EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 1.03.1996 
KOM(96) 83 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa rördelar av järn eller stål 
med ursprung i Folkrepubliken Kina, Kroatien och Thailand 
och om slutgiltigt uttag av den tillfälliga tull som införts 
(framlagt av kommissionen) 

MOTIVERING 
1. Genom kommissionens förordning (EG) nr 2318/95(1) infördes tillfälliga 
antidumpningstullar på import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i 
Folkrepubliken Kina, Kroatien och Thailand. 
2. Genom rådets förordning (EG) nr 149/96(2) förlängdes denna tulls giltighet med en period 
på två månader som upphör den 4 april 1996. 
3. På begäran bevilj ades berörda parter att bli hörda och tillkännage sina synpunkter på de 
preliminärt och slutligen konstaterade förhållandena. 
4. Isinaskriftligakommentarerifrågasattedesamarbetsvilligakinesiskaexportörernanågra 
av kommissionens preliminära avgöranden, särskilt de om likadan produkt, valet av 
Thailand som lämpligt jämförbart land för fastställande av normalvärde, definitionen av 
gemenskapsindustrin, kumulering av den dumpade importen, orsakssamband och 
gemenskapens intresse. Dessa anmärkningar granskades och beaktades i tillämpliga fall 
i den slutliga bedömningen. De kinesiska exportörernas argument ansågs dock inte 
motivera någon förändring av den metod som använts för de preliminära avgörandena 
angående dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse. 
5. I avsaknad av ytterligare bevi sning från övriga berörda parter i detta förfarande bekräftas 
de preliminära avgöranden som anges i förordning (EG) nr 2318/95, och följaktligen 
anses det ligga i gemenskapens intresse att införa slutgiltiga antidumpningstullar och 
slutgiltigt ta ut den tillfälliga tull som införts. 
6. De preliminära åtgärderna utformades som antidumpningstullar till tullsatser som i 
enlighet med "regeln om lägsta tull" baserades antingen på den fastställda 
skademarginalen eller den fastställda dumpningsmarginalen. Eftersom denna metod för 
beräkning av preliminär tull nu har bekräftats bör slutgiltiga antidumpningstullar tas ut 
med samma tullsatser som de preliminära tullarna. 
7. Efter att ha informerats om undersökningens slutliga resultat erbjöd de kroatiska och 
thailändska tillverkarna/exportörerna åtaganden enligt artikel 10.2 b i förordning (EEG) 
nr 2423/88. Kommissionen anser att dessa åtaganden är godtagbara eftersom de kommer 
att undanröja den dumpade importens skadevållande verkningar och kan övervakas på 
ett fullt tillräckligt sätt. 
8. De kinesiska exportörerna informerade kommissionen om sin avsikt att föreslå åtaganden 
kombinerade med ett påstått erbjudande från de kinesiska myndigheterna (MOFTEC) att 
övervaka exporten till gemenskapen. Eftersom några konkreta erbjudanden från 
MOFTEC eller exportörerna inte har mottagits ansåg kommissionen att den inte hade 
något annat alternativ än att föreslå införandet av slutgiltiga antidumpningstullar på de 
kinesiska produkterna, och de berörda exportörerna informerades om detta. 
(i) 
(2) EGTnrL234, 3.10.1995, s. 4. 
EGTnrL23, 30.1.1996, s. 1. 
9. Samråd ägde rum med rådgivande kommittén angående godtagandet av de kroatiska och 
thailändska exportörernas åtaganden, varvid en medlemsstat hade invändningar. 
Följaktligen lämnade kommissionen enligt artiklarna 9 och 10.1 i förordning (EEG) 
nr 2423/88 en rapport till rådet om resultaten av samrådet samt ett förslag om att 
undersökningen avslutas genom att åtagandena godtas. Såvida rådet inte inom en månad 
fattar ett annat beslut kommer det att vara möjligt att anta beslutet om godtagande av de 
berörda exportöremas åtaganden. 
