Förslag till RÅDETS BESLUT om makroekonomiskt bistånd till Albanien och upphävande av beslut 1999/282/EG

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

Under perioden 1992-1996 gav EG Albanien markoekonomiskt bistånd i form av bidrag med ett belopp på 70 miljoner euro [1] och 35 miljoner euro [2] inom ramen för sitt IMF-understödda stabiliserings- och reform program. Detta undantagsbistånd, som gavs vid sidan av vanligt stöd ur Phare-programmet, lämnades vid en tidpunkt när landet gjorde viktiga framsteg i liberaliseringen av sin ekonomi och inledde betydande strukturreformer.

[1] EGT L 287, 2.10.1992, s. 25.

[2] EGT L 380, 2.12.1994, s. 17.

I april 1999 beslöt rådet att ge Albanien en tredje markoekonomisk biståndsfacilitet på upp till 20 miljoner euro [3]. Syftet med detta var att stötta Albaniens betalningsbalans inom ramen för det IMF-understödda ekonomiska programmet som omfattade perioden maj 1998-juni 2001. Detta tredje markoekonomiska bistånd skulle lämnas i form av lån, eftersom det gavs vid sidan av ett EG-bidrag speciellt avsett för budgeten (ungefär 20 miljoner euro genom Phare och EG:s livsmedels säkerhetsprogram) och undantagsbidrag i form av budgetstöd på cirka 33 miljoner euro för att hjälpa landet att klara av kostnaderna i samband med flykting mottagningen under Kosovo krisen.

[3] EGT L 110, 28.4.1999, s. 13.

Kosovokrisen visade sig bli relativt kort, flyktingarna återvände hem relativt snabbt och landets betalningsbalans var bättre än väntat. De albanska myndigheterna meddelade därför kommissionens tjänsteenheter (i slutet av 1999 och återigen år 2000) att de inte behövde detta markoekonomiska bistånd från gemenskapen. Till följd av detta ställde kommissionen in biståndet 2001 [4].

[4] Se Rapport till rådet och Europaparlamentet om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredje land under 2001- KOM(2002) 352.

På den politiska fronten trädde handels- och samarbetsavtalet mellan EG och Albanien i kraft år 1992. Efter denna tidpunkt har relationerna mellan Albanien och EU fortsatt att intensifieras, särskilt i handelsrelaterade frågor. Som ett led i stabiliserings- och associerings processen för länder i sydöstra Europa, rekommenderade i juni 2001 styrgruppen på hög nivå för EU/Albanien, bildad i november 2000 omedelbart efter toppmötet i Zagreb, att förhandlingar skulle inledas om ett stabiliserings- och associeringsavtal mellan EU och Albanien. I oktober 2002 fick kommissionen formellt mandat av rådet att inleda dessa förhandlingar, vilket officiellt skedde i januari 2003.

Sedan 2001 har Gemenskapens biståndsprogram för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering (Cards) varit EG:s huvudsakliga finansiella instrument för samarbete med Balkan länderna, och för Albanien i all synnerhet. För perioden 2001-2004 har 181,4 miljoner euro öronmärkts för Albanien. Huvudprioriteringarna är rättsliga och inrikes frågor, administrativ kapacitetsuppbyggnad, ekonomisk och social utveckling, miljö och natur resurser samt demokratisk stabilisering. I Cards årsprogram för 2003 planeras åtaganden på 46,5 miljoner euro för Albanien. Förutom detta har humanitärt EG-stöd till Albanien lämnats genom ECHO sedan 1992 till ett sammanlagt belopp på 142 miljoner euro år 2002 och EIB har tecknat lån till ett värde av 149 miljoner euro.

I juni 2002 godkände IMF inom ramen för sin mekanism för fattigdomsminskning och ökad tillväxt (PRGF) ett andra treårsprogram för perioden juni 2002-juni 2005. Huvud prioriteringarna för programmet var att säkra den finanspolitiska hållbarheten, att främja utvecklingen av den privata sektorn och att stödja utvecklingen av energi sektorn. De albanska myndigheterna gjorde goda framsteg under det första programåret, i all synnerhet genom att förbättra företagsklimatet och genom att genomföra handlings planen för energisektorn. I samband med detta slutfördes ett antal översyner enligt detta program på ett framgångsrikt sätt i januari och juli 2003. Vid den senaste översynen fastställde IMF ett resterande externt finansierings underskott för 2004 på cirka 46 miljoner dollar, efter beräkningar av de internationella finans institutionernas interventioner. Därefter har de albanska myndigheterna hos kommissionen begärt exceptionellt marko ekonomiskt EG-bistånd.

Under dessa omständigheter och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén föreslår kommissionen nu att rådet skall anta ett beslut som syftar till att (i) upphäva det ovan nämnda överspelade råds beslutet från 1999 och (ii) att lämna markoekonomiskt bistånd till Albanien på upp till 25 miljoner euro; 16 miljoner euro i bidrag och 9 miljoner euro som lån.

2. Makroekonomisk utveckling

Den reala BNP-tillväxten uppskattas ha nått 4,7 % år 2002, jämfört med 6,5 % året därförinnan och ett genomsnitt på 9 % under åren 1998-2000. Minskningen av tillväxten återspeglade de fortsatta följderna av energikrisen inom de flesta sektorerna, misslyckade privatiseringar som medförde en nedskärning av utgifterna för offentliga investeringar, liksom en modest 2-procentig ökning inom jordbruksproduktionen, till följd av översvämningarna i september 2002. År 2003 förväntas BNP-tillväxten öka till 6 %, på grundval av högre privata investeringar och nettoexport. Uppgifterna för första kvartalet tydde på en högre grad av ekonomisk aktivitet jämfört med första kvartalet 2002. Häri ingår en betydande ökning av energi förbrukningen och högre säljindex inom nästan alla större sektorer.

År 2002 steg den genomsnittliga inflationstakten till 5,4 % från 3,1 % år 2001. Detta berodde på specifika faktorer som exempelvis energikrisen, en tillfällig ökning av efterfrågan kopplad till övergången till euro samt översvämningarna i september. Farhågor om den stigande inflationen fick centralbanken att strama åt sin penningpolitik, så att helårsinflationen för detta år begränsades till 2,1 % år 2002, mot ett 2-4-procentigt mål. Denna tendens bekräftades under första halvåret 2003. I april nådde inflationen räknat för en 12-månadersperiod 2 ¾ , vilket uppmuntrade centralbanken att lätta på sin penningpolitik genom att sänka reporäntan med 50 räntepunkter i början av maj och med ytterligare 50 räntepunkter i juli till 7,5 %. De två sänkningarna neutraliserades delvis genom höjningar med 1,5 procentenheter i början av 2002. För hela 2003 förväntas inflationen hålla sig inom samma 2-4-procentsmål liksom de senaste åren understött med hjälp av en försiktig penningpolitik.

