EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 30.04.1996 
KOM(96) 187 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET. EUROPAPARLAMENTET 
OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
INDUSTRIELL KONKURRENSPOLITIK POR 
KEMIINDUSTRIN I EUROPA: ETT EXEMPEL 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
SAMMANFATTNING OCH ANMÄRKNINGAR 
tabell a : Åtgärder för att förbättra kemiindustrins konkurrenskraft 
h INLEDNING 
D. KEMIINDUSTRININOMEU 
ILA Fakta om industrin 
ILB Industrins särdrag 
II.C Utmaningar för industrin 
II.C.l Bättre och miljövänligare produkter 
II.C.2 Konkurrensmässigt prissatta produkter 
ffl. ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KONKURRENSKRAFTEN 
III.A Åtgärder för att förbättra den rättsliga ramen 
III.A. 1 Den nuvarande rättsliga ramen 
III.A.2 Principer för framtida åtgärder 
III.B Åtgärder för att garantera effektiv konkurrens 
III.B.l Effektiv intern konkurrens 
III.B.2 Effektiv extern konkurrens 
III.C Åtgärder för att förstärka immateriella investeringar 
III.C.l Forskning och utveckling 
III.C.2 Immateriella tillgångar 
III.C.3 Behovet av en naturvetenskaplig kultur 
III.C.4 Yrkesutbildning 
III.D Åtgärder för att utveckla industrisamarbetet 
III.D.l Industrisamarbete inom EU 
III.D.2 Industrisamarbete utanför EU 
IV.OPERATWA SLUTSATSER OCH ÅTGÄRDSFROGRAM 
V.BlLAGOR 
tabell 1: Produktion, handel år 1994 (i miljarder ecu) 
tabell 2: De 30 ledande kemiföretagen i världen (1994 
tabell 3: Sysselsättning (i tusental) 
tabell 4: Tillväxttakt 
tabell 5a: Mest innovativa företag 
tabell 5b: Mest innovativa företag 
tabell 6: Kapitalanvändning (i % av omsättningen) 
Principer för bedömning av lagstiftningens verkan, tillämpat på problemet 
med nickelallergi - ett exempel 
A(L 
SAMMANFATTNING OCH ANMÄRKNINGAR 
Detta meddelande har utarbetats i samråd med företrädare för kemiindustrin i Europa. Det ligger inom den 
ram som meddelandet "En konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen1 (EU) fastställer. Syftet 
med detta meddelande är att fastställa de största utmaningarna för och behoven hos industrin och att 
bestämma ett antal åtgärder2 för att öka konkurrenskraften. 
1. Soldragen hos och utmaningarna for kemiindustrin inom EU 
• Den största utmaningen för kemiindustrin i Europa är att stärka den internationella konkurrenskraften 
på lång sikt, genom att förse kunder såväl i Europa som i övriga delar av världen med miljövänliga 
och prismässigt konkurrenskraftiga produkter av hög kvalitet. Med hänsyn till denna utmaning och 
till behovet att hålla en lönsamhetsnivå som kan garantera fortsatta investeringar i Europa har 
följande faktorer identifierats som de viktigaste särdragen för industrin: 
Kemiska produkter och miljö- och hälsopolitik 
Kemiindustrin har en mängd olika kunder: stora industrisektorer (t.ex. bilar och andra transportmedel, 
livsmedel och drycker, läkemedel, textilier, byggbranschen), jordbrukssektorn med gödningsmedel 
och bekämpningsmedel samt enskilda slutanvändare av plastförpackningar, färg, tvättmedel, 
kosmetika osv. Alla berörs av kemiprodukter i vardagslivet. I Europa är man följaktligen mycket 
medveten om deras konsekvenser för hälsan och miljön. Detta tillsammans med faktiska risker och 
frågornas komplexa natur har lett till att ett växande antal bestämmelser har uppstått på nationell 
nivå. Dessa bestämmelser bör stå på god vetenskaplig grund och deras eventuella ekonomiska 
effekter på industrins internationella konkurrenskraft skall till fullo beaktas. 
Dess marknader har hade en europeisk och en global dimension 
I detta sammanhang är det viktigt att fömtsättningarna då det gäller tillgång till marknaden, 
miljöbestämmelser och om möjligt också konkurrensregler samt fiskala och sociala bestämmelser är 
likställda med de viktigaste OECD-länderna och de nyligen industrialiserade konkurrerande länderna. 
Dess beroende av importerade råvaror och eneigitillföisel 
Olja och gas, som används vid tillverkning av petrokemiska och därav härledda produkter, liksom 
industrimineraler som behövs vid produktion av oorganiska kemikalier, finns vanligen inte att tillgå 
i Europa utan måste importeras. Tillsammans med energi, såsom elektricitet och gas som fås från 
europeiska företag, utgör dessa upp till 60 % av kemiföretagens produktionskostnader. En 
förutsättning för effektiv konkurrens är att enhetspriset för insatsvaror inte är snedvridet, varken i det 
tredje land som levererar dem eller inom EU. 
Den är i hög grad beroende av kapital och FoTU 
Nettotillgångar motsvarande mer än 1 miljon ecu per anställd och utgifter för forskning och teknisk 
utveckling på i medeltal 5 % av omsättningen inom stora delar av kemiindustrin (särskilt då det 
gäller baskemikalier) tvingar industrin att sträva efter ett högt kapacitetsutnyttjande för att minimera 
fasta kostnader och maximera intäkterna. Detta innebär 
• fortsatta omstruktureringar i syfte att lägga produktionen i de mest effektiva anläggningarna och att 
eventuellt stänga de minst lönsamma anläggningarna, 
försök att försäkra sig om så stora marknader som möjligt vilket kräver en förstärkning av en 
effektiv inre marknad inom EU och, förutsatt att konkurrensen inte snedvrids, tillgång till externa 
marknader, 
• ökad forskning i samverkan med såväl konkurrerande industrier som användarföretag inom mera 
övergripande FoTU-områden (främjande av återvinning, bättre utnyttjande av informationsteknologi 
osv.), 
'KOM(94)319. 
2Se tabell A 
• fortsatt utveckling av innovativa nya produkter och tillverkningsprocesser som led i en långsiktig 
strategi för att svara på det ökande trycket från nyligen industrialiserade länder (t.ex. Asien, de 
arabiska gulfstaterna), särskilt då det gäller produkter med lägre förädlingsvärde, och på konkurrensen 
från de industrialiserade länder (t.ex. USA, Canada) som kan dra nytta av vissa relativa fördelar 
(råvaror och lägre pris på energi, osv.). 
* Dessa kännetecken utgör med sin mångfald, komplexitet och sitt inbördes beroende en verklig 
utmaning för kemiindustrin inom EU då det gäller att effektivt tillämpa en övergripande industriell 
konkurrenspolitik. Ett antal verksamheter och konkreta åtgärder har identifierats för kemiindustrin. 
De kan utgöra ett exempel även för liknande industrier. 
2. Grundläggande principer och åtgärder med mål att stärka den internationella konkurrenskraften hos 
EU:s kemiindustri 
I alla marknadsekonomier är det de enskilda industriföretagen som ansvarar för de strategiska beslut 
och initiativ som måste tas för att den internationella konkurrenskraften på medellång och lång sikt 
skall kunna upprätthållas eller stärkas. Likväl spelar myndigheterna en viktig roll då det gäller att 
skapa de rättsliga och ekonomiska fömtsättningarna och genom att vid behov godkänna åtgärder i 
anknytning till de åtgärder som industrin har tagit. De åtgärder som bör utvecklas av kommissionen, 
industrin och/eller medlemsstaterna indelas i de fyra prioriterade områdena i meddelandet om 
industriell konkurrenskraft: 
2.1. Åtgäider for att förbättra de rättsliga ramarna 
Enligt nyligen antagna riktlinjer för författningsarbetet bör denna förbättring inriktas på följande: 
Konsolidering, modernisering och/eller förenkling av nuvarande rättsliga ramar för kemiska 
substanser och beredningar. Som exempel på åtgärder kan nämnas kodifieringen av direktiven 
om gödningsmedel, om begränsningar vid utsläppande på marknaden och om tvättmedel. 
Omarbetningen av direktivet om beredningar, förenklingen av direktivet om skydd av 
arbetstagares hälsa och säkerhet vid risker i samband med kemiska medel på arbetsplatsen 
samt förenklingen av förfarandet vid tillkännagivande av nya kemiprodukter speciellt för små 
och medelstora företag är andra exempel på sådana åtgärder. 
- Tillämpningen av ett grundligt tillvägagångssätt för eventuella nya lagstiftningsinitiativ 
gällande kemiska produkter eller anläggningar, vilket skulle inbegripa 
• en vetenskaplig utvärdering av de risker som ifrågavarande ämne, beredning eller typ 
av anläggning utgör för hälsan, säkerheten och/eller miljön samt en jämförelse av 
risker med eventuella ersättningsprodukter eller alternativa processer, 
• en lämplig kostnads- och intäktsanalys av de möjligheter som står till buds på EU-
nivå och för eventuella nationella åtgärder, 
• i mån av möjlighet och då det anses relevant, en komparativ analys av liknande 
lagstiftning som är gällande eller under beredning i de tredje länder som är mest 
konkurrenskraftiga. 
Om resultaten av dessa tre olika analystyper motiverar ett initiativ antingen internationellt eller på 
EU-nivå skall detta genomföras på det enklaste och billigaste sätt som ändå tryggar en hög hälso-
och miljöskyddsnivå. Det finns ett stort antal sådana styrmedel: unilaterala industriella initiativ, 
förhandlingsavtal på EU-nivå eller nationellt (för vilket kommissionen för närvarande förbereder 
allmänna rambestämmelser), ekonomiska incitament och lagstiftningsinitiativ på EU-nivå eller, om 
möjligt och nödvändigt, på internationell nivå osv. 
AL 
Detta tillvägagångssätt skall i mån av möjlighet också tillämpas på nuvarande fall där den 
inre marknaden för kemiska produkter trots utförda harmoniseringsåtgärder fortfarande är 
splittrad: ofullständiga direktiv (asbest), nationella krav på tillämpning av artikel 100a.4 
(pentaklorfenol, kadmium, kreosot osv.) 
Dessa olika åtgärder bör prövas och utvecklas i samarbete med företrädare för industrin och/eller de berörda 
medlemsstaterna. 
2.2. Åtgärder för att säkeiställa en effektiv konkurrens 
Kemiindustrins globala dimension och behovet av en bestående anpassning av dess strukturer 
kommer att beaktas av kommissionen vid tillämpningen av konkurrensreglerna såväl inom som 
utanför EU. Detta gäller särskilt vid 
- analys av eventuella förslag från industrin i syfte att finna lösningar till strukturell 
överkapacitet inom vissa grundläggande kemiindustrier, genom lämpliga åtgärder vid de 
berörda företagen, förutsatt att sådan strukturell överkapacitet kan bevisas och att de avsedda 
åtgärderna är förenliga med konkurrensreglerna, 
- strävanden att libéralisera elektricitets- och gasmarknaderna inom EU, vilket skulle tillåta en 
minskning av kostnaderna för kemiindustrin, som är en storanvändare av energi, 
- strävanden efter att effektivt utnyttja handelspolitiska instrument, speciellt för att avlägsna 
icke-tarifTära handelshinder (t.ex. dubbla prissättningssystem för vissa råvaror, registrering av 
import osv.) bland medlemsländerna och vissa ansökande länder från 
Världshandelsorganisationen (de arabiska gulfstaterna, Kina), 
- utredning av möjligheterna till nya avtal om konkurrens och internationell handel, särskilt om 
avskaffandet av hinder för internationella investeringar. Avtalen kunde ingås bilateralt med 
de viktigaste handelsparterna (t.ex. med USA genom den transatlantiska näringslivsdialogen 
och den gemensamma åtgärdsplanen) eller multilateralt. 
2.3. Åtgäider för att stärka de immateriella investeringarna 
Det växande behovet av innovationer, både då det gäller att utveckla nya, kvalitativa kemiska 
produkter för diversifierade marknader och effektivare, hållbara tillverkningsprocesser leder till att 
industrin, kommissionen och de nationella myndigheterna måste inrikta sig på FoTU, grundläggande 
och vetenskaplig utbildning, särskilt då det gäller följande: 
- Fortsättning av gemensamma forskningsprogram på europeisk nivå, inte bara mellan industrier 
med liknande inriktning (t.ex. initiativ såsom Sustech och Prima för förädlingsindustrier 
såsom livsmedel, stål och papper) utan också med användarindustrier (transport, konstruktion) 
och med leverantörer av datamjukvara (för ett bättre utnyttjande av informationsteknologi). 
- Större samordning av redan existerande respektive framtida branschövergripande initiativ 
(specialist- och arbetsgrupper) inom kemiindustria vilket tack vare effektivare koordinering 
ger bättre möjligheter att delta i olika gemenskapsprogram och dra största möjliga nytta av 
dem. 
- Större flexibilitet vid utveckling och omarbetning av gemenskapens specifika FoTU-program. 
- Förbättring av patentskyddet för t.ex. bekämpningsmedel eller produkter framställda genom 
bioteknik. 
- Industriella initiativ, vars mål är att förbättra möjligheterna till kemisk utbildning för 
ungdomar och till naturvetenskaplig yrkesutbildning för arbetstagare, tillsammans med 
gemenskapsprogrammen Sokrates, Leonardo da Vinci samt vissa delprogram inom Fjärde 
ramprogrammet och åtgärder inom ramen för strukturfondernas verksamhet skall i samverkan 
med medlemsstaternas utbildningsprogram kunna bidra till att förstärka den viktiga 
kunskapsmässiga och naturvetenskapliga grunden för en innovativ kemiindustri, vilket skall 
inbegripa utbildning om arbetstagarnas hälsa och säkerhet. 
