
36. uppmanar rådet att lägga upp en webbplats om människorättsfrågor; hälsar i det sammanhanget
med tillfredsställelse de framsteg som gjorts av kommissionens generaldirektorat för yttre förbindelser;understryker att en webbplats för mänskliga rättigheter som sköts gemensamt av EU:s institutioner påEuropa-servern skulle vara till nytta,
Dialog med icke-statliga organisationer som försvarar mänskliga rättigheter och demokrati
37. beaktar betydelsen av de icke-statliga organisationerna som samarbetspartner till EU och medlems-
staternas regeringar i den politiska debatten om mänskliga rättigheter och demokrati och i genomförandetav program i tredje land; uppmanar därför kommissionen att involvera de icke-statliga organisationernasom samarbetspartner i den politiska dialogen och inte enbart som aktörer som genomför EU:s stödaktio-ner för mänskliga rättigheter och demokrati; anser dessutom att det är nödvändigt att kommissionen sertill att samtliga icke-statliga organisationer som den samarbetar med respekterar den generella standardenför öppenhet och oberoende,14.3.2002 SV C 65 E/341 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
38. rekommenderar att det inrättas mekanismer för dialoger och samråd mellan de icke-statliga organi-
sationerna och EU:s institutioner och ser fram emot kommissionens meddelande om förstärkta relationermed de icke-statliga organisationerna,
39. erkänner de icke-statliga organisationernas viktiga bidrag när det gäller att tillhandahålla infor-
mation till Europaparlamentet för förberedelse av dess initiativ och uttalanden, i synnerhet resolutioner ibrådskande frågor; välkomnar särskilt den månatliga kontaktgruppen för mänskliga rättigheter,
Samarbete med internationella organisationer
40. gratulerar högkommissarien för de mänskliga rättigheterna, Mary Robinson, för att ha givit de
mänskliga rättigheterna en framträdande roll i FN-systemet genom att betona definitionen av de mänskligarättigheterna i deras vidaste bemärkelse  ekonomisk och social samt medborgerlig och politisk,
41. ansluter sig till det mål som Förenta nationernas generalsekreterare har fastställt, nämligen att de
mänskliga rättigheterna skall sättas i centrum för allt som rör FN:s verksamhet och understryker behovetav tillräckliga medel till FN:s högkommissariat för de mänskliga rättigheterna,
42. uppmanar rådet och kommissionen att samarbeta med FN:s organ och särskilda mekanismer, att ta
hänsyn till vad dessa kommit fram till och vad de rekommenderar och bidra ytterligare till konsekventaoch enhetliga EU-insatser inom ramen för de internationella organisationerna; anser att strukturer ochsamarbete måste utvecklas på ett sätt som garanterar att de gemensamma ansträngningarna kompletterarvarandra och är förenliga med varandra; uppmuntrar EU:s medlemsstater att så snart som möjligt ansluta
sig till hithörande FN-konventioner,
43. upprepar sin uppmaning till rådet och medlemsstaterna att stödja det förslag som ställts på FN-nivå
att länder som ansluter sig till FN:s konventioner för mänskliga rättigheter bör utfärda en stående inbjudan
till alla berörda särskilda FN-rapportörer,
Genomförande av budgeten för mänskliga rättigheter
44. erinrar om att artikel 274 i fördraget ger kommissionen hela ansvaret för genomförandet av
budgeten och ålägger kommissionen att göra detta inom de ramar som fastställts av budgetmyndigheten,
45. understryker betydelsen av att Europaparlamentet görs delaktigt i utarbetandet av riktlinjer och
övervaka genomförandet av program för mänskliga rättigheter och demokrati; uppmanar kommissionenatt föra diskussioner med Europaparlamentets arbetsgrupp för mänskliga rättigheter om de årliga politiskaprioriteringar för utgifterna i budgeten för mänskliga rättigheter som angetts i ett övergripande EU-strategi-sammanhang,
46. välkomnar ökningen av budgeten för mänskliga rättigheter (Kapitel B7-70) för 2001 men konstate-
rar bekymrat att siffrorna som rör genomförandet av Europeiska initiativet för demokrati och mänskligarättigheter är otillfredsställande; påpekar att Europeiska unionen måste fullgöra sina politiska åtaganden,
47. förväntar sig att kommissionens avsikt att sätta upp resultatmål för Europeiska initiativet för demo-
krati och mänskliga rättigheter kommer att leda till förbättrade resultat, förbättra utvärderingsprocessenoch bidra till ett sunt utnyttjande av skattebetalarnas pengar,
