[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 18.8.2008

KOM(2008) 523 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om avslutande av översynen avseende en ny exportör av rådets förordning (EG) nr 1659/2005 beträffande införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund |

Motiv och syfte Detta förslag gäller tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005 (nedan kallad grundförordningen). |

Allmän bakgrund Detta förslag läggs fram som ett led i tillämpningen av grundförordningen och är resultatet av en undersökning som utförts enligt de materiella och formella krav som beskrivs i grundförordningen. |

Gällande bestämmelser Rådets förordning (EG) nr 1659/2005 beträffande införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. |

Samråd med berörda parter och konsekvensanalys |

Samråd med berörda parter |

De parter som berörs av förfarandet har under undersökningen getts möjlighet att försvara sina intressen, i överensstämmelse med bestämmelserna i grundförordningen. |

Extern experthjälp |

Någon extern experthjälp har inte behövts. |

Konsekvensanalys Detta förslag är ett resultat av tillämpningen av grundförordningen. Grundförordningen innehåller inga krav på en allmän konsekvensanalys. Den innehåller däremot en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. |

Rättsliga aspekter |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Den 21 december 2007 inledde kommissionen en översyn avseende en ny exportör när det gäller de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Kina. Vid undersökningen bekräftades att den sökande faktiskt är en ny exportör, men att denne inte samarbetade fullt ut eftersom den sökande inte i tillräckligt god tid informerat om att det fanns två närstående företag. Informationen om dessa företag framkom inte förrän vid ett senare skede i undersökningen och kommissionen fick därför inte tillfälle att kontrollera uppgifterna. Ett av dessa företag sålde vissa tegelstenar av magnesia och det andra var en framtida tillverkare av vissa tegelstenar av magnesia. Det var därför inte möjligt att bedöma om den sökande uppfyller villkoren för att bevilja en individuell tullsats. Mot bakgrund av detta bör den övriga tull som fastställdes vid den ursprungliga undersökningen fortfarande gälla för den sökande. Därför föreslås det att rådet antar det bifogade förslaget till förordning för att avsluta frågan utan ändringar av den ursprungliga undersökningen. |

Rättslig grund Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005. |

Subsidiaritetsprincipen Förslaget omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet. Subsidiaritetsprincipen gäller därför inte. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för nationella beslut. Det är i det här fallet inte tillämpligt att lämna uppgifter om hur det ekonomiska eller administrativa ansvar som åläggs gemenskapen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt begränsas och står i proportion till det mål som ska uppnås. |

Val av regleringsform |

Föreslagen regleringsform: förordning. |

Andra regleringsformer skulle inte vara lämpliga, eftersom det inte föreskrivs några alternativ i grundförordningen. |

Budgetkonsekvenser |

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

1. Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om avslutande av översynen avseende en ny exportör av rådets förordning (EG) nr 1659/2005 beträffande införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[1] (nedan kallad grundförordningen ), särskilt artiklarna 9.4 och 11.4,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

2. FÖRFARANDE

3. Gällande åtgärder

4. Genom förordning (EG) nr 1659/2005[2] (nedan kallad den ursprungliga förordningen ) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina. Åtgärderna består av en värdetullsats på 39,9 %, med undantag för sex företag som särskilt anges i den ursprungliga förordningen, för vilka individuella tullsatser gäller.

5. Begäran om översyn

6. Sedan slutgiltiga åtgärder införts mottog kommissionen från en kinesisk exporterande tillverkare, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (nedan kallad den sökande ), en ansökan om att inleda en översyn avseende en ny exportör av förordning (EG) nr 1659/2005, i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen. Den sökande hävdade att den inte var närstående någon av de exporterande tillverkare i Kina som omfattas av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på tegelstenar av magnesia. Företaget gjorde vidare gällande att det inte hade exporterat tegelstenar av magnesia under den ursprungliga undersökningsperioden (1 april 2003–31 mars 2004) utan hade exporterat dem till gemenskapen efter den perioden.

7. Inledande av en översyn avseende en ny exportör

8. Kommissionen granskade den bevisning som lagts fram av den sökande och ansåg att den var tillräcklig för att motivera inledandet av en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen. Efter samråd med rådgivande kommittén och efter det att den berörda gemenskapsindustrin givits tillfälle att lämna synpunkter inledde kommissionen genom förordning (EG) nr 1536/2007[3] en översyn av förordning (EG) nr 1659/2005 med avseende på den sökande.

