Yttrande från den Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning"

(2001/C 14/14)

Den 24 juli 2000 beslutade rådet i enlighet med artikel 137 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 3 oktober 2000. Föredragande var Giacomina Cassina och medföredragande var Soscha zu Eulenburg.

Vid sin 376:e plenarsession (sammanträdet den 19 oktober 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 99 röster för, 2 röster emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning (hädanefter kallat "programmet") härrör från det strategiska mål(1) för nästa decennium som fastställdes av Europeiska rådet i Lissabon.

1.2. Förslaget syftar till att skapa en dynamisk ram för samarbete mellan medlemsstaterna, som i sin tur har utarbetat eller kommer att utarbeta nationella handlingsplaner mot social utslagning. Syftet är dock att uppnå målet om "större social sammanhållning" på ett samordnat och solidariskt sätt, genom ökad kunskap om social utslagning och med utgångspunkt i gemensamma kriterier för analys och metoder.

1.3. Programmets mål är att öka förståelsen för social utslagning, få till stånd ett samarbete och ett ömsesidigt kunskapsutbyte inom ramen för de nationella handlingsplanerna och utveckla de berörda parternas förmåga att effektivt ta itu med social utslagning, särskilt genom nätverkssamarbete på EU-nivå.

1.4. De planerade åtgärderna delas in i följande områden:

- Analys av kännetecken, orsaker och utvecklingstendenser i fråga om social utslagning, insamling av jämförbar statistik, utarbetande av gemensamma metoder och temastudier.

- Samarbete kring politiska frågor och utbyte av information och goda lösningar, på basis av kvantitativa och kvalitativa indikatorer och utvärderingskriterier och med regelbunden uppföljning.

- Främjande av dialog med olika aktörer och stöd till EU-nätverk av frivilligorganisationer som är verksamma inom detta område.

1.5. Kommissionen ansvarar för genomförandet av programmet och för diskussionerna med berörda aktörer om de rapporter som krävs. Kommissionen skall också verka för att arbetet med att motverka social utslagning samordnas och integreras med den övriga politiken. Det bör även vara kommissionens uppgift att integrera alla berörda parter i arbetet och informera om vilka åtgärder som kan finansieras inom ramen för detta program.

1.6. Samtliga berörda samhällsgrupper och institutioner kommer att uppmanas att bidra till att göra programmet till en framgång.

1.7. Enligt förslaget kommer handlingsprogrammet att sträcka sig över en femårsperiod. De totala anslagen uppgår till 70 miljoner euro. Resurserna anslås till analys av social utslagning (27,6 miljoner), samarbete mellan medlemsstaterna och utbyte av information och goda lösningar (29,3 miljoner) och intressegruppernas deltagande i och bidrag till nätverkssamarbete på EU-nivå (13,1 miljoner).

1.8. När programmet genomförs är det viktigt att de vidtagna åtgärder stämmer överens sinsemellan samt kompletterar varandra och gemenskapens övriga politik, styrinstrument och åtgärder - framför allt verksamheten inom Europeiska socialfonden och Equal-programmet.

1.9. Samarbete bör även inledas med länderna inom EFTA och EES, de central- och östeuropeiska kandidatländerna, Turkiet, Malta och Cypern. Dessa länder omfattas också av programmet med stöd av befintliga (eller kommande) avtal.

1.10. Programmets rättsliga grund är artikel 137.2, andra och tredje stycket, i EG-fördraget, i kombination med artiklarna 2 och 136.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Europeiska rådet i Lissabon betonade att det är nödvändigt att modernisera den europeiska samhällsmodellen genom att investera i humankapital och bekämpa utslagning i samhället. Informationssamhället skall skapas för och av samtliga EU-medborgare. Prestationernas kvantitet och kvalitet blir lika viktiga i ett samhälle där social sammanhållning och bekämpning av fattigdomen främjas även genom samarbete på gemenskapsnivå. I stället för att försvagas kommer den europeiska konkurrenskraften att dra fördel av en rättvis och modern samhällsmodell. En bättre balans mellan ekonomisk utveckling och social sammanhållning kommer att utgöra ett särskilt trumfkort för EU gentemot omvärlden, vilket kommer att prägla EU:s bidrag och roll i internationella sammanhang.