48. förblir övertygat om att Europeiska utvecklingsfonden måste integreras i Europeiska unionens all-
männa budget för att på så sätt öka insynen och förbättra resursfördelningen,
49. betonar att programförvaltningen måste förbättras och att personaltilldelningen om så behövs måste
underkastas en översyn; betonar att genomförandet av ovannämnda kapitel B7-70 måste återspegla denbetydelse som Europaparlamentet och EU-medborgarna lägger vid främjandet av mänskliga rättigheter ochdemokrati,
50. uppmanar kommissionen att till parlamentet översända en lägesrapport om reformen av förvalt-
ningen av yttre bistånd och att årligen  och i så pass god tid att budgetmyndigheten hinner ta hänsyntill den  offentliggöra rapporten om genomförandet av åtgärder som finansieras genom Europeiskainitiativet för demokrati och mänskliga rättigheter; anser att den grundliga utvärderingen av projektC 65 E/342 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
måste bli bättre genom fastställande av riktlinjer och normer, i synnerhet beträffande relevans, effektivitet,
ändamålsenlighet, inverkan och hållbarhet, kostnadseffektivitet samt för- och nackdelar med samfinansie-ring tillsammans med andra internationella partner,
51. välkomnar kommissionens ansträngningar att delegera och decentralisera förvaltningen av yttre
bistånd till kommissionens delegationer (och, i lämpliga fall, till myndigheterna i tredje länder) för attförbättra snabbheten och kvaliteten i EU:s biståndsförvaltning; anser att myndigheterna i tredje länder
inte bör vara med om att fatta beslut om hur anslag skall beviljas enligt det europeiska initiativet för
demokrati och mänskliga rättigheter,
52. välkomnar EuropeAids ansträngningar att skapa öppenhet och kundservice; rekommenderar att
webbplatsen om finansiering av program för mänskliga rättigheter och demokrati förbättras genom attutvalda projekt och utvärderingsrapporter tas med,
53. understryker vikten av att förfarandet för genomförandet standardiseras, liksom de symboler som
används av de organisationer som arbetar med EU-stöd,
54. rekommenderar att kommissionen skapar en hjälplinje och e-brevlåda för information om tillämp-
ningsförfarandet för bidrag och anordnar seminarier om systemet för gemenskapsbidrag till lokala icke-statliga organisationer som är knutna till genomförandet av mikroprojekt för mänskliga rättigheter ochdemokrati,
Utveckling
55. påminner om att de mänskliga rättigheterna även omfattar sociala, ekonomiska och kulturella rätt-
igheter, liksom rätten till fred, rätten till en sund miljö och rätten till utveckling; betonar att utveckling inte
är någon annat än dessa rättigheters förverkligande,
56. betonar att man, då man talar om de mänskliga rättigheterna, också måste ge de berörda länderna
möjlighet att välja sin egen utvecklingsmodell inom ramen för stabila politiska strukturer för en socialt ochekonomiskt hållbar utveckling, vilka grundar sig på det berörda landets ekonomiska och strategiska möj-ligheter,
57. gratulerar regeringarna i de medlemsstater som ensidigt avskrivit eller minskat de fattigaste länder-
nas skulder och uppmuntrar dem som ännu inte gjort det att följa deras exempel,
58. beklagar i synnerhet de tragiska krig, inbördeskonflikter och strider mellan olika etniska grupper
som inneburit omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna,
59. betonar att de mänskliga rättigheterna utgör en hörnsten både i EU:s utvecklingspolitik och i
Cotonouavtalet,
60. betonar att alla bestämmelser som är diskriminerande mot kvinnor och flickor måste avskaffas i de
nationella lagstiftningarna; anser att alla, oavsett kön, måste ha lika tillgång till utbildning (både grund-utbildning och högre utbildning), arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård etc.,
61. påminner om parlamentets stöd för att utarbeta rimliga sociala bestämmelser för den ekonomiska
verksamheten, och om parlamentets åtagande att delta i arbetet för att bekämpa arbetsexploateringen ivärlden,
Respekt för yttrandefrihet och fri journalistik
62. uppmanar enträget rådet och kommissionen att prioritera pressfrihetsfrågor, särskilt journalisters
säkerhet och oberoende,
63. uppmanar rådet och kommissionen att alltid ingripa omedelbart och med kraft i händelse av att
journalister försvinner, torteras eller utsätts för skrämseltaktik, oavsett var någonstans i världen detta sker,