Underskottet i de offentliga finanserna, exklusive bidragen uppgick till 6,9 % av BNP år 2002, medan målet satts till 7,7 %. Resultatet av skatte- och tulluppbörden som blev lägre än väntat - huvudsakligen beroende på en nedgång i BNP-tillväxten, förändringarna i regeringen och översvämningarna i september - men detta kompenserades mer än väl av utgiftsnedskärningar, utformade för att minimera effekterna på arbetet med att mildra fattigdomen. Utgifterna på prioriterade områden som t.ex. utbildning, hälsa och infrastruktur bibehölls i stor utsträckning på sin ursprungliga nivå efter den budgetöversyn som ägde rum i maj 2002. Under första kvartalet 2003 hamnade skatteuppbörden ungefär 6 % under målen i det vägledande programmet, trots genomförandet av en del överenskomna åtgärder för att stärka uppbörden av inkomsterna, exempelvis datoriseringsprogrammen inom skatte- och tull avdelningarna. På grund av de lägre utgifterna förblev dock det samlade underskottet för första kvartalet lägre än vad som budgeterats. För 2003 som helhet förutses budget underskottet uppgå till 6,4 % av BNP; detta till följd av ytterligare förbättringar av skatte- och tull systemen, ett utvidgat skatteunderlag och intensifierade ansträngningar att bekämpa skatte flykt, bedrägerier och smuggling.

2002 års bytesbalansunderskott, exklusive offentliga överföringar, beräknas ha ökat till 9,1 % av BNP från 6,3 % år 2001. Detta oväntat dåliga resultat berodde på ett större handels underskott (till följd av ogynnsamma efterfrågechocker, särskilt inom energisektorn), ett lägre överskott i tjänstebalansen och en nedgång av penningförsändelserna, vilka dock kvarstår som huvudkälla för inflödet av hårdvaluta. Jämförelsen med 2001 är dock något haltande, eftersom en plötslig svällande volym av penningförsändelser i slutet av året vid införandet av euron, sänkte 2001 års bytesbalansunderskott med cirka 2 procentenheter av BNP. År 2003 förväntades, enligt IMF, bytes balans underskott sjunka till 8,5 % av BNP. Denna lilla förbättring torde bygga på en motsvarande ökning av handels balansen i förhållande till BNP. Förväntningar finns helt klart att den förbättrade distributionen av elektricitet kommer att stötta upp exportresultaten redan år 2003. Tjänstebalansen beräknas också bli förbättrad, i all synnerhet på grund av ökande intäkter från turism, dock utan betydande effekter på bytes balansen eftersom den utgör en så liten del av BNP. EU är Albaniens huvudsakliga affärs partner; cirka 75 % av Albaniens totala import och omkring 90 % av den sammanlagda exporten. Sedan september 2000 har Albanien dragit nytta av särskilda handelsåtgärder som ger fri tillgång till EU för alla albanska industriprodukter samt de flesta av jordbruks produkterna.

Till följd av efterskänkta skulder i samband med ett skuld omläggnings avtal med Ryssland sjönk utlandsskulden något i slutet av 2002 till 1,183 miljoner dollar (cirka 25 % av BNP), jämfört med 1,199 miljoner dollar år 2001 (cirka 28,2 % av BNP). Den totala utlandsskulden förväntas öka något till 1,216 miljoner dollar (22 % av BNP) år 2003, en nivå som emellertid är relativt låg med internationella mått mätt.

3. Ramen för den ekonomiska politiken på medellång sikt

I samband med diskussioner om en andra översyn enligt det treåriga PRGF-understödda programmet (juni 2002-juni 2005) enades besökande IMF-personal i april 2003 och de albanska myndigheterna om att det andra året av programmet (juni 2003-juni 2004) skulle fokuseras på att stärka styrelseformerna och de offentliga institutionernas integritet och kompetens. De avser därmed att förbättra företagsklimatet och skattebetalarnas moral och undanröja hinder för investeringar och ekonomisk tillväxt. Mot bakgrund av effekterna på statens resurser berörs skatteförvaltningarna särskilt, och där planeras en utökad insyn och konsekvent tillämpning av förfaranden och förordningar. Andra huvudsakliga prioriteringar för programmets andra år är en konsolidering av de offentliga finanserna, både på inkomst- och utgiftssidan, genomförande av handlingsplanen för energisektorn och förstärkning av finans sektorn.

Till följd av elektricitetssituationens fortsatta effekter och begränsade utländska investeringar har den prognostiserade reala BNP-tillväxten reviderats nedåt från 7 % till omkring 6 % per år för perioden 2003-2005. Investeringarna, både de privata och i offentlig infrastruktur, de fram växande tjänstesektorerna och en stark industriell tillväxt torde gynna tillväxten. Dessa tillväxt utsikter, som är beroende av en fortsatt privatiserings process och stadig efterfrågan inom byggsektorn, kan dock äventyras av t.ex. politisk instabilitet, osäker elförsörjning och eventuella förseningar med struktur reformerna.

När det gäller de offentliga finanserna förväntas 2003 års budget underskott, exklusive bidrag, ligga på cirka 6,4 % av BNP. Man avser att öka budgeterade skatte- och tullintäkter med cirka 15 %, jämfört med 2002 års uppskattade resultat, varvid man räknar med både skattepolitiska åtgärder och ytterligare förbättringar inom skatte- och tullförvaltningen. Myndigheterna har dock åtagit sig att förbereda beredskapsplaner, så att de inte behöver riskera att överskrida de sammanlagda under skottstaken ifall ovannämnda mål inte uppfylls. Områden där utgifterna om möjligt kan skäras ner är i särskilt el-subventioner samt drift och underhåll. En ytterligare minskning av det samlade underskottet till 6 % av BNP förutspås för 2004. När det gäller finansieringen av budget underskottet pekar de nuvarande prognoserna på att utländsk finansiering kommer att uppgå till 3,2 %, den inhemska finansieringen till 2,5 % och intäkterna från privatiseringen till 0,3 %.