10. Under dessa omständigheter föreslår kommissionen enligt artikel 12 i förordning (EEG) 
nr 2423/88 till rådet att det införs slutgiltiga antidumpningsresttuUar på import från de 
företag i Kroatien och Thailand som inte har erbjudit ett åtagande. Tillämpliga tullsatser 
bör vara 38,4 % för Kroatien och 58,9 % för Thailand. Vad gäller Folkrepubliken Kina 
bör en slutgiltig antidumpningstull på 58,6 % införas för alla tillverkare och exportörer. 
11. Det föreslås att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av tillfällig antidumpningstull 
enligt förordning (EG) nr 2318/95 bör tas ut slutgiltigt och i sin helhet. 
12. Med förbehåll för resultatet av det förfarande som avses i punkt 9 avser kommissionen 
att offentliggöra beslutet om godtagande av de åtaganden som erbjudits av de kroatiska 
och thailändska exportörerna samtidigt som rådets förordning offentliggörs. 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa rördelar av järn eller stål 
med ursprung i Folkrepubliken Kina, Kroatien och Thailand 
och om slutgiltigt uttag av den tillfälliga tull som införts 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot 
dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), senast ändrad 
genom förordning (EG) nr 1251/95(2), särskilt artikel 23 i denna, 
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot 
dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska 
ekonomiska gemenskapen(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 522/94(4), särskilt 
artikel 12 i denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd i rådgivande kommittén, 
och 
med beaktande av följande: 
A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER 
1. Genom förordning (EG) nr 2318/95(5), nedan kallad "förordningen om tillfällig tull", 
införde kommissionen en tillfällig antidumpningstull på import till gemenskapen av vissa 
rördelar av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, Kroatien och Thailand. 
Genom förordning (EG) nr 149/96(6) förlängde rådet denna tulls giltighet med en period 
på två månader som upphör den 4 april 1996. 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) 
(5) 
(6) EGTnrL349, 31.12.1994, s. 1 
EGTnrL 122, 2.6.1995, s. 1. 
EGTnrL209, 2.8.1988, s. 1. 
EGTnrL 66, 10.3.1994, s. 10. 
EGTnrL 234, 3.10.1995, s. 4. 
EGTnrL 23, 30.1.1996, s. 1. 
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 
2. Efter införandet av den tillfälliga antidumpningstullen beviljades de berörda parter som 
så begärt möjlighet att höras av kommissionen. Några av dessa parter lämnade också 
skriftliga synpunkter på de preliminärt konstaterade förhållandena. 
3. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla upplysningar som den ansåg 
vara nödvändiga för sina slutgiltiga avgöranden. På begäran informerades partema om 
de väsentliga omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att 
rekommendera införandet av en slutgiltig tull och ett slutgiltigt uttag av de belopp för 
vilka säkerhet ställts i form av en tillfällig tull. Partema beviljades också en period inom 
vilken de kunde lämna synpunkter efter mottagandet av informationen. 
4. De berörda partemas muntliga och skriftliga kommentarer granskades och beaktades, i 
tillämpliga fall, i kommissionens slutgiltiga avgöranden. 