9. Enligt kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007 upphävdes den antidumpningstull på 39,9 % som införts genom rådets förordning (EG) nr 1659/2005 för sådan import av tegelstenar av magnesia som den sökande tillverkat och sålt för export till gemenskapen. I enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen fick tullmyndigheterna samtidigt instruktioner om att vidta lämpliga åtgärder för att registrera sådan import.

10. Berörd produkt och likadan produkt

11. Den berörda produkten är densamma som beskrivs i den ursprungliga förordningen, dvs. kemiskt bundna, obrända tegelstenar av magnesia där beståndsdelen magnesia innehåller minst 80 % MgO, med eller utan magnesit, med ursprung i Folkrepubliken Kina som klassificeras enligt KN-nummer ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 och ex 6815 99 90 (Taric-nummer 6815 91 00 10, 6815 99 10 20 och 6815 99 90 20).

12. Den likadana produkten är också den samma som i den ursprungliga förordningen.

13. Berörda parter

14. Kommissionen underrättade officiellt gemenskapsindustrin, den sökande och företrädarna för exportlandet om att översynen hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att skriftligen lämna synpunkter och bli hörda.

15. Kommissionen sände också en blankett för ansökan om marknadsekonomisk status och ett frågeformulär till den sökande och mottog svar inom den fastställda tidsfristen. Kommissionen strävade efter att kontrollera alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa om dumpning förelåg och utförde kontrollbesök på plats hos den sökande och följande samarbetsvilliga närstående företag i Kina:

16. Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (den sökande)

17. Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (moderbolaget)

18. Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (närstående tillverkare)

19. Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (närstående exportör)

20. Undersökningsperiod

21. Undersökningen av dumpningen omfattade perioden 1 april 2006-30 september 2007 (nedan kallad undersökningsperioden ).

22. RESULTAT AV UNDERSÖKNINGEN

23. Ställning som ny exportör

24. Gemenskapsindustrin hävdade att den sökande redan 2004 exporterade den berörda produkten till gemenskapen och kunde som belägg för detta påstående visa en rad webbplatser och kataloger från den sökande, där försäljning till gemenskapen nämns. I dessa dokument nämns dock varken den berörda produkten eller datumet för exporten, och undersökningen av den sökandes och dess närstående företags kundreskontra visade inga tecken på sådan export. Det bekräftades vid undersökningen att den sökande inte hade exporterat den berörda produkten under den ursprungliga undersökningsperioden utan att exporten till gemenskapen hade påbörjats efter denna period.

25. Den sökande kunde dessutom på ett tillfredsställande sätt visa att företaget inte hade några direkta eller indirekta band till någon av de kinesiska exporterande tillverkare som omfattas av de gällande antidumpningsåtgärderna för den berörda produkten.

26. Därmed bekräftas att företaget bör betraktas som ”ny exportör” i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen.

27. Marknadsekonomisk status

28. Vid antidumpningsundersökningar som rör import från Kina ska enligt artikel 2.7 b i grundförordningen normalvärdet bestämmas i enlighet med punkterna 1–6 i artikel 2 i grundförordningen för de tillverkare som konstaterats uppfylla kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen, dvs. i de fall det visas att marknadsekonomiska förhållanden råder i samband med tillverkning och försäljning av den likadana produkten. Dessa kriterier kan sammanfattas på följande sätt:

29. Företagets beslut fattas som svar på marknadssignaler utan något större statligt inflytande och dess kostnader återspeglar marknadsvärden.

30. Företagen har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsstandarder och tillämpas för alla ändamål.

31. Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.

32. Lagar om konkurser och ägandeförhållanden garanterar stabilitet och rättssäkerhet.

33. Valutaomräkning sker till marknadskurser.

34. Den sökande begärde i enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen marknadsekonomisk status och uppmanades att fylla i ansökningar om sådan status.

35. I samband med undersökningen lämnade den sökande in en rad ansökningar om marknadsekonomisk status för dess närstående företag. Efter att den granskat ansökningarna identifierade kommissionen fyra ansökningar om marknadsekonomisk status som ska kontrolleras från företag som tillverkar och säljer den berörda produkten. Dessa företag anges i skäl 8 i denna förordning. Vid ett senare skede i undersökningen fann man emellertid att den sökande var närstående en annan tillverkare och en annan exportör av den berörda produkten i Kina. Dessa företag hade inte fyllt i separata ansökningar om marknadsekonomisk status och det var därför inte möjligt att bedöma situationen för hela den grupp inom vilken den sökande är verksam.

