EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.12.2011 
SEK(2011) 1470 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om inrättande av ett finansieringsi nstrument för utvecklingssamarbete 
{KOM(2011) 840 slutlig} 
{SEK(2011) 1469 slutlig}  
 
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Fattigdom är fortfarande ett stort problem i utvecklingsländer. Kampen mot fattigdom har i 
många stycken varit framgångsrik, men de flesta  utvecklingsländer har halkat efter i sina 
ansträngningar att uppnå millenniemålen och har heller inte lyckats uppnå en hållbar utveckling. Dessutom är de globala utmaningarna fortfa rande betydande, och utvecklingsländerna har 
drabbats hårt av de senaste årens serie av ekonomiska kriser, som har lett till social och 
ekonomisk instabilitet, påtvingad migration, osäker  livsmedelsförsörjning och ökad sårbarhet för 
yttre chocker. Det står allt klarare att miljö- oc h naturresurserna är avgörande för att skapa en 
hållbar ekonomisk tillväxt och bekämpa fattigdo m. Dessutom förvärrar klimatförändringen en 
redan instabil situation och risk erar att omintetgöra framsteg som redan uppnåtts om inte rätt 
åtgärder vidtas. EU har som fortsatt åtagande att hjälpa utvecklingsländerna minska och som 
slutmål utplåna fattigdom. 
För att nå detta mål inrättades ett finansierings instrument för utvecklingssamarbete för perioden 
2007–2013 med det främsta och övergripande målet att utrota fattigdomen i partnerländer och partnerregioner. Tillsammans med Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och Europeiska 
grannskaps- och partnerskapsinst rumentet är det ett av EU:s viktigaste instrument för att 
tillhandahålla utvecklingsbistånd ti ll länder utanför Europa. Instru mentet innehåller följande tre 
kategorier av program: i) bilaterala och regiona la geografiska program som omfattar samarbete 
med Asien, Latinamerika, Centralasien, Mellanöst ern och Sydafrika, ii) tematiska program som 
omfattar investeringar i människor, miljö och hållb ar förvaltning av naturresurser, icke-statliga 
aktörer och lokala myndigheter i utvecklingspr ocessen, tryggad livsmedelsförsörjning samt 
migration och asyl samt iii)  socker och stödåtgärder. 
På grund av nya utmaningar i kombination med prioriteringarna enligt Europa 2020-strategin 
föreslår kommissionen i sitt kommande meddelande Att göra EU:s utvecklings politik effektivare: 
en agenda för förändring  att EU:s utvecklingspolitik ses öve r och anpassas. De olika översyner 
som genomförts har också belyst ett antal brister i instrumentet, samtidigt som dess övergripande 
mervärde och bidrag till uppnåendet av millenniem ålen erkänns. På grundval av uppgifterna ovan 
har följande problem med den gällande förordningen om fi nansieringsinstrument för 
utvecklingssamarbete påvisats: 
(1) Instrumentet beaktar inte helt de sena ste tendenserna vad gäller målen för EU:s 
utvecklingspolitik. 
(2) Världen har förändrats sedan 2007 och ett antal av inst rumentets nuvarande 
stödmottagare har blivit nya världsmakter och är själva givare. Instrumentet gör inte 
tillräcklig åtskillnad mellan stödmottagarna när det gäller ekonomiska och sociala skillnader mellan och inom partnerländer. 
(3) Instrumentet tar inte tillräcklig hänsyn till partnerländernas framsteg när det gäller 
demokratisering och respekt för de grundläggande mänskliga rättigheterna. 
(4) Det har visat sig att nuvarande instrument för externt bistånd har en struktur som gör det 
svårt att stödja initiativ som omfattar flera regioner eller hela kontinenter, bland annat 
vid genomförandet av den gemensam ma strategin för EU-Afrika. 
 