64. betonar att varje journalist som anhållits har en oförytterlig rätt till opartisk rättegång och att
sådana rättegångar mot journalister över hela världen skall stå öppna för observatörer från det internatio-nella samfundet,14.3.2002 SV C 65 E/343 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
65. efterlyser konkreta åtgärder, inbegripet tillräckliga resurser för att förhindra angrepp på journalister;
efterlyser grundliga utredningar av sådana angrepp, lagföring av de ansvariga och kompensation till offren;erinrar om att staterna enligt gällande lagstiftning är skyldiga att skydda medierna från angrepp och att setill att förövarna inte går fria,
66. uppmanar rådet och kommissionen att vidta alla tänkbara åtgärder för att förebygga att personer
som fallit offer för bristande pressfrihet i ett land av denna anledning skall drabbas av ytterligare hinder försin rörelsefrihet inom EU eller i andra länder,
67. uppmanar enträget rådet och kommissionen att stödja medier i oroshärdar, med hjälp av sakkun-
skap hos lokala fackmän och internationella journalistgrupper; efterlyser förslag till att upprätta hjälpcen-
trum för medierna i t.ex. Colombia och Östtimor för att göra det möjligt för lokala organisationer att ta itumed sina problem,
68. rekommenderar rådet och kommissionen att stödja antagandet och införandet av uppförandekoder
för säkerhet i journalistisk verksamhet,
69. fördömer censur i alla former och rekommenderar att främjande av yttrandefrihet, informations-
och pressfrihet och allmänhetens tillgång till offentliga handlingar prioriteras; understryker att principenom villkorat stöd vad gäller respekt för de mänskliga rättigheterna, inbegripet yttrandefrihet, skall tillämpasvid politiska och ekonomiska förbindelser med tredje land,
70. understryker att det inte kommer på fråga att en demokratisk och modern stat skulle sakna ett
starkt civilt samhälle och fria massmedier, där alla medborgare har obehindrad tillgång till information
via oberoende massmedier,
71. efterlyser en grundlig analys av befintliga hinder för pressfrihet med en översyn av alla lagar och
andra författningar som påverkar tillgången till information och utövandet av journalistik, inbegripet lagarom ärekränkning, förtal och uppvigling,
72. efterlyser ett fortsatt stöd till övervakning av att lagstiftningen om yttrandefrihet genomförs; rekom-
menderar i det hänseendet rådet och kommissionen att vidta erforderliga åtgärder för samordning ochkomplettering av åtgärderna tillsammans med andra internationella institutioner, såsom Förenta natio-nerna, OSSE:s representant för mediernas frihet, icke-statliga organisationer, journalistsammanslutningaroch journalistförbund,
73. kräver att regeringarna skall ge fri tillgång till information och uppmanar dem enträget att anta
lagstiftning om informationsfrihet i överensstämmelse med internationella normer för att säkerställa att
de blir genomförda,
74. beklagar djupt de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som ryska trupper begått i Tjetjenien;
uppmanar med kraft EU:s medlemsstater och medlemsstaterna i Europarådet att väcka åtal för detta vidEuropadomstolen för mänskliga rättigheter,
75. uppmanar regeringarna att inte hindra medierna eller missbruka rättsliga åtgärder för att begränsa
mediernas frihet; uppmanar enträget regeringarna att bekämpa alltför stor koncentration av medierna, seöver överdrivet stränga och oproportionerliga lagar mot förtal och garantera ett rättvist och öppet till-ståndssystem samt en rimlig kontroll av informationsspridningen,
76. uppmanar med kraft alla sådana länder som vidtagit åtgärder för att övervaka och begränsa bruket
av modern teknik att garantera sina medborgare friheten att använda e-post och Internet utan censur,
77. begär att regeringarna skall säkerställa meddelarfriheten, det vill säga skydd av personer som slår
larm och lämnar ut upplysningar i allmänhetens intresse och garantera journalisterna laglig rätt överallt attinte avslöja konfidentiella informationskällor,
78. uttrycker oro över den gradvisa koncentrationen av massmedia och den därav följande risken för att
privata och oberoende media i Ryssland skall försvinna; hoppas att den svåra situation som de ukrainskajournalisterna har befunnit sig i den senaste tiden skall lösas snart, till förmån för en fri och oberoendepress,C 65 E/344 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