5. På grund av undersökningens komplicerade natur och den stora mängden uppgifter och 
kommentarer som mottagits från de berörda partema, som lett till talrika ansökningar om 
förlängning av tidsfrister vilka beviljades av kommissionen när omständigheterna 
motiverade det, kunde undersökningen inte avslutas inom den tidsfrist som anges i artikel 
7.9 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN 
PRODUKT 
Efter att av de skäl som anges i punkterna 9 och 10 i ingressen i förordningen om 
tillfällig tull ha uteslutit rördelar av rostfritt stål från förfarandets räckvidd, hade 
kommissionen för de preliminära avgörandena fastslagit att alla andra rördelstyper av stål 
som var föremål för undersökning och som hade sitt ursprung i de berörda 
exportländerna var identiska med eller starkt påminde om de typer som tillverkades och 
såldes i gemenskapen och var att betrakta som "likadan vara" enligt betydelsen i artikel 
2.12 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
De två samarbetsvilliga kinesiska exportörerna och en oberoende importör av de 
kinesiska produkterna (härefter kallade "de kinesiska partema") hävdade att de rördelar 
som kom från Kina på grund av sin underlägsna kvalitet inte var likadana produkter som 
de rördelar som tillverkas i gemenskapen. Vidare framfördes att den kinesiska 
produktens användningsområde var begränsat i det att produkten ofta avvisades av 
kunderna och i vissa fall måste ombearbetas före försäljning. 
Med avseende på dessa argument kan sägas att kommissionen under undersökningen har 
fastställt att, även om det finns vissa kvalitetsskillnader mellan de kinesiska rördelama 
och gemenskapens produkter, alla rördelar tillverkas med i huvudsak samma 
tillverkningsteknik och i enlighet med internationellt erkända standarder och 
specifikationer, vilket resulterar i produkter som liknar varandra i sina grundläggande 
fysiska och tekniska egenskaper. Det fastställdes också att de kinesiska rördelama 
saluförs via liknande distributionskanaler, att deras grundläggande användning är 
identisk och att de i hög grad är utbytbara med de rördelar som saluförs i gemenskapen 
av andra aktörer. Således har undersökningen visat att de kinesiska rördelama 
konkurrerar med de rördelar som importeras till gemenskapen från Kroatien och 
Thailand och med dem som tillverkas och säljs av gemenskapsindustrin. Detta gäller 
även de rördelar som säljs efter ombearbetning. Följaktligen avvisas de kinesiska 
partemas påståenden om "likadan produkt". 
9. Eftersom övriga berörda parter inte har lämnat några synpunkter om den produkt som är 
föremål för undersökning och likadan produkt bekräftas de avgöranden som anges i 
punkterna 7 till 12 i förordningen om tillfällig tull. 
D. DUMPNING 
I. Normalvärde 
a) Val av jämförbart land 
10. En av de samarbetsvilliga kinesiska exportörerna ifrågasatte valet av Thailand som 
lämpligt jämförbart land med marknadsekonomi med anledning av att 
produktionskostnaden för de rördelar som avses i Thailand respektive Kina inte skulle 
vara jämförbar. Det hävdades att Thailand inte hade någon inhemsk produktion av 
stålrör, som är det grundläggande råmaterialet för att tillverka rördelama i fråga, och 
därför var landet tvunget att enbart förlita sig på importerade stålrör. Det hävdades att 
Kina däremot hade en stor inhemsk kapacitet och produktion av dessa stålrör och därför 
skulle de kinesiska rördelsproducentemas kostnader för det grundläggande råmaterialet 
vara avsevärt lägre än de thailändska producentemas. 
II. Det bör först noteras att den kinesiske exportören inte lade fram några bevis för att 
underbygga sitt påstående. Vidare har det inte, varken från den berörde kinesiske 
exportören eller någon annan berörd part, mottagits några förslag på ett land som skulle 
vara mera lämpligt som jämförelseland. 
12. Dessutom måste det påpekas att Folkrepubliken Kina inte är en marknadsekonomi, vilket 
innebär att produktionsmedlen i Kina helt eller delvis ägs eller är avhängiga av staten. 
Detta förhållande förhindrar fastställandet av tillförlitliga inhemska priser och kostnader 
och dessa priser kan därför inte användas för fastställande av normal värde. 