2.4. Åtgäider för att utveckla det industriella samarbetet 
3 s}ct 
Den mångfacetterade och mycket varierade strukturen inom denna industri, med både stora 
multinationella bolag och många små och medelstora företag, liksom de risker och möjligheter som 
vissa internationella marknader utgör, kräver en intensifiering av åtgärder som stärker industri­
samarbetet. 
Små och medelstora företags betydelse inom ett flertal sektorer och deras centrala roll då det 
gäller att skapa arbete och lägga ut arbeten på underleverantörer, kräver att industrin och 
kommissionen fortsätter med och/eller utvecklar åtgärder som t.ex.: 
förbättring av små och medelstora företags tillgång till icke-konfidentiell teknisk, 
ekonomisk och rättslig information med hjälp av ett effektivare datoriserat 
kommunikationssystem som utvecklas av det europeiska förbundsrådet för den 
kemiska industrin (CEFIC) och genom generaldirektorat III:s samordnade nätverk 
RISC (Réseau d'Information du Secteur Chimique). Organet för hälsa och säkerhet 
med säte i Bilbao kommer också att vara en källa för opartisk och godkänd 
information. 
• främjande av små och medelstora kemiföretags utnyttjande av olika 
gemenskapsprogram som upprättats av kommissionen för att underlätta partnerskap 
och underleverantörsuppdrag, förbättra ledarskapstekniker osv. 
Internationella samarbetsprojekt som skall utvecklas av industrin med stöd av kommissionen kan 
minska riskerna och öka de möjligheter som finns på marknaden i tredje länder: 
• För den europeiska marknadens grannländer (länderna i Central- och Östeuropa (CEEC), vissa 
nyligen oberoende stater (NOS) samt Medelhavsländerna) finns projekt som erbjuder 
utbildning och tekniskt stöd åt nationella administratörer och ledare inom kemiindustrin. 
Målet är att främja ett successivt införande av rambestämmelser (allmänhälsa och arbetshälsa, 
miljö, konkurrensregler, osv.) som liknar EU:s, vilket skulle hjälpa de länder som ansöker om 
anslutning, samtidigt som EU:s inre marknad utvidgas och konkurrensvillkoren blir mera 
stabila och enhetliga. 
• För tredje länder med snabbt expanderande marknader (vissa länder i Central- och Östeuropa, 
Kina, Sydostasien och Latinamerika) kombineras projekt som erbjuder utbildning och tekniskt 
stöd med andra åtgärder som är mera inriktade på överföring av teknologi och främjande av 
investeringar för att på detta sätt förbättra tillgängligheten. 
För länder rika på råmaterial och energiresurser (t.ex. Ryssland, länderna i Gulfstaternas 
samarbetsråd) kommer investeringar i infrastruktur eller i industrimineraler att leda till bättre 
tillgång till dessa resurser och eventuellt också till större kontroll över fluktuerande priser. 
3. Slutsatser 
Kommissionen anser att kemiindustrin inom EU, trots att den hör till de mest moderna och 
konkurrenskraftiga i världen, står inför ett antal utmaningar som måste antas för att den ska kunna 
behålla och om möjligt också stärka sin internationella konkurrenskraft. 
För att kunna göra detta har man i detta meddelande identifierat ett antal åtgärder, som industrin, 
kommissionen och medlemsstaterna bör vidta (eller driva vidare). I samarbete med företrädare för 
den europeiska kemiindustrin kommer kommissionen att genomföra organiserade 
uppföljningsprogram, och man kommer noga att övervaka hur branschens internationella 
konkurrenskraft utvecklas och hur de åtgärder som föreslagits i detta meddelande genomförts. 
A^ 
TABELLA 
ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KEMIINDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 
Åtgärder 
1. Konsolidera lagstittningsarbetet gällande den inre 
marknaden, reda ut asbest-, dioxin- och PCP-frågorna Kommis 
-sionen "KB* 
Industrin 
• 
2. Beakta LU:s industris konkurrenskralt innan en LU-
lagstiftning inrättas, då internationella bestämmelser saknas VJ 
/ 
3. Genomföra en riskbedömning och en tillräcklig kostnads-
och intäktsanalys för alla nya bestämmelser eller åtgärder / 
4. Utveckla och utvidga de s.k. "Responsible Care"- initiativen 
5. Skapa en gemenskapsram för frivilliga avtal i 
medlemsstaterna / 
V 
6. Uöra snabba bedömningar av koncentrationer och 
samriskföretag T / VJ 
"7 Fortsatt ökad insyn i bestämmelserna tör statliga stöd T 
"8! Libéralisera energimarknaderna, särskilt för gas och 
elektricitet / 
9. Utreda orsakerna till strukturell och periodisk överkapacitet 
samt brist på kapacitet VJ 
/ 
IU. Försäkra att nya medlemmar i W1U tillämpar tulltaxor pä 
0 %, 5,5 %, 6,5 % V VJ 
11. Motarbeta icke-tanrlära handelshinder, särskilt dubbla 
prissättningssystem (som snedvrider 
investeringsincitamenten) / 
TI. Efterkomma förslag trän den transatlantiska 
näringslivsdialogen om harmonisering av 
klassificeringsregier etc. för kemiska produkter VJ 
/ / 
/I, 
"TT. Undersöka multilaterala överenskommelser om handel och 
konkurrens 7" 
TT. Förbättra det fjärde ramprogrammet för FoTU, inbegripet 
specialistgrupper, utveckla det femte ramprogrammet / 
15. Främja initiativen Sustech och Prima VJ 
16. Förbättra den naturvetenskapliga och tekniska kulturen / 
VJ 
77 (jenomtöra kommissionens förslag om ökat patentskydd pä 
växtskyddsmedel S / 
/ / 
18. Utveckla R1ÄJ / / 
19.Förstärka åtgärder som gäller sma och medelstora företag 
20. Återinföra miljöteknologiprogrammet JbASTT / VJ / 
TT. Förbättra det tekniska stödet vid kemisk lagstiftning till 
CEEC-länderna VJ / 
22. Oka lndustnsamarbetet med Kina och övriga länder / / 
H 
L INLEDNING 
1. Meddelandet skall kort beskriva kemiindustrin och de utmaningar denna står inför och skall även 
föreslå en rad initiativ för att stärka industrins konkurrenskraft. Initiativen eller åtgärderna är dels 
sådana som redan efterföljs och dels sådana som skall vidtas av kommissionen, medlemsstaterna och 
industrin och de anges med fet stil i följande stycken. Kommissionens åtgärder skall ses som ett led 
i den branschövergripande konkurrenspolitik för industrin som föreskrivs i meddelandet1 från 
september 1994 som i sin tur grundar sig på meddelandet2 om industripolitik från år 1990. 
Åtgärderna eller initiativen skall ha särskild betydelse för kemiindustrin men behöver inte bara gälla 
den. Företrädare för kemiindustrin har från första början medverkat i förberedandet av detta 
meddelande. Markanta skiljaktigheter i åsikterna mellan kommissionen och industrin uttrycks tydligt. 
2. Efter beskrivningen av industrin och de utmaningar som förutses under de kommande tio åren skall 
meddelandet kartlägga vissa åtgärder, som delas in i fyra huvudpunkter enligt meddelandet om en 
konkurrenskraftig industripolitik: att förbättra den rättsliga ramen (som där kallas modernisering av 
myndigheternas roll), att garantera effektiv konkurrens, att främja immateriella investeringar och att 
utveckla industrisamarbete. I det sista kapitlet dras allmänna slutsatser och skapas ett gemensamt 
arbetsprogram för att garantera att kommissionen och industrin effektiviserar sitt samarbete i syfte 
att förbättra konkurrenskraften. Meddelandet är avsett att presentera åtgärdsprogrammet som en 
modell för övriga liknande industrier som vill öka sin konkurrenskraft. 
fl. KEVmNDUSTOIN INOM EU 
H A. FAKTA OM INDUSTRIN 
3. Kemiindustrin är mycket enhetlig till sin natur. Dess verksamhet bestar i huvudsak av att kemiskt 
förädla olika material till varierande ämnen med nya kemiska och fysikaliska egenskaper. De 
viktigaste delbranscherna kan indelas i organiska och oorganiska baskemikalier, gödningsämnen och 
kväveföreningar, basplaster och syntetgummi, läkemedelsprodukter (farmaceutiska och medicinska), 
specialkemikalier såsom jordbrukskemikalier, specialpolymerer; färger och lacker; tvätt- och 
poleringsmedel; parfymer och hygienprodukter samt syntetiska fibrer. Industrin kan uppdelas i två 
sektorer: organiska baskemikalier och petrokemi (eller organiska basämnen) medan de övriga 
sektorerna hör till vidareförädlingsindustrin. Basindustriernas marknad består nästan helt och hållet 
av vidareförädlingsindustrierna. Meddelandet omfattar i allmänhet inte läkemedelsindustrin som är 
föremål för ett särskilt meddelande3, inte heller syntetiska fibrer trots att en del av de statistiska 
uppgifterna inkluderar information från båda dessa sektorer. 
4. Kemiindustrin är den näst största tillverkningsindustrin inom EU efter livsmedels-, dryckes- och 
tobaksindustrin och den näst största efter elekfroteloiikindustrin i fråga om förädlingsgrad. EU är 
världens ledande tillverkare av kemiprodukter med ett stort försprång till USA och ett ännu större 
till Japan. Också dess positiva handelsbalans är större än hos kemiindustrierna i USA och Japan. Av 
de trettio största kemiföretagen i världen har femton sitt högkvarter inom EU (ytterligare tre har sitt 
säte i Schweiz) och de tre största är tyska. Kemiindustrin i EU sysselsätter direkt 1,65 miljoner 
personer och dess omsättning är 316 miljarder ecu (se tabell 1 och 2). Ytterligare 3 miljoner 
arbetstagare arbetar i branscher som är direkta avnämare till kemiindustrins produkter och som därför 
är direkt beroende av industrins konkurrenskraft. 
1 KOM (94) 319 En konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen. 
*" KOM (90) 556 Industripolitik i en öppen och konkurrenspräglad miljö. 
3 KOM (93) 718. 
ii 
5. Det typiska kemiföretaget tros allmänt vara ett stort företag. Detta är visserligen sant då det gäller 
petrokemiska företag, men allmänt taget är det små och medelstora företag som dominerar i 
kemiindustrin och särskilt inom delbranscherna färg, specialkemikalier, kosmetika, basläkemedel och 
plastförädling. Eurostat visar i sina uppgifter från år 1990 att kemiindustrin i EU 12 omfattade 32 
700 företag (i siffran ingår inte plastförädlare). Av dessa har 87 % färre än 50 anställda och står 
endast för 12 % av antalet anställda och för 16 % av den totala omsättningen. Medelstora företag, 
dvs. företag som sysselsätter mellan 50 och 249 personer, företräder nästan 9 % av alla företag eller 
nästan 17 % av antalet anställda och 16 % av den totala omsättningen. 
6. Sysselsättningen inom EU:s kemiindustri sjönk med 4,4 % år 1994, som ändå var ett år med god 
ekonomisk återhämtning. Även år 1995 väntas en tillbakagång men den torde bli något mindre. 
Fastän 1,65 miljoner personer arbetade i kemiindustrin år 1994 har antalet anställda sjunkit nästan 
hela tiden sedan 1980 då siffran uppgick till 1,95 miljoner (med en viss stagnation under den 
ekonomiska högkonjunkturen åren 1987-1990). Det bör noteras att sysselsättningen inom 
kemiindustrin både i USA och i Japan har minskat betydligt mindre (tabell 3). Det minskade antalet 
anställda kompenseras med att det ställs högre krav på arbetskraftens kompetens, dvs. också industri­
arbetare behöver avancerad utbildning för att klara av datastyrda processer. Kemiindustrin har varit 
tvungen till kontinuerliga omstruktureringar för att hävda sig i den globala konkurrensen och färre 
anställda är ett tecken på detta. Den egentliga kemiindustrin har drabbats särskilt hårt: inom 
gödningsmedelsindustrin har t.ex. antalet anställda minskat från 140 000 år 1980 till 28 000 anställda 
år 1995. 
7. Vissa sektorer, speciellt den petrokemiska, är mycket cykliska med stora förändringar i priser och 
lönsamhet. En del anser att industrisamarbete kan göra det möjligt att undvika problemen med 
överkapacitet under konjunkturnedgångar: höga kostnader per mängdenhet, drastiska prissänkningar, 
stora ekonomiska förluster och brist på investeringar i ny teknik. Strukturell överkapacitet beror i 
grund och botten på att man inte förmår anpassa strukturen till den ekonomiska cykeln och vidta 
nödvändiga åtgärder, vilket ibland kan vara nedläggning av fabriksanläggningar. Ny kapacitet som 
tillkommer på en mycket svag marknad kan ytterligare förvärra problemet. 
8. Efter flera år med låg avkastning klarar sig kemindustrin inom EU för närvarande förhållandevis väl 
i fråga om lönsamhet. Den fortsatta ekonomiska återhämtningen över hela världen är definitivt en 
bidragande orsak. Bruttorörelsemarginalen ökade år 1994 till 13,5 %. Industrins verkliga produktion 
ökade år 1994 med 6 %. Under år 1995 kommer tillväxten att vara mindre, men fortfarande hålla 
en nöjaktig nivå, speciellt jämfört med lågkonjunkturåren 1990-1993. Men trots dessa dåliga år ökade 
EU:s kemiindustri sin produktion medan hela tillverkningsindustrins produktion minskade i början 
av 1990-talet. Mellan åren 1985 och 1994 ökade kemiindustrins produktion snabbare är BNP, vilken 
i sin tur ökade snabbare än den totala industriproduktionen (se tabell 4). Den relativa nedgång som 
drabbat EU:s tillverkningsindustri i sin helhet är mindre utbredd inom kemisektorn, men räntabiliteten 
på sysselsatt kapital under de ekonomiska konjunkturerna har i medeltal varit lägre i Europa än i 
USA eller Ostasien. 