En gradvis uppmjukning av penningpolitiken planeras - och har reden påbörjats under första halvåret 2003 - efter åtstramningen år 2002 och den återupprättade monetära stabiliteten. På medel lång sikt räknar man med monetär stabilitet, inflation i linje med målet på 2-4 % samt reserver som motsvarar import för cirka 4 ½ månad. Nyckelinstrumentet för penning politiken är fortsatt repo räntan, vars effekt på marknadsräntorna torde förbättras genom trans aktioner på den öppna marknaden. Med tanke på den nästan monopolistiska banksektorn har myndigheterna aviserat planer att arbeta fram en ny marknads föringskanal för stats skuld växlar utanför bankväsendet, vilket torde bidra till en diversifiering av efterfrågan och där igenom en minskning av den stora räntemarginalen i förhållande till inlåningsräntan.

I fråga om strukturella reformer planeras ytterligare steg framåt inom flera områden under det andra programåret för att Albanien skall kunna uppnå sin tillväxtpotential.

För det första planerar de albanska myndigheterna att förbättra företagsklimatet genom att ta bort hinder för investeringar - t.ex. mödosamma licensierings- och skatteförfaranden, makt missbruk på tjänstemannanivå och otillräcklig kontroll av att lagarna efterlevs. De planerade åtgärderna torde kunna ses som en del av korruptions bekämpningen, som angetts vara den huvudsakliga politiska prioriteringen för återstoden av programmet. Myndigheterna fortsätter också att bilda nya organ som skall främja utländska investeringar, export och utvecklingen av små företag. Detta bör bidra till att exportsektorn förstärks och dessutom verka tilldragande på utländska och inhemska investerare. Markreformen, som bör bidra till utvecklingen av jordbrukssektorn, förväntas också fortskrida med att upp rättandet av ett fastighetsregister slutförs i slutet av 2004 och med förberedelser av lagstiftning som reglerar markägande.

Med sikte på en privatisering måste först en omstrukturering äga rum av den återstående statsägda banken och telekombolaget Albtelekom. För sparbanken, vars privatisering nyligen miss lyckades, finns nu utsikter till en effektivisering och förstärkning i samråd med utländska partner såsom en förberedelse inför ett andra privatiseringsförsök. Efter överföringen av alla pensions funktioner till Albapost ingår bland specialåtgärderna ytterligare ansträngningar att flytta bankens finans funktioner till andra banker och ännu en konsolidering av kontorsnätet på lands bygden så att de grundläggande banktjänsterna kan säkras i avlägsna landsdelar efter det att banken privatiserats.

Myndigheterna har åtagit sig att genomföra handlingsplanen 2003-2004 för reformen av elsektorn. Huvudmålen enligt denna handlingsplan är att avveckla stödet för elimport till elbolaget KESH senast i slutet av 2004, en stegvis liberalisering av eltarifferna (dock skall man beakta behovet av åtgärder som dämpar effekterna av de högre priserna på sårbara hushåll) samt slutförandet av installeringen av elmätare senast i mitten av 2004. Bland övriga åtgärder som syftar till att få slut på energikrisen 2004 ingår betydande förbättringar av infrastrukturen (genom projekt finansierade eller stödda av Världs banken och EBRD) och, sist men inte minst, en djupgående omstruktur ering av KESH.

4. Albaniens externa finansieringsbehov år 2004

Det andra året av det PRGF-understödda programmet löper från juni 2003 till juni 2004, och det tredje programåret från juni 2004 till juni 2005. För närvarande förväntas inte något resterande finansierings underskott år 2003, men enligt prognoserna kommer ett sådant finansierings underskott att uppstå 2004.

Enligt IMF:s betalningsbalansprognoser för 2004 förutspås ett bytesbalansunderskott på 482 miljoner dollar, vilket motsvarar cirka 8,5 % av BNP. Amorteringarna på medel- och långfristiga åtaganden på 36 miljoner dollar, förändringar i stocken av försenade utbetalningar samt en planerad ökning av utländska bruttovalutareserver med 34 miljoner dollar - i syfte att hålla reservnivån på motsvarande 4,3 månaders import - gör att finansierings behovet brutto förväntas uppgå till 582 miljoner dollar.

Dessa finansieringsbehov förväntas i stor utsträckning täckas med utländska direkt investeringar (180 miljoner dollar), offentliga kapitalöverföringar (138 miljoner dollar) samt andra typer av kapital inflöden (155 miljoner dollar). Efter att också ha beaktat kortfristiga privata finansieringsflöden, skuld omläggningar (som förväntas bli beviljade av Ungern, Tjeckien och Slovakien för sammanlagt 21 miljoner dollar) samt felaktigheter och försummelser, förutspås brutto finansierings underskottet hamna på 65 miljoner dollar.

Med hänsyn till en förväntad makroekonomisk finansiering från internationella finans institutioner (IMF och Världsbanken) på 19 miljoner dollar återstår enligt beräkningarna ett resterande externt finansierings underskott på cirka 46 miljoner dollar i 2004 års betalningsbalans. Detta belopp förväntas bli täckt av EG och andra bilaterala givare.

5. Möjligt makroekonomiskt bistånd från gemenskapen och biståndets huvud sakliga sammansättning

Eftersom rådets beslut 1999/282/EG av den 22 april 1999 nu är överspelat och lånebiståndet inställdes år 2001 föreslår kommissionen att det upphävs. Samtidigt föreslår kommissionen att gemenskapen skall ställa ett nytt makroekonomiskt bistånd på upp till 25 miljoner euro till Albaniens förfogande som ett komplement till IMF:s 3-åriga PRGF. Detta exceptionella marko ekonomiska bistånd skulle lämnas utöver det normala Cards-biståndet.

Mot bakgrund av landets relativt låga utvecklingsgrad (Albaniens BNP per capita är cirka 1 400 dollar och landet är fortfarande IDA-stödmottagare) anses det vara lämpligt att ge en betydande del av detta bistånd i form av bidrag (16 miljoner euro) och återstoden (9 miljoner euro) i form av ett lån. Det föreslagna bidragsbeloppet skulle finansieras från budgetpost 01 03 02 02 (Makroekonomiskt bistånd till länderna i västra Balkan).

På grund av Albaniens ansträngda betalningsbalans är det tänkt att lånet skall ha en löptid på 15 år med en 10-årig ränte- och amorteringsfri period, vilket är jämförbart med villkoren för makro ekonomiska biståndslån som beviljats andra länder i västra Balkan. Beviljandet av detta bistånd skulle kräva att garantifonden förses med ytterligare ungefär 0,81 miljoner euro, vilket överens stämmer med de befintliga marginalerna för garantier (se bilaga) [5].

[5] I detta sammanhang är det värt att notera att ett upphävande av 1999 års rådsbeslut inte får några nya effekter på budgeten eftersom en återföring av ett belopp på 2,80 miljoner euro till garantifonden redan ägt rum 2002.