13. Vad gäller fastställandet av normalvärde i Thailand hade kommissionen i samband med 
de preliminära avgörandena redan beaktat de thailändska tillverkamas särskilda situation 
med avseende på deras försörjning med stålrör som grundläggande råmaterial för 
tillverkningen av de berörda rördelama. Eftersom det inte finns någon produktion av 
stålrör i Thailand importerade de thailändska tillverkarna allt råmaterial i form av stålrör 
till världsmarknadspriser. En kontroll på platsen visade att importavgifter och indirekta 
skatter togs ut på alla importerade stålrör. Det konstaterades dock att dessa avgifter 
återbetalades för de rördelar som exporterades till gemenskapen. I syfte att få en rättvis 
jämförelse och i enlighet med artikel 2.10 b i förordning (EEG) nr 2423/88 minskades 
således normalvärdet i Thailand med ett belopp motsvarande sådana importavgifter och 
indirekta skatter som togs ut för de stålrör som används för att tillverka de berörda 
rördelar som såldes på Thailands inhemska marknad. 
b) Slutgiltiga a\>göranden om normalvärde 
14. Eftersom de övriga partema efter införandet av den tillfälliga tullen inte har framlagt 
någon ny bevisning betraktas de avgöranden om normalvärde för alla berörda 
exporterande länder som anges i punkterna 13 till 27 i förordningen om tillfällig tull som 
slutgiltiga. 
2. Exportpris 
15. Exportpriserna för alla tillverkare och exportörer i de berörda länderna fastställdes på det 
sätt som anges i punkterna 28 till 31 i förordningen om tillfällig tull och betraktas i 
avsaknad av relevanta nya argument som slutgiltiga. 
3. Jämförelse 
16. Normalvärden för varje produkttyp jämfördes fritt fabrik med exportpriset för 
motsvarande typ i samma handelsled, baserat på ett vägt genomsnitt för hela 
undersökningsperioden. I tillämpliga fall gjordes justeringar för skillnader som påverkar 
prisjämförbarheten, dvs. importavgifter och indirekta skatter, kostnader för transport, 
försäkring, hantering och därmed sammanhängande kostnader samt kostnader för 
förpackning, betalningsvillkor och försäljares löner. Eftersom det inte framlades några 
relevanta nya upplysningar bekräftas de avgöranden och slutsatser som anges i punkt 32 i 
förordningen om tillfällig tull. 
4. DumpningsmarginaS 
17. De slutgiltigt fastställda vägda genomsnittliga dumpningsmarginalerna för de länder och 
företag som berörs, uttryckta i procent av cif-priserna fritt gemenskapens gräns, tullar 
obetalda, är som följer: 
Kina 58,6 % 
Kroatien 58,6 % 
Thailand: 
Awaji 39,5% 
Benkan 51,3% 
TTU 63,4 % 
18. Vad gäller dumpningsmarginalerna för tillverkare och exportörer i de berörda länder som 
inte var samarbetsvilliga i denna undersökning och i avsaknad av några nya argument 
bekräftas härmed avgörandena om att tillämpa den högsta dumpningsmarginal som 
konstaterats för en exportör i det berörda landet enligt punkt 36 i förordningen om 
tillfällig tull. 
E. GEMENSKAPSINDUSTRIN 
19. De kinesiska parterna ifrågasatte kommissionens avgöranden enligt punkt 40 i 
förordningen om tillfällig tull om att de klagande tillverkarna representerade en större 
andel av gemenskapens produktion av rördelama i fråga och därför kunde betraktas som 
gemenskapsindustri enligt artikel 4.5 i förordning (EEG) nr 2423/88.1 synnerhet hävdade 
de att uteslutningen från undersökningens räckvidd av rördelar av rostfritt stål samt av 
en italiensk tillverkare innebar att de återstående tillverkarna inte kunde anses vara 
tillräckligt representativa för gemenskapens industri. Vidare hävdade de att de klagande 
tillverkamas försäljning i stor utsträckning omfattade rördelar som köpts från andra 
tillverkare. 
20. Med avseende på det första argumentet visade undersökningen att rördelar av rostfritt stål 
endast utgjorde en liten andel i det att de svarade för mindre än 1 % av de klagande 
tillverkamas totala produktion. 