79. uppmanar regeringarna att främja en positiv ekonomisk och reglerande miljö för medierna med
åtgärder som garanterar journalisterna arbetstagares rättigheter och sociala rättigheter, minska mediernasfinansiella bördor (skatt, tillståndsgivning) och uppmuntra en utökning av teleförbindelserna med lands-bygden och andra områden med dåligt utbyggd service; rekommenderar att information från regeringarnagörs tillgänglig via Internet,
80. yrkar på lämpliga åtgärder för att omvandla statligt kontrollerade programföretag till fria public
service-företag som återspeglar samhällets mångfald; hyser därutöver farhågor framför allt för utvecklingeni Ryssland med den tendens till likriktning av regeringskritisk journalistik som framträder i landet,
81. rekommenderar regeringarna att skapa fri tillgång till informations- och kommunikationsteknik och
att skapa den rättsliga, professionella, tekniska och utbildningsmässiga infrastruktur som krävs för attanvända den,
82. rekommenderar regeringarna att skapa öppenhet och rättvisa i tilldelningen av tekniska och finan-
siella resurser på alla områden som hör till den offentliga sektorn,
83. uppmanar enträget regeringarna att vidta åtgärder för att bekämpa otillbörlig kommersialisering av
medierna och antitrustregler som erkänner det särskilda samhälleliga, kulturella och demokratiska värdet avinformation,
84. rekommenderar regeringarna att se till att etniska, religiösa, kulturella och språkliga minoriteter och
andra sårbara grupper verkligen för tillgång till medierna och betänka att staterna enligt gällande interna-tionell lagstiftning är skyldiga att främja mediernas mångfald,
85. uppmanar enträget kommissionen att genomföra strategier för att förstärka mediernas kvalitet
genom biståndsprogram för mediautbildning; välkomnar och stödjer de ansträngningar som gjorts av obe-roende organisationer med yrkesverksamma från media och som utvecklar en självreglering av mediernaför att uppnå ett större ansvarstagande,
86. uppmanar kommissionen att göra en insats till förmån för etiska förhållningsregler för journalister
på nationell nivå för att förebygga att massmedierna används som propagandamedel för att främja våld,diskriminering, intolerans och hat,
87. betonar att rätten till privatliv och skydd av personuppgifter bör skyddas noga, medan IT-relaterad
brottslighet och annat missbruk av den nya tekniken bör bekämpas,
Mänskliga rättigheter och minoriteternas rättigheter i samband med EU:s utvidgning
88. uppmanar enträget kandidatländerna att vid behov påskynda förbättringen av fångvårdssystemen
och reformen av den dömande makten, de straffrättsliga bestämmelserna och brottsbalken, för att förkortatiden för kvarhållande i häkte före rättegång och tillhandahålla statligt garanterad rättshjälp; uppmanarkommissionen att förbättra de institutionsbyggande åtgärderna, inbegripet fortbildning, för att stärka ettdemokratiskt arbetssätt i brottsbekämpande organ,
89. beklagar att minoriteterna av romer i ett flertal kandidatländer fortfarande utsätts för svår diskrimi-
nering på arbetsmarknaden, inom utbildningen, i kontakterna med myndigheterna och i det civila sam-hället och att romerna råkar ut för övergrepp från polisen och för rasistiskt våld; anser att en attitydför-ändring gentemot romerna är en grundläggande förutsättning för att romerna skall kunna bli likvärdigasamhällsmedborgare,
90. välkomnar utarbetandet av handlingsplaner för social och politisk integration av romerna av rege-
ringarna i Bulgarien, Tjeckien, Ungern och Slovakien, men konstaterar att det inte gjorts några störreframsteg; uppmanar enträget den rumänska regeringen att gå samma väg; uppmanar enträget regeringarnai dessa länder, rådet och kommissionen att anslå tillräckliga finansiella medel för att genomföra dessastrategier och göra de romska grupperna och lokala myndigheterna delaktiga i genomförandet, övervak-ningen och justeringen av program och projekt,14.3.2002 SV C 65 E/345 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
91. välkomnar att Rumäniens regering försökt avskaffa den lagstiftning som innebär att sexuella mino-
riteter undertrycks och framhåller för dem som ansvarar för lagstiftningen i Rumänien att grundläggandemänskliga rättigheter aldrig kommer att vara en fråga som medger något förhandlingsutrymme,