9. Den europeiska kemiindustrins nuvarande konkurrenskraft beror på fem huvudsakliga faktorer: 
flexibilitet och beredskap att omstrukturera, en multinationell struktur som gynnar öppna marknader 
och fri handel, ökat ansvar för miljön, förmåga till innovation och en välutbildad arbetskraft och 
ledning. 
HR INDUSTRINS SÄRDRAG 
10. Kemiindustrin är global med många multinationella företag, trots att marknaden för produkterna ofta 
är regional. I Europa ägs en betydande del av fabrikerna av amerikanska företag. Europeiska företag 
har också gjort betydande investeringar i USA och i övriga delar av världen. Många delbranscher 
kan utnyttja stordriftens fördelar både då det gäller produktion och distribution, vilket kan leda till 
globala marknader för produkterna. Handeln är lika viktig som investeringarna. Av EU:s kemiska 
produktion exporteras 20 %. 
11. Allmänt taget kräver industrin stora insatser både gällande kapital och forskning. Inom många delar 
av industrin är anläggningstillgångarna per anställd över 1 miljon ecu. Detta innebär att de fasta 
kostnaderna är höga och att det krävs ett betydande penningflöde. Över 5 % av omsättningen 
spenderas på forskning och teknisk utveckling (FoTU). Immaterialrätten har en avgörande betydelse 
och blir allt viktigare för konkurrenskraften och därför är kemiindustrin speciellt känslig för bristen 
på immaterialrättsligt skydd. Patent är ett viktigt tecken på ansträngningar att förvärva sådana 
tillgångar. Kemiföretag baserade i Europa hör till de ledande i världen då det gäller ägandet av 
patenträttigheter (tabell 5). Kemiindustrin inom EU kan ändå inte tillåta sig att känna sig tillfreds på 
detta område. Som helhet betraktat innehade EU endast 36 % av patenträttigheterna på det kemiska 
området under åren 1987/89, vilket inte är mera än EU:s medeltal för alla tekniska områden. USA:s 
andel av kemiska patenträttigheter är högre än medeltalet. 
12. Då det gäller investeringar verkar den europeiska kemiindustrin vara mindre framgångsrik än USA:s 
och Japans. År 1994 gjordes något större investeringar i den europeiska kemiindustrin än år 1993, 
men jämfört med år 1990 var siffran 25 % lägre. I USA ökade däremot kemiindustrins investeringar 
märkbart under år 1994, då investeringarna var 40 % större än år 1990. I Japan sjönk 
kapitalutgifterna år 1994, en smärre minskning från år 1990 (tabell 6). Olika faser i den ekonomiska 
cykeln kan utgöra en förklaring till detta. 
13. Kostnaderna för energi och gas som råvaror spelar en stor roll i kemiindustrin som helhet, eftersom 
de utgör mellan 15 % och 60 % av tillverkningskostnaderna för de flesta produkter. Vikten av 
elektricitet för klorprodukter och naturgas för gödningsmedel är enbart två exempel. Mycket av 
primärenergin importeras till EU, liksom många av de råvaror som industrin behöver, speciellt för 
baskemikalier. Detta tenderar att leda till vissa ofördelaktiga kostnader för insatsvaror. 
14. Energiutnyttjandet inom kemiindustrin har gjort märkbara framsteg. Energiförbrukningen per enhet 
sjönk med 25 % mellan åren 1960 och 1980 och med ytterligare 25 % mellan åren 1980 och 1993. 
Inom många sektorer håller energiutnyttjandet på att nå sin teoretiska gräns. Lägre priser på gas och 
elektricitet är därför ännu viktigare för konkurrenskraften. Internationella energiorganet IEA i Paris 
uppvisar siffror som pekar på att industrin i de europeiska OECD-länderna betalade 169 US-dollar 
per toe för naturgas jämfört med USA som betalade 127 dollar per toe år 1993. Elektricitetspriserna 
för industrin var 7,4 cent per kWh (866 dollar/toe) i OECD-länderna i Europa och 4,9 cent per kWh 
(565 dollar/toe) i USA. Dessutom varierar energipriserna mellan olika medlemsstater i Europa med 
upp till 100 %. 
15. Kemiindustrin tillverkar produkter som berör alla. Därför är man speciellt orolig för kemiska 
produkters inverkan på den allmän hälsan, arbetshälsan och miljön. Regeringarna och industrin är 
fullt medvetna om och beaktar denna oro. 
HG UTMANINGARNA FÖR KEMINDUSIRIN INOM EU 
16. Kemiindustrin inom EU strävar efter att behålla eller förbättra sin ställning inom den globala 
ekonomin och att uppnå en tillfredsställande kapitalavkastning. I detta hänseende är målet att erbjuda 
sina kunder över hela världen produkter av högsta kvalitet, till lägsta konkurrenskraftiga pris, på ett 
sunt och miljömässigt hållbart sätt och på lång sikt. Detta kräver att vinsterna från den nuvarande 
försäljningen är så goda att man kan göra investeringar som behövs för att utveckla nya produkter. 
I en värld med mycket rörligt kapital måste Europa erbjuda attraktiv avkastning på investerat kapital 
för att inte investeringarna skall minska och verksamheten därmed avmattas. Kommissionens och 
medlemsstaternas mål är att skapa bästa möjliga branschövergripande förutsättningar som gör det 
möjligt för både kemiindustrin och för andra industrier att uppnå sina mål och på detta sätt försäkra 
att man bibehåller eller ökar nivån på högkvalitativ sysselsättning inom EU. 
ILC1. Bättre och miljövänligare produkter 
17. Nya produkter av bättre kvalitet kräver innovation. Sådana produkter skall uppfylla miljökrav och 
konsumenternas önskemål. De kan minska bilars avgasutsläpp eller ge upphov till bättre tyger eller 
förbättrad hudvård. Utmaningen består i att innovationsverksamheten hela tiden skall resultera i bättre 
produkter med minskade miljöeffekter under produktens hela livscykel. Innovationen kan bestå av 
gradvis ökande förbättringar eller radikalt nya beståndsdelar. Innovation kräver betydande satsningar 
på FoTU. En god vetenskaplig grund och ett tillräckligt antal välutbildade vetenskapsmän och 
forskare behövs också. 
18. Företag kan själva bestämma hur mycket de skall satsa på FoTU, men det är myndigheternas 
skyldighet att se till att befolkningen är välutbildad och det är de som bör uppmuntra till en rationell 
vetenskaplig diskussion om frågor som rör produkter och processer. Myndigheterna är medvetna om 
behovet av att den offentliga sektorn företar oberoende forskning som behandlar allmänhetens oro 
för och uppfattning om vilka risker som kan godtas. Vidare kan dessa myndigheter stå i vägen för 
innovationer genom att införa krav på testning och registrering av nya produkter. Innovation är 
nyckeln till EU:s industris konkurrenskraft. Vissa delar av den europeiska kemiindustrin rapporterar 
att antalet nya produkter som introduceras årligen har minskat markant under de senaste 15 åren, t.ex. 
färgindustrin talar om en nedgång på 50 %. Det finns tecken som tyder på att många europeiska 
kemiföretag i allt större omfattning förlägger sin innovationsverksamhet utanför Europa, speciellt till 
USA. Myndigheterna och industrin måste arbeta tillsammans för att motverka dessa oroväckande 
trender. Särskilt miljölagstiftningen borde uppmuntra till innovation samtidigt som den säkerställer 
en hög nivå på miljöskyddet. Denna dubbla uppgift fullföljs bäst om den på ett lämpligt sätt kan 
samordnas med övriga riktlinjer. 
ILG2. Konkurrenskraftigt prissatta produkter 
19. Konkurrenskraftigt prissatta produkter är enda sättet för EU:s kemiindustri att sälja, förtjäna pengar, 
fortsätta investera och fungera. Utmaningen består i att försäkra sig om att Europa kan fortsätta 
tillverka bra produkter till tillräckligt låga priser för att konkurrera med produkter som tillverkats i 
övriga delar av världen. En möjlighet är att koncentrera tillverkningen till sådana produkter och 
processer där Europa har en konkurrensfördel. Kontinuerlig omstrukturering är nödvändig vilket kan 
betyda att de minst effektiva företagen lämnar en viss sektor och industrin i sin helhet flyttar 
investeringarna från olönsamma till lönsamma sektorer. Processen innebär vissa svårigheter och 
hinder att dra sig ur, t.ex. starkt statligt stöd, hör till utmaningarna. 
20. Effektiv resursfördelning kräver att marknaderna fungerar och som global industri drar EU:s 
kemiindustri nytta av de öppna marknaderna över hela världen. Sådana marknader initierar 
kontinuerlig omstrukturering medan effektiv resursfördelning och verklig konkurrenskraft bara kan 
uppnås om konkurrensen är effektiv. EU står inför utmaningen att försäkra sig om att utländska 
kemiska tillverkare håller sig till Världshandelsorganisationens bestämmelser. 
21. Europa kommer också i framtiden att vara utgångspunkten för EU:s kemiindustris försäljning men 
export är en viktig inkomstkälla. Europeiska företag har intresse av att verka på de marknader som 
växer snabbt för att kunna dra nytta av stordriftens fördelar och dra ner på kostnaderna. Många 
bedömare betraktar länderna i Stillahavsområdet som den snabbast växande marknaden. EU-företag 
är redan företrädda i alla länder i Stillahavsområdet men måste synas mer. Kina kommer sannolikt 
att bli en viktig försäljningsmarknad under det närmaste årtiondet och de övriga länderna i Öst- och 
Sydasien kommer att driva på världsförsäljningen. Det är inte lätt att sälja eller delta i affärsprojekt 
på andra sidan jordklotet men det är en utmaning som måste antas. Man kan göra det lättare genom 
att säkerställa jämlika förutsättningar för fri tillgång till och för investeringar i dessa länder. Länderna 
i Stillahavsområdet kommer också att utgöra en stor utmaning som leverantörer av kemiska produkter 
till andra delar av världen. 
22. Global konkurrens och förmåga till konkurrenskraftig produktion med hjälp stordriftens fördelar 
kräver anläggningar och företag av en viss minimistorlek. Samriskföretag eller fusioner erbjuder två 
möjligheter att bilda företag som är tillräckligt stora för att kunna uppnå dessa fördelar, förutsatt att 
sådana verksamheter inte resulterar i en väsentlig begränsning av konkurrensen. Utmaningen för EU:s 
konkurrensmyndigheter består i att säkerställa att företag kan bli tillräckligt stora för att konkurrera, 
men inte tillåta verksamhet som kan hämma effektiv konkurrens inom EU. Små och medelstora 
företag har emellertid också en viktig uppgift, särskilt i vissa branscher såsom specialkemikalier och 
färg- och lackindustrin där försäljningen sker direkt till de slutliga konsumenterna. Små och 
medelstora företag är ofta leverantörer eller kunder till de större företagen och en viktig utmaning 
för industrin är hur man skall förbättra denna komplicerade men potentiellt mycket flexibla struktur 
för att minska kostnaderna. 
23. Grunden för den enhetliga marknaden är att man tillåter företagen att dra nytta av stordriftens 
fördelar på en stor marknad. Den enhetliga marknaden har definitivt utvecklats men utmaningen 
består i att upphäva de kvarvarande hindren och förbättra integrationen. Vissa specifika nationella 
regler gällande kemiprodukter existerar ännu. Liksom övriga industrier lider den kemiska av att ett 
verkligt integrerat järnvägs- eller vägtransportnät saknas. Att den inre marknaden för elektricitet och 
gas fortfarande saknas är en stor nackdel för kemiindustrins konkurrenskraft. Avsaknaden av en 
enhetlig europeisk valuta är ytterligare en utmaning eftersom valutafluktuationer orsakar enorma 
komplikationer. 
HL ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KONKURRENSKRAFTEN 
24. För att svara på dessa utmaningar måste industrin, kommissionen och medlemsstaterna vidta särskilda 
åtgärder. En del åtgärder har redan vidtagits och behöver förstärkas men nya initiativ krävs också. 
Kommissionen, industrin och medlemsstaterna måste verka på de fyra prioritetsområdena inom den 
industriella konkurrenspolitiken: att förbättra de rättsliga ramarna, att garantera effektiv konkurrens, 
att gynna immateriella investeringar och att utveckla industriellt samarbete. 
m A. ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA DEN RÄTISIIGA RAMEN 
25. De flesta av kemiindustrins aktiviteter inverkar på folkhälsan och miljön och därför regleras flera av 
industrins verksamhetsområden. Specifikt uttryckt är regler som täcker tillverkningsprocesser och 
produkter av största vikt för kemiindustrin. Eftersom den är en mycket kapitalkrävande industri är 
det av största vikt att den rättsliga ramen är så stabil och förutsebar som möjligt. 
1II.A.1. Den nuvarande rättsliga ramen 
26. Den rättsliga grunden för en åtgärd inom gemenskapslagstiftningen fastställs enligt domstolens 
rättspraxis, mot bakgrund av den målsättning som denna åtgärd syftar till. Lagstiftning vars 
målsättning är att garantera fri rörlighet för varor inom den inre marknaden grundar sig på artikel 
100a. När lagstiftningens målsättning är att skydda miljön utgör artikel 130s rättsgrunden. Artikel 
118a föreskriver ett system för att utveckla de hälso- och säkerhetsinitiativ som kräver 
undersökningar om kostnadseffektiviteten för att undvika restriktioner för små och medelstora 
företag, en fullständig vetenskaplig grund för föreskrifter och ett tredelat samrådsförfarande. Det gör 
5 
det möjligt för medlemsstaterna att bibehålla eller införa strängare regler för skydd av arbetsvillkoren. 
