Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående på Europeiska gemenskapens (EG) vägnar av konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

Konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall öppnades för undertecknande vid IAEA:s huvudkontor i Wien den 29 september 1997. Den trädde i kraft den 18 juni 2001. Alla medlemsstater (utom Portugal) har undertecknat konventionen, och förväntas ratificera den före årets utgång.

2. Konventionens tillämpningsområde och mål

Konventionen gäller säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall.

Konventionens mål är att uppnå och vidmakthålla en hög säkerhetsnivå avseende hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall över hela världen genom att förstärka nationella åtgärder och internationellt samarbete, och att införa och vidmakthålla, under alla faser av hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, effektiva skydd mot möjliga faror så att individer, samhället och miljön skyddas från skadliga verkningar av joniserande strålning.

De fördragsslutande parterna skall tillhandahålla tillräckligt höga säkerhetsnivåer för att säkerställa att individer, samhället och miljön är tillräckligt skyddade och att de stråldoser som miljö, personal och allmänhet utsätts för och som orsakas av anläggningen begränsas så långt detta rimligen kan göras. De skall också säkerställa säkerheten vid nedläggning av kärntekniska anläggningar, upprätta beredskapsplaner och reglera gränsöverskridande transporter.

Varje fördragsslutande part skall inom ramen för sin nationella rätt vidta de lagstiftande, föreskrivande och förvaltningsmässiga mått och steg och andra lämpliga åtgärder som behövs för att fullgöra sina åtaganden enligt konventionen.

Konventionen bör bidra till att människors hälsa och säkerhet och miljön skyddas i största möjliga utsträckning även i länder som saknar tillräcklig lagstiftning på området.

3. Hantering av radioaktivt avfall i EU och kandidatländerna

Hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall och andra verksamheter som involverar radioaktivitet är sedan decennier tillbaka föremål för omfattande och specialiserade godkännande- och kontrollsystem på såväl internationell och nationell nivå som på gemenskapsnivå.

Europeiska atomenergigemenskapen - vid Gemensamma forskningscentret - och de flesta medlemsstater - vid kärnkrafts- och forskningsanläggningar - producerar använt kärnbränsle. Och alla medlemsstater och gemenskapen själv producerar radioaktivt avfall i varierande utsträckning. Avfallet kommer från flera olika verksamheter: elproduktion vid kärnanläggningar, jordbruk, läkemedelstillverkning, industriproduktion, forskning och försvar. Hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall inom gemenskapen sker under mycket säkra former, och rutinerna förbättras kontinuerligt.

De flesta kandidatländer behöver höja säkerheten för att komma i nivå med den säkerhetskultur som råder inom EU, som tillhör de bästa i världen.

I Bulgarien, Tjeckiska republiken, Litauen, Rumänien, Ungern, Slovakien och Slovenien är kärnkraftverken de största källorna till radioaktivt avfall. Cypern, Estland, Lettland, Malta och Polen har inga kärnkraftverk, och i dessa länder är det forskningsinstitutioner, sjukhus och olika industrier som står för det radioaktivt avfallet.

Hanteringen av använt kärnbränsle har på senaste tiden ökat i många central- och östeuropeiska länder, eftersom det blir allt svårare (eller t.o.m. omöjligt) för länderna att skicka det använda bränslet tillbaka till Ryssland för upparbetning eller lagring. De flesta slutförvaringsanläggningarna i de central- och östeuropeiska länderna byggdes enligt sovjetisk standard, och vissa av dem uppfyller inte västeuropeiska säkerhetskrav.

4. Hur tillgodoses Europeiska atomenergigemenskapens och Europeiska gemenskapens mål genom konventionens mål och tillämpningsområde-

I ingressen till Fördraget om upprättandet av europeiska atomenergigemenskapen anges att man, inom ramen för utvecklingen av en effektiv kärnindustri, vill "skapa sådana förhållanden i säkerhetshänseende att farorna för befolkningens liv och hälsa avlägsnas", och att man önskar att ett "samarbete kommer till stånd med internationella organisationer som är sysselsatta med atomenergins fredliga utveckling".

Enligt artikel 101 i Euratom-fördraget kan gemenskapen i detta syfte "inom ramen för sin kompetens åta sig förpliktelser genom att träffa avtal med (...) internationella organisationer".

Inom ramen för Europeiska atomenergigemenskapen är det främst människor (befolkning och arbetstagare) som skall skyddas mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning, och miljön skyddas bara i den del (vatten, luft och jord) den är avgörande för människors hälsa. Miljön i sig utgör alltså inte en faktor likvärdig människors hälsa, och skyddas därför inte av Euratom-fördraget eller dess sekundärrätt.

I Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen motsvaras däremot hälsoskyddet för människor av ett miljöskydd: "Gemenskapens miljöpolitik skall bidra till att följande mål uppnås: - Att bevara, skydda och förbättra miljön (...) - Att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem" (artikel 174.1).

För att uppnå dessa mål skall gemenskapen och medlemsstaterna "inom sina respektive kompetensområden (...) samarbeta med tredje land och med behöriga internationella organisationer" (artikel 174.4).

Hanteringen av radioaktivt avfall berör miljöskyddsaspekter som går utöver Euratom-fördraget. De miljöaspekter som inte omfattas av Euratom-fördraget måste sålunda täckas av miljöreglerna i EG-fördraget och dess sekundärrätt.

Använt bränsle och radioaktivt avfall kan vara mycket farligt. Det måste hanteras på ett sätt som garanterar att människor och miljö skyddas, nu och i framtiden, mot den joniserande strålningen.

Det finns tekniska lösningar, grundade på gemensamma stränga säkerhetsprinciper, för hur målet skall uppnås. Medlemsstaternas fortsatta arbete med att förbättra och tillämpa dessa lösningar och principer innebär att man kan uppnå en jämn och hög skyddsnivå i respektive land.

Gemenskapen har därför befogenhet i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen att vidta åtgärder på flera av de områden som konventionen gäller. Befogenheten har utövats på intern nivå genom gemenskapslagstiftningen.

De båda gemenskaperna bör alltså, jämsides med medlemsstaterna, ansluta sig till konventionen.

Gemenskaperna kan därmed arbeta inom ramen för konventionen för att uppfylla fördragens mål angående hälso- och miljöskydd, och utöva de befogenheter som omfattas av konventionen. På så vis underlättas också arbetet med att se till att gemenskapernas lagstiftning inte strider mot konventionen.

Som fördragsslutande part kan gemenskaperna, företrädda av kommissionen, delta i rapporteringsmötena.

Detta ger kommissionen direkt tillgång till all information som läggs fram vid mötena när det gäller hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall i alla länder som anslutit sig till konventionen. Kommissionen kan också delta aktivt (inom ramen för gemenskapernas befogenheter) i granskningsarbetet (peer review process). Kommissionen kan använda sig av detta förfarande för att underlätta överföringen av EU:s säkerhetskultur beträffande använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (i den mån den överensstämmer med konventionens) till kandidatländerna i Central- och Östeuropa. Rapporterna kommer också att ge kommissionen en bättre helhetsbild av hur arbetet fortskrider.

5. Förklaringar bifogade föreliggande beslut

Enligt artikel 39.4 iii i konventionen skall en internationell organisation som skall bli part i konventionen tillställa depositarien en förklaring som anger

- dess medlemsstater,

- vilka artiklar i konventionen som är tillämpliga på den, och

- omfattningen av dess behörighet inom det område som täcks av dessa artiklar.

Det utkast till förklaring som bifogas vardera beslut är avsett att uppfylla detta krav. I tredje stycket i respektive text anges respektive gemenskaps behörighet; de uppräknade artiklarna inkluderas automatiskt i listan över artiklar som anses tillämpliga på den gemenskapen. Det omvända förhållandet gäller däremot inte alltid. Detta innebär att artiklarna i konventionens kapitel 6 (Möten mellan de fördragsslutande parterna) och 7 (Slutbestämmelser m.m.) finns med på sistnämnda lista, enligt förebild från den förklaring som åtföljer rådets beslut av den 7 december 1998 om anslutning till Konventionen om kärnsäkerhet.

EG-domstolen har i en av sina domar (se Slutsatser) konstaterat att det "inte är nödvändigt att för de övriga avtalsparterna beskriva och fastslå kompetensfördelningen mellan gemenskapen och medlemsstaterna" (skäl 35). Alltså talas varken om delad eller exklusiv behörighet. Utelämnandet är medvetet och i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

6. Gemenskapslagstiftningens överensstämmelse

Gemenskapslagstiftningen uppfyller konventionens principer och krav.