92. välkomnar antagandet av ett nationellt program för social integration i Lettland och av liknande
program för integrering av den rysktalande befolkningen i de andra baltiska staterna; uppmanar enträgetrespektive myndigheter att påskynda genomförandet av programmen i form av rättsliga bestämmelser,institutioner och finansiella anslagsfördelningar,
93. uppmanar den slovakiska regeringen att förbättra sin politik och sina kultursubventioner till förmån
för kulturell mångfald och bevarande av de nationella minoriteternas kulturella arv; uppmanar kommissio-nen att noga övervaka genomförandet av lagen om användning av minoritetsspråk i offentlig kommunika-tion,
94. uppmanar Rumäniens regering att helt och fullt och med lagens fulla stöd genomföra FN:s kon-
vention om barnets rättigheter såsom en förutsättning för anslutningen,
95. uppmanar enträget kommissionen att i samband med anslutningspartnerskapet med Turkiet
uttryckligen ta upp människorättsbrott mot den kurdiska befolkningen; uppmanar enträget Turkiets rege-ring att se till att fler än 500 000 utvisade kurdiska bybor kan återvända till sydöstra Turkiet i säkerhet;välkomnar regeringens reformavsikter och kräver att de skall omsättas i konkreta åtgärder; uppmanarTurkiet att, som ytterligare ett positivt steg, underteckna och ratificera den europeiska ramkonventionenför skydd av nationella minoriteter; uppmanar Turkiet att få slut på tortyr och misshandel liksom ocksåupphöra med att låta dem som bär ansvaret för sådana brott mot de mänskliga rättigheterna gå ostraffade;uppmanar Turkiet att skydda dem som försvarar de mänskliga rättigheterna mot trakasserier; uppmanarTurkiet att avskaffa dödsstraffet, och att skyndsamt vidta åtgärder för att reellt förbättra situationen i sinafängelser; uppmanar Turkiets regering att också följa den dom som den 10 maj 2001 avkunnades avEuropeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna och där Turkiet fälldes för grova brott mot de mänsk-liga rättigheterna på Cypern,
96. uppmanar kommissionen att inom ramen för den politiska dialogen med Turkiet insistera på beho-
vet av att vidta kraftfulla åtgärder för att förhindra en ytterligare försämring när det gäller de mänskligarättigheterna i den ockuperade delen av Cypern och framför allt pressfriheten,
97. uppmanar Turkiets regering att upphäva alla hinder i lagstiftningsväg, liksom övriga byråkratiska
hinder mot de kristna minoriteter vars medlemmar berövats sina lagliga rättigheter till sin egendom iTurkiet; anser att minoriteterna absolut åter måste få ha egna prästseminarier för att utbilda sitt präster-skap,
98. uppmanar rådet och kommissionen att fullfölja sina ansträngningar att förbättra de program som
rör respekten för demokrati, mänskliga rättigheter och minoriteternas rättigheter i kandidatländerna; begäratt deltagandet av arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer, lokala myndigheter och företrädareför nationella minoriteter i programplanering, genomförande och övervakning av programmen skall under-lättas,
Rekommendationer i andra frågor som kräver brådskande internationella insatser
99. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utforma en mer aktiv politik för företagens sam-
hällsansvar i fråga om mänskliga rättigheter och upprepar sin uppmaning om att främja en fullständig till-lämpning av ILO-konventionerna för att förhindra social exploatering, i synnerhet ILO-konvention nr 182om de värsta formerna av barnarbete; understryker behovet av en kontinuerlig utvärdering av effekternaför de mänskliga rättigheterna av den aspekten av EU:s handelspolitik; betonar vikten av uppförandekoderom mänskliga rättigheter för affärslivet, såsom OECD:s riktlinjer för multinationella företag och ILO-konventionerna om arbetstagares rättigheter,
100. uppmanar EU, dess medlemsstater och andra berörda länder, att vidta åtgärder som spänner över
flera områden mot den organiserade handeln med människor, i synnerhet kvinnor och barn, inbegripetskydd av offren, information till potentiella invandrare om risken för människohandel och exploateringsamt använda sig av sådana program som Tacis,C 65 E/346 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
101. uppmanar enträget alla stater att utan reservationer ratificera och genomföra den ovannämnda
konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, inbegripet tilläggsprotokollet, ochfrångå reservationerna beträffande konventionen; uppmanar enträget sådana stater som Saudiarabien attstoppa pågående diskriminering efter ratificeringen; fördömer i synnerhet utövandet av så kallade heders-mord i Jordanien och Pakistan; uppmanar alla regeringar att utarbeta lagstiftning mot våldet i hemmen ialla dess former och inte åberopa religiösa eller kulturella hänsyn för att undandra sig sina skyldigheter pådenna punkt,
102. fördömer de bakåtsträvande regimer, framför allt den i Afghanistan, som anser att moraliskt och
fysiskt våld från en annan tidsålder fortfarande är berättigat och struntar i de mest elementära mänskligarättigheterna, framför allt kvinnornas rättigheter,
103. fördömer särskilt att det införts ett gult märke som måste bäras av icke-muslimska medborgare i
Afghanistan och kräver att denna föreskrift omedelbart upphävs,
104. uppmanar ordförandeskapet att spela en aktiv roll vid de kommande fredssamtalen med taliba-
nerna och med andra parter i konflikten i Afghanistan under FN:s medlarskap; understryker att det behövsinternationella påtryckningar i form av stopp för alla vapenleveranser och därtill handelsembargon motregimen och de länder som stöder den, framför allt Saudiarabien, Pakistan och Förenade arabemiraten;uppmanar kommissionen att göra allt som behövs för att bidra till att förbättra situationen för deafghanska flyktingarna i Pakistan,
105. begär att kvinnlig könsstympning utan förbehåll skall erkännas vara en kränkning av de mänskliga
rättigheterna; uppmanar med skärpa de berörda regeringarna att förbjuda kvinnlig könsstympning ochvidta åtgärder för rehabilitering och behandling av offren; och uppmanar till att lämpligt skydd skall geskvinnor som söker asyl till följd av hot om fysisk stympning,
106. uppmanar EU att utöva påtryckningar på FN att genomföra en stor internationell undersökning
om våld mot barn, med beaktande av våld på institutioner och i hemmen, samt vård och rehabilitering;noterar att Förenta staterna, tillsammans med Somalia, är de enda länder som ännu inte har ratificeratkonventionen om barnets rättigheter,
107. välkomnar slutandet och antagandet av det ovannämnda frivilliga protokollet till konventionen om
barnets rättigheter om barn som blir indragna i väpnade konflikter; uppmanar alla EU:s medlemsstater attratificera detta protokoll utan förbehåll och att utan förbehåll anta lagstiftning som förhindrar värvningoch bortförande av personer under 18 år för militära syften, i till exempel Sudan och Uganda; efterlyser eneffektiv särskild domstol i Sierra Leone för att döma de ansvariga för de allvarligaste brotten mot demänskliga rättigheterna sedan 1991,
108. välkomnar riktlinjerna för EU:s politik gentemot tredje land när det gäller dödsstraff; upprepar att
dödsstraff för personer under 18 år och förståndshandikappade strider mot den ovannämnda internatio-nella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och mot internationell sedvanerätt; efter-lyser ett moratorium för avrättning i alla stater, i syfte att avskaffa dödsstraffet fullständigt, och uppreparbestämt sin begäran till Förenta staterna, Kina, Saudiarabien, Kongo, Iran och andra stater att omedelbartupphöra med alla avrättningar,
109. uppmanar EU att arbeta intensivt för en stark konvention om skydd av alla personer mot ofri-
villiga försvinnanden och uttrycker sin djupaste oro för den alarmerande takten i försvinnandena i Tjetje-nien och Algeriet samt uppmanar Colombia att avväpna sina halvmilitära grupper och avbryta straffri-
heten,
110. välkomnar EU:s beslut att anta riktlinjer för politiken gentemot tredje land i frågor som rör tortyr
och andra former av grym, omänsklig och förnedrande bestraffning som ett avgörande steg när det gälleratt göra utrotning av tortyr till ett huvudmål i EU:s politik för mänskliga rättigheter; uppmuntrar EU:smedlemsstater och institutioner att strikt tillämpa dessa riktlinjer; uppmanar EU att vidta åtgärder för attsäkerställa att FN:s rapportör om tortyr skall få tillträde till länder som omfattas av partnerskaps- ochassocieringsavtal med EU,
111. uppmanar med kraft alla stater som ännu inte ratificerat FN:s konvention mot tortyr att göra det
med prioritet; uppmanar alla stater att verka för att det skall utarbetas och antas ett verkningsfullt frivilligtprotokoll till FN:s konvention mot tortyr så att platser där personer hålls i fängsligt förvar utan inskränk-14.3.2002 SV C 65 E/347 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