SV 3   SV (5) De tematiska programmen är inte tillräckligt flexibla och alltför fragmenterade för att 
kunna sättas in vid den senaste tidens globala kriser eller efter inte rnationella åtaganden 
som görs på högsta politiska nivå.  
(6) Det nuvarande instrumentet ta r inte i tillräcklig grad upp de specifika behoven hos 
länder i krissituationer, i efterkrissituationer el ler i instabila situatione r, vilket innebär att 
en snabb EU-respons när en situation utvecklas snabbt inte alltid är möjlig. 
(7) Instrumentet lider av en generell brist på fl exibilitet eftersom det inte medger att medel 
utanför de programplanerade anslagen a nvänds för att tillgodose oförutsedda behov. 
(8) Den nuvarande programplaneringsprocessen fö r instrumentet är alltför komplex och 
oflexibel. Den tillåter t.ex. inte att EU-pr ogrammeringscykeln och strategin anpassas till 
partnernas och främjar inte heller i tillr äcklig utsträckning gemensam programplanering 
med medlemsstaterna, vilket krävs enligt bist åndseffektivitetsagendan. Instrumentet ger 
inte en tillräcklig rä ttslig grund för innovativa åtgärder fö r utbetalning av bistånd, t.ex. 
blandning av låne- och bidragsbaserat st öd eller offentlig-privata partnerskap. 
2. SUBSIDIARITETSANALYS  
I egenskap av världens största bidragsgivare st år EU och medlemsstaterna för mer än hälften 
(56 %) av det globala biståndet till utvecklin gsländerna. EU tillhandahåller stöd till världens 
fattigaste i över 150 länder över hela världen oc h har som åtagande att millenniemålen ska 
uppnås i tid, före utgången av 2015. Bara det o fficiella bistånd so m förvaltas av EU-
kommissionen står för ca 20 % av det sammanlagda  EU-biståndet hittills. EU har en unik neutral 
och opartisk ställning när det gäller yttre insa tser på medlemsstaternas vägnar och gemensamt 
med dem, vilket ger ökad trovä rdighet i länder där EU bedriver  biståndsverksamhet. Med 27 
medlemsstater som handlar enligt en gemensam politik och strategi har EU den kritiska massa som gör att den kan möta de globala utmaninga rna, bland annat att nå millenniemålen.  
3. S
YFTET MED EU: S INITIATIV  
De allmänna målen för efterföljaren till finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete 
kommer även i fortsättningen att vara inriktade på att i) minska och på lång sikt utrota fattigdom i 
partnerländer och partnerregioner samt på att ii) främja demokrat i, rättsstatsprincipen, mänskliga 
rättigheter och god samhällsst yrning. I linje med den föreslagna översynen av EU:s 
utvecklingspolitik tillkommer ett tredje allmänt mål: iii) stöd till tillväxtinriktad utveckling som 
kommer alla till godo. 
Efterföljaren till finansierings instrumentet för utvecklingssama rbete kommer att bygga på det 
nuvarande instrumentet, som har visat sig vara ett relevant bidrag till fattigdomsbekämpningen 
och på lång sikt till att utrota  fattigdom, men med hänsyn till  att de problem som beskrivs i 
avsnitt 1 kommer att beaktas.  
4. ALTERNATIV  
Finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete bi behålls utan ändring är det första alternativ 
som övervägts (alternativ 1 = ingen förändring). 
 
SV 4   SV Alternativ 2 (ändring av förordningen om fina nsieringsinstrumentet fö r utvecklingssamarbete) 
innebär att två alternativa scenarier jämf ördes med att inga åtgärder vidtas:  
• Anpassa instrumentets mål till de nya trende rna i EU:s utvecklingspolitik, med hänsyn 
till den ökade betoningen av utvecklingspolit iken i Lissabonfördraget och de senaste 
trenderna när det gälle r utvecklingspolitik. 
• Säkra en påtaglig differentiering genom fokus  på EU-samarbete om ett begränsat antal 
länder, med differentiering genom de tilldel ade beloppen och ändri ng av typen av stöd 
enligt en fördefinierad uppsättning kriterier. 
• Stärka inslaget av god samhällsstyrni ng, demokrati, mänskliga rättigheter och 
rättsstatsprincipen i mekanismen för tilldelning av medel.  
• Inrätta ett panafrikanskt pr ogram inom ramen för fina nsieringsinstrumentet för 
utvecklingssamarbete: 
• Öka flexibiliteten och minska fragmenteri ngen av de tematiska programmen genom att 
minska antalet program. 
• Tillåta en flexiblare (om)programplaneringsprocess, specialanpassade särskilda 
översyner och särskilda genomförandeförfar anden för länder i krissituationer, i 
efterkrissituationer eller instabila situationer.  
• Införa ytterligare flexibilitet för tilldelni ngen av medel inom fina nsieringsinstrumentet 
för utvecklingssamarbete genom nya mekanismer, t.ex. reservmedel utanför de 
programplanerade anslagen. 
• Göra programplaneringsprocessen enklare och mer flexibel för att underlätta gemensam 
planering och anpassning till partnerl ändernas programplaneringscykel. 
5. KONSEKVENSBEDÖMNING  
Alternativ 1: fortsatt oförändrat läge, vilket inte skulle lösa de pr oblem som föreligger enligt 
tidigare erfarenheter och som tas upp i avsnitt 1.  
Alternativ 2: ytterligare utveck ling av finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, vilket 
skulle tillåta  
• anpassning av det efterföljande instrument ets mål till de nya trenderna inom EU:s 
utvecklingspolitik, 
• tillämpning av en tydlig differentiering me llan partnerländerna för en effektivare 
fattigdomsbekämpning, bättre hävstångsverkan och större verkningar av EU-biståndet 
där det bäst behövs, 
 