Artikel 129 utgör ramen för utvecklingen av åtgärder för folkhälsan. 
27. Frågor som rör den inre marknaden och miljöskydd är nära knutna till varandra. När kommissionen 
ger förslag om lagstiftning för den inre marknaden måste den utgå från en hög miljöskyddsnivå 
(artikel 100a.3), medan de medlemsstater som vill "ansöka om" (enligt artikel 100a.4), "bibehålla 
eller införa" (enligt artikel 130t) strängare miljöregler än de som gäller på EG-nivå måste, enligt 
artikel 130t, försäkra sig om att sådana nationella åtgärder är förenliga med reglerna i fördraget, 
inbegripet principerna om varors fria rörlighet. 
Fri rörlighet för kemiprodukter 
28. Kemiprodukter får röra sig fritt på den inre marknaden. Enligt principen om ömsesidigt godkännande 
som härrör från Cassis de Dijon-domen4 måste produkter som lagenligt tillverkats och marknadsförts 
i en medlemsstat i princip ges tillträde till alla andra medlemsstater. För att kunna identifiera fall där 
en medlemsstat har vägrat varor fri rörlighet trots att de lagenligt hade tillverkats och/eller 
marknadsförts i en annan medlemsstat, skall man från och med januari 1997 införa ett 
informationssystem enligt vilket kommissionen och medlemsstaterna skall utbyta information om 
nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor. 
29. Trots att principen om ömsesidigt godkännande gäller alla slags produkter kan vissa medlemsstaters 
åtgärder leda till att den inre marknaden splittras. Detta förpliktar kommissionen att harmonisera, dvs. 
att föreslå bestämmelser angående hälso- och miljörisker som gäller för hela unionen samtidigt som 
man garanterar fri avsättning. Omfattande rambestämmelser för kemikaliekontroll har skapats på 
unionsnivå. Gemenskapens direkta insats började med åtgärder i särskilda fall. Utvecklingen av ett 
enhetligt system för klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen fick sin början i.o.m. 
direktiv 67/548/EEG. Ett enhetligt system för begränsande av användning och utsläppande på 
marknaden av vissa farliga beredningar5 och ämnen6 följde. Harmoniserade bestämmelser för 
klassificering, förpackning och märkning av farliga beredningar etablerades genom direktiv 
88/379/EEG. Under de senaste åren har kontrollen utökats på ett mera planerat sätt till att inbegripa 
anmälan av nya ämnen7 och en systematisk bedömning av existerande ämnen8. Ett systematiskt 
kontrollsystem skall tas i bruk för biocider. Gemenskapens lagstiftningsåtgärder gällande 
kemiprodukter har allmänt taget uppskattats eftersom en enhetlig lagstiftning på unionsnivå tydligt 
har visat sig vara effektivare än femton olika system på nationell nivå. Ytterligare befästande är 
naturligtvis möjlig och planeras redan för farliga beredningar, gödningsmedel och tvättmedel. 
30. Vissa medlemsstaters upprepade tendenser att tillämpa förfaringssätt de anser vara mera 
protektionistiska än gemenskapens förfaringssätt är en central utmaning eftersom detta kan leda till 
splittring av den inre marknaden. Som exempel kan nämnas asbest, kemiprodukter innehållande 
dioxin samt organiska gödningsmedel. Påtryckningar att försvaga reglerna om den inre marknaden 
enligt artikel 100a.4 hotar att leda till ytterligare fragmentering (t.ex. pentaklorfenol (PCP), kadmium, 
kreosot). 
Mål 120/78 Domstolen 20 februari 1979. 
5 Direktiv 76/769/EEG. 
6 Direktiv 79/117/EEG. 
7 Genom ändring för sjätte gången av direktiv 67/548/EEG. 
8 Rådets förordning (EEG) nr 793/93. 
31. Kommissionen skall befasta inre marknadens bestämmelser för kemi produkter. Den skall sträva till 
att lösa problem som orsakas av olikartad nationell lagstiftning och medlemsstaternas tendens att 
tillämpa och/eller införa olika skyddsnivåer på grunden av artiklarna 100a4 och 130t 
Miljöbestämmelser och hållbar utveckling 
32. Industrin anser ibland att beaktandet av miljökrav innebär onödiga utgifter. Miljöanpassat ledarskap 
kan emellertid stimulera innovationer av nya tekniker och produkter och därmed bli en 
konkurrensfördel. Miljövänlig verksamhet kan också leda till betydande resursbesparingar och bidra 
till att allmänhetens bild av hela industrin blir positiv, vilket också gynnar enskilda företag. 
33. Ett centralt mål för såväl myndigheterna som industrin är att stärka den internationella 
konkurrenskraften inom ramen för en hållbar utveckling. Begreppet hållbar utveckling inbegriper 
ekonomiska, sociala och miljörelaterade aspekter, vilket konstaterades under Förenta Nationernas 
konferens om miljö och utveckling i Rio de Janeiro år 1992. Femte åtgärdsprogrammet om miljön9 
betonar att dessa tre aspekter är centrala vid utvecklingen av riktlinjer som grundas på hållbar 
utveckling. 
TIL A.2 Principer för framtida åtgärder 
34. De interna riktlinjer för författningsarbetet som antogs av kommissionen den 16 januari 1996 utgör 
den huvudsakliga grunden för framtida förslag. Den viktigaste målsättningen är att se till att 
utvärderingen av politikområdena speglar det gemensamma intresset. I följande stycken sammanfattas 
hur detta skulle kunna uppnås när lagstiftning som påverkar EUs kemiindustri förbereds. 
35. Då en möjlig hälso- eller miljörisk har konstaterats (ofta i en medlemsstat) bör kommissionen avgöra 
om den skall vidta åtgärder. Ett ingripande är inte alltid nödvändigt utan ärendet kan avgöras genom 
ett ömsesidigt godkännande av medlemsstaternas bestämmelser. Artikel 130r.2 i Romfördraget 
föreskriver att en försiktighetsprincip skall tillämpas vid miljöfrågor. Denna skulle kunna tillämpas 
vid tecken på en mycket hög risknivå för miljön eller för människors hälsa och en riskbedömning 
av praktiska skäl inte kan genomföras. 
36. En utförlig analys för att försvara ingripande behövs också. I detta sammanhang utförs först en 
riskbedömning enligt gemenskapens principer. Efter det att man konstaterat att en icke godtagbar risk 
föreligger, utarbetas noggranna strategier för en minskning av risken och det mest kostnadseffektiva 
alternativet väljs. Processen måste inbegripa en lämplig kostnads- och intäktsanalys för de 
föreliggande alternativen. (I bilagan ges ett exempel på riktig tillämpning av dessa principer då det 
gäller nickel). Vad beträffar förslag om miljön krävs enligt artikel 130r.3 i fördraget att gemenskapen 
när den planerar riktlinjer som gäller miljön, beaktar de möjliga kostnader och intäkter som en åtgärd 
innebär och väger dessa mot kostnader och intäkter ifall ingen åtgärd tas. Detta förutses också i det 
femte åtgärdsprogrammet om miljön. Samma bör gälla medlemsstaterna inom deras 
behörighetsområden. En omsorgsfull ekonomisk och miljöbetingad analys vars mål är att bedöma en 
åtgärds nettobidrag till samhället, ger en uppfattning om hur effektiv åtgärden är och bidrar till ett 
objektivt förhållningssätt i en debatt som annars lätt blir känsloladdad. CEFIC måste även i 
fortsättningen tillhandahålla lämpliga vetenskapliga uppgifter (arbetstagarnas utsatthet, toxikologiska 
studier) för att förenkla den rättsliga ramen för ett förbättrat konkurrensklimat. 
37. Kommissionen kommer att utföra en grundlig riskbedömning och en fullgod kostnads- och 
intäktsanalys innan den godkänner förslag som gäller kemiindustrin. Få områden där medlemsstatenia 
9 KOM (92) 23 slutl. 
ämnar tillämpa strängare regler än de som gäller på EU-nivå kommer kommissionen att uppmana 
staterna att utföra samma analys. I de fall där medlemsstaterna redan tillämpar strängare regler 
kommer kommissionen inom ramen för den analys den utför om nationella förfaringssätts 
överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen, att ta särskild hänsyn till analysen av riskerna och 
till de aspekter på kostnader och intäkter som sådana nationella förfaringssätt medför. 
38. Beslutet om på vilken nivå ingripande bör ske är viktigt. Skall ingripande ske på internationell nivå 
(OECD, UNEP, PARCOM) eller på EU-nivå? Man bör naturligtvis överväga huruvida risken är av 
sådan art att den överskrider de berörda territorialgränserna. Likaså bör man beakta att strängare 
regler tillämpade av EU kan påverka dess kemiindustris korikurrenssituation jämfört med 
kemiindustrier i andra delar av världen. Internationell samordning av olika riktlinjer, en av de 
centrala frågorna i den nuvarande diskussionen om handel och miljö10, är nödvändig inte bara för att 
undvika frestelsen att använda miljö- och hälsoskyddsargument i syfte att försvara protektionism, 
utan också för att förhindra en del stater att utnyttja en relativ fördel som "smutsiga" tillverkare av 
kemiska produkter. I sådana fall där bestämmelserna inom andra industrisamhällen är mindre strikta 
än inom EU kan en utlokalisering av vissa produktionslinjer förekomma. Detta kan också uppmuntra 
till att produkter som inte längre är möjliga att tillverka inom EU importeras från tredje land. 
39. Då ett avtal på internationell nivå inte är möjligt skall man beakta effekterna av nya europeiska 
miljöåtgärder på kemiindustrins liksom [>å övriga industriels konkurrenskraft Det kan vara önskvärt 
att åtminstone OECD-länderna och framstående utvecklingsländer är med om miljöbestämmelserna. 
40. Den mest lämpliga åtgärden måste välj as. Förutom lagstiftning kan frivilliga åtgärder och ekonomiska 
styrmedel ha en kompletterande funktion för att nå de önskade målen för hälsa och miljö. Frivilliga 
avtal och ekonomiska styrmedel är sannolikt mera effektiva då det gäller att förbättra miljövänlighet 
än att reglera den fria rörligheten för kemiprodukter. 
41. Frivilliga åtgärder kan få formen av unilaterala industriella program, såsom kemiindustrins 
"Responsible Care"-program eller det frivilliga programmet för effektivare energianvändning 
(Voluntary Energy Efficiency Programme). Frivilliga tillvägagångssätt och avtal speglar bilateralt 
samarbete mellan offentliga myndigheter och industrin och kan hjälpa till att nå gemenskapens mål. 
Ett framstående exempel där frivilliga avtal på ett visst område kan spela en stor roll är vid 
minskningen av C02-utsläpp, förutsatt att de inbegriper mängdbestämda mål för minskningen. 
Industrin föredrar detta tillvägagångssätt framför införandet av en C02-energiskatt. Till exemplen 
över frivilliga åtgärder gällande produkter på internationell och EU-nivå hör även riskreducering av 
bromerade flamdämpare (genomförd på OECD-nivå) och märkning av tvättmedel (genomförd på EU-
nivå). En annan frivillig åtgärd som industrier i vissa medlemsstater har vidtagit är att ersätta vissa 
farliga bekämpningsmedel med mindre farliga sådana. 
42. Industrin kommer att utveckla och utvidga "Responsible Care "-initiativet och andra miljöstyrnings-
system som leder till bättre miljövänlighet överlag. Mljövänligare och mera resurssparande processer 
och produkter skall utvecklas och ny utrustning och det skall investeras i nya anläggningar som 
minskar utsläpp och eneigiförbrukning (ett frivilligt program för effektivare enetgianvändning). 
43. När man förbereder frivilliga avtal bör man observera att de överensstämmer med 
konkurrensreglerna, eftersom frivilliga avtal som innebär samarbete mellan olika företag kan innebära 
att de använder konkurrensbegränsande metoder. När sådana frivilliga avtal faller inom räckvidden 
för artikel 85.1 i fördraget kan de ändå omfattas av individuellt undantag om villkoren i artikel 85.3 
är uppfyllda. 
10 Se (utkast till) Meddelande till Rådet om handel och miljö, avsnitt I punkt 2.3. 
8 
44. Beträffande frivilliga tillvägagångssätt eller avtal överväger man att upprätta en gemenskapsram som 
syftar till att etablera kriterier för EU:s miljöpolitik och till att försäkra att sådana avtal inte splittrar 
den inre marknaden. 
45. Ekonomiska styrmedel används allt mera även på miljöområdet. Myndigheter kan i synnerhet påverka 
såväl företags som konsumenters miljöval genom teskattning. I regel fattas beslut om skattemässiga 
styrmedel, t.ex. regler för ökad avskrivning, på medlemsstatsnivå med hänsyn till kommissionens 
politik för statligt stöd och i vissa fall till särskilda bestämmelser om skattemässiga styrmedel i 
direktiv från rådet11. Handlingarna om C02 har visat svårigheterna att uppnå enighet ifråga om 
miljöskatter. Till dags dato har vissa medlemsstater (Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige) 
ensidigt fortskridit med nationella program som bl.a. innehåller undantag för vissa typer av 
verksamhet. De anser att ekonomiska instrument är ett kostnadseffektivt sätt att ta itu med 
miljöproblemen. För att undvika orättvis konkurrens och snedvriden resurstilldelning, måste dessa 
undantag uppfylla de villkor som fastställts i rambestämmelserna för miljöstöd vilka antogs av 
kommissionen i december 199312. På Ecofin-rådets begäran överväger kommissionen just nu om det 
är möjligt att utarbeta ett nytt tillvägagångssätt för rjeskattningen av energiprodukter, som inom 
gemenskapen skall behandla konkurrensfrågor, samtidigt som det skapar en ram inom vilken 
medlemsstaterna, om de så önskar, kan genomföra andra strategier, som till exempel minskning av 
koldioxidutsläpp. Kemiindustrin inom EU är dock inte övertygad om att miljöskatter är ett lyckat sätt 
att bemöta miljöfrågor. 