2.2. Att åter göra social sammanhållning till en av EU:s främsta prioriteringar utgör således en avgörande vändpunkt som ger rättvisa åt arbetet med att prioritera en human utveckling. Detta bör ske genom en rad nya åtgärder, politiken bör omformuleras och vi måste dessutom ändra vårt beteende. Det handlar om demokratins grundvalar och ESK vill särskilt framhålla att Europeiska rådet i Lissabon på nytt underströk behovet av en nära koppling mellan kampen mot social utslagning och de grundläggande rättigheter som fastställts av FN och som anges i den reviderade sociala stadgan och snart även i det nya fördraget, förutsatt att stadgan för grundläggande rättigheter kan accepteras av samtliga medlemsstater.

2.3. ESK konstaterar att EU:s ekonomiska läge för närvarande är optimalt och att man nu för första gången på många år kan uppmärksamma den sociala och humana utvecklingen. EU:s regeringar har också gjort viktiga åtaganden i detta hänseende(2). Det är dessutom intressant att konstatera att man i företagarkretsar blir alltmer angelägen om att främja social sammanhållning, för att på så sätt trygga dagens utvecklingsstrategier och den kommande utvecklingen. Det är således mycket viktigt att vi på alla tänkbara sätt anstränger oss i kampen mot social utslagning och att vi ser till att dessa initiativ faktiskt innebär en ny chans för alla. ESK påminner om att kommissionen i sitt meddelande "Att bygga ett Europa för alla" (punkt 5.1.1) betonade att man bör "dra nytta av den förväntade ekonomiska tillväxten under det kommande årtiondet, och satsa på ett effektivt deltagande för alla, för att på lång sikt minska behovet av sociala transfereringar och den börda de medför, omstrukturera de offentliga utgifterna så att man frångår passiva transfereringar till förmån för aktiv investering och framsynt anpassning". I linje med detta synsätt bör kampen mot social utslagning särskilt handla om att ge arbetslösa och utslagna i samhället en fast grund att stå på. ESK betonar särskilt att arbetsmarknaden måste öppnas för dem som står utanför, genom att dagens krav sänks för vissa särskilt utsatta grupper (t.ex. personer med särskilt betungande familjesituation, funktionshindrade, lågutbildade, psykiskt sjuka och personer som avtjänat fängelsestraff). Att ha ett arbete är en nödvändig men inte alltid tillräcklig förutsättning för att man skall inkluderas i samhället. Kommittén framhåller därför att utslagningen måste motverkas genom specifika åtgärder som är inriktade på problemets kärna, så att man kan bryta den onda cirkel som innebär att fattigdom och utslagning går i arv. I detta sammanhang är det viktigt att framhålla socialförsäkringssystemens oersättliga roll, framför allt eftersom en nödsituation kan lösas genom att detta sociala skyddsnät garanterar en tillvaro på existensminimum (i form av bidrag, varor och tjänster). Det är särskilt viktigt att främja en integrationskultur som kan prägla de politiska, ekonomiska och sociala lösningar som väljs.

2.4. Vid en rad tillfällen har ESK i sina yttranden(3) uppmärksammat att hänsyn måste tas till den verklighet som råder i fråga om social utslagning och fattigdom genom politiska åtgärder och olika program. Det handlar om mycket komplicerade fenomen som inte går att analysera med förenklade metoder. Ännu mindre finns det några universallösningar - dessa tenderar ofta att förvärra de utslagnas situation. ESK uppskattar att kommissionen intar en försiktig hållning. Programmet är snarare en första metodgenomgång än ett verkligt program för att motverka utslagning. Kommittén beklagar att programmets innehåll och resurser begränsats i nuvarande utsträckning och att kommissionen inte drar största möjliga fördel av det gynnsamma klimat som skapats tack vare besluten i Lissabon, meddelandet "Att bygga ett Europa för alla" och nu senast den sociala dagordningen.