ningar skall kunna inspekteras enligt principen om när som helst, var som helst; uppmanar alla rege-
ringar att erkänna att FN:s kommittØ mot tortyr har rätt att undersöka klagomål från enskilda och upp-manar dem med eftertryck att snabbt införa ett effektivt förfarande för hur påstådda fall av tortyr skallkunna utredas enligt FN:s normer,
112. noterar med tillfredsställelse att 139 stater undertecknade Romstadgan för den internationella
brottmålsdomstolen (ICC) före den 31 december 2000, som var sista dagen för undertecknande, och att27 stater vid den tidpunkten hade ratificerat stadgan; uppmanar alla stater att ratificera den före slutet avdetta år; uppmanar alla stater att fortsätta att stödja de befintliga internationella tribunalernas arbete,
113. upprepar sin uppmaning till alla stater att upphöra med förtryck och diskriminering av fredliga
religiösa och filosofiska minoriteter; uppmanar enträget i synnerhet Kina att upphöra med förtrycket avFalun Gong och av sina islamiska, kristna och buddistiska befolkningar, Ryssland, Georgien, Syrien ochmånga andra stater att upphäva sina förbud mot Jehovas vittnen, Ukraina att stoppa diskrimineringen av
grekisk-katolska invånare, Armenien att motverka fientlighet mot muslimer och Azerbajdzjan och Turkme-
nistan att upphöra med diskrimineringen av kristna,
114. uppmanar EU och medlemsstaterna att ge uttryck för sin oro i fråga om kastdiskrimineringen och
att utarbeta strategier för att bemöta denna vitt spridda praxis som berör 260 miljoner människor i Indien,i länder i södra Asien och på andra håll, och i synnerhet i samband med världskonferensen mot rasismmed kraft uppmana till att kastdiskrimineringen och den brutala praxisen kastlöshet tas med i förkla-ringen och handlingsprogrammet från världskonferensen mot rasism,
115. uppmanar EU att utreda i vad mån EU:s politik bidrar till att avskaffa diskriminering på basis av
kasttillhörighet och praxis med oberörbarhet i Indien,
116. understryker att homosexuella fortfarande är offer för diskriminering, fördomar och förnekelse av
sina grundläggande mänskliga rättigheter över hela världen och även i några av EU:s medlemsstater ochkandidatländer, till exempel Rumänien; uppmanar de 80 länder i världen som fortfarande förbjuder homo-sexualitet i sina nationella lagar att utan dröjsmål ändra denna lagstiftning; uppmanar enträget de statersom dömer homosexuella till dödsstraff att omedelbart upphöra med detta,
117. erkänner att funktionshindrade personer, framför allt personer med funktionshinder som berör
deras intellektuella färdigheter och personer med svåra och flera funktionshinder, är särskilt sårbara förbrott mot de mänskliga rättigheterna och att problematiken kring detta påkallar seriös uppmärksamhet
från EU:s institutioner och från regeringarna över hela världen,
118. uppmanar EU:s medlemsstater att öka sitt stöd till FN:s internationella decennium för världens
ursprungsbefolkningar och att stödja FN:s/Ecosocs permanenta forum för ursprungsbefolkningar, så attdet kan börja fungera så snart som möjligt, samt att stödja ursprungsbefolkningarnas rätt till skäliga lagarom immateriell egendom och till en skälig andel av vinsten från det kommersiella bruket av deras ärvdakunskap; uppmanar enträget alla EU:s medlemsstater att underteckna och ratificera ILO-konvention nr 169om ursprungs- och stambefolkningar,
119. uppmanar EU:s medlemsstater att  under i år, då världskonferensen mot rasism, rasdiskrimine-
ring, främlingsfientlighet och intolerans hålls  vidta aktiva åtgärder för att bekämpa främlingsfientlighetoch rasism gentemot flyktingar, asylsökande och migrerande personer; uppmanar enträget alla stater att,utan begränsande förbehåll, ratificera konventionen om förebyggande och bestraffning av folkmord ochkonventionerna om avskaffande av alla former av rasdiskriminering,
120. uppmanar EU:s medlemsstater att snarast bekräfta sina åtaganden enligt 1951 års flyktingkonven-