46. Dessutom behandlar kommissionen för närvarande ett meddelande om miljöskatter. Detta meddelande 
kommer att ge medlemsstaterna riktlinjer om hur de kan samordna användningen av ekonomiska 
styrmedel för att uppnå miljömål med kraven från den inre marknaden, samtidigt som det tar strikt 
hänsyn till bl.a. ovannämnda rambestämmelser för miljöstöd. 
IILB ÅTGÄRDER FÖR ATT GARANTERA EFFEK3W KONKURRENS 
47. Kemiindustrin, som omfattar många företag vilka verkar i flera olika medlemsstater, även som 
multinationella företag i den globala ekonomin, kräver effektiv konkurrens inom och utanför EU. 
IILB. 1. Effektiv intern konkurrens 
Konkurrensrätt, företagsfusioner och samriskföretag 
48. Industrins konkurrenskraft som helhet kräver att stora företag inte missbrukar sin eventuella 
dominanta ställning eller använder konknrrensbegränsande metoder. Korilairreiismyndigheterna bör 
tillåta sådana fusioner eller samriskföretag som inte riskerar att leda till konkurrensbegränsningar men 
förbjuda sådana som gör det. I detta sammanhang är det speciellt nödvändigt att bedöma parternas 
ställning på den allt mer globala marknaden, speciellt vad gäller vissa baskemikalier och avancerad 
teknologi. 
49. Kommissionen skall garantera att både samverkande och koncentrerade samriskföretag snabbt 
utvärderas. Kommissionen har föreslagit en grönbok om översynen av koncentrationsföronbiingen 
som för närvarande diskuteras inom rådet och Europaparlamentet Kommissionen strävar efter att 
sänka tröskelvärdena för koncentrationsförordningen genom att ta bort behovet av flendubHa 
anmälningar och skapa en enda administrativ handläggning. 
1 ' [Exempelvis artikel 15 i direktiv 94/62/EG om förpackning och förpackningsavfall (EGT nr L 365, 
31.12.94, s. 10)]. 
12 EGT nr C 72, 10.3.1994, s. 8. 
Perioder av överkapacitet och underkapacitet 
50. Många kapitalintensiva industrier är benägna att periodvis antingen lida av överkapacitet eller brist 
på kapacitet och den petrokemiska branschen är därvid speciellt sårbar. Problemet är lätt att 
identifiera, medan det är betydligt svårare att utveckla effektiva mekanismer för att ta itu med frågan, 
speciellt i ett konkurrenspräglad omgivning där varje företag tror att det kan lyckas och t.o.m. erövra 
marknadsandelar av andra företag. Dessutom kan perioderna av över- och underkapacitet inom den 
petrokemiska branschen ha orsaker och fa följder också utanför Europa och en global analys vore 
därför ändamålsenlig. Industrin bidrar till kommissionens arbete med planeringen av ett scenario. 
51. Kommissionen kommer att stödja omstrukturering i de fall stnikturen är olämplig, och den kominer 
att undersöka orsakenia till periodiska och strukturella oregelbundenheter i kapaciteten inom 
petrokemin, vid bedömningen av huruvida någon form av industrisamarbete skulle kunna underlätta 
de uppenbara problemen utan att överträda konkurrensreglerna 
Statligt stöd 
52. Statligt stöd bör inte leda till orättvisa fördelar för vissa kemiföretag så att mindre effektiva 
tillverkare tillåts behålla eller t.o.m. öka sin marknadsandel, vilket sänker effektiviteten och därmed 
konkurrenskraften för hela industrin. Industrin skall inte heller behöva råka ut för orättvist 
subventionerad konkurrens från andra sektorer. Kemiindustrin inbegriper många kapitalintensiva 
verksamheter och det ligger därför i dess intresse att minimera snedvridningar orsakade av statligt 
stöd. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att tillämpa tydliga och objektiva kriterier när den 
beslutar om vilka statliga stöd som skall tillåtas. Branschvisa stödbestämmelser kan missgynna små 
och nygrundade företag. De nya rambestämmelserna för syntetiska fibrer har t.ex. minskat den 
snedvridning som förekom i de tidigare rambestämmelserna. De reviderade rambestämmelserna för 
statligt stöd till små och medelstora företag gör det lättare för alla små företag att göra immateriella 
investeringar. 
53. Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att göra reglerna för statligt stöd 
tydligare, och i sin administration av ansökningar om statligt stöd minska det totala statliga stöd som 
beviljas och minimera den snedvridning som sådant stöd kan orsaka. Kommissionen kominer att 
fortsätta arbetet med att utarbeta ett horisontellt kontrollsystem för regionalstöd till stora 
investeringsprojekt, vilket skulle införa regler för flera branscher. 
Priser på energi och övriga insatsvaror 
54. Effektiv konkurrens kräver obegränsad tillgång till insatsvaror till världsmarknadspriser för att EU 
inte ska missgynnas. Energi är en sådan viktig insatsvara. Förädlade jordbruksprodukter, som t.ex. 
socker och stärkelse, vilka utgör råmaterialet till vissa finkemikalier och specialprodukter hör också 
hit. 
55. Mycket har redan gjorts för att fastställa de återstående hindren för integrering av energimarknaderna 
och vissa framsteg har även gjorts då det gäller att avlägsna svårigheter. Man måste emellertid tillstå 
att inom energibranschen är marknaderna för gas och elektricitet fortfarande långt ifrån öppna och 
konkurrensutsatta. En industri som den kemiska, som utsätts för global konkurrens, måste fa dra nytta 
av konkurrenskraftiga priser på energi och detta kan säkerställas endast genom förverkligandet av 
en inre energimarknad. Stora industriella användare kommer att uppnå särskilda fördelar i form av 
lägre kostnader, vilket innebär direkta och indirekta fördelar för alla konsumenter. Den globala 
konkurrenskraften kommer att öka. 
10 
56. Kommissionen skall fortsätta sina strävanden att avreglera energimarknaderna inom EU för att uppnå 
effektiv produktion och distribution av energi, och för att sänka kostnaderna för energi till 
kemiindustrin och andra industrier. Tredje parts faktiska tillträde till gas och elektricitet aren central 
fråga i denna avreglering. 
Iïf.B.2. Effektiv extern konkurrens 
57. Effektiv extern konkurrens kräver att kommissionen skapar jämlika verksamhetsförutsättningar och 
försäkrar sig om att den nygrundade Världshandelsorganisationen fungerar effektivt. Det långsiktiga 
målet för både kommissionen och kemiindustrin i Europa består i att avlägsna alla handelshinder. 
Tulltaxorna för kemiprodukter i industriländerna är förhållandevis låga och kommer ytterligare att 
sjunka och harmoniseras till 0 %, 5,5 % och 6,5 % tack vare Uruguayrundan där industrierna i EU, 
USA, Canada och Japan hade en viktig roll. Utvecklingsländer, speciellt de rikare och mera 
framstående länderna såsom Malaysia, Thailand, Brasilien, Mexico och Kina, bör uppmanas att sänka 
sina tulltaxor till dessa harmoniserade satser. 
58. Kommissionen kommer att sträva efter att säkerställa att nya medlemmar i 
Världshandelsorganisationen, särskilt de länder som är förhållandevis utvecklade, från första början 
tillämpar de harmoniserade tullsatsema för kemiprodukter. Man kommer att sträva efter att även 
övriga länder sänker tulltaxorna 
59. Icke-tarifïàïa handelshinder eller åtgärder, i synnerhet dubbel prissättning av råvaror och halvfabrikat, 
snedvrider handeln. Det sistnämnda gäller speciellt den petrokemiska industrin inom vilken 
dubbelprissättning av halvfabrikat i vissa utvecklingsländer förorsakar en snedvriden konkurrens. En 
av flera tänkbara lösningar är att förplikta länder som vill bli medlemmar av Världshandels­
organisationen att om möjligt avhålla sig från sådana åtgärder. Dubbel prissättning av naturresurser 
kan medföra snedvridna konsekvenser för handelsflödet och för investeringsbeslut. I handeln med 
kemiprodukter är det ofta problem med testning och certifiering som utgör icke-tariffära hinder: Kina 
och Polen är de senaste exemplen på länder som har orsakat sådana problem för exportörer från EU. 
Särskilda registreringsförfaranden och obligatoriska deklarationsförfaranden som snedvrider handeln 
bör upphöra. Tekniska föreskrifter angående klassificering, förpackning och märkning av farliga 
kemiprodukter och beredningar och förhandsgodkännade för handel med farliga ämnen, vilka varierar 
från region till region, utgör också handelshinder trots att Världshandelsorganisationen inte direkt 
anser dessa förfaranden vara olagliga. Förenta Nationerna strävar efter att främja global 
harmonisering av dessa föreskrifter, men arbetet framskrider långsamt. Försök pågår att påskynda 
arbetet med hjälp av delat ledarskap mellan EU och USA. 
60. I enlighet med sitt initiativ om tillgång till marknaden kommer kommissionen att försöka ta itu med 
dessa problem först och främst genom att använda alla tillgängliga instrument på multilateral nivå 
och särskilt genom att vaka över att gemenskapens handelspartners följer och respekterar 
Världshandelsorganisationens regler. Kommissionen kommer även i förekommande fall att ta upp 
frågor om tillgång till marknaden i samband med sina bilaterala relationer med tredje länder och 
genomföra andra strategier, som till exempel främjandet av internationellt samarbete inom industrin. 
61. Gemenskapen antog i december 1994 en föroräning om handelshinder för att komma åt problemen 
med icke-tarifïara hinder och andra snedvridningar i handeln. Gemenskapen skall agera efter 
klagomål från berönla företag och industrier. Om ett klagomål inkommit från företag eller från 
industrin ifråga kommer import till gemenskapen av varor som är underkastade skadlig dumpning 
och subvention att motverkas genom sträng tillämpning av de förnyade handelspolitiska styrmedlen. 
Den transatlantiska näringslivsdialogen omfattaraifretsgruppersom bland annat behandlar certifiering, 
reglering och liberalisering av handeln. På en rekommendation från den transatlantiska 
11 
näringslivsdialogen skall kommissionen kunna återuppta bilaterala diskussioner med USA om en 
harmonisering av reglerna för klassificering, förpackning och märkning samt förtiandsgodkännande, 
först bilateralt och sedan globalt 
62. Konkurrenspolitikens internationella dimension kombinerat med avsaknaden av internationella regler 
inverkar också på konkurrenskraften. Detta är speciellt skadligt när marknaden till sin natur är global. 
Som ett exempel kan nämnas amerikanska råfosfatproducenters exportkarteller som hindrar tillverkare 
av gödningsmedel inom EU att få tillgång till fosfat till så låga priser att de kan konkurrera med 
fosfatgödningsmedel framställda i USA. Handel och konkurrens är viktiga frågor i det nya 
handelsprogrammet. Kommissionen kommer att sträva efter ett multilateralt avtal vars huvudsakliga 
innehåll skulle bestå av ett ramprogram grundat på en serie gemensamma regler, en bindande, positiv 
gemenskapshandling och ett förfarande för att avgöra tvister. 
63. Samordningen av korikinrensmyndigheternas verksamhet i EU och i USA har redan reglerats genom 
avtal. Liknande avtal övervägs med länder som t.ex. Japan. I Europaavtalen ingår regler om 
konkurrens med bestämmelser för genomförande som liknar reglerna i avtalet mellan EU och USA. 
Sådana regler ingår också i de avtal som ingåtts med Medelhavsländerna. 
64. Kommissionen planerar att undersöka internationella avtal om konkurrensrätt både bilateralt och 
multilateralt Kommissionen kommer att från fall till fall bedöma möjligheter till och fördelar av att 
integrera konkurrensregler i nya samarbets- och associationsavtal för att avlägsna handelshindren i 
dessa länder. Inom OECD kan dessutom åtgärder gällande internationella investeringar leda till att 
förfaranden som tex. dubbel prissättning avtar. Detta kommer att angripa exportkarteller och hinder 
för tillträde till marknaden som förorsakats av att förfaringssätten mellan olika inhemska producenter 
samordnats. 
mc ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRSTÄRKA IMMATERIELLA INVESTERINGAR 
65. När företagen står inför 2000-talet beror deras konkurrenskraft i allt högre grad på förmågan till 
innovation13 vad gäller processer, produkter, arbetsorganisation och snabb spridning av nya tekniker. 
Investering i forskning och utveckling, immateriella rättigheter, utbildning, hälsa och säkerhet, 
informationsbehandling och hela spektrumet av områden som täcks av "immateriella tillgångar,, är 
av största vikt om kemiindustrin skall behålla sin konkurrenskraft. Produktiv forskning är en central 
målsättning då man beaktar forskningens betydelse för skapandet av standarder och föreskrifter, 
FoTUs roll vid främjandet av ett snabbt tillägnande av nya tekniker speciellt inom små och 
medelstora företag, behovet av ett mera samordnat och enhetligt offentligt ingripande samt privata 
FoTU-satsningar. Kemiindustrin kommer dessutom ständigt att beakta utbildningsmöjligheterna i 
kemi och kemiteknik och stärka den vetenskapliga grunden för industrin. Nytänkande inom 
kemiindustrin har också stora effekter för andra branscher, t.ex. fordon och elektronik. 