Detta gäller dock inte artikel 27.1 i om gränsöverskridande rörelser. Det relevanta gemenskapsdirektivet, direktiv 92/3/Euratom om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen [1], innehåller inga bestämmelser som motsvarar konventionens krav på att exporttillstånd får utfärdas först sedan destinationslandet givit sitt samtycke.

[1] EGT L 35, 12.2.1992, s. 24.

Europeiska atomenergigemenskapen måste därför när konventionen tillträds lägga fram en reservation om att gemenskapslagstiftningen inte innehåller det särskilda krav som anges i artikel 27.1 i i konventionen.

7. Slutsatser

Europeiska gemenskapernas domstol fastslog följande i avgörande 1/78 [2] (skäl 34): "När det framgår att ämnet för ett avtal omfattas till en del av gemenskapens [3] behörighet och till en del av medlemsstaternas behörighet finns det starka skäl att använda det i artikel 102 i fördraget [4] föreskrivna förfarandet, enligt vilket sådana åtaganden får ingås av gemenskapen i förening med medlemsstaterna. Avtal av detta slag skall ingås för gemenskapens del i enlighet med det vanliga förfarandet i artikel 101 andra stycket. Vad gäller gemenskapen skall kommissionen förhandla om sådana avtal enligt rådets direktiv och avtalen skall ingås av kommissionen med rådets godkännande".

[2] Avgörande 1/78 av den 14.11.1978, Rec. 1978, s. 2151.

[3] Europeiska atomenergigemenskapen.

[4] Euratom-fördraget.

Vad EG-fördragets miljömål beträffar anges i artikel 174.4 (andra meningen) att "villkoren för samarbete från gemenskapens sida kan bli föremål för avtal mellan gemenskapen och berörda tredje parter; avtalen skall förhandlas fram och ingås enligt artikel 300".

Det föreslås därför

att rådet, i enlighet med artikel 101.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar godkänner

och

att rådet, i enlighet med artikel 174.4 och artikel 300.2 första stycket och 300.3 första stycket i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, på Europeiska gemenskapens vägnar ingår

konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall, vad avser områden som omfattas av någon av gemenskapernas behörighet.

2001/0225 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående på Europeiska gemenskapens (EG) vägnar av konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 174.4 och artikel 300.2 första stycket och 300.3 första stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [5], och

[5] EGT

av följande skäl:

(1) Konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall var öppen för undertecknande från den 29 september 1997 till dess den trädde i kraft den 18 juni 2001.

(2) Konventionen är nu öppen för anslutning av regionala organisationer av förenande eller annan natur under förutsättning att en sådan organisation består av suveräna stater och är behörig att förhandla om samt ingå och tillämpa internationella överenskommelser i frågor som täcks av denna konvention och som gemenskapen har valt att ansluta sig till.

(3) Med beaktande av gemenskapens miljöpolitik, som fastställs i artikel 174.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen bör Europeiska gemenskapen ingå konventionen.

(4) Enligt artikel 39.4 iii i konventionen skall en sådan organisation när den blir part i konventionen tillställa depositarien en förklaring som anger organisationens medlemsstater, vilka artiklar i konventionen som är tillämpliga på den och omfattningen av dess behörighet inom det område som täcks av dessa artiklar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

1. Härmed ingås på Europeiska gemenskapens vägnar konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall.

2. Konventionens text bifogas detta beslut.

3. Den förklaring som Europeiska gemenskapen skall avge enligt artikel 39.4 iii i konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall bifogas detta beslut.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Utkast till Europeiska gemenskapens förklaring i enlighet med artikel 39.4 iii i konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall

Följande stater är för närvarande medlemmar i Europeiska gemenskapen: Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Hellenska republiken, Konungariket Spanien, Franska republiken, Irland, Italienska republiken, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Portugisiska republiken, Republiken Finland, Konungariket Sverige, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

Gemenskapen förklarar att den omfattas av artiklarna 1-4, 6-9, 11, 13-16, 18, 19 och 29-44 i konventionen.

Gemenskapen har behörighet inom de områden som omfattas av artiklarna 4, 6-11, 13-16, 18 och 19 i konventionen i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 174 i detta.

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde(n): Kärnsäkerhet

Verksamhet(er): Euratom:s och Europeiska gemenskapens anslutning till en internationell konvention - rådets beslut

Åtgärdens beteckning: Godkännande på Europeiska atomenergigemenskapens och ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall.

1. BERÖRDA BUDGETPOSTER (nummer och beteckning)

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1 Sammanlagda anslag för åtgärden (avsnitt B): miljoner euro inom ramen för EG-fördraget

2.2 Tillämpningsperiod:

2.3 Flerårig total uppgiftsberäkning:

a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd)

Miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

b) Tekniskt och administrativt stöd och stödutgifter (se punkt 6.1.2)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

c) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4 Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

( Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering

( Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen,

( i nödvändiga fall med stöd av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet

2.5 Påverkan på inkomsterna

( Inkomsterna påverkas inte (gäller tekniska aspekter på genomförandet av en åtgärd)

ELLER

( Inkomsterna påverkas enligt följande:

Obs.: den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

>Plats för tabell>

(Om flera budgetrubriker påverkas skall varje rubriks nummer anges i tabellen)

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 101.2 i Euratom-fördraget, och artikel 174.4, artikel 300.2 första stycket och 300.3 första stycket i EG-fördraget.

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1 Behovet av gemenskapsåtgärder

Konventionen gäller säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall. Konventionens mål är att uppnå och vidmakthålla en hög global säkerhetsnivå avseende hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall över hela världen genom att förstärka nationella åtgärder och internationellt samarbete, och att införa och vidmakthålla, under alla faser av hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, effektiva skydd mot möjliga faror så att individer, samhället och miljön skyddas från skadliga verkningar av joniserande strålning.

Gemenskapen har befogenhet i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen att vidta åtgärder på flera av de områden som konventionen gäller. Befogenheten har utövats på intern nivå genom gemenskapslagstiftningen.

De båda gemenskaperna bör alltså, jämsides med medlemsstaterna, ansluta sig till konventionen.

Gemenskaperna kan därmed arbeta inom ramen för konventionen för att uppfylla fördragens mål angående hälso- och miljöskydd, och utöva de befogenheter som omfattas av konventionen. På så vis underlättas också arbetet med att se till att gemenskapernas lagstiftning inte strider mot konventionen.

5.2 Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

5.3 Genomförandebestämmelser

6. BUDGETKONSEKVENSER

INGA

6.1 Totala budgetkonsekvenser för avsnitt B (för hela programperioden)

(Den beräkning som ligger till grund för nedanstående tabell skall redovisas genom uppdelningen i tabell 6.2 ) )

6.1.1 Finansiellt stöd

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

6.2 Kostnadsberäkning per åtgärd för avsnitt B (för hela programtiden)

(Om det i en övergripande åtgärd ingår flera konkreta insatser skall det för var och en av dessa redovisas detaljer som gör det möjligt att bedöma omfattning och kostnad för genomförandet).

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)

>Plats för tabell>

Redogör vid behov för beräkningsmetoderna.

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1 Personalbehov för åtgärden

>Plats för tabell>

7.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

7.3 Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader.

(1) Ange vilken typ av kommitté samt vilken av de två kategorierna den tillhör.

I. Totalbelopp/år (tabell 7.2 + 7.3) 23 600

II. Varaktighet

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) // EUR

år

EUR

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1 Metod för uppföljning

8.2 Planerad form och tidsplan för utvärderingar

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

KONVENTION

OM SÄKERHETEN VID HANTERING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE OCH

OM SÄKERHETEN VID HANTERING AV RADIOAKTIVT AVFALL

KONVENTION

OM SÄKERHETEN VID HANTERING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE OCH

OM SÄKERHETEN VID HANTERING AV RADIOAKTIVT AVFALL

INLEDNING

KAPITEL 1 MÅL, DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

ARTIKEL 1 MÅL

ARTIKEL 2 DEFINITIONER

ARTIKEL 3 TILLÄMPNINGSOMRÅDE

KAPITEL 2 SÄKERHET I FRÅGA OM HANTERING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE

ARTIKEL 4 ALLMÄNNA SÄKERHETSKRAV

ARTIKEL 5 BEFINTLIGA ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 6 FÖRLÄGGNING AV FÖRESLAGNA ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 7 UTFORMNING OCH UPPFÖRANDE AV ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 8 BEDÖMNING AV ANLÄGGNINGARS SÄKERHET

ARTIKEL 9 DRIFT AV ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 10 SLUTFÖRVARING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE

KAPITEL 3 SÄKERHET I FRÅGA OM HANTERING AV RADIOAKTIVT AVFALL

ARTIKEL 11 ALLMÄNNA SÄKERHETSKRAV

ARTIKEL 12 BEFINTLIGA ANLÄGGNINGAR OCH TIDIGARE TILLÄMPADE FÖRFARANDEN

ARTIKEL 13 FÖRLÄGGNING AV FÖRESLAGNA ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 14 UTFORMNING OCH UPPFÖRANDE AV ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 15 BEDÖMNING AV ANLÄGGNINGARS SÄKERHET

ARTIKEL 16 DRIFT AV ANLÄGGNINGAR

ARTIKEL 17 FÖRESKRIVNA ÅTGÄRDER EFTER FÖRSLUTNING

KAPITEL 4 ALLMÄNNA SÄKERHETSBESTÄMMELSER

ARTIKEL 18 ÅTGÄRDER FÖR GENOMFÖRANDET

ARTIKEL 19 LAGSTIFTNING OCH ANNAN REGELGIVNING

ARTIKEL 20 TILLSYNSORGAN

ARTIKEL 21 TILLSTÅNDSHAVARENS ANSVAR

ARTIKEL 22 MÄNSKLIGA OCH FINANSIELLA RESURSER

ARTIKEL 23 KVALITETSSÄKRING

ARTIKEL 24 STRÅLSKYDD UNDER DRIFT

ARTIKEL 25 OLYCKSBEREDSKAP

ARTIKEL 26 NEDLÄGGNING

KAPITEL 5 DIVERSE BESTÄMMELSER

ARTIKEL 27 GRÄNSÖVERSKRIDANDE TRANSPORT

ARTIKEL 28 KASSERADE SLUTNA STRÅLKÄLLOR

KAPITEL 6 MÖTEN MELLAN DE FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA

ARTIKEL 29 FÖRBEREDANDE MÖTE

ARTIKEL 30 GRANSKNINGSMÖTEN

ARTIKEL 31 EXTRA MÖTEN

ARTIKEL 32 RAPPORTERING

ARTIKEL 33 NÄRVARO

ARTIKEL 34 SAMMANFATTANDE RAPPORTER

ARTIKEL 35 SPRÅK

ARTIKEL 36 SEKRETESS

ARTIKEL 37 SEKRETARIAT

KAPITEL 7 SLUTBESTÄMMELSER M.M.

ARTIKEL 38 TVISTLÖSNING

ARTIKEL 39 UNDERTECKNANDE, RATIFIKATION, ANTAGANDE, GODKÄNNANDE, ANSLUTNING

ARTIKEL 40 IKRAFTTRÄDANDE

ARTIKEL 41 ÄNDRINGAR I KONVENTIONEN

ARTIKEL 42 UPPSÄGNING

ARTIKEL 43 DEPOSITARIE

ARTIKEL 44 AUTENTISKA TEXTER

INLEDNING

De fördragsslutande parterna

(i) som inser att driften av kärnkraftsreaktorer genererar använt kärnbränsle och radioaktivt avfall och att andra tillämpningar av kärnteknik också genererar radioaktivt avfall,

(ii) som inser att samma säkerhetsmål gäller för hantering av såväl använt kärnbränsle som radioaktivt avfall,

(iii) som bekräftar vikten för det internationella samfundet av att tillförsäkra att hållbara förfaranden planeras och tillämpas på säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall,

(iv) som inser vikten av att informera allmänheten om frågor kring säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall,

(v) som önskar främja en effektiv kärnsäkerhetskultur över hela världen,

(vi) som bekräftar att det yttersta ansvaret för att tillförsäkra säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall åvilar staten,

(vii) som inser att det åvilar staten att bestämma en handlingslinje för kärnbränslets kretslopp, varvid vissa stater betraktar använt kärnbränsle som en värdefull tillgång som kan komma att upparbetas medan andra stater väljer att slutförvara det,

(viii) som inser att använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som är undantagna från denna konvention på grund av att de utgör en del av militära eller försvarsinriktade program, bör hanteras i överenskommelse med de mål som läggs fast i denna konvention,

(ix) som bekräftar betydelsen av internationellt samarbete för att öka säkerheten vid hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall genom bilaterala och multilaterala mekanismer, och genom denna säkerhetsbefrämjande konvention,

(x) som är medvetna om behoven i utvecklingsländerna, och särskilt i de minst utvecklade länderna, och i stater med ekonomier i övergångsfaser samt om behovet av att underlätta befintliga mekanismer för att bistå dem i utövandet av sina rättigheter och skyldigheter fastställda i denna säkerhetsbefrämjande konvention,

(xi) som är övertygade om att radioaktivt avfall, så långt det är förenligt med säkerheten vid hantering av sådant material, bör slutförvaras i den stat i vilken det uppstod, och som samtidigt inser att, under vissa omständigheter, säker och effektiv hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall kan främjas genom överenskommelser mellan fördragsslutande parter om att använda anläggningar hos en av dem för de andra parternas räkning, särskilt i fråga om avfall som härrör från gemensamma projekt,

(xii) som inser att varje stat har rätt att förbjuda import av utländskt använt kärnbränsle och radioaktivt avfall till sitt territorium,

(xiii) som är medvetna om Konventionen om kärnsäkerhet (1994), Konventionen om tidig information vid en kärnenergiolycka (1986), Konventionen om bistånd i händelse av en kärnteknisk olycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnen (1986), Konventionen om fysiskt skydd av kärnämne (1980), Konventionen om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall (1994) och andra tillämpliga internationella instrument,

(xiv) som är medvetna om de principer som finns nedtecknade i "International Basic Safety Standards for Protection against Ionizing Radiation and for the Safety of Radiation Sources" (1996) utgivna i samarbete mellan flera internationella organisationer, i publikationen IAEA Safety Fundamentals med titeln "The Principles of Radioactive Waste Management" (1995), och i de befintliga internationella standarder som relaterar till säkerheten vid transport av radioaktivt material,

(xv) som erinrar sig kapitel 22 i Agenda 21 från Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling i Rio de Janeiro som antogs år 1992, och som bekräftar den utomordentliga betydelsen av en säker och miljömässigt hållbar hantering av radioaktivt avfall,

(xvi) som inser det önskvärda i att stärka det internationella kontrollsystemet som är specifikt tillämpligt på radioaktiva material till vilket hänvisas i Artikel 1(3) i Baselkonventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall (1989),

har kommit överens om följande:

KAPITEL 1. MÅL, DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

ARTIKEL 1 MÅL

Målen för denna konvention är:

(i) att uppnå och vidmakthålla en hög säkerhetsnivå avseende hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall över hela världen genom att förstärka nationella åtgärder och internationellt samarbete innefattande, där så är lämpligt, säkerhetsanknutet tekniskt samarbete,

(ii) att säkerställa att det, under alla faser av hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, finns effektiva skydd mot möjliga faror så att individer, samhället och miljön skyddas från skadliga verkningar av joniserande strålning, nu och i framtiden, på ett sådant sätt att behoven och strävandena hos dagens generation tillgodoses utan att äventyra möjligheten för kommande generationer att tillgodose sina behov och strävanden,

(iii) att förhindra olyckor med skadliga strålningsverkningar, och att begränsa deras skadeverkningar, om de ändå skulle inträffa under något skede av hanteringen av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall.

ARTIKEL 2 DEFINITIONER

I denna konvention avses med

(a) "förslutning" slutförandet av all verksamhet vid någon tidpunkt efter deponeringen av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall i en slutförvarsanläggning. Detta innefattar det slutgiltiga tekniska och annat arbete som fordras för att anläggningen skall bli i sådant skick att den kommer att vara säker på lång sikt,

(b) "nedläggning" alla åtgärder som medför att en kärnteknisk anläggning, med undantag för en slutförvarsanläggning, befrias från föreskriven kontroll. I dessa åtgärder ingår dekontaminering och rivning,

(c) "utsläpp" planerade och kontrollerade utsläpp i miljön, utgörande en tillåten åtgärd, inom de gränser som har godkänts av tillsynsorganet, av flytande eller gasformiga radioaktiva ämnen som härrör från kärntekniska anläggningar under normaldrift vilka står under föreskriven tillsyn,

(d) "slutförvaring" deponering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall i en lämplig anläggning utan avsikt att återvinna det,

(e) "tillstånd" alla former av behörighetsförklaring, tillåtelse eller certifiering meddelade av ett tillsynsorgan för att bedriva någon typ av verksamhet som är knuten till hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall,

(f) "kärnteknisk anläggning" en civil anläggning och dess tillhörande område, byggnader och utrustning i vilka radioaktiva ämnen framställs, behandlas, används, handhas, lagras eller slutförvaras i sådan omfattning att hänsyn till säkerheten måste tas,