6. Övriga överväganden i samband med marko ekonomiskt bistånd

Mot bakgrund av de rekommendationer som lämnades i samband med att ansvarsfrihet beviljades för genomförandet av 2001 års budget, liksom i revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2002 om markoekonomiskt bistånd till tredje land, har kommissionens tjänsteenheter vederbörligen beaktat de fem Genval-kriterierna (stödet skall ha undantagskaraktär, de politiska förutsättningarna skall finnas, det skall vara kompletterande och vara villkorat samt finansiell disciplin skall föreligga).

I fråga om övriga budgetmässiga och ekonomiska förvaltningsvillkor vidtar kommissionens tjänste enheter åtgärder så att de krav som anges i den nya budgetförordningen kan uppfyllas. Detta återspeglas i att det föreslagna biståndet förhandsutvärderats. Likaså återspeglas detta i att bedrägerisäkrade bestämmelser förts in i rådets beslut samt av genomförandegraden. Innan det faktiska genomförandet av detta bistånd planerar kommissionens tjänsteenheter att särskilt (med hjälp av externa konsulter) kontrollera tillförlitligheten hos Albaniens finansiella krets lopp, administrativa förfaranden samt interna och externa kontroll mekanismer som är relevanta för denna typ av bistånd.

7. Förslag till beslut

Rådet uppmanas att anta bifogade förslag till beslut om att lämna marko ekonomiskt bistånd till Albanien och att upphäva rådets beslut 1999/282/EG av den 22 april 1999.

2003/0330 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om makroekonomiskt bistånd till Albanien och upphävande av beslut 1999/282/EG

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [6],

[6] EUT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) Kommissionen har samrått med Ekonomiska och finansiella kommittén innan förslaget lades fram.

(2) I efterdyningarna av Kosovokrisen godkände rådet genom beslut 1999/282/EG [7], till markoekonomiskt bistånd till Albanien på upp till 20 miljoner euro i form av en långfristig lånefacilitet. Eftersom betalningsbalansläget blev bättre än väntat avstod de albanska myndigheterna från att begära att detta bistånd skulle frigöras, varför kommissionen ställde in det år 2001.

[7] EGT L 110, 28.4.1999, s. 13.

(3) Inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, som utgör ramen för EU:s relationer med regionen, är det önskvärt att stödja de ansträngningar som görs för att den politiska och ekonomiska stabiliseringen i Albanien skall fortsätta, i syfte att utveckla fullt utbyggda samarbets förbindelser med gemen skapen. Detta är också syftet med stabiliserings- och associeringsavtalet som för närvarande är föremål för förhandlingar mellan Albanien och the EU.

(4) Den 21 juni 2002 godkände Internationella monetära fonden (IMF) ett treårigt program till förmån för Albanien understött av en mekanism för fattigdoms minskning och ökad tillväxt (PRGF) med ett belopp på ungefär 36 miljoner dollar, för att stötta myndigheternas ekonomiska program under perioden juni 2002-juni 2005. Av detta belopp planerar man att betala ut 11 miljoner dollar under 2004.

(5) Inom ramen för den nya treåriga stödstrategi (Country Assistance Strategy - CAS) som antogs av Världsbankens styrelse den 20 juni 2002 planerar man att betala ut 8 miljoner dollar under 2004 via en stödkredit för fattigdomsbekämpning (Poverty Reduction Support Credit).

(6) Utöver dessa beräknade finansiella stöd som förväntas komma från Internationella monetära fonden och Världsbanken kvarstår ett betydande finansierings underskott under 2004, som måste täckas för att stötta de politiska målen som ingår i myndigheternas reformansträngningar.

(7) Gemenskapen har redan tidigare beviljat makroekonomiskt bistånd till Albanien. De albanska myndigheterna har begärt ytterligare ekonomiskt bistånd från de internationella finansiella instituten, gemenskapen och andra bilaterala givare.

(8) Markoekonomiskt gemenskapsbistånd till Albanien är en lämplig åtgärd för att hjälpa landet att klara av sina finansierings behov, bl.a. genom förstärkningar av dess reserver och genom budgetstöd.

(9) Ekonomiskt bistånd från gemenskapen i form av ett långfristigt lån kombinerat med ett direkt bidrag är en lämplig åtgärd för att göra Albaniens finansiella utlands ställning mer hållbar, med tanke på landets relativt låga utvecklingsgrad.

(10) För att effektivt skydda gemenskapens ekonomiska intressen i samband med detta marko ekonomiska bistånd är det nödvändigt att lämpliga åtgärder vidtas av Albanien för att förhindra bedrägerier och andra oegentligheter i samband med biståndet, liksom att kontroller utförs av kommissionen och revisioner av revisions rätten.

(11) Budgetmyndighetens befogenhet påverkas inte av att en bidragsdel inkluderats i biståndet.

(12) Detta bistånd bör förvaltas av kommissionen i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

(13) För antagandet av detta beslut innehåller fördraget inte några andra befogenheter än dem i artikel 308.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

1. Gemenskapen skall göra markoekonomiskt bistånd, i form av ett långfristigt lån och ett direkt bidrag, tillgängligt för Albanien i syfte att hjälpa landet att uppfylla sitt externa finansieringsbehov, bl.a. genom att förstärka landets reserver och genom budgetstöd.

2. Biståndets lånedel skall vara högst 9 miljoner euro och den maximala löptiden 15 år. Kommissionen skall därför vara bemyndigad att på gemenskapens vägnar låna upp erforderliga medel, vilka kommer att ställas till Albaniens förfogande i form av ett lån.

3. Biståndets bidragsdel skall uppgå till högst 16 miljoner euro.

4. Gemenskapens ekonomiska bistånd skall förvaltas av kommissionen i nära samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén och på ett sätt som är förenligt med de avtal som slutits mellan IMF och Albanien.

5. Gemenskapens ekonomiska bistånd skall vara tillgängligt i två år från och med den första dagen efter ikraft trädandet av detta beslut. Om omständigheterna så kräver kan kommissionen, efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, besluta att förlänga tillgänglighets perioden med högst ett år.

Artikel 2

1. Kommissionen är bemyndigad att, efter konsultation med Ekonomiska och finansiella kommittén, enas med Albaniens myndigheter om vilken ekonomisk politik och vilka finansiella villkor som skall ingå i biståndet och detta skall formuleras i ett samförståndsavtal. Villkoren skall vara i överensstämmelse med de avtal som avses i artikel 1.4.