2.5. Programmet skulle också ha kunnat innehålla vissa prioriterade frågor för samarbete mellan medlemsstaterna. Åtgärderna för att motverka fattigdom och utslagning måste ha tydliga mål och problemen måste angripas ur ett helhetsperspektiv. Kommittén beklagar att programmets titel endast omnämner "social utslagning" och att man inte genomgående kopplar samman utslagning och fattigdom. Vi måste ta hänsyn till att problemet är mångfacetterat och samarbetet måste inledas på grundval av de kriterier man kommit överens om. ESK vill i detta sammanhang uppmärksamma att högnivågruppen för social trygghet i sin lägesrapport(4) - i vilken indikatorer fastställs för olika bedömningar - förslår att man först och främst analyserar följande faktorer: inkomst, sysselsättning, levnadsvillkor och komfort, konsumtion, risksituationer och socialt deltagande. ESK välkomnar denna metod, men anser att problemformuleringen både måste fördjupas och kompletteras. Analysen bör även omfatta den tidigare typbeskrivningen av utslagna personer och den typbeskrivning som kan bli följden av de nya riskerna i samhället.

2.5.1. ESK anser att prioriteringarna även måste omfatta åtgärder för att motverka nya former av utslagning, framför allt med hänsyn till kunskapssamhället (att inte ha den rätta kunskapen kan innebära en risk för marginalisering och att vara analfabet eller ha läs- och skrivsvårigheter efter avslutad skolgång kan innebära att man aldrig lyckas ta sig in i samhället). Man bör också uppmärksamma situationen för de personer som förblir låginkomsttagare (vid en olycka ökar risken för utslagning på grund av försämrade försörjningsmöjligheter), personer som har svårt att få arbete (och tvingas söka allt farligare, mindre kvalificerade eller sämre betalda arbeten), personer med anställningsförhållanden som innebär att de ofta går arbetslösa, migrerande personer (både invandrare från tredje land och personer som ständigt flyttar i sökandet efter inkomst), äldre arbetstagare och pensionärer med alltför låg pension. Denna riskanalys bör prioriteras såsom en förebyggande åtgärd och bör omfatta samtliga gemenskapsinstitutioner och medlemsstater.

2.6. ESK anser att den sociala utslagningens omfattning i EU, den framtida utvecklingen och risken för nya fall av utslagning föranleder en offensiv på åtminstone fyra områden:

- Prioriteringarna bör definieras på ett bättre och annorlunda sätt och även inbegripa föredömliga initiativ och nya, konkreta metoder, som bygger på åtgärder som utarbetats i samråd med de berörda aktörerna i nätverk (vilka utesluts i kommissionens förslag men kan inkluderas med stöd av artikel 137.2 i fördraget(5)).

- Kraftigt ökade anslag och en annan anslagsfördelning. Den föreslagna budgeten är alltför begränsad för att kunna täcka verksamheten ute på fältet, även om resurserna begränsas till metodologiskt föredömliga åtgärder eller till åtgärder som stärker integrationen i samhället utan risk för återfall.

- Målet om social sammanhållning måste integreras i gemenskapens övriga politik och beslut(6) (även makroekonomisk politik samt finans-, närings-, konkurrens- och jordbrukspolitik). Ett tillförlitligt granskningssystem bör införas för en förhandsbedömning av politiken. Kompletterande åtgärder bör föreslås i syfte att förhindra nya fall av utslagning. Politik och beslut som påverkar den sociala sammanhållningen skall konsekvensbedömas och lösningar skall föreslås när så krävs.

- Medlemsstaterna bör uppmanas att på ett tydligare sätt utarbeta planer för att motverka utslagning. Dessa planer bör redan i inledningsskedet innehålla en tidsplan samt kvantitativa och, framför allt, kvalitativa åtgärder för att utrota fattigdom.

2.6.1. De investeringar för att bekämpa utslagning som verkligen förändrar de utslagnas eller fattigas situation på ett påtagligt och varaktigt sätt är lönsamma investeringar, både socialt och ekonomiskt. ESK uppmanar därför Europaparlamentet att verka för att programmet ändras i denna riktning (stöd till konkreta åtgärder och nya metoder). Europaparlamentet anmodas också att som budgetmyndighet se över programmets anslagsnivå och resursfördelning.