tion att skydda flyktingar och asylsökande, och att vända de nuvarande negativa politiska trenderna genomatt lägga ett större ansvar på transportföretagen och införa strängare visumkrav; uppmanar enträget allastater att utan dröjsmål anta denna konvention och 1967 års protokoll angående flyktingars rättsliga ställ-ning; uppmanar EU att ansluta sig till 1990 års internationella konvention om skydd av alla migrerandearbetstagares och deras familjemedlem mars rättigheter; uppmanar EU och medlemsstaterna att anpassa sinasylpolitik till GUSP för att säkerställa att inga asylsökande skickas tillbaka till sina ursprungsländer utantillräckliga garantier för deras personliga säkerhet,C 65 E/348 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
121. uppmanar EU:s medlemsstater att stödja rätten att på seriösa grunder vägra militärtjänst och att
peka ut de länder där denna rätt inte är erkänd,
122. uppmanar alla EU:s medlemsstater att införa rättsligt bindande restriktiva kriterier för vapenexport,
baserade på sina befintliga åtaganden enligt internationell rätt, och som ett minimum omfattar EU:s upp-förandekod för vapenexportörer; efterlyser restriktioner när det gäller avtal om produktion på licens samtför vapenmäklares och befraktares verksamhet och en effektiv övervakning och kontroll av de företag somstår för slutanvändningen; uppmanar enträget alla stater att vidta åtgärder för en effektiv parlamentariskgranskning av vapenexporten och förbättra allmänhetens insyn genom offentliggörande av detaljerade års-rapporter om vapenexport; uppmanar EU:s medlemsstater att uppmuntra andra att införa liknande rättsligtbindande åtgärder, unilateralt och genom regionala och internationella forum,
123. uppmanar EU:s medlemsstater att prioritera kampen mot spridning av lätta vapen och att före-
språka antagandet av ett övergripande och effektivt handlingsprogram vid 2001 års FN-konferens omolaglig handel med lätta vapen och handeldvapen i alla dess former,
124. uppmanar EU:s medlemsstater att förbjuda tillverkning, marknadsföring, handel och bruk av polis-
och säkerhetsutrustning i grymma, omänskliga eller förnedrande syften eller med medicinska effekter som
inte är fullt kända,
125. fördömer terrordåden som innebär att människor genom mord och hotelser i många länder berö-
vas rätten till liv och friheten att uttrycka sin åsikt,
126. uppmanar alla stater att vidta konkreta åtgärder för att skydda biståndsarbetare och dem som
uppträder till försvar för de mänskliga rättigheterna mot alla former av aggression samt att, när sådanahandlingar inträffar, vidta åtgärder för att effektivt utreda det inträffade och lagföra de skyldiga; erinrar omFN:s deklaration om försvarare av de mänskliga rättigheterna som antogs den 9 december 1999 och beto-nar att EU:s ambassader och kontor i tredje land bör övervaka den verksamhet som bedrivs av de lokalaorganisationer och personer som kämpar för de mänskliga rättigheterna och, närhelst behov uppstår,ingripa för att stödja och skydda dem; uppmuntrar EU att rättsligt, politiskt och finansiellt stödja de icke-statliga organisationer som, med icke-våldsmetoder, ställer upp för att skydda dem som kämpar för demänskliga rättigheterna i andra länder,
127. påminner med hänvisning till det senaste sammanträdet med FN:s människorättskommissions
möte i GenŁve, som också besöktes av ledamöter av Europaparlamentet, om sin resolution om förberedel-serna inför detta möte; kan bara beklaga att medlemsstaterna inte agerade för att gemensamt ställa sigbakom en resolution om Kina; välkomnar att medlemsstaterna och kommissionen deltog aktivt; gratulerarde medlemsstater som valdes in i FN-kommissionen; konstaterar och beklagar att Förenta staterna förförsta gången inte återvaldes till denna kommission; uppmanar med kraft rådet och kommissionen att se
till att de medlemsstater som finns representerade i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna strikt
tillämpar de kriterier som EU fastställt, oavsett vilket land som berörs,
128. uppmanar Europeiska unionen att inta en betydligt mer aktiv och ledande roll i frågor som rör
mänskliga rättigheter  inte bara i FN, utan även i alla bilaterala överläggningar,
*
**
129. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
regeringar och parlament, Europarådet, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, FörentaNationerna, regeringarna i kandidatländerna för anslutning till Europeiska unionen och regeringarna i deländer som nämns i resolutionen samt till EU-kontoren för de ledande icke-statliga organisationerna för demänskliga rättigheterna.14.3.2002 SV C 65 E/349 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001