2. Innan det faktiska genomförandet av gemenskapsbiståndet skall kommissionen kontrollera tillförlitligheten hos Albaniens finansiella kretslopp, administrativa förfaranden samt interna och externa kontrol lmekanismer som är relevanta för detta markoekonomiska bistånd från gemenskapen.

3. Kommissionen skall regelbundet, i samarbete med Ekonomiska och finansiella kommittén och samordnat med IMF, kontrollera att Albaniens ekonomiska politik överens stämmer med syftena för detta ekonomiska stöd och att de ekonomisk-politiska och finansiella villkoren uppfylls.

Artikel 3

1. Låne- och bidragsdelen av detta bistånd skall genom kommissionens försorg ställas till Albaniens förfogande i åtminstone två delutbetalningar. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 2 och en tillfredställande bedömning enligt artikel 2.2 skall den första delbetalningen frigöras på basis av ett tillfredställande genomförande av Albaniens marko ekonomiska program enligt den befintliga IMF-mekanismen för fattigdomsminskning och ökad tillväxt.

2. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 2 skall den andra och även eventuella ytterligare delutbetalningar ske på grundval av ett tillfredsställande genom förande av ovannämnda program och tidigast ett kvartal efter den första delbetalningen.

3. Medlen skall utbetalas till Albaniens centralbank. Slut mottagare av medlen är Albaniens centralbank, i den utsträckning biståndet är avsett som en förstärkning av landets reserver, eller finansministeriet om det är avsett för budgetstödändamål.

Artikel 4

Genomförandet av detta bistånd skall äga rum i enlighet med budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget samt dess genomförande bestämmelser. Det samförstånds avtal man skall enas om med Albaniens myndigheter skall särskilt innehålla lämpliga albanska åtgärder som avser att förebygga bedrägerier och andra oegentligheter kopplade till detta bistånd. Det skall också innehålla bestämmelser om kontroller som skall göras av kommissionen, inklusive Europeiska byrån för bedrägeri bekämpning (OLAF), och ge rätt att utföra platskontroller och inspektioner och för revisionsrätten, när så är lämpligt, att utföra revisioner på plats.

Artikel 5

1. De upp- och utlåningstransaktioner som avses i artikel 1.2 skall genomföras med användande av samma valuteringsdag och får för gemenskapen inte medföra omvandling av löptider, valuta- eller ränterisker eller andra kommersiella risker.

2. Kommissionen skall, om Albanien så begär, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att en klausul om förtida återbetalning införs i lånevillkoren och att den får åberopas.

3. På Albaniens begäran och i de fall omständigheterna medger en förbättring av räntesatsen på lånet, får kommissionen refinansiera hela eller en del av sin ursprungliga upplåning eller ändra motsvarande finansiella villkor. Refinansierings- eller ändringstransaktionerna skall genomföras i enlighet med de villkor som anges i punkt 1 och får inte förlänga den genomsnittliga löptiden för upplåningen i fråga eller öka beloppet, beräknat enligt den aktuella valutakursen, av det kapital som är utestående på dagen för refinansieringen eller ändringen av de finansiella villkoren.

4. Alla gemenskapens kostnader som är direkt relaterade till upp- och utlåningstransaktioner med anledning av detta beslut skall bestridas av Albanien.

5. Ekonomiska och finansiella kommittén skall informeras om utvecklingen vad gäller de transaktioner som avses i punkt 2 och 3.

Artikel 6

Kommissionen skall minst en gång om året, och före september månad, överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en utvärdering av hur detta beslut genomfördes föregående år.

Artikel 7

Rådets beslut 1999/282/EG makroekonomiskt bistånd till Albanien upphävs härmed.

Artikel 8

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordföranden

BILAGA

BUDGETMEDEL SOM KRÄVS FÖR INBETALNINGAR TILL GARANTIFONDEN UNDER 2004 SAMT RESERVMARGINAL FÖR LÅN OCH LÅNEGARANTIER TILL FÖRMÅN FÖR TREDJE LAND

(I MILJONER EURO)

>Plats för tabell>

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. ÅTGÄRDENS BETECKNING

Makroekonomiskt bistånd till Albanien.

2. BERÖRDA BUDGETPOSTER

a) Biståndets bidragsdel (i euro)

Budgetpost: 01 03 02 02 (budgetförslag 2004)

>Plats för tabell>

b) Biståndets lånedel

01 04 01 07 - "Europeiska gemenskapens garanti för upplåningsprogram som gemenskapen har ingått för att ge ekonomiskt stöd till tredje länder i västra Balkan".

3. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 308 i fördraget

4. BESKRIVNING AV OCH MOTIV FÖR ÅTGÄRDEN

a) Beskrivning av åtgärden

Tillhandahållande av gemenskapslån (som skall finansieras genom att gemenskapen lånar upp pengar på den internationella kapitalmarknaden) på högst 9 miljoner euro och bidrag från gemenskapen på högst 16 miljoner euro (som skall finansieras genom den allmänna budgeten) till Albanien för att stödja regeringens reformsträvanden och säkerställa en hållbar betalningsbalans .

b) Motiv för åtgärden

Mottagarlandet är i hög grad beroende av externt ekonomiskt bistånd från officiella källor på gynnsamma villkor för att genomföra varaktiga ekonomiska reformer.

5. KLASSIFICERING AV UTGIFTERNA

a) Bidragsdel: icke-obligatorisk, differentierad.

b) Lånedel: obligatorisk.

6. TYP AV UTGIFTER

a) Direkt stöd (100 % bidrag) som skall utbetalas i minst två del utbetalningar.

b) Möjligt ianspråktagande av budgetgarantin vid EG:s upplåning för att finansiera lånet.

7. BUDGETKONSEKVENSER

a) Beräkningssätt

Beräkningen av det biståndsbelopp som bedömts vara nödvändigt grundar sig på de nuvarande uppskattningarna av landets återstående externa finansieringsbehov.

Lånedelen av biståndet förväntas inte kräva att budgetgarantin tas i anspråk. [8] Garantifonden för åtgärder avseende tredje land måste dock få medel i enlighet med fondförordningen för ett belopp som motsvarar 9 % av summan för det garanterade lånet (9 miljoner euro). Till följd av detta kommer en överföring av 0,81 miljoner euro från reserven (budgetpost 01 04 01 13) till garantifonden (budgetpost 01 04 01 14) att vara obligatorisk sedan beslutet antagits. Detta överensstämmer med den befintliga marginalen i reserven för lånegarantier (budgetpost 01 04 01 13) i budgetförslaget 2004.

[8] I detta sammanhang är det värt att notera att upphävandet av 1999 års rådsbeslut inte får några nya effekter på budgeten eftersom en återföring av 2,80 miljoner euro till garantifonden (20 miljoner euro med en inbetalningssats på 14 %) redan skett 2002 (anslagsöverföring nr 13/2002).

b) Åtgärdens effekt på interventionskrediter

För bidragsdelen kommer anslagen i budgetpost 01 03 02 02 att användas under förutsättning att enighet kan uppnås med de albanska myndigheterna om ett antal politiska villkor.

Den budgetpost som motsvarar budgetgarantin för biståndets lånedel kommer enbart att tas i anspråk om garantin faktiskt används.

c) Finansiering av interventionen

(i) Bidrag

Nedanstående fördelning föreslås för anslag som skall finansieras under det maximala utgiftstaket för kategori 4 i den nuvarande budgetplanen (i euro):

// 2004

Anslag för åtaganden // 16 000 000

Beviljade anslag // 16 000 000

(ii) Om budgetgarantin tas i anspråk gäller följande:

Ianspråkstagande av garantifonden, upprättad genom rådets förordning (EG, EURATOM) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994, senast ändrad genom förordning nr 1149/1999 av den 25 maj 1999. I enlighet med fondförordningen kommer inbetalningen till fonden att äga rum genom överföring av 0,81 miljoner euro från reserven till fonden.

Om garantifondens medel inte skulle räcka till kommer ytterligare medel att tillföras från budgeten genom överföring

- av en eventuell marginal som återstår i reserven för garantier, i enlighet med bestämmelserna i artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 2040/2000 av den 26 september 2000 om budgetdisciplin,

- [av eventuella förfallna betalningar till budgeten för vilka budgetgarantin aktiverats, under förutsättning att dessa betalningar inte har bokförts som inkomster,]

- av en eventuellt tillgänglig marginal under det maximala utgiftstaket för kategori 4 i budgetplanen eller genom omfördelning inom denna kategori. I detta fall aktiveras budget post 01 04 01 07 "Europeiska gemenskapens garanti för upplåningsprogram som gemenskapen har ingått för att ge ekonomiskt stöd till tredje länder i västra Balkan".

För att fullgöra sina förpliktelser kan kommissionen provisoriskt säkerställa skuldtjänstbetalningarna genom sina egna likvida medel. I detta fall gäller artikel 12.3 i rådets förordning (EG, EURATOM) nr 1150/2000 av 22 maj 2000.

8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Före genomförandet av detta bistånd kommer kommissionens tjänsteenheter, med hjälp av vederbörligen bemyndigade experter, att kontrollera tillförlitligheten hos finansiella kretslopp och administrativa förfaranden i Albaniens centralbank och finansministerium. Detta kommer att omfatta områden såsom förvaltningsstruktur och organisation, rapporteringsverktyg, förvaltning och kontroll av medel, IT-processer och säkerhet, intern och extern revisionskapacitet samt centralbankens självständighet.

Denna översyn, vars ändamål kommer att aviseras och tydligt förklaras för de berörda myndigheterna, skall äga rum inom ramen för den fortlöpande operationella bedömningen av dessa kretslopp och förfaranden i alla icke-EU-länder som får markoekonomiskt bistånd. Syftet är att uppfylla de krav som ställs i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. Kommissionen kommer också att ta del av tillgängliga slutsatser från IMF Safeguard Assessments och andra relevanta rapporter från IMF och Världsbanken.

Ett omnämnande av bedrägeriförebyggande åtgärder har införts i texten till den rättsliga grunden (artikel 4). Dessa åtgärder kommer att beskrivas ännu mer ingående i samförståndsavtalet och möjligen kompletteras med ytterligare nödvändiga åtgärder som framkommer i samband med den operationella bedömningen.

Slutligen kommer biståndet att bli föremål för gransknings-, kontroll- och revisions förfaranden som kommissionen svarar för, inklusive Europeiska byrån för bedrägeri bekämpning (OLAF) och revisionsrätten.

9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITETEN

a) Skäl för åtgärden och särskilda mål

Genom att stödja landets makroekonomiska reformansträngningar och komplettera den internationella finansiering som landet fått tillgång till inom ramen för det IMF-understödda programmet skulle biståndet underlätta landets omvandling mot marknadsekonomi.

b) Uppföljning och utvärdering

Detta bistånd är av makroekonomisk karaktär och övervakningen och utvärderingen sker inom ramen för det IMF-understödda stabiliserings- och reformprogram som mottagarlandet genomför. Kommissionen kommer särskilt att övervaka åtgärden med hjälp av ett speciellt system med indikatorer för den makroekonomiska och strukturella politiken, om vilket överenskommelse skall träffas med mottagarlandets myndigheter. Under denna process kan kommissionens tjänsteenheter också övervaka nyckel områden som framkommit i den ovan nämna operationella bedömningen. Slutligen kommer de även fortsatt att stå i nära kontakt med IMF och Världsbanken och dra nytta av deras bedömning av resultaten av mottagarlandets stabilisering och reformer.

Enligt förslaget till rådsbeslut skall en årlig rapport överlämnas till Europaparlamentet och rådet med en utvärdering av hur åtgärden genomförts.

Dessutom skall kommissionen eller behöriga företrädare enligt planerna göra en oberoende efterhands utvärdering av biståndet ett eller två år efter det att biståndet genomförts och landets myndigheter är förpliktigade att tillhandahålla alla erforderliga uppgifter.

10. ADMINISTRATIVA ANSLAG

Denna åtgärd är av engångskaraktär och kommer inte att innebära någon ökning av antalet kommissionsanställda.

FÖRHANDSUTVÄRDERINGSMEDDELANDE

MAKROEKONOMISKT BISTÅND TILL ALBANIEN

Innehållsförteckning

1. Problemanalys och behovsbedömning

Den reala BNP-tillväxten i Albanien beräknas ha uppgått till 4,7 % år 2002, jämfört med 6,5 % året därförinnan och ett genomsnitt på 9 % under perioden 1998-2000. År 2003 förväntas den öka till 6 %, på grundval av högre privata investeringar och nettoexport. Underskottet i de offentliga finanserna, exklusive bidragen blev 6,9 % av BNP år 2002, jämfört med ett mål på 7,7 %. För 2003 prognostiseras det uppgå till 6,4 % av BNP; detta till följd av ytterligare förbättringar av skatte- och tullsystemen, genom en utvidgning av skatteunderlaget och intensifierade ansträngningar att bekämpa skatteflykt, bedrägerier och smuggling.

2002 års bytesbalansunderskott, exklusive offentliga överföringar, beräknas ha ökat till 9,1 % av BNP, från 6,3 % år 2001. År 2003 förväntades det, enligt IMF, sjunka till 8,5 % av BNP.

1.1. Ekonomiska utsikter på medellång sikt

Till följd av effekterna av elsituationen och begränsade utländska investeringar har den beräknade reala BNP-tillväxten reviderats nedåt från 7 % till omkring 6 % per år för perioden 2003-2005. En ytterligare minskning av underskottet i de offentliga finanserna till 6 % av BNP prognostiseras for 2004. När det gäller finansieringen av budgetunderskottet pekar de nuvarande prognoserna på att utländsk finansiering kommer att uppgå till 3,2 %, den inhemska finansieringen till 2,5 % och intäkterna från privatiseringen till 0,3 %.

Enligt IMF:s betalningsbalansprognoser för 2004 förutspås ett bytesbalansunderskott på 482 miljoner dollar, vilket motsvarar cirka 8,5 % av BNP. Med tanke på amorteringarna på medel- och långfristiga åtaganden på 36 miljoner dollar, förändringar i stocken av försenade utbetalningar samt en planerad ökning av utländska bruttovalutareserver med 34 miljoner dollar - i syfte att hålla reservnivån på motsvarande 4,3 månader av import - förväntas finansieringsbehovet brutto uppgå till 582 miljoner dollar.

Dessa finansieringsbehov förväntas i stor utsträckning bli täckta med utländska direktinvesteringar (180 miljoner dollar), offentliga kapitalöverföringar (138 miljoner dollar) samt andra inflöden (155 miljoner dollar). Efter att också ha beaktat kort fristiga privata finansieringsflöden, skuldomläggning samt fel aktig heter och försummelser beräknas brutto finansieringsunderskottet uppgå till 65 miljoner dollar.

Med hänsyn till en förväntad makroekonomisk finansiering från internationella finansinstitutioner (IMF och Världsbanken) på 19 miljoner dollar återstår enligt beräkningarna ett resterande externt finansierings underskott på cirka 46 miljoner dollar i 2004 års betalningsbalans. Detta belopp förväntas bli täckt av EG och andra bilaterala givare.

1.2. Strukturreformer inom ramen för IMF:s mekanism för fattigdomsminskning och ökad tillväxt

När det gäller strukturreformer planeras ytterligare steg framåt på ett flertal områden under det andra året av IMF:s treåriga mekan ism för fattigdomsminskning och ökad tillväxt (PRGF) för att säker ställa att Albanien kan uppnå sin tillväxtpotential. Bland huvud inslagen finns förbättring av företags klimatet genom att man undanröjer hinder för invest eringar, slutför upprättandet av fastighetsregistret före utgången av 2004 och för beredelserna av lag stiftning som reglerar mark ägande, omstrukturering/privatisering av den återstående stats ägda banken och av telebolaget Albtelekom samt genom förandet av 2003-2004 års handlingsplan för reform av el-sektorn.

2. Mål och relaterade indikatorer för den makroekonomiska biståndtransaktionen

2.1. Mål

Genom att stödja landets makroekonomiska reform ansträngningar och komplettera den internationella finansiering som landet fått tillgång till inom ramen för det IMF-understödda programmet skulle biståndet underlätta Albaniens omvandling mot marknads ekonomi. I detta sammanhang och mot bakgrund av de utmaningar och behov som uppmärksammats ovan kommer målen för den föreslagna makro ekonomiska bistånd transaktionen att vara:

* Bidrag till att täcka det resterande externa finansieringsunderskottet på cirka 46 miljoner dollar i 2004 års betalningsbalans.

* Underlätta och uppmuntra de albanska myndigheternas ansträngningar att genomföra reformer (även inom ramen för stabiliserings- och associerings processen).

Makroekonomiska mål och strukturreformmål kommer ytterligare att vidareutvecklas och ingående anges i samförståndsavtalet med den albanska regeringen. Bland de möjliga delmålen avseende strukturreform ingår dock:

* omstrukturering/privatisering av de strategiska sektorerna

* reform av offentlig förvaltning (särskilt skatte- och tullavdelningarna)

* förbättring av den rättsliga ramen för utvecklingen av den privata sektorn

2.2. Indikatorer

Kvantitativa normer som ingår i IMF-programmen utgör en första kategori av indikatorer av markoekonomisk karaktär. Resultatindikatorer kommer att specificeras i det ovannämnda samförståndsavtalet i överenskommelse med myndig heterna i det stödmottagande landet.

3. Alternative delivery mechanisms och risk assessment

3.1. Arrangemang för genomförandet

Markoekonomiskt bistånd lämnas antingen i form av lån, bidrag eller en kombination av bådadera. Mot bakgrund av landets relativt låga utvecklingsgrad (Albaniens BNP per capita är cirka 1 400 dollar och landet är fortfarande IDA-stödmottagare) anses det vara lämpligt att ge en betydande del av detta bistånd i form av bidrag (16 miljoner euro) och återstoden (9 miljoner euro) i form av ett lån.

Markoekonomiskt bistånd är ett obundet och icke-öronmärkt markoekonomiskt bistånd, som hjälper landet att klara av sina externa finansieringsbehov, även genom förstärkningar av reserverna och genom budgetstöd. Projektstöd skulle inte kunna fylla detta behov på samma sätt eftersom det exempelvis inte kan användas för att betala räntor på landets utlandsskuld eller förstärka dess reserver. Såsom erfarits vid liknande transaktioner, också i Albanien, stärks dessutom stabiliserings- och reformprocessen av de villkor med avseende på den ekonomiska politiken som ingår i detta bistånd.

3.2. Riskbedömning

Det finns en risk att markoekonomiskt bistånd, som inte är avsett för specifika utgifter (i motsats till projektfinansiering t.ex.), kan användas på ett bedrägligt sätt. Generellt sett är denna risk relaterad till faktorer som t.ex. centralbankens självständighet, kvaliteten hos system och förfaranden för förvaltning, kontroll och handläggning av sådant bistånd, IT-säkerhet och intern/extern revisionskapacitet. Även om bistånd i form av projektstöd kan förefalla vara ett alternativ uppfyller det inte landets behov av obunden finansiering via IMF-programmet och medför också andra risker för bedrägerier.

För att minska bedrägeririskerna utbetalas det markoekonomiska biståndet till klart definierade konton hos central banken eller regeringen. Vidare kommer kommissionens tjänste enheter, innan detta bistånd frigörs, med hjälp av vederbörligen befullmäktigade experter, att kontrollera tillförlitligheten hos Albaniens finansiella kretslopp, administrativa förfaranden, liksom också hos de interna och externa kontrollmekanismer som är relevanta för denna typ av bistånd (se Finansieringsöversikten, avsnitt 8).

Slutligen kommer biståndet att bli föremål för gransknings-, kontroll- och revisions förfaranden som kommissionen svarar för, inklusive Europeiska byrån för bedrägeri bekämpning (OLAF) och revisionsrätten.

4. Mervärde till följd av gemenskapens medverkan

I juni 2002 godkände IMF ett andra PRGF-understött 3-årsprogram som täcker perioden juni 2002-juni 2005. Huvud prioriteringarna för programmet är att säkra den finans politiska hållbarheten, att främja utvecklingen av den privata sektorn och att stödja utvecklingen av energisektorn. De albanska myndigheterna har gjort goda framsteg under det första programåret, i all synnerhet genom att förbättra företags klimatet och genom att genomföra handlings planen för energi sektorn. Utan EG:s kompletterande makrostöd finns det en risk att det stabiliserings- och reformprogram som stöds av IMF:s PRGF inte helt kan genomföras och att allmänhetens stöd för de nödvändiga anpassningsansträngningarna kan krympa samt att reformerna kan gå i stå.

Vidare skulle detta bistånd uppmuntra och stötta sådana ansträngningar som anses vara av särskild betydelse för EG. Detta kan även omfatta villkor som ingår i IMF/WB-programmen eller prioriteringar som framkommit under stabiliserings- och associeringsprocessen.

Slutligen kompletterar det markoekonomiska biståndet gemenskapens bistånds program för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering (Cards) som sedan 2001 varit EG:s huvudsakliga ekonomiska instrument för samarbete i Balkanländerna, i all synnerhet i Albanien. För perioden 2001-2004 har 181,4 miljoner euro öronmärkts för Albanien. Huvudprioriteringarna är rättsliga och inrikes frågor, administrativ kapacitetsuppbyggnad, ekonomisk och social utveckling, miljö och naturresurser samt demokratisk stabilisering. I Cards årsprogram för 2003 planeras åtaganden på 46,5 miljoner euro för Albanien.

5. Lärdomar

Tidigare har markoekonomiskt bistånd till Albanien och andra länder visat sig bidra till att stödja kraftfulla stabiliserings- och reformprogram och det har stått klart att det behövs en ordentlig samordning av de villkor som ställs av EG och IMF för att säkerställa att de kompletterar och ömsesidigt stödjer varandra och inte innehåller motstridiga krav.

Även om markoekonomiskt bistånd inledningsvis huvud sakligen gavs i form av lån kombinerar biståndet för närvarande ofta lån och bidrag på grund av landets inkomstnivå och återbetalnings kapacitet.

Mot bakgrund av de rekommendationer som lämnades i samband med att ansvarsfriheten beviljades för genomförandet av 2001 års budget, liksom i revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2002 om markoekonomiskt bistånd till tredje land, har kommissionens tjänsteenheter vederbörligen beaktat de fem Genval-kriterierna (stödet skall ha undantagskaraktär, de politiska förutsättningarna skall finnas, det skall vara kompletterande och vara villkorat samt finansiell disciplin skall föreligga).

6. Planering av framtida övervakning och utvärdering

Detta bistånd är av makroekonomisk karaktär och övervakningen och utvärderingen görs inom ramen för det IMF-understödda stabiliserings- och reformprogram som mottagarlandet genomför.

6.1. Övervakning

Övervakningssystemet skall säkras genom att rapporter och uppgifter lämnas av myndigheterna i enlighet med vad som anges i samförståndsavtalet och genom kontrollbesök i det berörda landet. Även om detta bistånd förvaltas centralt kan, när så är lämpligt, kommissionens delegationer på plats också uppmanas att lämna rapporter.

Kommissionen kommer särskilt att övervaka åtgärden med hjälp av ett speciellt system med indikatorer för den makroekonomiska och strukturella politiken, om vilket överenskommelse skall träffas med mottagarlandets myndigheter. I denna process kan kommissionens tjänsteenheter också övervaka nyckelområden som ringats in i ovanstående operationella utvärdering. Slutligen kommer de även fortsatt att stå i nära kontakt med IMF och Världsbanken och dra nytta av deras bedömning av resultaten av mottagarlandets stabilisering och reformer.

Enligt förslaget till rådsbeslut skall en årlig rapport överlämnas till Europa parlamentet och rådet med en utvärdering av hur åtgärden genomförts.

6.2. Utvärdering

Enligt planerna skall en oberoende efterhandsutvärdering av stödet utföras av kommissionen eller behöriga företrädare ett eller två år efter det att stödet genomförts och landets myndigheter är förpliktigade att tillhandahålla alla erforderliga uppgifter.

7. Att uppnå kostnadseffektivitet

Kommissionen föreslår att gemenskapen skall ställa ett nytt markoekonomiskt bistånd till Albaniens förfogande med ett belopp på upp till 25 miljoner euro som ett komplement till IMF:s 3-åriga PRGF, i form av ett bidrag (16 miljoner euro) och återstoden (9 miljoner euro) i form av ett lån.

Med tanke på Albaniens ansträngda betalningsbalans skulle lånet ha en löptid på 15 år och ha en 10-årig ränte- och amorteringsfri period, vilket är jämförbart med villkoren för makroekonomiska biståndslån som beviljats andra länder i västra Balkan. Beviljandet av detta bistånd skulle kräva att garantifonden förses med ytterligare ungefär 0,81 miljoner euro, vilket överensstämmer med de befintliga marginalerna för garantier. [9]

[9] I detta sammanhang är det värt att notera att ett upphävande av 1999 års rådsbeslut inte får några nya effekter på budgeten eftersom en återföring av ett belopp på 2,80 miljoner euro till garantifonden redan skett 2002.

Denna åtgärd är av engångskaraktär och kommer inte att innebära någon ökning av antalet kommissionsanställda

Kommissionen kommer att göra dessa låne- och bidragsdelar tillgängliga för Albanien i minst två delbetalningar, varvid den första delbetalningen frigörs på basis av ett tillfredsställande genom förande av Albaniens marko ekonomiska program enligt den befintliga IMF-mekanismen för fattigdomsminskning och ökad tillväxt. Den andra och eventuella ytterligare delbetalningar skall frigöras på basis av ett tillfredställande genomförande av det förut nämnda programmet och av den ekonomiska politiken och finansiella villkoren som ingår i stödet i enlighet med samförståndsavtalet.