IÎT.C1. Forskning och utveckling 
66. Kemiindustrin har redan länge varit medveten om att FoTU som resulterar i produkt- och 
processmässiga innovationer är en grundläggande källa till konkurrenskraft. Tills helt nyligen har 
man i vanliga fall undvikit samarbete med konkurrenter. Trots att man har deltagit i tidigare 
ramprogram har detta varit relativt måttfullt i förhållande till den egna FoTU-förmågan. 
Det ökade trycket från samhället på att utveckla "renare" tekniker och bibehålla konkurrenskraften 
på den globala marknaden i förening med höga kostnader och höga risker för FoTU har emellertid 
Se grönboken om innovation 1995. 
12 
lett till att det blivit allt mera lockande och viktigare för kemiindustrin att delta i Fjärde 
ramprogrammet. Detta har lett till att industrin har startat initiativet Sustech som sträcker sig utöver 
kemiindustrin med mål att främja gemensam FoTU kring tekniker för hållbara förädlingsindustrier 
i Europa. Termen hållbar används i detta sammanhang för att beteckna förädlingsindustrier som är 
resurs- och energisnåla och som förorsakar minimalt med avfall och miljöskador. 
67. Inom det nuvarande Fjärde ramprogrammet finns särskilda program för t.ex. industri- och 
materialteknik (Brite-Euram), mätnings- och testningsstandarder (SMT), informationsteknik (Esprit), 
miljö och klimat samt havsforskning och -teknologi och bioteknik som tillsammans finansierar ett 
stort antal projekt av betydelse för kemiindustrin. Två exempel som kan nämnas är följande: Inom 
Esprit-programmet omfattar Prima-initiativet 16 stora företag från kemiindustrin, livsmedels- och 
dryckesindustrin, stålindustrin, pappersindustrin och försörjningsindustrin. Målet är uttryckligen att 
stärka de europeiska förädlingsindustriemas konkurrenskraft genom att försäkra sig om att de 
ekonomiska fördelar som informationsteknologin ger blir maximala. I Admire-projektet inom Brite-
Euram deltar flera kemiföretag som samarbetar kring nya metoder för utveckling av storskaliga 
gasvätskereaktorer. 
68. Bildandet av specialistgrupper har utgjort ett betydande steg mot bättre samordning mellan 
industrierna och de europeiska myndigheterna då det gäller FoTU-program. Kemiindustrin kan och 
bör delta aktivt i projektplaner som gäller framtidens bil, tåg och flyg samt i frågor som gäller 
vattenteknologi eller hälsovård. Strävan till större konkurrenskraft kräver att FoTU-program är 
upplagda så att de stöder samarbete mellan olika discipliner som påskyndar offentliggörandet av 
resultaten och gör tillvägagångssätten enklare och mera flexibla. Detta kan delvis uppnås genom 
tematiska arbetsgrupper som har som målsättning att, med hjälp av samordning och integration, 
säkerställa ökad nytta att förbättra synergier, underlätta överföringen av teknologi och katalysera 
spridningen och utnyttjandet av resultaten. Arbetsgrupperna kan också utgå från vissa leverantörer 
eller användargrupper, såsom förädlingsindustrin, och inbegripa åtgärder inriktade på demonstrationer 
och tillämpningar. 
69. Fjärde ramprogrammet kommer fortsättningsvis att stödja gemensamma FoTU-initiativ inom 
kemiindustrin. Specialistgrupper för forskning i industrin kombinerar övrig gemenskapspolitik med 
FoTU- och tillämpningsprojekt. Denna modell har redan visat sitt värde och skulle kunna utvidgas. 
Nya tematiska arbetsgrupper skulle kunna uppstå direkt från industrins och användarnas behov, med 
kemiindustrin som viktig bidragsgivare. Kommissionen eftersträvar förslag från industrin vad gäller 
inriktningen på det femte ramprogrammet. 
ÏÏI.C2. Immateriella tillgångar 
70. Immateriella tillgångar är viktiga då det gäller kemiindustrins konkurrenskraft. Patentsystemet ger 
företag möjlighet att fa avkastning på de investeringar som de gör inom FoTU. Ett hot mot den 
europeiska konkurrenskraften har varit den korta faktiska giltighetstiden för patent för läkemedel och 
ännu i dag för växtskyddsmedel. Trots att själva patentskyddet är giltigt i 20 år är den period då 
produkten åtnjuter faktiskt patentskydd så kort som 10 år på grund av den tid som förflyter mellan 
det att patent beviljas och produkten får saluföras. Denna långa period beror på den stränga och långa 
testning som krävs för så kraftfulla kemiprodukter. 
13 
71. Läkemedel har beviljats en tilläggsskyddstid på upp till 5 år genom ett kompletterande 
patentskyddstillstånd14, och ett liknande skydd då det gäller växtskyddsmedeFskall just antas. Det 
faktum att det antas så snart är viktigt för att garantera att Europa globalt sett förblir ledande inom 
FoTU och framställning av växtskyddsmedel då det, förhoppningsvis, antas av rådet i början av 1996. 
72. Bioteknik är en viktig faktor för den framtida konkurrenskraften eftersom den är en teknologi som 
ger långt förädlade produkter som svarar mot människomas behov (t.ex. läkemedel som bekämpar 
hittills obotliga sjukdomar, förbättrade sädesslag som gör det möjligt att använda miljövänligare 
odlingsmetoder eller som bättre tål svåra klimatförhållanden såsom torka, köld osv.). Biotekniken är 
därför en central del av vissa kemiföretags verksamhet men regleringen av den har ett antal brister, 
bland annat saknas ett enhetligt patentskydd i Europa Utan en entydig och på risk grundad reglering 
kommer forskning och produktion allt mer att ske i USA och Japan som redan är världsledande inom 
detta område. Europaparlamentet avslog ett förslag om harmoniserat och förbättrat patentsskydd för 
biotekniska uppfinningar. Kommissionen framlade i december 199516 ett nytt förslag som klart skiljer 
mellan uppfinningar och upptäckter. Om förslaget godtas kommer det att bidra till en mera innovativ 
atmosfär och utgöra en enhetlig grund för patentskydd inom EU. Det kommer att säkerställa 
patentbarheten för biotekniska uppfinningar i Europa samtidigt som det beaktar etiska aspekter. 
73. Kommissionen har också föreslagit en ändring av reglerna för en kontrollerad användning av 
genetiskt modifierade mikroorganismer som utan att äventyra den nuvarande höga skyddsnivån för 
hälsa och miljö strävar efter ett direktiv som tar större hänsyn till risk och är mer flexibelt. Förslaget 
effektiviserar administrationen av vissa verksamhetsformer som är utan risk eller har låg risk genom 
att det avlägsnar överflödiga regler som inte rättfärdigas av säkerhetsskäl och som därför inte kan 
undgå att ha en negativ inverkan på Europas kapacitet till nytänkande, men ändå behåller tillräcklig 
öppenhet gentemot konsumenterna Dessutom erbjuder det nyligen reviderade gruppundantaget för 
överföring av teknologi en oumbärlig rättsgrund för avtal om certifiering av immateriella tillgångar, 
vilket är av avgörande betydelse för den biotekniska sektorn. 
14 Förordning 1768/92. 
15 KOM (95) 456 slutl. 
16 KOM (95) 661 slutl. 
14 
IHG3. Behovet av en vetenskaplig kultur 
74. Kemiindustrin inom EU oroar sig över den avtagande vetenskapliga kulturen i Europa. För att förbli 
världsledande behöver industrin en vetenskapligt kvalificerad arbetskraft och regeringar som fattar 
beslut som grundar sig på vetenskapliga principer. Alltför många skolelever och studerande vid 
universitet tror att vetenskap är "för svårt" eller "för smutsigt" för dem. De nationella regeringarna 
måste göra mera och kommissionen måste i så hög grad som möjligt skapa en atmosfär som 
befrämjar vetenskap. 
75. Industrin kommer att intensifiera sina ansträngningar att förbättra den vetenskapliga och teknologiska 
kulturen i Europa. CEFIC har redan startat tre program under temat Utbildning i samarbete med 
industrin. För ungdomar under 18 år finns det mångåriga programmet "Kemiindustrin och 
ungdomarna", som skall fostra till bättre förståelse för grundprinciperna i naturvetenskap och till 
medvetenhet om de fördelar och risker som kemiindustrin medför samt om de metoder som används 
för att minska dessa risker. Det s.k. Science Education Award är en årligen återkommande tävling 
för att hitta de bästa lärarna i naturvetenskapliga ämnen i Europa. Med hjälp av det s.k. Museums 
Project strävar man efter att förnya kemiutställningar i de europeiska museerna. I vitboken "Lära och 
lära ut: på väg mot kunskapssamhället"17 betonar kommissionen behovet av en stark 
naturvetenskaplig och teknisk grund inom utbildningen. Programmet Sokrates finansierar utbyten 
inom utbildning och befrämjar utnyttjandet av ny teknologi i skolan. 
m.G4. Yikesuthildning 
76. Yrkesutbildning är ett viktigt område i kommissionens verksamhet och kan ha en central funktion 
då det gäller att förbättra atmosfären för naturvetenskap. Tre olika ekonomiska stödprogram inom 
gemenskapen bidrar till att förbättra yrkesutbildningen: Leonardo da Vinci-programmet strävar efter 
att gynna åtgärder som förbättrar yrkesutbildningspolitiken och undervisningsmetoderna och till att 
utveckla nya inlärningssätt med hjälp av pilotprojekt, utbyten och praktik samt undersökningar och 
analyser inom ramen för transnationellt samarbete. Fjärde ramprogrammet för FoTU. som redan 
nämnts, ger ekonomiskt stöd särskilt till forskningsprojekt som anknyter till yrkesutbildning och 
distansstudier. Ramprogrammets fjärde verksamhetsområde gäller stimulans av fri rörlighet för 
forskare i syfte att gynna en kvalitativ och kvantitativ ökning av de mänskliga resurserna i Europa. 
Målen är att stimulera yrkesutbildningen med hjälp av forskning och att öka rörligheten och 
samarbetet över nationsgränserna. I vissa FoTU-program kompletteras forskningsprojekten med 
särskild yrkesutbildning, Som exempel kan nämnas industriell yrkesutbildning för unga sökande som 
deltar i ett forskningsprojekt inom ramen för Brite-Euram-programmet. Miljö och klimat är ett 
särskilt program för finansiering av projekt på det samhällsekonomiska området, såsom utredning av 
det bästa sättet att sprida innovationer eller projekt som underlättar utbyten och fortsatt forskning. 
Strukturfonderna ger ekonomiskt stöd till yrkesutbildning och utveckling. Finansieringen kan antingen 
komma från nationella program eller från gemenskapsinitiativ. Programmen Adapt och de nya Mål 
4-programmen är speciellt inriktade på yrkesutbildning. Att införliva hälso- och säkerhetsaspekter 
i sådana utbildningsprogram är lika viktigt som ett kostnadseffektivt synsätt och ett bidrag till 
konkurrenskraften. 
77. Framtida ramprogram för FoTU kommer att erbjuda ytterligare möjligheter att stödja yrkesutbildning 
genom forskning. Stnikturfonderna kommer att fortsätta att rikta in sig på yrkesutbildning som en 
faktor som förbättrar konkurrenskraften. En ny anbudsinforàran för Leonardo da Vinci -programmet 
för 1996 offentliggjonies den 29 februari 1996. 
17 KOM (95) 590. 
15 
DID. ÅTGÄRDER Fät ATT UTVECKLA INDUSTTOSAMAKBEIE 
78. Industripolitiska åtgärder som gäller industriellt samarbete har både en intern och en extern 
dimension. Båda åtgärdstyperna syftar till att göra företag mera konkurrenskraftiga genom att ge dem 
möjligheter som de inte skulle få om de verkade på egen hand och genom att underlätta överföringen 
av icke-konfidentiell kunskap och erfarenhet företag emellan. 
III.D.1 Industrisamarbete inom EU 
Den kemiska branschens nätverk för information 
79. Ett område inom industriellt samarbete gäller bättre information och kommunikation. Kommissionen 
har etablerat ett omfattande nätverk för kemibranschen kallat "Le Réseau d'Information pour le 
Secteur Chimique" (RISC) med avsikt att öka dess och industrins medvetenhet om varandras 
verksamhet och önskemål. Det viktigaste målet för RISC är att åstadkomma samverkan mellan olika 
privata företag och offentliga aktörer i syfte att uppmuntra dialogen och att möjliggöra 
informationsutbyte mellan kommissionen och industrin genom europeiska sammanslutningar. Den 
nuvarande verksamheten inom nätverket består av att utbyta, samla in, behandla och analysera 
information från olika områden, såsom ekonomi, utrikeshandel och lagstiftning, utan att bryta mot 
konkurrenslagarna. 
80. RISC skall vidareutvecklas och allt mera integreras med industriella sammanslutningar för att få ut 
största möjliga nytta av elektronisk dataöverföring. RISC kommer också att göra det möjligt för 
övriga europeiska sammanslutningar att i högre grad vara med och dra upp riktlinjerna 
Kommissionen och industrin kominer att fortsätta att ägna en betydande del av resurserna till att 
utveckla kommunikationerna, speciellt i anknytning till de medel som infoimationssamhället erbjuder. 
Investeringarna i informationsteknologi kominer fortsätta att öka. Förbindelserna kominer att 
förbättras för att kunna utnyttja resultaten från framstegen i informationsteknologi i kemiindustrin 
och därigenom konkret höja dess konkurrenskraft. 