(g) "drifttid" tidsperioden under vilken en anläggning för hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall används för sitt avsedda ändamål. För en slutförvarsanläggning börjar denna period när använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall för första gången deponeras i anläggningen, och slutar när anläggningen försluts,

(h) "radioaktivt avfall" radioaktivt material i gasform, flytande eller fast form för vilket ingen ytterligare användning förutses av den fördragsslutande parten, eller av en fysisk eller juridisk person vars beslut godtas av den fördragsslutande parten, och som står under tillsyn som radioaktivt avfall av ett tillsynsorgan inom ramen för den fördragsslutande partens gällande lagstiftning och regelverk,

(i) "hantering av radioaktivt avfall" åtgärder, innefattande åtgärder för nedläggning som är knutna till handhavande, förbehandling, behandling, konditionering, lagring eller slutförvaring av radioaktivt avfall, med undantag för transport utanför anläggningens område. Sådana åtgärder kan även innefatta utsläpp,

(j) "anläggning för hantering av radioaktivt avfall" varje anläggning eller installation vars huvudsakliga syfte är att hantera radioaktivt avfall, innefattande en kärnteknisk anläggning under nedläggning endast om den har betecknats som en anläggning för hantering av radioaktivt avfall av den fördragsslutande parten,

(k) "tillsynsorgan" varje organ som av den fördragsslutande parten tilldelats rättslig befogenhet att utöva tillsyn över varje aspekt som gäller säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall, innefattande att medge tillstånd,

(l) "upparbetning" en process eller verksamhet vars syfte är att utvinna radioaktiva isotoper från använt kärnbränsle för vidare användning,

(m) "sluten strålkälla" radioaktivt material som är permanent inneslutet i en behållare eller stabilt bundet och i fast form, med undantag för reaktorbränsleelement,

(n) "använt kärnbränsle" kärnbränsle som har bestrålats i och permanent avlägsnats från en reaktorhärd,

(o) "hantering av använt kärnbränsle" alla åtgärder som knyts till handhavandet eller lagringen av använt kärnbränsle, med undantag för transporter utanför anläggningens område. Åtgärderna kan även omfatta utsläpp,

(p) "anläggning för hantering av använt kärnbränsle" varje anläggning eller installation vars huvudsakliga syfte är hantering av använt kärnbränsle,

(q) "mottagarstat" en stat till vilken en gränsöverskridande transport planeras eller äger rum,

(r) "avsändarstat" en stat från vilken en gränsöverskridande transport planeras att påbörjas eller som har påbörjats,

(s) "transitstat" varje stat, förutom en avsändarstat eller en mottagarstat, genom vars territorium en gränsöverskridande transport planeras eller äger rum,

(t) "lagring" förvarandet av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall i en anläggning som tillgodoser behovet av inneslutning i syfte att kunna återvinna det,

(u) "gränsöverskridande transport" varje transport av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall från en avsändarstat till en mottagarstat.

ARTIKEL 3 TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1. Denna konvention skall tillämpas på säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle som härrör från driften av civila kärnreaktorer. Använt kärnbränsle som förvaras på upparbetningsanläggningar som ett led i en upparbetningsaktivitet, omfattas inte av konventionen, såvida inte den fördragsslutande parten förklarar att upparbetning utgör en del av hanteringen av använt kärnbränsle.

2. Denna konvention skall även tillämpas på säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall som härrör från civil användning. Emellertid skall denna konvention inte tillämpas på avfall som innehåller endast naturligt förekommande radioaktiva material och som inte härrör från kärnbränslets kretslopp, såvida det inte är fråga om en kasserad sluten strålkälla eller det har förklarats utgöra radioaktivt avfall i enlighet med syftena i denna konvention av den fördragsslutande parten.

3. Denna konvention skall inte tillämpas på säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall inom militära eller försvarsinriktade program, såvida det inte har förklarats utgöra använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall i enlighet med syftena med denna konvention av den fördragsslutande parten. Emellertid skall denna konvention tillämpas på säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall från militära eller försvarsinriktade program, om och när sådana material slutgiltigt har överförts till och hanteras inom uteslutande civila program.

4. Denna konvention skall även tillämpas på utsläpp i enlighet med vad som anges i Artiklarna 4, 7, 11, 14, 24 och 26.

KAPITEL 2 SÄKERHET I FRÅGA OM HANTERING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE

ARTIKEL 4 ALLMÄNNA SÄKERHETSKRAV

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att individer, samhället och miljön är tillräckligt skyddade mot strålningsfaror i alla skeden av hanteringen av använt kärnbränsle.

Därvid skall varje fördragsslutande part vidta lämpliga åtgärder för att

(i) säkerställa att frågor rörande kriticitet och bortförande av resteffektvärme som uppkommer under hantering av använt kärnbränsle blir omhändertagna på ett tillfredsställande sätt,

(ii) säkerställa att så litet radioaktivt avfall som praktiskt är möjligt uppkommer vid hantering av använt kärnbränsle, i enlighet med den typ av handlingslinje för kärnbränslets kretslopp som antagits,

(iii) beakta ömsesidiga beroenden mellan de olika leden i hanteringen av använt kärnbränsle,

(iv) sörja för ett effektivt skydd för individer, samhället och för miljön, genom att på nationell nivå vidta lämpliga skyddsåtgärder, vilka har godkänts av tillsynsorganet inom ramen för den nationella lagstiftningen som beaktar internationellt godtagna kriterier och standarder,

(v) beakta de biologiska, kemiska och övriga faror som kan förknippas med hantering av använt kärnbränsle,

(vi) sträva efter att undvika åtgärder som orsakar rimligt förutsägbar påverkan på kommande generationer som är större än den som tillåts för nuvarande generation,

(vii) sträva mot att undvika att lägga otillbörliga bördor på kommande generationer.

ARTIKEL 5 BEFINTLIGA ANLÄGGNINGAR

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att granska säkerheten vid alla anläggningar för hantering av använt kärnbränsle, befintliga vid tiden för konventionens ikraftträdande avseende denna part, samt för att säkerställa, om nödvändigt, att alla rimligen genomförbara förbättringar görs för att höja säkerheten i en sådan anläggning.

ARTIKEL 6 FÖRLÄGGNING AV FÖRESLAGNA ANLÄGGNINGAR

1. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att procedurer upprättas och genomförs för en föreslagen anläggning för hantering av använt kärnbränsle

(i) för att bedöma alla relevanta faktorer relaterade till anläggningens läge som sannolikt kan påverka säkerheten för en sådan anläggning under dess drifttid,

(ii) för att bedöma den sannolika påverkan av en sådan anläggning på säkerheten för individer, samhället och miljön,

(iii) för att skapa information om säkerheten vid en sådan anläggning som är tillgänglig för allmänheten,

(iv) för att rådgöra med fördragsslutande parter i grannskapet av en sådan anläggning, i den utsträckning som de kan antas bli påverkade av anläggningen samt, på deras begäran, förse dem med allmän information angående anläggningen så att de kan utvärdera och göra sin egen bedömning av kärnanläggningens sannolika påverkan från säkerhetssynpunkt på deras territorium.

2. Därvid skall varje fördragsslutande part vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att sådana anläggningar inte skall medföra icke godtagbara effekter på andra fördragsslutande parter genom att förläggas i överensstämmelse med de allmänna säkerhetskraven i Artikel 4.

ARTIKEL 7 UTFORMNING OCH UPPFÖRANDE AV ANLÄGGNINGAR

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) utformningen och uppförandet av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle sörjer för att lämpliga åtgärder vidtas för att begränsa möjlig strålningspåverkan på individer, samhället och miljön, inbegripet sådan påverkan som härrör från kontrollerade eller okontrollerade utsläpp,

(ii) översiktliga planer samt, vid behov, tekniska förberedelser för nedläggning av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle beaktas i utformningsskedet,

(iii) sådan teknologi som innefattas i utformningen och uppförandet av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle är underbyggda av erfarenhet, provning eller analyser.

ARTIKEL 8 BEDÖMNING AV ANLÄGGNINGARS SÄKERHET

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) innan en anläggning för hantering av använt kärnbränsle uppförs, skall det göras en systematisk bedömning av säkerheten och av miljöpåverkan som är anpassad till de risker som anläggningen ger upphov till under dess drifttid,

(ii) innan en anläggning för hantering av använt kärnbränsle tas i drift, skall uppdaterade och detaljerade versioner av bedömningen av säkerheten och av miljöpåverkan tas fram när så bedöms nödvändigt för att komplettera de bedömningar som refereras till i (i).