21. Vad gäller uteslutningen av en klagande tillverkare bekräftas att den italienske 
tillverkaren Tectubi som nämns i punkt 5 i förordningen om tillfällig tull drog tillbaka 
sitt klagomål med förklaringen att de produkter som han tillverkade inte omfattades av 
undersökningens räckvidd och inte importerades till gemenskapen från de berörda 
exportländerna. Vid kommissionens fastställande av huruvida produktionen för de fem 
återstående tillverkarna utgjorde en större andel av den totala produktionen i 
gemenskapen uteslöts denna tillverkares produktion. På denna grundval representerade 
de återstående tillverkare som stödde klagomålet och som hade varit samarbetsvilliga 
85 % av gemenskapens totala produktion av produkterna i fråga under 
undersökningsperioden. 
22. Med avseende på de klagande tillverkamas köp av rördelstyper bör det erinras om att 
nästan alla tillverkare i denna särskilda bransch i viss mån förlitar sig på inköp av vissa 
rördelstyper av de skäl som anges i punkt 38 i förordningen om tillfällig tull. 
Undersökningen visade i detta sammanhang att inköpsvolymen av rördelar för 
vidareförsäljning för var och en av de klagande tillverkarna utgjorde mindre än 5 % av 
deras totala produktion av de berörda produkterna. Detta var helt uppenbart ett normalt 
kommersiellt beteende hos tillverkare, som måste komplettera den produktserie de själva 
tillverkar med en liten andel import för att tillfredsställa kundemas behov och konkurrera 
på gemenskapens marknad. 
23. Med beaktande av det ovannämnda bekräftas de avgöranden som fastställs i punkterna 
37 till 40 i förordningen om tillfällig tull vad gäller definitionen av gemenskapsindustrin. 
F. SKADA 
1. Kumulering av den dumpade importen 
24. De kinesiska partema ifrågasatte kommissionens avgöranden om kumulering av den 
dumpade importen och ansåg att rördelar från Kina på grund av sin underlägsna kvalitet 
inte konkurrerade på gemenskapens marknad med vare sig rördelar tillverkade av 
gemenskapens tillverkare eller med dem som importerades från Kroatien och Thailand. 
Den första aspekten av detta argument har redan behandlats i punkterna 7 och 8. 
25. Under undersökningen konstaterades att de produkter i fråga som importerades från 
Kina, Kroatien och Thailand typ för typ och i fråga om dimension var likadana i alla 
avseenden, utbytbara och salufördes inom gemenskapen under en jämförlig period och 
enligt liknande kommersiella villkor. Importvolymen från vart och ett av dessa länder 
under den period som granskats var betydande och prisutvecklingen likartad. 
26. Under dessa omständigheter och i avsaknad av ny relevant information bekräftas de 
slutsatser som fastställs i punkterna 41 till 44 i förordningen om tillfällig tull och som 
avser kumulering av den dumpade importen. 
2, Priserna på den dumpade importen 
27. De berörda exportländemas priser för den dumpade importen konstaterades vara avsevärt 
lägre än de priser som under undersökningsperioden togs ut av gemenskapens tillverkare 
på gemenskapens marknad. De berörda exportörernas priser j ämfördes, för varje produkt 
och på grundval av vägda genomsnittliga priser i samma handelsled, med de 
försäljningspriser på gemenskapens marknad som togs ut av de klagande tillverkarna. 
28. De kinesiska parterna menade att det borde göras justeringar för kvalitetsskillnader 
mellan deras produkter exporterade till gemenskapen och de som såldes av de klagande 
tillverkarna. 