SV 5   SV • ökad betoning på god samhällsstyrning, de mokrati, mänskliga rättigheter och 
rättsstatsprincipen för EU-biståndet för at t säkra ett effektivar e samarbete och en 
intensivare dialog med partne rländerna om dessa värden, 
• ett effektivare genomförande av den gemensamma  strategin för EU-Afrika, vilket skulle 
bidra till att EU:s polit iska mål uppnås på den afrikanska kontinenten, 
• rationalisering av de tematiska programmen fö r att ge den flexibilitet som krävs för att 
EU ska kunna reagera snabbt på globala utmaningar, 
• införande av flexibla mekanismer för a tt underlätta en effek tivare EU-respons på 
situationer som utvecklas snabbt i länder i krissituationer, i efterkrissituationer eller i 
instabila situationer, 
• ökning av flexibiliteten vid tilldelning av medel för att svara upp mot situationens 
utveckling på den yttre arenan på grund av politiska omständighete r, kriser eller nya 
utmaningar, och 
• effektivisering av EU-biståndet genom att programplaneringen och genomförandet av 
förfaranden görs enklare och mer flexibla så  att gemensam planering och anpassning till 
partnerländernas programplaneringscykler blir möjlig samt främjande av innovativa 
åtgärder för utbetalning av stöd. 
6. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Det första alternativet skulle innebära att EU inte kan uppfylla de mål som beskrivs i punkt 3. 
Enligt det andra alte rnativet är underalternativ B att föredr a framför underalternativ A för varje 
särskilt mål, eftersom det innebär att påvisade problem tacklas och svarar bättre mot de mål som 
definieras i avsnitt 3. Detta medger att den ä ndrade inriktningen för EU :s utvecklingspolitik 
införlivas i efterföljaren till finansieringsin strumentet för utveckli ngssamarbete, vilket 
effektiviserar EU-biståndet och ökar dess verkningar i utvecklingsländerna. 
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Förordningen om finansieringsinstrumentet fö r utvecklingssamarbete är en bemyndigande-
förordning som fastställer väsent liga beståndsdelar i och grunden för EU:s insatser. De exakta 
åtgärderna definieras i den fleråriga programpl aneringen och de årliga handlingsprogram där de 
verksamheter som ska bedrivas av EU beskrivs närmare, med angivande av målen för åtgärderna 
och de förväntade resultaten. Specifika indika torer fastställs vid den tidpunkten, med hänsyn till 
varje åtgärds särskilda egenskaper. 
De internationellt överenskomna målen och indikatorerna för millenniemålen och 
klimatförändringen är redan kända. För det övergripande målet att minska och på lång sikt utrota fattigdomen i partnerländer och partnerregioner  kan t.ex. indikatorerna för millenniemål 1 
användas. 
 
SV 6   SV Utgifter som främjar klimatåtgä rder, energieffektivitet eller s kydd och hållbar förvaltning av 
biologisk mångfald och ekosys tem kommer att spåras basera t på den fastställda OECD-
metodiken (”Riomarkörer”).