ARTIKEL 9 DRIFT AV ANLÄGGNINGAR

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) tillståndet för att driva en anläggning för hantering av använt kärnbränsle är grundat på lämpliga bedömningar såsom angivits i Artikel 8, och är beroende av att ett program för idrifttagning fullföljs, vilket visar att anläggningen, så som den är uppförd, överensstämmer med konstruktions- och säkerhetskrav,

(ii) begränsningar och villkor för drift härrörande från provningar, drifterfarenheter och de bedömningar som angivits i Artikel 8, fastställs och ses över om så är nödvändigt,

(iii) drift, underhåll, övervakning, inspektion och provning av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle utförs i överensstämmelse med upprättande procedurer,

(iv) ingenjörsmässigt och tekniskt stöd på alla säkerhetsanknutna områden finns tillgängligt under hela drifttiden för en anläggning för hantering av använt kärnbränsle,

(v) händelser som har betydelse för säkerheten rapporteras i tid av tillståndshavaren till tillsynsorganet,

(vi) program för att samla in och analysera tillämpliga drifterfarenheter upprättas och att resultaten föranleder åtgärder när så är lämpligt,

(vii) planer för nedläggning av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle upprättas och uppdateras, när så är nödvändigt, genom att använda information som erhållits under anläggningens drifttid, och att dessa planer granskas av tillsynsorganet.

ARTIKEL 10 SLUTFÖRVARING AV ANVÄNT KÄRNBRÄNSLE

Om en fördragsslutande part i enlighet med sin lagstiftning och sitt regelverk har bestämt att använt kärnbränsle skall slutförvaras, skall slutförvaringen av sådant använt kärnbränsle ske i överensstämmelse med de åtaganden i Kapitel 3 som avser slutförvaring av radioaktivt avfall.

KAPITEL 3. SÄKERHET I FRÅGA OM HANTERING AV RADIOAKTIVT AVFALL

ARTIKEL 11 ALLMÄNNA SÄKERHETSKRAV

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att individer, samhället och miljön är tillräckligt skyddade mot strålningsfaror och andra faror i alla skeden av hanteringen av radioaktivt avfall.

Därvid, skall varje fördragsslutande part vidta lämpliga åtgärder för att

(i) säkerställa att frågor rörande kriticitet och bortförande av resteffektvärme som uppkommer under hantering av radioaktivt avfall blir omhändertagna på ett tillfredsställande sätt,

(ii) säkerställa att så litet radioaktivt avfall som praktiskt är möjligt uppkommer,

(iii) beakta ömsesidiga beroenden mellan de olika stegen i hanteringen av radioaktivt avfall,

(iv) sörja för ett effektivt skydd för individer, samhället och för miljön, genom att på nationell nivå vidta lämpliga skyddsåtgärder, vilka har godkänts av tillsynsorganet inom ramen för den nationella lagstiftningen som beaktar internationellt godtagna kriterier och standarder,

(v) beakta de biologiska, kemiska och övriga faror som kan förknippas med hantering av radioaktivt avfall,

(vi) sträva efter att undvika ageranden som rimligen kan förutsättas påverka kommande generationer i högre grad än vad som tillåts för nuvarande generation,

(vii) sträva mot att undvika att lägga otillbörliga bördor på kommande generationer.

ARTIKEL 12 BEFINTLIGA ANLÄGGNINGAR OCH TIDIGARE TILLÄMPADE FÖRFARANDEN

Varje fördragsslutande part skall i vederbörlig ordning vidta lämpliga åtgärder för att granska

(i) säkerheten vid alla anläggningar för hantering av radioaktivt avfall, befintliga vid tiden för konventionens ikraftträdande avseende den fördragsslutande parten, samt för att säkerställa, om det är nödvändigt, att alla rimligen genomförbara förbättringar görs för att höja säkerheten i en sådan anläggning.

(ii) följdverkningarna av tidigare tillämpade förfaranden för att avgöra om något ingripande behövs av strålskyddsskäl, då med beaktande av att den skademinskning som sker till följd av minskningen i dos bör vara tillräcklig för att rättfärdiga den skada och de kostnader, inbegripet samhälleliga kostnader, som följer av ingripandet.

ARTIKEL 13 FÖRLÄGGNING AV FÖRESLAGNA ANLÄGGNINGAR

1. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att procedurer upprättas och genomförs för en föreslagen anläggning för hantering av radioaktivt avfall

(i) för att bedöma alla relevanta faktorer relaterade till anläggningens läge som sannolikt kan påverka säkerheten såväl för en sådan anläggning under dess drifttid som för en slutförvarsanläggning efter förslutning,

(ii) för att bedöma den sannolika påverkan av en sådan anläggning på säkerheten för individer, samhället och miljön, med beaktande av tänkbara förändringar av betingelserna på platsen för förläggningen av slutförvarsanläggningarna efter förslutning,

(iii) för att skapa information om säkerheten vid en sådan anläggning som är tillgänglig för allmänheten,

(iv) för att rådgöra med fördragsslutande parter i grannskapet av en sådan anläggning, i den utsträckning som de kan antas bli påverkade av anläggningen samt, på deras begäran, förse dem med allmän information angående anläggningen så att de kan utvärdera och göra sin egen bedömning av kärnanläggningens sannolika påverkan från säkerhetssynpunkt på deras territorium.

2. Därvid skall varje fördragsslutande part vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att sådana anläggningar inte skall medföra oacceptabla effekter för andra fördragsslutande parter genom att förläggas i överensstämmelse med de allmänna säkerhetskraven i Artikel 11.

ARTIKEL 14 UTFORMNING OCH UPPFÖRANDE AV ANLÄGGNINGAR

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) utformningen och uppförandet av en anläggning för hantering av radioaktivt avfall sörjer för att lämpliga åtgärder vidtas för att begränsa möjlig strålningspåverkan på individer, samhället och miljön, inbegripet sådan påverkan som härrör från kontrollerade eller kontrollerade utsläpp,

(ii) översiktliga planer samt, vid behov, tekniska förberedelser för nedläggning av en anläggning för hantering av radioaktivt avfall, som inte utgör en slutförvarsanläggning, beaktas i utformningsskedet,

(iii) tekniska förberedelser för förslutningen av en slutförvarsanläggning beaktas i konstruktionsskedet,

(iv) sådan teknologi som innefattas vid utformningen och uppförandet av en anläggning för hantering av radioaktivt avfall är underbyggda av erfarenhet, provning eller analyser.

ARTIKEL 15 BEDÖMNING AV ANLÄGGNINGARS SÄKERHET

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) innan en anläggning för hantering av radioaktivt avfall uppförs, skall det göras en systematisk bedömning av säkerheten och av miljöpåverkan som är anpassad till de risker som anläggningen ger upphov till under dess drifttid,

(ii) innan en slutförvarsanläggning uppförs, skall det göras en systematisk bedömning av säkerheten och av miljöpåverkan för den tidsrymd som följer efter förslutningen, och resultaten skall bedömas i jämförelse med de kriterier som fastställts av tillsynsorganet,

(iii) innan en anläggning för hantering av radioaktivt avfall tas i drift, skall när så bedöms nödvändigt uppdaterade och detaljerade versioner av bedömningen av säkerheten och av miljöpåverkan tas fram för att komplettera de bedömningar som refereras till i (i).

ARTIKEL 16 DRIFT AV ANLÄGGNINGAR

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

(i) tillståndet för att driva en anläggning för hantering av radioaktivt avfall är grundat på sådana lämpliga bedömningar som angivits i Artikel 15 och är beroende av att ett program för idrifttagning fullföljs, som visar att anläggningen, så som den är uppförd, överensstämmer med konstruktions- och säkerhetskrav,

(ii) begränsningar och villkor för drift härrörande från provningar, drifterfarenheter och bedömningar, som angivits i Artikel 15, fastställs och ses över om så är nödvändigt,

(iii) drift, underhåll, övervakning, inspektion och provning av en anläggning för hantering av radioaktivt avfall utförs i överensstämmelse med upprättade procedurer. För en slutförvarsanläggning skall de resultat som sålunda erhålls användas för att kontrollera och granska giltigheten av de antaganden som gjorts, samt för att uppdatera bedömningarna som angivits i Artikel 15 för tiden efter förslutning,

(iv) ingenjörsmässigt och tekniskt stöd på alla säkerhetsanknutna områden finns tillgängligt under hela drifttiden för en anläggning för hantering av radioaktivt avfall,

(v) procedurer för karakterisering och särskiljande av radioaktivt avfall tillämpas,

(vi) händelser som har betydelse för säkerheten rapporteras i tid av tillståndshavaren till tillsynsorganet,

(vii) program för att samla in och analysera tillämpliga drifterfarenheter upprättas och att resultaten föranleder åtgärder när så är lämpligt,

(viii) planer för nedläggning av en anläggning för hantering av radioaktivt avfall som inte är en slutförvarsanläggning upprättas och uppdateras, när så är nödvändigt, genom att använda information som erhållits under anläggningens drifttid, och att dessa planer granskas av tillsynsorganet,

(ix) planer för förslutningen av en slutförvarsanläggning upprättas och uppdateras, när så är nödvändigt, genom att använda information som erhållits under anläggningens drifttid, och att dessa planer granskas av tillsynsorganet.