29. Som det anges i punkt 50 i förordningen om tillfällig tull bör det betonas att 
importposerna, för en rättvis jämförelse vid ett jämförbart handelsled, justerades med en 
importönnarginal som fastställdes till 12 % för den produkt som importerades från 
Kroatien och Thailand. I fråga om den kinesiska produkten gjordes dock en ytterligare 
justering på 7 %, som baserades på bevisning angående ombearbetningskostnaden för 
avvi sade rördelar på grund av materialskillnader, och denna justering hade redan beaktats 
vid fastställandet av de underprissättningsmarginaler som avses i punkt 51 i förordningen 
om tillfällig tull. 
30. De kinesiska partemas begäran måste därför avvisas och de preliminärt fastställda 
under pri ss4ttningsmarginalerna bekräftas för alla exporterande länder. 
3« Situationen för gemenskapsindustrin 
31. De kinesiska parterna hävdade att gemenskapens tillverkare uppnådde lönsamhet under 
åren 1990, 1991 och 1992 och således inte har vållats någon skada. 
32. Med avseende på detta påstående har undersökningen visat att alla berörda tillverkare 
antingen befann sig i en situation kännetecknad av minimala och minskande vinster eller 
återkommandeförluster,ochdennautvecklingförvärradesunderundersökningsperioden. 
4. Slutssits om skada 
33 Med beaktande av det ovannämnda och i avsaknad av andra argument bekräftas de 
slutsatser som anges i punkterna 59 och 60 i förordningen om tillfällig tull och som går 
ut på att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada i den mening som avses i artikel 
4.1 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
G. ORSAKSSAMBAND 
34. I förordningen om tillfällig tull kom kommissionen till slutsatsen att den dumpade 
importen från de berörda exporterande länderna vållade gemenskapsindustrin väsentlig 
skada, vilken baserades på att gemenskapens tillverkare förlorade 11,5% av 
gemenskapens marknad mellan 1989 och undersökningsperioden samtidigt som den 
dumpade importen erövrade 11,8 % av marknaden under samma period. Vidare var 
nästan alla gemenskapsirtdustrins ekonomiska indikatorer negativa och det fanns ett 
entydigt samband mellan ökningen av dumpad import som utsatte gemenskapens 
producenter för underprissättning och försämringen av gemenskapsindustrins situation! 
35. De kinesiska partema hävdade att de rördelar som importeras från Kina inte kan ha vållat 
gemenskapsindustrin skada eftersom dessa rördelar på grund av sin underlägsna kvalitet 
inte är likadan produkt enligt förordning (EEG) nr 2423/88. Det framfördes också att den 
betydande ökningen av importen av vissa rördelstyper från annat tredje land som inte 
omfattas av detta förfarande, som t.ex. Österrike och Schweiz, borde ha beaktats vid 
fastställandet av skada. 
36. Vad gäller det första argumentet skall de kinesiska rördelama och de som tillverkas och 
säljs i gemenskapen betraktas som likadan produkt enligt de slutgiltiga avgörandena i 
punkterna 6 till 9. Detta argument bör följaktligen avvisas. 
37. Vad gäller ökningen av viss import från Österrike och Schweiz konstaterades det under 
undersökningen att den totala importen av berörda rördelar från Schweiz minskade från 
2 813 ton 1989 till 2 153 ton 1993, medan importen från Österrike var relativt stabil på 
en nivå av 6 251 ton 1989 och 6 641 ton 1993. Denna utveckling kan jämföras med 
utvecklingen av importen från Kina, som sprang i höjden från 451 ton 1989 till 4 146 ton 
1993, dvs. en ökning på över 800 %. 
3 8. Enligt uppgifter från Eurostat var genomsnittliga pri ser på import av likadan produkt från 
Schweiz och Österrike och från de flesta övriga tredje länder som inte omfattades av 
förfarandet avsevärt högre än priserna på den dumpade importen, och det fanns inga 
tecken på att importen från dessa länder dumpades. Det anses följaktligen osannolikt att 
importen från annat tredje land har vållat gemenskapsindustrin skada. Under alla 
omständigheter kvarstår förhållandet att även om den importen har bidragit till den skada 
som vållats gemenskapsindustrin har den dumpade importen från de tre berörda 
exporterande länderna, beaktad separat, vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. 