36. Kommissionen har som praxis att när det gäller en grupp av närstående företag alltid undersöka om gruppen som helhet uppfyller villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. Detta är nödvändigt för att undvika att en företagsgrupps försäljning kanaliseras via ett av de närstående företagen i gruppen, om det företaget skulle beviljas en individuell förmånstullsats. Om ett dotterbolag eller något annat närstående företag tillverkar eller säljer den berörda produkten, måste därför alla sådana närstående företag ansöka om marknadsekonomisk status så att en undersökning kan göras för att fastställa om de uppfyller kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen. Om den sökande inte kan lägga fram uppgifter om dessa företag är detta tillräckligt för att man ska kunna dra slutsatsen att det inte går att fastställa om hela gruppen uppfyller alla villkor för marknadsekonomisk status.

37. Det bör dock noteras att undersökningen visade att av de fyra företag i gruppen som lämnade in ansökningar om marknadsekonomisk status, var det endast ett av dem som uppfyllde alla villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. De övriga tre uppfyllde inte de tre första kriterierna i skäl 13 ovan.

38. När det gäller moderbolaget kunde det inte styrka att det inte stod under statligt inflytande. För det första kunde det inte redovisa källan till kapitlet för företaget, som bildades 2001, och räkenskaperna som visar kapitalimporten gick inte ihop (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder. Företaget hade närmare bestämt inga individuella reviderade räkenskaper. Det hade endast reviderade konsoliderade redovisningar, som utarbetats efter anmodan från en fordringsägare. De oreviderade individuella räkenskaperna visade dessutom flera överträdelser gentemot internationella redovisningsstandarder, när det gäller fasta tillgångar och avskrivningar, bokföring av vissa tillgångar och omvärdering av tillgångar (kriterium 2).

39. När det gäller den sökande kunde företaget inte styrka att det inte stod under statligt inflytande. I synnerhet innehöll bolagsordningen, som den sökande skickat till de statliga myndigheterna för att få företagslicens, restriktioner för försäljning på den inhemska marknaden. Dessutom kunde inte företaget visa ett kontrakt för energiförsörjningen (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder (kriterium 2). Slutligen kunde den sökande inte styrka att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, i synnerhet eftersom inte alla företagets ursprungliga tillgångar hade utvärderats separat och eftersom företaget drog fördel av betydande skattelättnader (kriterium 3).

40. När det gäller det tredje företaget kunde det inte styrka att affärsbeslut fattas som svar på marknadssignaler, utan något större statligt inflytande, och att dess kostnader återspeglar marknadsvärden (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder. Flera överträdelser gentemot internationella redovisningsstandarder noterades, t.ex. sen bokföring av inkomster eller inkorrekt avskrivning av anläggningstillgångar (kriterium 2). Slutligen kunde företaget inte visa att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, i synnerhet eftersom inte alla företagets ursprungliga tillgångar kunde anses vara separat utvärderade (kriterium 3).

41. Mot bakgrund av ovanstående omständigheter och överväganden kan marknadsekonomisk status inte beviljas den sökande och den grupp av företag som den tillhör.

42. Gemenskapsindustrin, den sökande och myndigheterna i det exporterande landet gavs tillfälle att kommentera slutsatserna beträffande marknadsekonomisk status. Endast den sökande lämnade synpunkter.

43. Den sökande hävdade först att de två företag som upptäckts vid ett senare skede i undersökningen (se skäl 15) inte var tvungna att lämna in ansökningar om marknadsekonomisk status. Enligt den sökande borde ansökningar om marknadsekonomisk status lämnas in av tillverkare och handlare av den berörda produkten under undersökningsperioden. De två företagen i fråga tillverkade eller sålde inte den berörda produkten under undersökningsperioden eller därefter eftersom den närstående exportören hade gått i konkurs i början av 2008, och den närstående tillverkaren hade inte varit i drift fullt ut under undersökningsperioden eftersom den inte hade fått någon tillverkningslicens.