2.7. Kommissionen betonar vikten av att åtgärderna är integrerade med eller kompletterar den övriga politiken och att största möjliga samordningsvinster skapas i förhållande till EU:s sysselsättningsstrategi, Europeiska socialfondens program och åtgärder samt strategin för att modernisera de sociala trygghetssystemen. ESK stöder detta synsätt men beklagar att programmet formulerats på ett relativt vagt och till och med missvisande sätt. Det bör klart framgå att man vid genomförandet av Europeiska socialfondens samtliga program bör kontrollera att dessa åtgärder ligger i linje med målet om social sammanhållning. Texten innehåller inga hänvisningar till högnivågruppen för social trygghet, trots att Europeiska rådet i Lissabon framhöll att arbetsgruppen skall involveras i rådets arbete med att fastställa målen för kampen mot utslagning(7) och trots att gruppens arbete, som omnämns i punkt 2.5, redan visat sig vara värdefullt.

2.8. ESK anser att följande aktörer skall omfattas av programmet: gemenskapens institutioner och organ, medlemsstaternas nationella, regionala och lokala förvaltningar, arbetsmarknadens parter och de frivilligorganisationer som arbetar med utslagna på alla nivåer. Kommittén anser dock att de utslagna och personer som lever i fattigdom också bör inbegripas i arbetet. Dessa grupper bör beredas möjlighet att själva organisera och delta i programmet. Kategorin av frivilligorganisationer omfattar underförstått organisationer bestående av de personer som berörs, hjälporganisationer samt föreningar som erbjuder socialhjälp. Två instanser är av avgörande betydelse för om programmet skall bli framgångsrikt: de nationella regeringarna, som bär det huvudsakliga ansvaret för att motverka utslagning, och organisationslivet i det civila samhället (arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer). Ansvaret för och möjligheten att inkludera andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå är av stor vikt. Om programmen skall bli framgångsrika krävs det effektiva mekanismer för deltagande. Kommissionen bör således vara öppen för fler deltagare i nätverken (och även för nya nätverk(8)). Därigenom kan man fastställa områden för nya åtgärder i kampen mot utslagning och fattigdom, framför allt när det gäller att skapa positiva miljöer som leder bort från en marginaliserad tillvaro.

2.9. I programmet läggs också tyngdvikten vid att skapa nätverk. ESK ställer sig positiv till detta men vill understryka att de nätverk som effektivt skall bekämpa utslagning måste bestå av en rad aktörer med olika uppgifter: det politiska styret på nationell, regional och lokal nivå, arbetsmarknadens parter, frivilligorganisationer, religiösa organisationer m.fl. I ett effektivt, mångformigt nätverk måste verksamheten vara inriktad på de gemensamma målen. Inom förvaltningarna måste man bli medveten om problemen, ta sitt ansvar och verka för ett samarbete (också med andra förvaltningsnivåer). Förvaltningarna måste därför visa prov på politisk flexibilitet och samtidigt se till att de tillgängliga resurserna förvaltas på bästa sätt. Det krävs mer än en enda politisk kraft för att man skall nå framgång i kampen mot social utslagning. Förvaltningarna måste mobilisera samtliga medborgare och framför allt inbegripa de utestängda i arbetet. ESK vill understryka att förvaltningarna på regional och lokal nivå spelar en avgörande roll, liksom det civila samhällets organisationer på samma nivåer. ESK önskar därför inleda ett samarbete med Regionkommittén inom ramen för detta program.

2.10. ESK anser att förfarandena för att delta i programmet måste vara tydliga, enkla och obyråkratiska. Detta borgar för ökad insyn, i motsats till en komplicerad handläggning. Samma tydliga och flexibla handläggning krävs när man utarbetar s.k. öppna metoder, vilka aldrig får begränsas till de beslutsfattande institutionerna utan att man dragit nytta av andra aktörers erfarenheter.

2.11. ESK underkänner de föreslagna åtgärderna. Kommittén anser liksom kommissionen att det är viktigt att man utarbetar gemensamma metoder samt samlar in och sprider tillförlitlig och jämförbar statistisk. ESK kan däremot inte acceptera att kommissionen fäster lika stor vikt vid "undersökningar" och "forskning". Anslagen till dessa områden är betydande (5,1 miljoner euro till tematiska undersökningar och 4,6 miljoner euro till expertarbete och särskilda undersökningar). Risken är stor att resurserna sprids till alltför många verksamhetsområden och att slutresultatet blir mycket blygsamt. ESK anser också att man bör kontrollera vilka undersökningar som redan utförts och bedöma deras kvalitet, innan man beslutar om ytterligare undersökningar.