Följaktligen bekräftas de preliminära avgöranden om orsakssamband som anges i 
punkterna 61 till 69 i förordningen om tillfällig tull. 
H. GEMENSKAPENS INTRESSE 
39. Som det anges i punkt 70 i förordningen om tillfällig tull bör vid bedömningen av 
gemenskapens intresse behovet av att undanröja de snedvridande effekter på handeln 
som uppstår till följd av skadevållande dumpning och av att återställa effektiv konkurrens 
särskilt beaktas. Enligt punkterna 71 till 75 i förordningen om tillfällig tull hade 
kommissionen med tanke på resultaten av den preliminära undersökningen fastställt att 
ett införande av preliminära antidumpningsåtgärder låg i gemenskapens intresse i 
enlighet med artikel 11 i förordning (EEG) nr 2423/88. 
10 
40. De kinesiska parterna menade att antidumpningsatgärder inte skulle ligga i 
gemenskapsanvändarindustrins intresse. Detta påstående underbyggdes inte med någon 
relevant bevisning. Efter införandet av tillfälliga antidumpningstullar har det inte heller 
inkommit några synpunkter från någon enda användare i gemenskapen av den berörda 
importprodukten från Kina, Kroatien och Thailand. 
41. I avsaknad av ytterligare styrkt bevisning bekräftas den slutsats som anges i punkt 75 i 
förordningen om tillfällig tull och som går ut på att det ligger i gemenskapens intresse 
att införa antidumpningsatgärder för att undanröja den berörda dumpade importens 
skadevållande effekter. 
I. ÅTAGANDE 
42. Efter att ha informerats om de väsentliga omständigheter och överväganden som ligger 
till grund för rekommendationen att införa slutgiltiga antidumpningstullar erbjöd den 
kroatiske tillverkaren och de tre thailändska tillverkare som var samarbetsvilliga i denna 
undersökning åtaganden avseende sin export av produkterna i fråga till gemenskapen. 
Efter granskning av dessa erbjudanden ansåg kommissionen att åtagandena är godtagbara 
eftersom de skulle eliminera de skadliga verkningarna av dumpning enligt artikel 10.2 b 
i förordning (EEG) nr 2423/88 och skulle kunna övervakas på ett tillfredsställande sätt. 
43. Kommissionen samrådde med rådgivande kommittén om det lämpliga i att godta dessa 
åtaganden och eftersom det restes några invändningar lämnades en rapport om dessa 
samråd till rådet. I enlighet med artiklarna 9 och 10.1 i förordning (EEG) nr 2423/88 
godtogs åtagandena genom kommissionens beslut 96/.../EG(7). 
44. Trots detta godtagande av de kroatiska och thailändska exportörernas åtaganden bör en 
resttull införas på import av de berörda produkterna med ursprung i Kroatien och 
Thailand i syfte att stödja åtagandena genom att förebygga att de kringgås. 
45. Vad gäller Folkrepubliken Kina informerade de två samarbetsvilliga kinesiska 
exportörenia kommissionen, efter underrättelsen om de slutgiltigen konstaterade 
förhållandena, oro sin avsikt att föreslå ett åtagande kombinerat med ett påstått 
erbjudande från de kinesiska myndigheterna (MOFTEC) angående övervakning av den 
berörda exporten till gemenskapen. Emellertid har kommissionen varken mottagit ett 
konkret erbjudande från de berörda kinesiska exportörerna eller ett förslag från de 
kinesiska myndigheterna angående ett exportövervakningssystem. 
Under dessa omständigheter har slutsatsen dragits att slutgiltiga åtgärder avseende 
Folkrepubliken Kina bör införas i form av en antidumpningsvärdetull. 