44. Det bör här noteras att den sökande fick möjlighet att lämna och lämnade in ansökningar om marknadsekonomisk status för de flesta av dess närstående företag. Den sökande lade dock inte fram uppgifter om dessa två företags existens inom de fastställda tidsfristerna (se skäl 25 och 26).

45. Kommissionen fick kännedom om den exportör som enligt uppgift hade gått i konkurs och detta bekräftades av den sökande strax före kontrollbesöket i Kina. Företaget lämnade inte in någon ansökan om marknadsekonomisk status och dessutom presenterade den sökande inte, trots påtryckningar från kommissionen, några räkenskaper eller andra relevanta uppgifter för att tydliggöra detta företags exakta verksamhet under undersökningsperioden. Kommissionen kunde därför inte fastställa att detta företag inte hade sålt den berörda produkten under undersökningsperioden.

46. Kommissionen fick kännedom om den närstående tillverkarens existens under kontrollbesöket i Kina och eftersom denna tillverkare var verksam i en annan provins kunde kommissionen inte på plats kontrollera företagets exakta verksamhet och inte heller om företaget hade påbörjat tillverkningen av den berörda produkten. Man konstaterade att även om företaget ännu inte hade fått tillverkningslicens, omfattar dess företagslicens från 2007, dvs. under undersökningsperioden, tillverkning av den berörda produkten. Denna närstående tillverkare borde därför ha lämnat in en ansökan om marknadsekonomisk status.

47. Eftersom kommissionen inte fått information om dessa två företags existens och eftersom de inte lämnat in ansökningar om marknadsekonomisk status fråntogs kommissionen möjligheten att kontrollera de uppgifter om verksamheten som lämnats in i efterhand och att bedöma huruvida företagsgruppen uppfyller kraven för marknadsekonomisk status.

48. Den sökande hävdade också att moderföretaget inte skulle ha inkluderats i undersökningen om marknadsekonomisk status eftersom det varken är tillverkare eller exportör av den berörda produkten.

49. Moderbolaget utövar kontroll över dess närstående företag, inklusive över deras verksamhet när det gäller den berörda produkten. Därför kommer alla slutsatser som visar att moderbolaget inte respekterar de marknadsekonomiska principerna att ha direkta effekter på hela gruppen. Undersökningen visade att det finns starka förbindelser mellan moderbolaget och dess dotterbolag, särskilt med den sökande och ett annat samarbetsvilligt företag i gruppen som är involverat i den berörda produkten. Det förekom många transaktioner mellan de nämnda företagen. Dessutom var tillgångarna och de indirekta omkostnaderna inte tydligt skilda åt. Under kontrollbesöken angav moderbolaget dessutom att det hade för avsikt att tillverka tegelstenar av magnesia i framtiden och att det inte fanns något i företagslicensen som hindrade företaget från detta. Därför måste detta påstående också avslås.

50. Den sökande medgav att det företag som nämns i skäl 20 inte uppfyller alla kriterier för marknadsekonomisk status, men hävdade att det inte längre borde betraktas som en tillverkare eftersom det för tillfället hyrde ut sin tillverkningsanläggning till en närstående tillverkare.

51. I detta sammanhang konstaterade kommissionen att företaget har kapacitet att själv ta upp tillverkningen när som helst i framtiden. Följaktligen avvisas detta påstående.

52. Den sökande lade fram ytterligare påstående och lade fram nya element som skulle visa att det företag som nämns i skäl 19 uppfyller alla kriterierna för marknadsekonomisk status. Dessa påståenden beskrivs och diskuteras nedan.

53. När det gäller kriterium 1 hävdade den sökande att alla restriktioner i bolagsordningen är ett helt privat avtal mellan aktieägarna som staten inte blandar sig i. Den sökande hävdade också att den kinesiska avtalsrätten inte innehöll någon skyldighet att sluta ett skriftligt avtal om energiförsörjning.

54. I detta sammanhang bör det noteras att det i den kinesiska avtalsrätten föreskrivs att ett företags bolagsordning är bindande för företaget, aktieägare, direktörer, tillsynspersonal och den högsta ledningen. Dessutom ska bolagsordningen och eventuella ändringar av den registreras hos de statliga myndigheterna. I motsats till den sökandes påståenden fann kommissionen också att den kinesiska avtalsrätten tydligt hänvisar till kontrakt för energiförsörjning och energianvändning och att den innehåller tydliga bestämmelser om innehållet i sådana kontrakt. Mot bakgrund av detta avslogs påståendena angående kriterium 1.

55. När det gäller kriterium 2 lade den sökande fram handlingar som skulle visa att bristerna i räkenskaperna, särskilt vad gäller en transaktion mellan närstående företag, hade rättats till senare i april 2008, och den sökande hävdade att kriterium 2 därmed var uppfyllt.

56. Det bör i detta sammanhang noteras att eventuella kompenserande åtgärder som vidtagits under 2008 inte kan ändra det faktum att den sökandes räkenskaper som åtföljde ansökan inte var tillförlitliga (se skäl 19). På grundval av detta avvisades påståendet.

57. När det gäller kriterium 3 hävdade den sökande att den kontrollrapport beträffande kapital som den lämnat i sin ansökan om marknadsekonomisk status borde vara tillräcklig i sig för att intyga utvärderingen av tillgångarna. Den sökande hävdade också att man inte borde ha beaktat skattelättnaderna inom ramen för den nuvarande antidumpningsundersökningen eftersom detta bara är relevant vid antisubventionsunderökningar.

58. Det bör noteras att undersökningen visade att kontrollrapporten beträffande kapital innehöll fel och därför inte kan anses vara en tillförlitlig, oberoende grund för utvärderingen av tillgångarna. När det gäller de skattelättnader som den sökande beviljats ansåg man att detta på ett betydande sätt snedvridit företagets ekonomiska situation och att det haft betydelse för det tredje kriteriet för marknadsekonomisk status. Dessa påståenden i samband med kriterium 3 avvisades därför.

59. Mot bakgrund av ovannämnda höll kommissionen fast vid sina slutsatser när det gäller kriterium 3. Det bekräftas alltså härmed att den sökande och den grupp inom vilken denne är verksam inte kan beviljas marknadsekonomisk status.

60. Individuell behandling

61. Enligt artikel 2.7 i grundförordningen ska en landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av den artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterierna för individuell behandling i artikel 9.5 i samma förordning. Dessa kriterier kan sammanfattas på följande sätt:

62. Exportören kan fritt ta hem kapital och vinster, i de fall företaget helt eller delvis är i utländsk ägo eller är ett samriskföretag.

63. Exportpriser, exportkvantiteter och försäljningsvillkor bestäms fritt.

64. Majoriteten av aktierna ägs av privatpersoner och det måste styrkas att företaget i tillräckligt hög grad är fritt från statligt inflytande.

65. Valutaomräkning sker till marknadskurser.

66. Den statliga inblandningen är inte av sådant slag att åtgärderna kan kringgås om enskilda exportörer beviljas olika tullsatser.

67. Förutom att den sökande ansökte om marknadsekonomisk status, begärde den också individuell behandling om den inte skulle beviljas marknadsekonomisk status.

68. Som förklaras i skäl 16 har kommissionen som praxis att när det gäller en grupp av närstående företag alltid undersöka om gruppen som helhet uppfyller kriterierna för individuell behandling. Som angavs i skäl 15 fanns det en ytterligare tillverkare och en exportör som var närstående den sökande under undersökningsperioden och som inte var samarbetsvilliga. Inga slutsatser kunde därför dras när det gäller huruvida dessa två företag uppfyllde kriterierna för individuell behandling.

69. Slutsatsen blir därför att den sökande varken borde beviljas marknadsekonomisk status eller individuell behandling.

70. Den sökande, myndigheterna i det exporterande landet och de berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på ovannämnda undersökningsresultat. Endast den sökande lämnade in synpunkter.

71. Den sökande upprepade först kravet på att undersökningen av både marknadsekonomisk status och individuell behandling bara borde fokusera på två tillverkare och handlare av den berörda produkten under undersökningsperioden och hävdade att de två företagen som inte samarbetade i undersökningen inte sysslade med tillverkning eller försäljning av den berörda produkten. Den sökande hävdade vidare att kommissionens tjänstemän fått alla uppgifter som krävdes för att kunna utvärdera om de två icke-samarbetsvilliga företagen kunde beviljas individuell behandling när de gjorde kontrollbesöken.

72. När det gäller det första kravet bör det noteras att dessa båda företags exakta verksamhet under undersökningsperioden inte kunde kontrolleras under kontrollbesöket just på grund av att företagen inte samarbetade (se skäl 15). Den sökande kunde därför inte styrka att de två icke-samarbetsvilliga företagen inte hade tillverkat eller sålt den berörda produkten under undersökningsperioden. Det bör också noteras att oavsett vilken verksamhet tillverkaren ägnat sig åt under undersökningsperioden borde den ha angivits i utvärderingen av gruppen av de anledningar som förklaras i synnerhet i skäl 16. Dessa två företag borde alltså ha samarbetat i undersökningen.

73. Som nämns i skäl 24–27 var de uppgifter som lades fram under kontrollbesöket på plats inte tillräckliga för att man skulle kunna bedöma om de två icke samarbetsvilliga företagen borde beviljas individuell behandling. Dessa uppgifter gavs inte heller inom tidsfristerna för att lämna in ansökningar om individuell behandling utan lämnades så sent att kommissionen inte hade någon möjlighet att kontrollera dem. Detta påstående måste därför avvisas.

74. Den sökande gjorde också gällande att kommissionens nuvarande praxis att undersöka kriterierna för individuell behandling strider mot artikel 2.3 i WTO-avtalet om antidumpning eftersom detta avtal bör betraktas som en integrerad del av EG:s rättsordning.

75. Med tanke på att de två närstående företagen hade vägrat att samarbeta undersöktes inte kriterierna för individuell behandling ytterligare inom den nuvarande undersökningen och frågan huruvida de var förenliga med WTO-reglerna var därför inte relevant i det här fallet. Därför kunde detta påstående inte övervägas ytterligare.

76. Mot bakgrund av ovannämnda uppgifter och överväganden bekräftas det alltså härmed att den sökande och den grupp inom vilken denne är verksam inte kan beviljas individuell behandling.

77. SLUTSATS

78. Syftet med den aktuella översynen var att fastställa den individuella dumpningsmarginalen för den sökande, vilken påstods skilja sig från den nuvarande övriga marginal som tillämpas på import av den berörda produkten från Kina. Ansökan byggde främst på påståendet att den sökande uppfyllde kriterierna för marknadsekonomisk status.

79. Såsom undersökningen särskilt visar beviljades den sökande varken marknadsekonomisk status eller individuell behandling, eftersom den närstående tillverkaren och exportören inte samarbetade, och kommissionen kunde därför inte fastställa att den sökandes individuella dumpningsmarginal faktiskt avvek från den övriga dumpningsmarginal som fastställdes i den ursprungliga undersökningen. Därför bör den sökandes begäran avslås och översynen avseende en ny exportör avslutas. Den övriga antidumpningsmarginal som fastställdes under den ursprungliga undersökningen, dvs. 39,9 %, bör följaktligen bibehållas för den sökandes del.

80. RETROAKTIVT UTTAG AV ANTIDUMPNINGSTULLEN

81. Eftersom översynen ledde till ett konstaterande av dumpning beträffande företaget bör den för företaget tillämpliga antidumpningstullen tas ut retroaktivt på sådan import av den berörda produkten som registrerats i enlighet med artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007.

82. MEDDELANDE AV UPPGIFTER OCH ÅTGÄRDERNAS GILTIGHETSTID

83. Den sökande underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att införa en slutgiltig antidumpningstull på dess import till gemenskapen och gavs tillfälle att lämna synpunkter.

84. Denna översyn påverkar inte den tidpunkt då förordning (EG) nr 1659/2005 upphör att gälla i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

85. Den översyn avseende en ny exportör som inleddes genom kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007 ska avslutas och den antidumpningstull som enligt artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 1659/2005, gäller för ”alla andra företag” i Kina ska införas för den import som anges i artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007.

86. Den antidumpningstull som enligt artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 1659/2005 ska tillämpas på ”alla andra företag” i Kina ska tas ut med verkan från och med den 22 december 2007 på import av vissa tegelstenar av magnesia, som registrerats enligt artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007.

87. Tullmyndigheterna ska upphöra med den registrering av import som sker i enlighet med artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 1536/2007.

88. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Artikel 1.2 ska tillämpas med verkan från och med den 22 december 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17).

[2] EUT L 267, 12.10.2005, s. 1.

[3] EUT L 337, 21.12.2007, s. 42.