Slutsatser från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om skydd av barn inom idrotten

(2019/C 419/01)

RÅDET OCH FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR, FÖRSAMLADE I RÅDET,

KONSTATERAR FÖLJANDE:

1. Att barn skyddas inom idrotten är en förutsättning för att de ska kunna uppskatta idrott som en hobby och växa som idrottare. En aktiv livsstil bör också anammas redan under barndomen. Att utöva idrott i tidig ålder kan stärka medborgarnas hälsa, välbefinnande, arbetsförmåga och sociala delaktighet på lång sikt samt bidra till att de utvecklar kompetens, färdigheter och kunskap och blir aktiva medborgare.

2. Artikel 19.1 i FN:s barnkonvention utgör grunden för den rättsliga ramen för skydd av barn (1). I EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna erkänns dessutom att barn har rätt till det skydd och den omvårdnad som behövs för deras välfärd. Enligt artikel 165 i EUF-fördraget är skydd av idrottsutövarnas fysiska och moraliska integritet, särskilt när det gäller de yngsta utövarna, ett sätt att utveckla idrottens europeiska dimension och därför ett specifikt mål för unionens insatser på idrottsområdet.

3. Skydd av barn inom idrotten bör i stora drag tolkas som att alla barn ska skyddas från skada, övergrepp, våld, utnyttjande och bristande omsorg. Detta skydd omfattar en rad åtgärder som bidrar till att säkerställa att alla barn som idrottar får goda erfarenheter.

4. Medlemsstaterna har konstaterat att en trygg miljö är en förutsättning för att öka barns fysiska aktivitet och har under de senaste åren vidtagit flera konkreta åtgärder för att göra idrottsverksamheten tryggare för barn, t.ex. genom att förbättra lagstiftningen och utforma riktade projekt.

5. På EU-nivå har medlemsstaterna utbytt god praxis och olika projekt har finansierats genom Erasmus+ och programmet för rättigheter, jämlikhet och medborgarskap. Arbetet och insatserna i detta sammanhang behöver emellertid stärkas.

ANSER FÖLJANDE:

6. Medlemsstaterna bör fortsätta att spela en nyckelroll i den strategiska utvecklingen av politiken och säkerställa att det finns en lämplig rättslig och politisk ram för att skydda barn, inbegripet inom idrotten.

7. Hållbara resultat på detta område kräver ett nära samarbete med statliga och icke-statliga organisationer på samtliga nivåer. Programmet Erasmus+ och andra EU-finansieringsinstrument kan tillföra ytterligare medel för att främja projekt och andra initiativ för att skydda barn inom idrotten.

8. För att man ska kunna utarbeta åtgärder för att skydda barn inom idrotten krävs samarbete med olika sektorer – utbildning, hälso- och sjukvård, socialtjänst, rättsväsende, brottsbekämpning och ungdomsfrågor med flera. Det krävs också engagemang från olika aktörer, bland annat skolor, idrottsorganisationer och idrottsklubbar, familjer, läkare, tränare, lärare, idrottsledare och yrkeskollegor.

9. De politiska riktlinjer som har utarbetats av internationella organisationer för att kartlägga, förebygga och åtgärda problem som rör skydd av barn inom idrotten bör spridas, genomföras och övervakas mer effektivt (2).

UPPMANAR MEDLEMSSTATERNA ATT, PÅ LÄMPLIG NIVÅ OCH I ENLIGHET MED SUBSIDIARITETSPRINCIPEN, GÖRA FÖLJANDE:

10. Säkerställa att det finns en lämplig rättslig och politisk ram, inbegripet förebyggande positiva åtgärder samt påföljdsförfaranden när så är lämpligt, som understödjer utvecklingen av övergripande praktiska åtgärder som är utformade för att hantera frågan om skydd av barn inom idrotten.

11. Överväga att införa och stärka åtgärder för att öka medvetenheten samt åtgärder för grundutbildning och fortbildning (t.ex. politiska riktlinjer, utbildningsverktyg, uppförandekoder, kampanjer och utbyte av bästa praxis och erfarenheter) som riktar sig till barn, familjer, idrottsorganisationer, frivilligarbetare, tränare, instruktörer, lärare och ungdomsledare som arbetar med barn inom idrott, i syfte att förebygga såväl fysiskt som psykiskt våld och övergrepp.