Små och medelstora företag 
81. För små och medelstora företag finns det åtskilliga program och stödåtgärder både inom ramen för 
företagspolitik och annan unionspolitik vars mål är att förbättra företagens verksamhetsförutsättningar 
och stödja grundandet och utvecklandet av små och medelstora företag. Kommissionen lade i mars 
fram ett förslag till rådsbeslut om ett nytt flerårigt program för små och medelstora företag som 
täcker perioden 1997-2000, vilket kommer att vara den rättsliga grunden och budgetunderlaget för 
gemenskapens särskilda företagspolitiska åtgärder18. Trots att dessa program inte är specifikt inriktade 
mot kemibranschen finns det en del program som är av särskilt intresse för små och medelstora 
kemiföretag. Euro Info-centren tillhandahåller ett informationsnätverk för företag och fungerar som 
allinformation till företag, BC-Net och programmen Europartenariat och Interprise skapar 
samarbetsmöjligheter och det finns andra åtgärder som har som mål att förbättra små och medelstora 
företags ledning, tillgång till finansiering och tekniskt know-how. Ett exempel på ett område där 
konkurrenskraften kan stärkas är kvalitetscertifiering enligt internationell standard. Det är svårt för 
kemiindustrins små och medelstora företag att erhålla kvalitetscertifikat, som är av största betydelse 
för att kunna sälja. Små och medelstora företag bör få stöd och hjälp att bli certifierade. Det 
föreslagna Safe-programmet kommer även att bidra till att stödja en bättre kvalitetsstyrning inom små 
och medelstora företag. 
18 KOM (96) 98 slutl. 20 mars 1996. 
16 
82. Särskilda åtgärder kommer att vidtas för att stärka konkurrenskraften hos kemiindustrins små och 
medelstora företag och för att främja bättre kontakt dels små och medelstora företag emellan, dels 
mellan dessa och större företag. CEFÏC, övriga sammanslutningar och kommissionen deltar i 
undersökningar som syftar till att ge en bättre förståelse av hur små och medelstora företag fungerar 
inom kemibranschen och på vilka faktorer deras konkurrenskraft beror. I detta avseende skall deras 
uppgift vad gäller underleveranser, skapande av sysselsättning och export noggrant utredas och 
förslag för att stärka deras konkurrenskraft läggas fram. 
IILD.2 Industrisamarbete utanför EU 
83. Det är kommissionens uppgift att skapa förutsättningar för enskilda företag att göra investeringar 
eller inleda andra former av industrisamarbete. Det enskilda företaget bestämmer med vem och på 
vilket vis det skall samarbeta. Kommissionen har en mera direkt uppgift då det gäller samarbete som 
inbegriper mera statskontrollerade ekonomier. Industrisamarbete gynnar såväl de mottagande 
områdena som den europeiska industrin. På alla områden kommer kemiföretags direkta investeringar 
att generera välbehövligt kapital för värdländerna och säkerställa en bättre fördelning av resurserna. 
Investeringarna ger också möjlighet att komma in på och verka på nya, snabbt expanderande 
marknader. 
84. Det finns inte en strategi för industrisamarbete som skulle lämpa sig för alla de olika regionerna i 
världen, utan varje regions särdrag kräver en viss regional inriktning inom ramen för gemensamma 
stadgade metoder. Förutom den transatlantiska näringslivsdialogen och särskilt samarbete med Japan 
kan tre slag av industrisamarbete som inte ömsesidigt utesluter andra belysas: samarbetet med 
regioner nära EU, bl.a. länderna i Central- och Östeuropa (CEEC)19, Ryssland och vissa nyligen 
oberoende stater (NOS) samt Medelhavsområdet, samarbetet med snabbt expanderande marknader 
till vilka Kina, ASEAN-länderna och Latinamerika hör, samt projekt som ger bättre tillgång till 
råvaror inklusive energi. Industrisamarbete är ett av grunddragen i sådana program som Phare och 
Tacis, ECIP (European Community Investment Partners), AL Invest för Latinamerika och Med Invest 
för Medelhavsområdet. Åtgärder inom industrin till förmån AVS-länderna genomförs dessutom under 
"Lome' IV-konventionen". Den konventionen innehåller ett kapitel om "industriell utveckling, 
tillverkning och förädling" som bl.a föreskriver om (i) industriella samriskföretag mellan EU och 
AVS-länderna, (ii) stöd till "teknik-, metall- och kemindustrin", (iii) överföring av teknik, (iv) 
investeringar i utlandet till förmån för industriföretag i ACP-ländena, (v) utbildning, (vi) forskning. 
Enligt nämnda konvention upprättades Centrumet för industriell utveckling (CIV) för att gynna den 
industriella utvecklingen i ACP-länderna. 
Regioner nära EU 
85. Den förberedande anslutningsstrategi som utarbetats för att förbereda de länder i Central- och 
Östeuropa som vill ansluta sig till EU angå ramarna för en strukturerad dialog mellan EU och de 
central- och östeuropeiska länderna och utgör en konkret handledning vid tillnärmningen av 
lagstiftningen - vitboken om förberedande av de associerade central- och östeuropeiska ländernas 
integration i den inre marknaden. Kemiindustrin har en direkt uppgift i denna process. Kommissionen 
har etablerat kontakter med CEEC-länderna för att klarlägga certifieringsförfaranden som var 
oförenliga med unionens förfaranden. Samarbete mellan tillverkare av tvättmedel och kosmetika i 
EU och CEEC-länderna har resulterat i att vissa CEEC-länder fått bättre kunskaper om 
certifieringslagstiftningen i EU och vidtagit åtgärder för att själva införa liknande lagar. Federationen 
för de europeiska parfym- och kosmetikaindustriernas föreningar (COLIPA) arrangerade i slutet av 
19 se kommissionens meddelande om industrisamarbete med länder i Central- och Östeuropa, KOM 
(95) 71, slutlig. 
17 
år 1995 i Prag ett möte med myndigheterna i de östeuropeiska staterna och olika 
kosmetikatillverkare. Sammanslutningen av europeiska tillverkare av gödningsmedel (EFMA) har 
också deltagit i ett projekt som försöker främja en mer ändamålsenlig användning av gödningsmedel 
i Ryssland. 
86. Kommissionen kommer, tillsammans med representanter för de berörda sammanslutningarna och 
företagen, att fortsätta bistå CEEC-länderna med tekniskt stöd för att de skall få en lagstiftning som 
är förenlig med ett framtida medlemskap i syfte att stödja investeringar och utveckla en enhetlig 
institutionell ram. Industrin i EU kommer att samarbeta med industrin i CEEC-länderna och med de 
nationella myndigheterna för att säkerställa att lagstiftningen tillämpas på ett sådant sätt att onödiga 
administrativa påfrestningar eller handelshinder undviks och export från dessa länder inte snedvrids 
genom lägre miljöskyddsnivåer i deras kemiska anläggningar. Den kommer också att driva specifika 
teman för industrisamarbetet i de blandade kommittéer som har upprättats tillsammans med CEEC-
länderna inom ramen för associationsavtalen, och utveckla industrisamarbetet med 
Medelhavsområdet 
87. Samarbetsåtgänder för att stödja ledarskapsutbildning och andra områden i kemiföretag inom CEEC-
länderna där CEFIC redan är engagerat kan även i fortsättningen finansieras genom Phare-
programmet beroende på graden av angelägenhet i dessa länder. Industrin kommer att återuppta 
miljöteknologiprogrammet EASTT för CEEC-länderna med målet att med hjälp av de bästa tekniska 
metoderna och know-how säkerställa att miljöskyddet och miljönormema i de potentiella nya 
länderna är förenliga med medlemsskap i EU. 
Närvaro på snabbt expanderande marknader 
88. Kina är en enorm marknad med oehörda möjligheter. Många kemiföretag inom EU har redan gjort 
investeringar i Kina men kommissionen har en viktig uppgift då det gäller att säkerställa att Kina 
fortsättningsvis tillåter dessa investeringar. För att underlätta och främja investering har en av 
kommissionens uppgifter varit att uppmuntra Kina till att godkänna rättsliga ramar som är förenliga 
med EU:s. Vissa åtgärder då det gäller certifiering och kvalitet har redan avslutats. COLIPA 
samarbetar med kinesiska kosmetikatillverkare kring bestämmelser för kosmetiska produkter. 
89. Kommissionen kommer att utveckla industrisamarbetet med Kina och andra ostasiatiska länder samt 
med Latinamerika för att säkerställa att EU:s industri har goda förutsättningar då det gäller att 
utvecklas och dra nytta av dessa snabbt expanderande marknader. Huvudfrågorna kretsar kring 
lagstiftningen för kemiska produkter (särskilt för Kina), överföring av teknologi, framgångsrika 
samriskföretag och andra former av utländska direktinvesteringar. Miljöfrågor kominer att bli allt 
viktigare och bli föremål för industriella samarbetsprojekt 
Tillgång till råvaror inklusive energi 
90. Industriella samarbetsprojekt kan förbättra tillgången till råvaror. Sålunda kunde man inom ramen 
för olika projekt förlänga de västeuropeiska rörledningarna för petrokemiska råmaterial till Central-
och Östeuropa och till och med till Ryssland. Likaså kunde gasledningar från Ryssland byggas för 
att försörja kemiföretag i Europa. Det finns idéer om att utveckla gasleveranserna från Gulfområdet. 
Industrisamarbetet skulle kunna inbegripa Gulfstaternas samarbetsråd (GCC) och Medelhavsländerna, 
i syfte att t.ex. landvägen föra gas från Saudiarabien till en nordafrikansk hamn. 
91. Kommissionen kommer att gynna projekt som förbättrar råvaru- och eneigitillgången och som ställer 
till förfogande mekanismer som stödjer sådana initiativ från företag inom gemenskapen. 
18 
IV. OPERATIVA SLUTSATSER OCH ÅTGÄRDSPROGRAM 
92. Kemiindustrin är den näst största tillverkningsindustrin inom EU och världens viktigaste tillverkare 
av kemiska produkter. Den står också för 30 % av utgifterna för FoTU inom EU:s tillverkande 
sektor. Kemiindustrin måste anta många utmaningar för att den skall kunna behålla, för att inte tala 
om stärka, sin globala konkurrenskraft. Det primära ansvaret för kemiindustrins konkurrenskraft 
ligger hos den själv. Kommissionen och medlemsstaterna måste bistå med adekvata förutsättningar 
och vid behov vidta särskilda åtgärder för att stärka kemiindustrins konkurrenskraft. 
93. Utgående från de fyra prioritetsområdena i meddelandet om en industriell konkurrenspolitik i EU har 
ett antal åtgärder fastställts för industrin, kommissionen och medlemsstaterna Att vidta dessa 
åtgärder kommer med säkerhet att bidra till att stärka den europeiska kemi industrins konkurrenskraft 
och kan sålunda utgöra en modell för genomförandet av sådan politik i industrier med liknande 
särdrag och utmaningar. 
94. För att anta utmaningen med att förbättra den rättsliga ramen kommer Europeiska unionen att 
säkerställa att de rättsliga aspekterna på den inre marknaden konsolideras och att de problem som 
orsakas av olikartad nationell lagstiftning kan lösas. Ett antal formella principer kommer att tillämpas 
på unionsnivå vid enskilda fall av klassificerings-, begränsnings- eller gc>dkannandeförfaranden som 
styr marknadsföringen av kemiprodukter. Dessa principer skall säkerställa att gemenskapen beslutar 
om den ska reglera, vem som ska reglera och hur sådan reglering skall ske. På samma sätt skall 
miljöbetingad reglering noga ta hänsyn till konkurrenskraften och alltid inbegripa en kostnads- och 
intäktsanalys och en omsorgsfull riskbedömning i enlighet med fördraget. Om det är nödvändigt och 
möjligt skall internationell miljöbetingad reglering komma före åtgärder på EU-nivå. Frivilliga avtal 
skall bedömas från fall till fall och en gemenskapsram förbereds för dem. 
95. För att anta utmaningen med att säkerställa effektiv konkurrens kommer kommissionen att analysera 
eventuella förslag från industrin för att övervinna strukturell överkapacitet där sådan finns enligt 
reglerna i fördraget. Kommissionen kommer att arbeta för avreglering på marknaderna för elektricitet 
och gas och därigenom erbjuda både kemiindustrin och andra industrier mera konkurrensmässigt 
prissatt energi. Inom Världshandelsorganisationen kommer kommissionen att eftersträva lägre tullar 
och icke-tarifïara hinder och ta särskild hänsyn till problemet med dubbel prissättning som speciellt 
nya medlemmar i Världshandelsorganisationen tillämpar. OECD liksom Världshandelsorganisationen 
kommer att fortsätta arbetet med att undersöka snedvridna investeringsincitament och multilaterala 
handels- och konkurrensavtal. Kemiprodukter kommer också att tas upp i den transatlantiska 
näringslivsdialogen. Kemiindustrin uppmanas att till kommissionen lämna information om de problem 
beträffande tillträdet till marknaden som den stöter på i tredje länder så att kommissionen kan vidta 
åtgärder för att lösa dessa. 
96. För att anta utmaningen med att underlätta immateriella investeringar kommer industrin, 
kommissionen och medlemsstaterna att inrikta sin verksamhet på att öka innovationsansträngningarna, 
FoTU, utbildning och hela den naturvetenskapliga kulturen. Vad gäller Europeiska unionens åtgärder 
inom FoTU kommer kemiindustrin att bättre integreras i befintliga specialistgrupper och 
specialinriktade arbetsgrupper. Skyddet av mmaterialrätten skall förstärkas. E)en jordbrukskemiska 
och biotekniska sektorn kommer särskilt att dra nytta av förbättringar gällande patent. 