2.11.1. I detta hänseende kommer Ekonomiska och sociala kommittén att i samarbete med Regionkommittén undersöka möjligheten att inrätta en observationsgrupp som länk för stöd och uppföljning. EU-nätverket för berörda frivilligorganisationer och Europaparlamentet bör även delta i arbetet. Denna instans skulle vara en löst sammansatt grupp bestående av framstående och kompetenta personer som utses i samråd mellan ESK, ReK, Europaparlamentet och EU-nätverket för berörda frivilligorganisationer. Dess uppdrag skulle kunna bestå i att

- koppla samman nätverken på europeisk, nationell och lokal nivå samt upprätta kontakter och samarbeta med nationella och regionala observationsgrupper(9),

- gå igenom de undersökningar och den forskning som finns om social utslagning och fattigdom,

- garantera en regelbunden uppföljning av programmet och samla in resultat och information,

- utvärdera initiativ och ta fram information om bästa praxis i syfte att sprida kunskapen till andra aktörer inom ramen för den ömsesidiga inlärningsprocessen,

- stödja en systematisk granskning av gemenskapens och medlemsstaternas politik, lagstiftning och åtgärder i syfte att garantera en överensstämmelse med målet om social sammanhållning,

- yttra sig om programmets utveckling.

3. Särskilda kommentarer

3.1. ESK anser att programmets titel också bör innehålla en hänvisning till fattigdom. Den nya titeln skulle kunna vara "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder för att motverka social utslagning och fattigdom genom att bygga ett Europa för alla".

3.2. I andra beaktandesatsen bör också Europarådets reviderade sociala stadga omnämnas.

3.3. ESK konstaterar med glädje att kommittén omnämns i tredje beaktandesatsen som en av de gemenskapsinstitutioner som anmodat gemenskapen att i större utsträckning motverka social utslagning.

3.4. ESK anser att artikel 1 bör ändras enligt följande: "Ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att tillsammans med övriga berörda aktörer samarbeta..."

3.5. I artikel 2.2 fastslås att kampen mot utslagning skall integreras i medlemsstaternas och gemenskapens övriga politik. ESK ställer sig mycket positiv till detta men beklagar att texten endast omfattar denna formulering och inte redogör för hur denna integrering skall ske. Integreringen av kampen mot utslagning i den övriga politiken bör göras till en huvuduppgift (en åtgärd som inte skulle kosta någonting, eftersom det endast handlar om de berörda aktörernas politiska vilja).

3.6. ESK anser att artikel 3 (Mål) bör formuleras om enligt följande:

"- Förbättra förståelsen för social utslagning och fattigdom, i syfte att nå fram till en gemensam definition av de kriterier och parametrar som skall tillämpas i arbetet för social sammanhållning.

- Samordna det politiska samarbetet och ömsesidiga lärandet inom ramen för de nationella handlingsplanerna och på grundval av gemensamma parametrar.

- Utveckla de berörda parternas - och även de berörda personernas - förmåga att verka för social sammanhållning genom föredömliga åtgärder och skapa nätverk på alla lämpliga nivåer.".

3.7. ESK anser att första strecksatsen i artikel 4 (Gemenskapsåtgärder) bör formuleras om enligt följande:

"- Definition av kriterier för att analysera de mångfacetterade orsakerna, processerna och utvecklingstendenserna när det gäller social utslagning...".

ESK föreslår också att en strecksats läggs till i slutet av artikel 4:

"- Direkt stöd till föredömliga initiativ och metoder som bygger på samordning mellan nätverk av olika instanser och samhällsaktörer och som kan innebära nya lösningar på problemen med utslagning, framför allt när det gäller att stärka de personer som tagit sig in i samhället, förhindra återfall och ge utslagna en ny chans.".

3.8. ESK föreslår att man lägger till en ny artikel 5.3 om inrättandet av en observationsgrupp som länk för stöd och uppföljning, på grundval av det förslag som presenteras i punkt 2.11.1.