12. Samarbeta med idrottsorganisationer för att utarbeta åtgärder för att skydda barn inom idrotten, såsom utbildningsprogram, uppförandekoder, övervakning, riktlinjer och förfaranden för att förebygga våld och övergrepp, inbegripet systematiska kontroller av idrottspersonals och frivilligarbetares belastningsregister (3) när så är lämpligt, och för att hantera anklagelser, genomföra lämpliga uppföljningar och ge barn nödvändigt stöd.

13. Se över möjliga åtgärder när det gäller beviljandet av offentliga medel på grundval av organisationers åtagande om att genomföra åtgärder för att skydda barn inom idrotten.

14. Inrätta kommunikationskanaler och rapporteringsmekanismer som kan användas av barn som är med om våld och/eller övergrepp och av människor som blir vittne till detta, samt öka medvetenheten om och optimera befintliga kanaler och mekanismer. Dessa verktyg kan inbegripa hjälptelefoner, chattar och webbplatser.

UPPMANAR MEDLEMSSTATERNA OCH KOMMISSIONEN ATT, INOM SINA RESPEKTIVE BEHÖRIGHETSOMRÅDEN, GÖRA FÖLJANDE:

15. Där så är möjligt och i enlighet med EU:s lagstiftning och nationell lagstiftning samla in och utbyta uppgifter om våld och övergrepp mot barn och främja användningen av övervakningsinstrument som syftar till att bedöma förekomsten av alla typer av potentiella hot mot skyddet av barn inom idrotten samt övervaka att relevant politik och relevanta förfaranden genomförs effektivt.

16. Stödja, främja och sprida studier och publikationer om skydd av barn inom idrotten.

17. Främja utbytet – särskilt mellan idrottsorganisationer och nationella myndigheter – av bästa praxis om skyddsåtgärder, bland annat förebyggande åtgärder för skydd mot sexuellt våld och sexuella övergrepp, om främjande av ett tolerant och respektfullt beteende inom idrotten samt om strategier mot mobbning.

18. Främja samarbetet med internationella statliga och icke-statliga organisationer som Europarådet och Unicef.

UPPMANAR IDROTTSRÖRELSEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

19. Se till att barn är och känner sig trygga inom idrotten och att de hörs och behandlas rättvist och respektfullt så att de får hjälp att bygga upp en sund självkänsla, när så är lämpligt i samarbete med medlemsstaterna.

20. Se till att man i tävlingssammanhang, när så är lämpligt, tar hänsyn till barnens tillväxtfaser och skillnader mellan könen.

21. Genomföra lämpliga förfaranden i fråga om skyddsåtgärder för att förebygga risken att barn skadas, både fysiskt och psykiskt.

22. Utforma utbildning och tydliga riktlinjer och bestämmelser för att se till att idrottsorganisationer hanterar frågor som rör skyddet av barn på ett effektivt sätt, och vidta åtgärder, som att exempelvis utse en oberoende ombudsman med tystnadsplikt som kontaktperson för barn som utsätts för våld och/eller övergrepp inom idrotten.

23. När så är lämpligt genomföra säkerhetsprövningar, även vid gränsöverskridande rörlighet, av idrottsanställda och frivilligarbetare som arbetar med barn, i enlighet med relevanta rättsliga ramar.

24. Samarbeta med brottsbekämpande myndigheter, organ och organisationer med ansvar för skydd av barn, särskilt för att stödja barnoffer.

(1) ”Konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, administrativa, sociala och utbildningsmässiga åtgärder för att skydda barnet mot alla former av fysiskt eller psykiskt våld, skada eller övergrepp, vanvård eller försumlig behandling, misshandel eller utnyttjande, inklusive sexuella övergrepp, medan barnet är i föräldrarnas eller den ena förälderns, vårdnadshavarens eller annan persons vård.”

(2) Till exempel International Safeguards for Children in Sport från Unicef (2016), rekommendationerna om barnskydd från International Alliance for Youth Sports, Start to talk-initiativet från Europarådet och IOK:s ramverk Safeguarding Athletes from Harassment and Abuse in Sport.

(3) Direktiv 2011/93/EU om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi, i synnerhet artikel 10.