Kommissionens program med allt från ramprogrammet för FoTU till strukturfonderna, Sokrates och 
Leonardo da Vinci kommer att intensifiera utbildningen av vetenskapsmän i Europa. 
97. För att anta utmaningen med att främja industrisamarbete kommer kommissionen och industrin att 
vidareutveckla informationsnätverket RISC och att förbättra kännedomen om små och medelstora 
företag inom kemiindustrin samt att effektivisera de åtgärder som vidtas för dem. Externt kommer 
19 
samarbetet med USA att förstärkas genom den transatlantiska näringslivsdialogen och med Japan 
genom särskilda avregleringsprojekt. Åtgärder kommer att vidtas då det gäller kemiföretag i länder 
nära EU, tex. länderna i Central- och Östeuropa, snabbt expanderande ekonomier såsom Kina, samt 
länder rika på energi och råvaror, såsom Gulfstaternas samarbetsråd och Ryssland. 
98. För att initiera och genomföra de åtgärder som beskrivs ovan krävs en fördjupning och förstärkning 
av befintliga relationer mellan de olika parterna inom kemiindustrin i EU (CEFIC, 
branschorganisationer och ibland även enskilda företag), medlemsstaterna och kommissionen. Ett 
åtgärdsprogram bör ta upp initiativen på de viktigaste åtgärdsområdena, t.ex. regler för den inre 
marknaden, miljöåtgärder, interna och externa konkurrensregler, FoTU, utbildning, små och 
medelstora företags information och kommunikation samt samarbete med tredje länder. 
20 
tabell 1: Produktion, handel år 1994 (i miljarder ecu) 
EU 
USA 
Japan Output 
316 
287 
196 Exports 
67 
43 
20 Imports 
41 
28 
17 Trade 
Balance 
26 
15 
3 
Sources : CEFIC & Eurostat 
350 
fcn Mm_ 
Output Exports Imports Trade 
Balance |ÖÉU" 
«USA 
i Q Japan 
21 
tabell 2: De 30 ledande kemiföretagen i världen (1994 
Company 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 
16 
17 
18 
19 
20 
21 
22 
23 
24 
25 
26 
27 
28 
29 
30 HOECHST 
BASF 
BAYER 
DU PONT 
DOW 
CIBA-GEIGY 
RHONE POULENC 
MERCK & Co 
ELF GROUP 
ICI 
MITSUBISHI CHEMICAL 
ASAHI CHEMICAL 
AKZO NOBEL 
SANDOZ 
ROCHE 
SHELL 
SUMITOMO CHEMICAL 
EXXON 
PFIZER 
MONSANTO 
SOLVAY 
ENICHEM 
ZENECA 
HULS 
L'AIR LIQUIDE 
LILLY, ELI 
GENERAL ELECTRIC 
MITSUI TOATSU 
BOC 
HENKEL Worldwide Turnover 
in million ECU 
25 714 
22 625 
22 494 
18 932 
16 827 
13 771 
13 069 
12 586 
11 934 
11 826 
11 021 
10 983 
10 261 
9 760 
9 069 
8 705 
8 046 
8 024 
6 962 
6 955 
6 588 
6 024 
5 765 
5 392 
4 808 
4 802 
4 740 
4 712 
4 482 
4 389 in million US$ 
30 586 
26 911 
26 755 
22 518 
20 015 
16 380 
15 545 
14 970 
14 195 
14 066 
13 109 
13 063 
12 204 
11 608 
10 787 
10 354 
9 570 
9 544 
8 281 
8 272 
7 836 
7 166 
6 857 
6414 
5 719 
5 712 
5 638 
5 604 
5 331 
5 220 
Sources : Chemical Insight & CEFIC 
22 
tabell 3: Sysselsättning (i tusental) 
1980 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 EU 
1959.90 
1890.90 
1850.00 
1799.50 
1788.30 
1780.40 
1779.20 
1767.60 
1769.50 
1790.90 
1797.40 
1897.90 
1816.40 
1734.10 
1656.90 USA 
1107.40 
1109.00 
1075.10 
1042.80 
1049.00 
1043.50 
1021.00 
1024.60 
1057.30 
1073.90 
1086.10 
1075.80 
1084.00 
1078.40 JAPAN 
409.30 
408.10 
405.00 
402.00 
395.90 
395.70 
396.30 
391.60 
390.60 
393.00 
401.00 
406.00 
415.00 
413.00 
1053.90) 410.00 
Source : CEFIC 
2000.00 
1800.00 
1600.00 
1400.00 
1200 00 
£ 800.00 
~ 600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 • EU 
USA 
JAPAN 
23 
tabell 4: Tillväxttakt 
I 1985-1994 
! (% P-a.) 
EU Chemicals 3 
EU Industry 17 
EU GDP 1 2.4 
Sources : CEFIC & Eurostat 
11985-1994(%paj i 
2.5 
d 1.5 
0.5 
EU EU Industry EU GDP 
Chemicals 
24 
tabell 5a: Mest innovativa företag 
Number of inventions in 1988/1989 (Source : Panorama 1993) 
Worldwide 
Eastman Kodak (USA) 1014 
Bayer (EU) 1198 
Hoechst (EU) 1198 
Bosch (EU) 1229 
Fujitsu (JPN) 1289 
BASF (EU) 1290 
GE (USA) 1306 
Canon (JPN) 1414 
Philips (EU) 1541 
Fuji (JPN) 1545 
IBM (USA) 1623 
Hitachi (JPN) 1723 
Mitsubishi Electric (JPN) 1747 
Siemens AG (EU) 1966 
Toshiba (JPN) 2009 
500 1000 1500 2000 2500 
Toshiba (JPN) 
Semens AG (BD) 
Mtsubshi Beclric 
(JPN) 
25 
tabell 5b: Mest innovativa företag 
Number of inventions in 1988/1989 (Source : Panorama 1993) 
From Europe 
Alcatel (FR) "339 
ABB (pH) 367 
Rhône Poulenc (FR) 382 
Shell (UK/NL)) 424 
Unilever (NL) 475 
ICI (UK) 490 
Henkel (D) 553 
Thomson (FR) 557 
Daimler (D) 685 
Ciba Geigy AG (CH) 738 
Bayer (D) 1198 
Hoechst (D) 1198 
Bosch (D) 1229 
BASF (D) 1290 
Philips (NL) 1541 
Siemens AG (D) 1966 
200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 2000 
26 
tabell 6: Kapitalanvändning (i % av omsättningen) 
1980 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 WE 
5.10 
4.70 
4.50 
4.20 
4.20 
4.60 
5.40 
5.90 
5.90 
6.40 
7.00 
6.70 
6.20 
5.30 
4.60 USA 
6.40 
6.30 
6.60 
4.80 
4.80 
5.30 
5.00 
5.20 
5.60 
6.80 
6.70 
8.30 
8.20 
7.60 
7.90 JAPAN 
6.10 
6.40 
6.60 
6.40 
6.40 
6.90 
7.00 
7.90 
8.50 
9.10 
9.90 
9.90 
9.60 
7.40 
6.20 
Sources : ESCIMO & CEFIC 
10.00 
9.00 L__ 
4.00 
3.00 
2.00 
1.00 
0.00 
•* m to 
oo oo co 
Oi O) Oi r^-cooO'-fxtO'V 
OOCOCOO)0>O>O>O> -•—WE 
-«-USA 
JAPAN 
27 
Bilaga 
Tillämpning av principerna för bedömning av lagstiftningens effekter 
på nickelallergiproblemet - ett exempel 
28 
1. Inledning 
Många människor är allergiska mot nickel i smycken. Detta innebär att de drabbas av sår och inflammation 
i öronen när de använder billiga örhängen, på armarna när de använder billiga armband, klockarmband och 
så vidare. Förutom effekterna av direktkontakt med billiga smycken drabbas många även av sår i händerna 
vilket gör att de måste stanna hemma från arbetet. 
Man är aldrig nickelallergisk ifrån födseln. Överkänsligheten uppkommer vanligen i samband med håltagning 
i öronen (eller näsan) när nickel kommer i kontakt med såret. Har man en gång blivit överkänslig kan man 
drabbas av nickelallergi så fort man använder billiga smycken. 
Bijouterier är väldigt populära särskilt bland ungdomar. Industrins årsomsättning inom EU är cirka 850 
miljoner ecu och en stor del av detta utgörs av handel mellan medlemsstaterna. Näringen är mycket 
konkurrenskraflig och den är beroende av nickel eftersom det är billigt och bidrar till kvaliteten. 
Man uppskattar att 30 miljoner människor inom EU är drabbade av nickelallergi eftersom bijouterier används 
i så stor utsträckning. Det innebär inte bara stort lidande utan även avsevärda kostnader för samhället i 
samband med behandling av de drabbade, samt betydande kostnader för ekonomin för förlorade arbetsdagar 
och dessutom ytterligare kostnader på grund av yrkesmässig exponering. 
Det finns inga regler utanför EU för användning av nickel i bijouterier. 
2. Varför måste man agera? 
Det är nödvändigt av flera orsaker. För det första måste man minska hotet mot folkhälsan, med 30 miljoner 
redan drabbade. För det andra far den inre marknaden för bijouterier, med ett värde på flera hundra miljoner 
ecu/år, inte fragmenteras ytterligare. Nationella bestämmelser för nickel tillämpas redan i Danmark, Tyskland 
och Sverige och är under diskussion i Italien. För det tredje är det nödvändigt att agera av kostnadsskäl. 
Behandlingskostnaderna inom EU uppskattas till 40 miljoner ecu/år och kostnaderna för förlorade 
arbetsdagar uppskattas också vara betydande. 
3. Vem skall agera? 
Nickeallergi är naturligtvis inte enbart ett europeiskt problem. Det berör alla industriländer. Det naturliga 
valet vore därför att agera på OECD-nivå. 
På denna nivå finns dock inget samförstånd. Det krävs enhällighet och minst två länder skulle vara emot 
förslaget (USA och Schweiz). 
En insats på gemenskapsnivå måste göras för att skydda den inre marknaden. Kommissionen borde vara den 
som tar initiativet och så har även skett (se punkt 6). 
29 
4. Vad bör göras? 
För att veta vad som måste göras måste man först undersöka riskerna. 
Den största risken hör samman med håltagning av öron och näsa. Användning av nickel vid håltagning och 
sjukdomsbehandling bör förbjudas. 
En annan risk hör samman med användning av bijouterier. Forskning har visat att dessa produkter framkallar 
allergiska reaktioner när nickel frigörs i stora mängder genom inverkan av transpiration. Det är inte 
nödvändigt att helt förbjuda användandet av nickel i bijouterier, men något utöver en varningstext på 
produkterna behövs (det har visat sig att ungdomar ofta inte läser varningstexter). 
De bästa åtgärderna verkar vara följande: 
Att förbjuda nickel i samband med håltagning i öron och näsa. 
Att fastställa en gräns för hur mycket nickel som far frigöras från bijouterier. 
Denna strategi är möjlig om det finns säkra ersättningar för nickel. Innan den kan antas är det dock 
nödvändigt att kontrollera att fördelama med kontrollen är större än nackdelarna. 
Fördelama är uppenbara: 30 miljoner människor skulle skyddas från risken för nickelallergi, den inre 
marknaden med flera hundra miljoner ecu/år skulle bibehållas, samhället skulle spara 40 miljoner ecu/år och 
ekonomin skulle besparas förlusten av många arbetsdagar. 
Det finns dock nackdelar för konsumenterna, industrin och staten. Konsumenterna skulle få betala upp till 
15 % mer för bijouterier. För industrin inom EU skulle det innebära engångsinvesteringar på cirka 70 
miljoner ecu och ökade driftskostnader på cirka 30 miljoner ecu/år. Kommissionen, slutligen, skulle behöva 
investera 150 000 ecu för att utarbeta provningsmetoder. 
Fördelama verkar dock större än nackdelarna. 
5. Hur skall man gå tillväga? 
En ansats som innebär frivilligt samarbete mellan kommissionen och bijouteriindustrin vore ineffektiv av 
flera skäl. För det första finns ingen industripart eftersom bijouteriindustrin inte är organiserad på 
branschnivå eller ens nationell nivå. För det andra skulle frivilliga kontroller knappast vara effektiva 
eftersom de flesta bijouterier kommer utifrån unionen, det finns många importörer och miljoner 
återförsäljare. 
Kommissionen måste utarbeta bindande bestämmelser som kan drivas igenom av nationella myndigheter. 
Det är dock inte nödvändigt att exakt fastställa utformningen av de olika produkterna som kan framkalla 
nickelallergi, dvs. örhängen, armband, klockor och halsband, man även glasögon, knappar, spännen, 
klämmor, hårspännen etc. 
30 
Vad som behövs är följande: 
För det första, ett direktiv som innehåller 
- ett förbud mot användning av nickel i samband med håltagning, och 
- en gräns för hur mycket nickel som får avges från alla produkter som kommer i direkt kontakt med huden 
under en längre tid. 
För det andra, harmoniserade testmetoder som gör det möjligt för de nationella myndigheterna att lätt och 
billigt kontrollera att bestämmelserna följs. 
6. Avslutande kommentarer 
Europaparlamentets och rådets direktiv 94/2720 vilket grundar sig på den ansats som har beskrivits ovan, 
antogs enhälligt av rådet i juli 1994. Det kommer att träda i kraft sex månader efter det att CEN har 
offentliggjort tre europeiska standarder som innehåller de testmetoder som krävs för kontrollen (senaste 
uppskattningen av ikraftträdandet är mitten av 1997). 
20 EGT nr L 188, 22.7.1994, s. 1. 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 187 slutlig 
DOKUMENT 
SV 10 08 15 
Katalognummer : CB-CO-96-212-SV-C 
ISBN 92-78-03863-6 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg