med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

(1)Enligt artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen föreskrivs det att ska unionen utforma och föra en gemensam politik och vidta åtgärder samt verka för att säkerställa en hög grad av samarbete förbättra samarbetet inom alla områden för internationella förbindelser, för att bland annat främja integreringen av alla länder i världsekonomin, även genom gradvis avskaffande av restriktioner för internationell handel.

(2)Enligt artikel 206 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördragetska unionen, genom att upprätta en tullunion, i enlighet med sina gemensamma intressen bidra till en harmonisk utveckling av världshandeln, en gradvis avveckling av restriktionerna i den internationella handeln och i utländska direktinvesteringar samt en sänkning av tullmurarna och andra åtgärder.

(3)Enligt artikel 26 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt EUF-fördragetska unionen besluta om åtgärder i syfte att upprätta den inre marknaden eller säkerställa dess funktion, och den inre marknaden ska omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs i enlighet med bestämmelserna i fördragen.

(4)Enligt artikel III:8 i Allmänna tull- och handelsavtalet från 1994 och artikel XIII i Allmänna tjänstehandelsavtalet utesluts offentlig upphandling från huvuddelen av de multilaterala reglerna inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) .

(5)Det reviderade plurilaterala WTO-avtalet om offentlig upphandling ger unionens företag endast begränsat tillträde till marknaderna för offentlig upphandling i tredjeländer, och gäller bara ett begränsat antal WTO-medlemmar som är parter i avtalet. Det reviderade avtalet om offentlig upphandling ingicks av unionen i december 2013.

(56)Inom ramen för WTO och genom dess bilaterala förbindelser förespråkar unionen ett ambitiöst öppnande av unionens och dess handelspartners internationella marknader för offentlig upphandling, i en anda av ömsesidighet och gemensam nytta.

(7)Om det berörda landet är part i WTO-avtalet om offentlig upphandling eller har ingått ett handelsavtal med EU med bestämmelser om offentlig upphandling, bör kommissionen följa samrådsmekanismerna och/eller tvistlösningsförfarandena enligt det avtalet, om det restriktiva bruket rör upphandling som omfattas av det landets åtaganden om marknadstillträde för unionen.

(68)Många tredjeländer är motvilliga till att öppna sina upphandlings- och koncessions marknader för internationell konkurrens eller till att öppna dessa marknader mer än vad de redan har gjort. Unionens ekonomiska aktörer möts därför av restriktivt upphandlingsbruk från många av unionens handelspartners sida. Detta restriktiva upphandlingsbruk leder till att omfattande affärsmöjligheter går förlorade.

(79) Endast ett fåtal bestämmelser om den externa dimensionen av unionens politik för offentlig upphandling återfinns i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 direktiv 2014/25/EU av den 26 februari 2014 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster respektive Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster . Det gäller särskilt artiklarna 5885 och 5986 i direktiv 2004/17/EG. Dessa bestämmelser har emellertid bara ett begränsat tillämpningsområde och i avsaknad av riktlinjer tillämpas de inte så ofta av upphandlande myndigheter/enheterdue to a lack of guidance they are not much applied by contracting entities bör ersättas med nya.

(8)Enligt artikel 207 i EUF-fördraget ska den gemensamma handelspolitiken för offentlig upphandling grunda sig på enhetliga principer.

(110)I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 fastställs regler och förfaranden i syfte att säkerställa unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal som ingåtts av unionen. Det finns inga regler och förfaranden för behandlingen av varor och tjänster som inte omfattas av sådana internationella avtal.

(911)För att rättslig klarhet ska råda för ekonomiska aktörer, och upphandlande myndigheter och upphandlande /enheter i unionen och tredjeländer, bör EU:s rättsordning återspegla de internationella åtaganden om marknadstillträde som unionen har ingått gentemot tredjeländer inom offentlig upphandling och koncessioner. Det skulle säkerställa att de faktiskt tillämpas. Kommissionen bör utfärda riktlinjer om hur Europeiska unionens gällande internationella åtaganden om marknadstillträde ska tillämpas. Riktlinjerna bör uppdateras regelbundet och erbjuda praktisk information.

(102)Inom hela Europeiska unionen krävs det en harmoniseringFör att förbättra tillträdet för unionens EU:s ekonomiska aktörer till vissa tredjeländers upphandlingsmarknader och koncessionsmarknader som skyddas av restriktiva och diskriminerandeupphandlingsåtgärder eller metoder och för att upprätthålla lika konkurrensvillkor på EU:s den inre mMarknaden krävs det en hänvisning till de regler om icke-förmånsberättigande ursprung som fastställts i EU:s tullagstiftning, så att upphandlande myndigheter och upphandlande enheter vet huruvida tredjeländers varor och tjänster behandlas varor och tjänster inte omfattas av unionens internationella åtaganden.

(113)Ursprungsregler bör därför fastställas, så att upphandlande myndigheter/enheter kan veta om varor och tjänster omfattas av Europeiska unionens internationella åtaganden. En varas ursprung bör fastställas i enlighet med artiklarna 22–26 i rådets förordning (EEG) nr 2913/1992, Europaparlamentets och rådets förordning av den 12 oktober om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. Enligt den förordningen ska varor som i sin helhet har framställts inom unionen anses vara unionsvaror. Varor vars tillverkning skett inom ett eller flera tredjeländer ska anses ha sitt ursprung i det land där de genomgick sin sista väsentliga och ekonomiskt berättigade bearbetning eller behandling på ett företag utrustat för det ändamålet och som resulterade i tillverkningen av en ny produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverkningen.

(14)En tjänsts ursprung bör fastställas med utgångspunkt från var den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den har sitt ursprung. Riktlinjerna enligt skäl 9 bör avse den praktiska tillämpningen av ursprungsreglerna.

(15)Mot bakgrund av unionens övergripande politiska mål att främja den ekonomiska tillväxten i utvecklingsländer och deras integration i den globala värdekedjan, vilket utgör grunden för unionens upprättande av ett allmänt preferenssystem enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012, bör denna förordning inte tillämpas för anbudsförfaranden där mer än 50 % av anbudets totala värde utgörs av varor och tjänster som i enlighet med unionens regler om icke-förmånsberättigande ursprung har sitt ursprung i minst utvecklade länder som omfattas av ordningen ”Allt utom vapen” eller i utvecklingsländer som anses vara sårbara på grund av bristande diversifiering och otillräcklig integration i det internationella handelssystemet enligt bilagorna IV och VII till förordning (EU) nr 978/2012.