ARTIKEL 17 FÖRESKRIVNA ÅTGÄRDER EFTER FÖRSLUTNING

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att, efter förslutning av en slutförvarsanläggning, säkerställa att

(i) handlingar som beskriver anläggningens förläggning, utformning och innehåll, som krävs av tillsynsorganet, bevaras,

(ii) föreskrivna aktiva eller passiva kontroller, såsom övervakning eller tillträdesbegränsning utförs, om så är nödvändigt, samt

(iii) om, under den tid då aktiv föreskriven kontroll pågår, ett oplanerat utsläpp av radioaktiva ämnen till omgivningen upptäcks, ingripande åtgärder skall vidtas, om så är nödvändigt.

KAPITEL 4. ALLMÄNNA SÄKERHETSBESTÄMMELSER

ARTIKEL 18 ÅTGÄRDER FÖR GENOMFÖRANDET

Varje fördragsslutande part skall inom ramen för sin nationella rätt, vidta de lagstiftande, föreskrivande och förvaltningsmässiga mått och steg och andra lämpliga åtgärder som behövs för att fullgöra sina åtaganden enligt denna konvention.

ARTIKEL 19 LAGSTIFTNING OCH ANNAN REGELGIVNING

1. Varje fördragsslutande part skall införa och vidmakthålla en lagstiftning och ett regelverk i övrigt för att styra säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.

2. Lagstiftningen och regelverket skall sörja för

(i) upprättande av tillämpliga nationella krav och bestämmelser för säkerhet och strålskydd,

(ii) ett system för tillståndsgivning med avseende på verksamhet för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall,

(iii) ett system för förbud mot drift av en anläggning för hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall utan tillstånd,

(iv) ett system för lämplig föreskriven kontroll, regelmässig inspektion samt dokumentering och rapportering,

(v) framtvingande av uppfyllelsen av tillämpliga bestämmelser och villkoren för tillstånd,

(vi) en klar ansvarsfördelning mellan de organ som är berörda av de olika leden i hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.

3. När de fördragsslutande parterna överväger om bestämmelser avseende radioaktivt avfall skall tillämpas på radioaktiva ämnen, skall de ta vederbörlig hänsyn till målen i denna konvention.

ARTIKEL 20 TILLSYNSORGAN

1. Varje fördragsslutande part skall upprätta eller utse ett tillsynsorgan som anförtros genomförandet av den lagstiftning och det regelverk som avses i Artikel 19 och som tilldelas den befogenhet, den kompetens och de finansiella och mänskliga resurser som behövs för att fullgöra sina tilldelade skyldigheter.

2. Varje fördragsslutande part skall, i överensstämmelse med sin lagstiftning och sitt regelverk, vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa en effektiv oberoende ställning mellan tillsynsfunktionen och andra funktioner för de fall organisationer ägnar sig såväl åt hanteringen av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall som åt tillsynen av denna hantering.

ARTIKEL 21 TILLSTÅNDSHAVARENS ANSVAR

1. Varje fördragsslutande part skall se till att det primära ansvaret för säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall vilar på innehavaren av ifrågavarande tillstånd, och skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att varje sådan tillståndshavare axlar sitt ansvar.

2. Om det inte finns någon sådan tillståndshavare eller någon annan ansvarig part, vilar ansvaret på den fördragsslutande parten, vilken har domsrätt över det använda kärnbränslet eller över det radioaktiva avfallet.

ARTIKEL 22 MÄNSKLIGA OCH FINANSIELLA RESURSER

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att

(i) den kvalificerade personal som behövs finns tillgänglig för säkerhetsanknutna verksamheter under drifttiden för en anläggning för hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall,

(ii) tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att stödja säkerheten vid anläggningar för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall under drifttiden och nedläggningen,

(iii) ombesörja finansiella åtgärder vilka kommer att möjliggöra att föreskrivna kontroller och bevakningsåtgärder fortlöper i lämplig omfattning under den tidsrymd som bedöms nödvändig efter förslutning av en slutförvarsanläggning.

ARTIKEL 23 KVALITETSSÄKRING

Varje fördragsslutande part skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att lämpliga program för kvalitetssäkring avseende säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall upprättas och genomförs.

ARTIKEL 24 STRÅLSKYDD UNDER DRIFT

1. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att under drifttiden för en anläggning för hantering av använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall säkerställa att

(i) de stråldoser som personal och allmänhet utsätts för och som orsakas av anläggningen begränsas så långt detta rimligen kan göras, med hänsyn tagen till ekonomiska och samhälleliga faktorer,

(ii) ingen individ, under normala förhållanden, skall utsättas för stråldoser som överskrider föreskrivna nationella dosgränser vilka tar vederbörlig hänsyn till internationellt godtagna standarder för strålskydd, och

(iii) åtgärder vidtas för att förhindra oplanerade och okontrollerade utsläpp av radioaktiva ämnen i miljön.

2. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att utsläpp skall begränsas

(i) för att stråldoser skall begränsas så långt det rimligen är möjligt, med hänsyn tagen till ekonomiska och samhälleliga faktorer, och

(ii) så att ingen individ, under normala förhållanden, skall utsättas för stråldoser som överskrider föreskrivna nationella dosgränser, vilka tar vederbörlig hänsyn till internationellt godtagna standarder för strålskydd.

3. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att, under drifttiden för en kärnteknisk anläggning som står under föreskriven tillsyn säkerställa att det, för det fall det sker ett oplanerat eller okontrollerat utsläpp av radioaktiva ämnen till omgivningen, vidtas lämpliga avhjälpande åtgärder i syfte att kontrollera utsläppet och att lindra dess följder.

ARTIKEL 25 OLYCKSBEREDSKAP

1. Varje fördragsslutande part skall säkerställa att det, före och under drift av en anläggning för använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall, finns lämpliga planer för olycksberedskap inom och, om nödvändigt, utanför anläggningsområdet . Sådana planer för olycksberedskap bör prövas med lämpliga tidsmellanrum.

2. Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att upprätta och pröva planer för olycksberedskap inom sitt territorium i den utsträckning som parten sannolikt kommer att påverkas i händelse av ett nödläge med strålning vid en anläggning för använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall i grannskapet av dess territorium.

ARTIKEL 26 NEDLÄGGNING

Varje fördragsslutande part skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa säkerheten vid nedläggning av en kärnteknisk anläggning. Sådana åtgärder skall säkerställa att

(i) kvalificerad personal och tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga,

(ii) bestämmelserna i Artikel 24 avseende strålskydd under drift, tillsammans med såväl kontrollerade som okontrollerade och oplanerade utsläpp tillämpas,

(iii) bestämmelserna i Artikel 25 avseende olycksberedskap tillämpas, och

(iv) handlingar med information som är viktig för en nedläggning bevaras.

KAPITEL 5. DIVERSE BESTÄMMELSER

ARTIKEL 27 GRÄNSÖVERSKRIDANDE TRANSPORT

1. Varje fördragsslutande part som är delaktig i en gränsöverskridande transport skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att en sådan transport företas på ett sätt som överensstämmer med bestämmelserna i denna konvention och med tillämpliga bindande internationella rättsakter.

Därvid

(i) skall en fördragsslutande part som är en avsändarstat vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att en gränsöverskridande transport är godkänd och äger rum endast om mottagarstaten i förväg underrättats och givit sitt samtycke,

(ii) skall en gränsöverskridande transport genom transitstater vara föremål för de internationella skyldigheter som är tillämpliga för de specifika transportformer som används,

(iii) skall en fördragsslutande part som är en mottagarstat godkänna en gränsöverskridande transport endast om den har de administrativa och tekniska förutsättningar, såväl som den tillsynsstruktur, som behövs för att kunna hantera använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall på ett sätt som är i överensstämmelse med denna konvention,

(iv) skall en fördragsslutande part som är en avsändarstat godkänna en gränsöverskridande transport endast om den kan förvissa sig om, i enlighet med mottagarstatens samtycke, att kraven i (iii) är uppfyllda innan den gränsöverskridande transporten påbörjas,

(v) skall en fördragsslutande part som är en avsändarstat vidta lämpliga åtgärder för att tillåta återinförsel till sitt territorium om en gränsöverskridande transport inte fullföljs, eller inte kan fullföljas, i överensstämmelse med denna Artikel, såvida inte ett alternativt säkert förfarande kan åstadkommas.

2. En fördragsslutande part skall inte ge tillstånd till en transport av sitt använda kärnbränsle eller radioaktiva avfall för lagring eller slutförvaring till en destination som ligger söder om latitud 60 grader syd.

3. Ingenting i denna konvention utesluter eller påverkar

(i) utövandet, med fartyg och flygplan från alla stater, av rättigheter och friheter till sjö-, flod- och luftfart enligt internationell rätt,

(ii) rätten för en fördragsslutande part, till vilken radioaktivt avfall exporteras för att bearbetas, att återsända eller att sörja för återsändandet av det radioaktiva avfallet och andra produkter efter behandling till avsändarstaten,

(iii) rätten för en fördragsslutande part att exportera sitt använda kärnbränsle för upparbetning,

(iv) rätten för en fördragsslutande part, till vilken använt kärnbränsle exporteras för att upparbetas, att återsända eller att sörja för återsändandet av radioaktivt avfall och andra produkter som härrör från upparbetningsåtgärder till avsändarstaten.

ARTIKEL 28 KASSERADE SLUTNA STRÅLKÄLLOR

1. Varje fördragsslutande part skall, inom ramen för sin nationella lagstiftning, vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att innehav, omladdning eller slutförvaring av kasserade slutna strålkällor sker på ett säkert sätt.

2. En fördragsslutande part skall tillåta återinförsel till sitt territorium av kasserade slutna strålkällor om parten, inom ramen för sin nationella lagstiftning har godtagit att dessa skall återsändas till en tillverkare som är behörig att mottaga och inneha de kasserade slutna strålkällorna.

KAPITEL 6. MÖTEN MELLAN DE FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA

ARTIKEL 29 FÖRBEREDANDE MÖTE

1. Ett förberedande möte mellan de fördragsslutande parterna skall hållas senast sex månader efter den dag då denna konvention träder i kraft.

2. Vid detta förberedande möte skall de fördragsslutande parterna

(i) bestämma datum för det första granskningsmötet som refereras till i Artikel 30. Detta granskningsmöte skall hållas så snart som möjligt, dock senast trettio månader efter den dag då denna konvention träder i kraft,

(ii) utarbeta och enhälligt anta arbetsordning och finansiella bestämmelser,

(iii) särskilt och i överensstämmelse med arbetsordningen fastställa,

(a) riktlinjer angående utformningen av de nationella rapporter som skall ges in enligt Artikel 32,

(b) ett datum för ingivande av sådana rapporter,

(c) tillvägagångssättet för granskning av sådana rapporter.

3. Varje stat eller regional organisation av förenande eller annan natur som ratificerar, antar, godkänner, ansluter sig till eller bekräftar denna konvention, och för vilken konventionen ännu inte är i kraft kan närvara vid det förberedande mötet som om den vore en part till denna konvention.

ARTIKEL 30 GRANSKNINGSMÖTEN

1. De fördragsslutande parterna skall hålla möten för att granska de rapporter som givits in enligt Artikel 32.

2. Vid varje granskningsmöte

(i) skall de fördragsslutande parterna bestämma datum för närmast påföljande möte, dock skall tiden mellan granskningsmötena inte överstiga tre år,

(ii) kan de fördragsslutande parterna se över de bestämmelser, som upprättats enligt punkt 2 i Artikel 29, och anta ändringar genom enhälligt beslut såvida annat inte följer av arbetsordningen. De kan även ändra arbetsordningen och de finansiella bestämmelserna genom enhälligt beslut.

3.Varje fördragsslutande part skall vid varje granskningsmöte ha rimlig möjlighet att diskutera de rapporter som givits in av andra fördragsslutande parter och att begära klargöranden i fråga om sådana rapporter.

ARTIKEL 31 EXTRA MÖTEN

Ett extra möte med de fördragsslutande parterna skall hållas

(i) om det överenskoms av en majoritet av de fördragsslutande parter som är närvarande och röstar vid ett möte, eller

(ii) på en fördragsslutande parts skriftliga begäran, vilken inom sex månader från det denna begäran har delgivits de fördragsslutande parterna och om vilken det sekretariat, som avses i Artikel 37 mottagit underrättelse att den biträtts av en majoritet av de fördragsslutande parterna.

ARTIKEL 32 RAPPORTERING

1. I överensstämmelse med bestämmelserna i Artikel 30 skall varje fördragsslutande part ge in en nationell rapport till varje granskningsmöte mellan de fördragsslutande parterna. Denna rapport skall behandla de åtgärder som har vidtagits för att fullgöra var och en av åtagandena i konventionen. För varje fördragsslutande part skall rapporten också behandla dess

(i) handlingslinje för hantering av använt kärnbränsle,

(ii) förfaranden vid hantering av använt kärnbränsle,

(iii) handlingslinje för hantering av radioaktivt avfall,

(iv) förfaranden vid hantering av radioaktivt avfall,

(v) använda kriterier för att definiera och typindela radioaktivt avfall.

2. Denna rapport skall också innehålla

(i) en lista över de anläggningar för hantering av använt kärnbränsle som omfattas av denna konvention, innefattande deras förläggning, huvudsyfte och väsentliga egenskaper,

(ii) en inventarieförteckning över använt kärnbränsle som omfattas av denna konvention och som lagras, samt över det använda kärnbränsle som är slutförvarat. Denna förteckning skall innehålla en beskrivning av materialet, och i mån av tillgänglighet, ge information om dess massa och dess totala aktivitetsinnehåll,

(iii) en lista över de anläggningar för hantering av radioaktivt avfall som omfattas av denna konvention, innefattande förläggning, huvudsyfte och väsentliga egenskaper,

(iv) en inventarieförteckning över radioaktivt avfall som omfattas av denna konvention, och som

(a) lagras i anläggningar för hantering av radioaktivt avfall och anläggningar ingående i kärnbränslekretsloppet,

(b) har slutförvarats, eller

(c) härrör från tidigare tillämpade förfaranden.

Denna inventarieförteckning skall innehålla en beskrivning av materialet och annan tillämplig och tillgänglig information, såsom volym eller massa, aktivitetsinnehåll och specifika radionuklider.

(v) en lista över kärntekniska anläggningar vilka håller på att läggas ned och läget för nedläggningsarbetet vid dessa anläggningar.

ARTIKEL 33 NÄRVARO

1. Varje fördragsslutande part skall närvara vid möten mellan de fördragsslutande parterna och företrädas vid sådana möten av en delegat, och av ersättare, experter och rådgivare i den utsträckning som bedöms nödvändigt.

2. De fördragsslutande parterna får, om enhällighet föreligger, inbjuda sådan mellanstatlig organisation som har sakkunskap inom sådana ämnesområden som regleras genom denna konvention att som observatör närvara vid ett möte eller under en särskild del av ett möte. Observatörer skall anmodas att skriftligen i förväg förklara sig beredda att följa bestämmelserna i Artikel 36.

ARTIKEL 34 SAMMANFATTANDE RAPPORTER

De fördragsslutande parterna skall enhälligt anta och göra tillgänglig för allmänheten en skriftlig handling som behandlar ämnen som diskuterats och slutsatser som nåtts under möten mellan de fördragsslutande parterna.

ARTIKEL 35 SPRÅK

1. Språken vid möten mellan de fördragsslutande parterna skall vara arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska, såvida inte annat bestämts i arbetsordningen.

2. Rapporter som ges in enligt Artikel 32 skall avfattas på den ingivande fördragsslutande partens nationella språk eller på ett i överensstämmelse med arbetsordningen bestämt språk. Om rapporten ges in på ett annat nationellt språk än det sålunda bestämda språket, skall en översättning av rapporten till det bestämda språket ombesörjas av den fördragsslutande parten.

3. Oavsett bestämmelserna i punkt 2 åtar sig sekretariatet, om ersättning därför lämnas, översättning av rapporter som ges in på något annat mötesspråk till det bestämda språket.

ARTIKEL 36 SEKRETESS

1. Denna konventions bestämmelser skall inte påverka de fördragsslutande parternas rättigheter och skyldigheter enligt deras nationella rätt att skydda information från offentliggörande. För denna artikels syfte innefattas i "information" bland annat information som hänför sig till nationell säkerhet eller till fysiskt skydd av kärnämne, information som skyddas genom immaterialrättsliga rättigheter eller genom industriell eller kommersiell sekretess, och personliga uppgifter.

2. När en fördragsslutande part, inom ramen för denna konvention, lämnar information som parten anger som skyddad på sätt som beskrivs i punkt 1, skall sådan information användas endast för de ändamål för vilka den har lämnats och sekretessen för den skall iakttas.

3. Med avseende på informationen som anknyter till använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall, som omfattas av denna konvention med stöd av punkt 3 i Artikel 3, skall bestämmelserna i denna konvention inte påverka den egna friheten för den berörda fördragsslutande parten att besluta

(i) om sådan information är hemligstämplad eller på annat sätt kontrollerad för att hindra spridning,

(ii) om att lämna information, som refereras till i (i) ovan inom ramen för konventionen, och

(iii) vilka sekretessvillkor som är knutna till sådan information om den lämnas inom ramen för denna konvention.

4. Sekretess gäller för innehållet i debatterna under granskningen av de fördragsslutande parternas nationella rapporter vid varje granskningsmöte som hålls enligt Artikel 30.

ARTIKEL 37 SEKRETARIAT

1. Internationella Atomenergiorganet (nedan benämnt IAEA) skall tillhandahålla sekretariat för möten mellan de fördragsslutande parterna.

2. Sekretariatet skall

(i) sammankalla, förbereda och vara behjälpligt vid de möten mellan de fördragsslutande parterna som refereras till i Artiklarna 29, 30 och 31,

(ii) tillställa de fördragsslutande parterna information som mottagits eller upprättats i enlighet med denna konventions bestämmelser.

De kostnader som uppstår för IAEA vid utförande av de uppgifter som avses i (i) och (ii) ovan skall belasta IAEA som en del av dess reguljära budget.

3. De fördragsslutande parterna kan, om enhällighet föreligger, anmoda IAEA att tillhandahålla andra tjänster till stöd för möten mellan de fördragsslutande parterna. IAEA kan tillhandahålla sådana tjänster om de kan utföras inom dess program och reguljära budget. Om detta inte skulle vara möjligt, kan IAEA tillhandahålla sådana tjänster, om frivillig finansiering ombesörjs från annat håll.

KAPITEL 7. SLUTBESTÄMMELSER M.M.

ARTIKEL 38 TVISTLÖSNING

I händelse att tvist mellan två eller flera fördragsslutande parter angående tolkningen eller tillämpningen av denna konvention skall de fördragsslutande parterna samråda inom ramen för ett möte mellan de fördragsslutande parterna i syfte att bilägga tvisten. I händelse av att samråden visar sig ofruktbara, kan hänvändelse ske till regler om medling, förlikning eller skiljeförfarande i internationell rätt, innefattande gängse regler och förfaranden inom IAEA.

ARTIKEL 39 UNDERTECKNANDE, RATIFIKATION, ANTAGANDE, GODKÄNNANDE, ANSLUTNING

1. Denna konvention skall vara öppen för undertecknande av samtliga stater vid IAEA:s huvudkontor i Wien från den 29 september 1997 till dess den träder i kraft.

2. Denna konvention skall ratificeras, antas eller godkännas av de stater som undertecknat den.

3. Efter ikraftträdandet skall denna konvention vara öppen för anslutning av alla stater.

4. (i) Denna konvention skall vara öppen för undertecknande, vilket skall bekräftas, eller anslutning av regionala organisationer av förenande eller annan natur under förutsättning att en sådan organisation består av suveräna stater och är behörig att förhandla om samt ingå och tillämpa internationella överenskommelser i frågor som täcks av denna konvention.

(ii) Sådana organisationer skall i de frågor som ligger inom deras behörighet på egen hand utöva de rättigheter och fullgöra de skyldigheter som denna konvention förelägger de fördragsslutande staterna.

(iii) När en sådan organisation blir part i denna konvention skall den tillställa den depositarie som avses i Artikel 43 en förklaring som anger dess medlemsstater, vilka artiklar i denna konvention som är tillämpliga på den och omfattningen av dess behörighet inom det område som täcks av dess artiklar.

(iv) En sådan organisation skall inte förfoga över någon röst utöver de röster som dess medlemsstater förfogar över.

5. Ratifikations-, antagande-, godkännande-, anslutnings- eller bekräftelseinstrument skall deponeras hos depositarien.

ARTIKEL 40 IKRAFTTRÄDANDE

1. Denna konvention träder i kraft den nittionde dagen efter dagen för deponeringen hos depositarien av det tjugofemte ratifikations- antagande- eller godkännandeinstrumentet inbegripet instrumentet från femton stater som var och en har en idrifttagen kärnkraftsreaktor.

2. För varje stat eller regional organisation av förenande eller annan natur som ratificerar, antar, godkänner, ansluter sig till eller bekräftar denna konvention efter dagen för deponeringen av det sista instrument som behövs för att uppfylla villkoren enligt punkt 1, träder denna konvention i kraft den nittionde dagen efter dagen för deponeringen hos depositarien av vederbörliga instrument från en sådan stat eller organisation.

ARTIKEL 41 ÄNDRINGAR I KONVENTIONEN

1. En fördragsslutande part kan föreslå en ändring i denna konvention. Föreslagna ändringar skall övervägas vid ett granskningsmöte eller vid ett extra möte.

2. Texten till en föreslagen ändring och skälen för den skall tillställas depositarien, som skall delge de fördragsslutande parterna förslaget minst nittio dagar före det möte inför vilket det har givits in för övervägande. Depositarien skall till de fördragsslutande parterna överlämna de kommentarer till sådant förslag som han tagit emot.

3. De fördragsslutande parterna skall, efter att ha övervägt den föreslagna ändringen, avgöra huruvida de enhälligt vill anta den, eller, om enhällighet inte föreligger, de vill hänskjuta den till en diplomatkonferens. Ett beslut att hänskjuta en föreslagen ändring till en diplomatkonferens kräver två tredjedels röstmajoritet av de fördragsslutande parter vilka är närvarande och röstar på mötet under förutsättning att minst hälften av de fördragsslutande parterna är närvarande vid tidpunkten för omröstningen.

4. Diplomatkonferensen skall för att överväga och anta ändringar i denna konvention sammankallas av depositarien och hållas senast ett år efter vederbörligt beslut fattat i enlighet med punkt 3 i denna artikel. Diplomatkonferensen skall sträva efter att se till att ändringar antas enhälligt. Om detta inte skulle vara möjligt, skall ändringar antas med två tredjedels majoritet av samtliga fördragsslutande parter.

5. Ändringar i denna konvention, som antagits enligt punkt 3 och 4 ovan, skall ratificeras, antas, godkännas eller bekräftas av de fördragsslutande parterna och träda i kraft för de fördragsslutande parter, som har ratificerat, antagit, godkänt eller bekräftat dem, den nittionde dagen efter depositariens mottagande av vederbörliga instrument från minst två tredjedelar av de fördragsslutande parterna. För en fördragsslutande part som därefter ratificerar, antar, godkänner eller bekräftar sagda ändringar, träder ändringarna i kraft den nittionde dagen efter det att den fördragsslutande parten har deponerat vederbörligt instrument.

ARTIKEL 42 UPPSÄGNING

1. En fördragsslutande part får säga upp denna konvention genom skriftlig notifikation till depositarien.

2. Uppsägningen träder i kraft ett år efter den dag då depositarien mottog notifikationen eller vid en sådan senare tidpunkt som angivits i notifikationen.

ARTIKEL 43 DEPOSITARIE

1. IAEA:s generaldirektör skall vara depositarie för denna konvention.

2. Depositarien skall underrätta de fördragsslutande parterna om

(i) undertecknande av denna konvention och deponering av ratifikations-, antagande-, godkännande, anslutnings- eller bekräftelseinstrument i enlighet med Artikel 39,

(ii) dagen då konventionen träder i kraft i enlighet med Artikel 40,

(iii) notifikationer om uppsägning av konventionen och dagen för dessa, vilka gjorts i enlighet med Artikel 42,

(iv) de föreslagna ändringarna i denna konvention som givits in av de fördragsslutande parterna, de ändringar som antagits av vederbörande diplomatkonferens eller av möte mellan de fördragsslutande parterna samt dagen för ikraftträdandet av sagda ändringar i enlighet med Artikel 41.

ARTIKEL 44 AUTENTISKA TEXTER

Originalet till denna konvention, av vilken de arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texterna är lika giltiga, skall deponeras hos depositarien, som skall sända bestyrkta kopior därav till de fördragsslutande parterna.

TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV HAR UNDERTECKNADE, DÄRTILL VEDERBÖRLIGEN BEFULLMÄKTIGADE, UNDERTECKNAT DENNA KONVENTION.

Utfärdad i Wien den femte september nittonhundranittiosju.