J. TULL 
46. De preliminära åtgärderna utformades som antidumpningsvärdetullar. Beroende på vilket 
land som avsågs infördes de i enlighet med regeln om lägsta tull med tullsatser baserade 
antingenpåskadeelirnineringsmarginalenellerdenfastställdadumpningsmarginalen.När 
(7) Se s. ... i detta nummer av EGT. 
11 
skademarginalen var lägre än respektive konstaterad dumpningsmarginal baserades tullen 
på denna lägre nivå. I alla andra fall begränsades den preliminära tullen till att högst 
motsvara dumpningsmarginalen. Eftersom de konstaterade förhållandena om dumpning 
och skada inte har förändrats bekräftas de preliminära avgöranden som beskrivs i 
punkterna 76 till 82 i förordningen om tillfällig tull. 
47. För de exportörer i vart och ett av de berörda exporterande länderna som varken har 
besvarat kommissionens frågeformulär eller på annat sätt har givit sig till känna, och i 
avsaknad av synpunkter på det tillvägagångssätt som beskrivs i punkt 81 i förordningen 
om tillfällig tull, bör den högsta tullnivå som fastställts för någon exportör i det berörda 
landet vara tillämplig. 
48. Av de skäl som anges i punkt 34 i förordningen om tillfällig tull har en gemensam tull 
fastställts för alla berörda tillverkare och exportörer i Kina. 
49. På denna grundval bör slutgiltiga antidumpningstullar i form av värdetullar införas enligt 
följande: 
Tull sats: 
Kina 58,6 % 
Kroatien 38,4 % 
Thailand 58,9 % 
Dessa tullar bör inte tillämpas på import av berörda produkter som tillverkats och 
exporterats till gemenskapen av de kroatiska och thailändska exportörer vars 
åtaganden har godtagits. 
K UTTAG AV TILLFÄLLIG TULL 
50. Med tanke på nivån på de konstaterade dumpningsmarginalerna och den allvarliga skada 
som vållats gemenskapsindustrin anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av tillfälliga antidumpningstullar för alla företag bör tas ut slutgiltigt och 
i sin helhet. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE 
Artikel 1 
1. Härmed införs en slutgiltig antidumpningstull på import av rördelar (med undantag av 
gjutna rördelar, flänsar samt rördelar avsedda för gängning) av järn eller stål (med 
undantag av rostfritt stål) med en yttre diameter på högst 609,6 mm, av det slag som 
används för stumsvetsning eller andra ändamål och som omfattas av KN-nummer 
ex 7307 93 11 (Taric-nummer 7307 93 11*90), ex 7307 93 19 (Taric-
nummer 7307 93 19*90), ex 7307 99 30 (Taric-nummer 7307 99 30*91) och 
ex 7307 99 90 (Taric-nummer 7307 99 90*91) med ursprung i Folkrepubliken Kina, 
Kroatien och Thailand. 
12 
2. Den tullsats som tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull skall vara 
följande: 
Tullsats Tilläggsnummer i 
TARIC 
Kina 58,6% — 
"Kroatien 38,4 % 8881 
Thailand 58,9 % 8851 
Undantag gäller för import av produkter som tillverkas och säljs för export till gemenskapen av 
följande företag, vars åtaganden har godtagits: 
a) Kroatien (tilläggsnummer i Taric 8880): 
Zeljezara Sisak, Zagreb 
b) Thailand (tilläggsnummer i Taric 8850): 
Awaji Sangyo (Thailand) Co. Ltd., Samutprakarn 
Thai Benkan Co. Ltd., Prapadaeng-Samutprakarn 
TTU Industrial Corp. Ltd., Bangkok 
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tull tillämpas. 
Artikel 2 
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en tillfällig antidumpningstull enligt förordning 
(EG) nr 2318/95 skall tas ut slutgiltigt och i sin helhet. 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar 
Ordförande 
13 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 83 slutli 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-CO-96-091-SV-C 
ISBN 92-78-00993-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
14