3.9. Artikel 6 (Finansiering): ESK efterlyser ökade anslag, i synnerhet om programmet skall omfatta stöd till olika slags verksamhet och nya, konkreta arbetsmetoder.

3.10. Artikel 7 (Kommitté): ESK noterar att det rör sig om en förvaltningskommitté och förstår inte varför denna kommitté skall rådfrågas om "den årliga arbetsplanen för genomförandet av programmets åtgärder och kommissionens förslag till urvalskriterier vid beviljande av ekonomiskt bidrag" (artikel 7.3, tredje strecksatsen). Arbetet med urvalskriterier är mycket känsligt och innebär en politisk tolkning av programmet och dess mål. Det vore bättre om detta uppdrag ges till Kommittén för social trygghet, som skall definiera kriterier och mål för arbetet med att motverka utslagning i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets toppmöte i Lissabon. I vilket fall som helst bör den roll som Kommittén för social trygghet spelar i samband med genomförandet av programmet uttryckligen omnämnas.

3.11. Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna garantera att verksamheten inom en rad områden, vilka omnämns i artikel 8.1, ligger i linje med programmet för att motverka social utslagning. ESK ställer sig positiv till detta men anmodar kommissionen att även inkludera andra politikområden, t.ex. finanspolitik, ekonomisk politik, penningpolitik, konkurrenspolitik, konsumentskydd och jordbrukspolitik.

3.12. ESK välkomnar att programmet även är öppet för kandidatländerna enligt artikel 9 (EFTA-/EES-ländernas, de associerade central- och östeuropeiska ländernas, Cyperns, Maltas och Turkiets deltagande). Kommittén understryker dock att man bör samråda med dessa länder och ingående analysera hur den sociala utslagningen och de framtida tendenserna ser ut i kandidatländerna. Kandidatländernas strategier inför EU-medlemskapet bör också omfatta bestämmelser om en rad stödåtgärder - och ekonomiska bidrag - i syfte att motverka social utslagning på ett effektivt sätt, framför allt genom att främja en modernisering och förbättring av kandidatländernas socialförsäkringssystem.

3.13. I fråga om artikel 10 (Övervakning och utvärdering) undrar ESK om det är nödvändigt att invänta det tredje årets utgång innan en första utvärdering görs. ESK anser att kommissionen skulle kunna utarbeta en interimsrapport efter exempelvis två år, så att man kan anpassa åtgärderna under programperiodens andra hälft. ESK vill framhålla att kommittén är beredd att till fullo stödja gemenskapen i arbetet med att följa upp och utvärdera programmet och förväntar sig samtidigt att kommissionen remitterar denna rapport till kommittén för yttrande.

Bryssel den 19 oktober 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) "Unionen har i dag fastställt ett nytt strategiskt mål för nästa decennium, nämligen att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning." (Europeiska rådet i Lissabon, ordförandeskapets slutsatser, punkt 5). "Antalet personer i unionen som lever under fattigdomsgränsen och är socialt utslagna är oacceptabelt." (Europeiska rådet i Lissabon, ordförandeskapets slutsatser, punkt 32).

(2) Jfr. Köpenhamn och Köpenhamn+5.

(3) Se i synnerhet yttrandet "Fattigdomens och den sociala utslagningens kostnader i Europa" (föredragande: Burnel), EGT 98/C 284/07.

(4) Lägesrapport från högnivågruppen för social trygghet - Bryssel den 18 maj 2000 nr 8634/00.

(5) "Programmet skall inte delfinansiera mikroprojekt på gräsrotsnivå vars mål är att ta itu med social utslagning på lokal, regional och nationell nivå och att direkt gynna de utslagna." (programmets motivering, punkt 5).

(6) Vilket för övrigt framhålls i meddelandet "Att bygga ett Europa för alla", punkterna 2.4 och 5.1, KOM(2000) 79 slutlig.

(7) Ordförandeskapets slutsatser, punkt 32.

(8) Till skillnad mot vad som anges i bilagans punkt 3.1.

(9) Det är särskilt viktigt att utnyttja erfarenheterna från de övervakningskommittéer som följer utvecklingen efter Köpenhamn.