A4-0167/96

Resolution om kommissionens meddelande om utveckling av närsjöfart i Europa: Möjligheter och utmaningar (KOM(95)0317 - C4-0297/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet med titeln Utvecklingen av närsjöfart i Europa: Möjligheter och utmaningar (KOM(95)0317 - C4-0297/95),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism och yttrandena från utskottet för regionalpolitik och utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0167/96), och med beaktande av följande:

A. Under senare år har efterfrågan på transporttjänster ökat, vilket gett upphov till allvarliga trafikstockningar och föroreningar på landsvägar; väg- och järnvägstrafiken har av skilda orsaker åtnjutit en hög utveckling på konstgjord väg.

B. Efterfrågan på varu- och persontransporter kommer sannolikt att öka ytterligare i framtiden och transportkostnaderna spelar en avgörande roll för Europeiska unionens förmåga att konkurrera inom internationell handel eftersom dessa kostnader kan stiga till en betydande procentandel av produktens värde när den når konsumenten.

C. Sjötransport och särskilt sjötransport på korta sträckor, längs kusten och mellan fastlandskuster och öar i Europeiska unionen, inom länder och över gränser liksom mellan hav och floder, är ett av de äldsta transportsätten och har som sådant många fördelar.

D. Mot bakgrund av den geografiska utformningen av kusterna i Europeiska unionen och de möjligheter det innebär för detta transportsätt och den begränsade användning av infrastruktur och energi som är nödvändig, skulle närsjöfart kunna utvecklas till ett mer betydelsefullt, lönsamt och miljövänligt transportsätt och bidra till den ekonomiska utvecklingen av öar och randområden i Europa samt främja sysselsättningen.

E. Närsjöfarten skulle kunna spela en viktig roll i det framtida transportsystemet i Europeiska unionen och uppfylla de ökade kraven på rörlighet, under förutsättning att den intermodala omlastningskapaciteten i hamnarna utvecklas bättre, som en del i de intermodala transportsystemen och de europeiska transportnäten.

F. Det finns en betydande utvecklingsmarginal för detta transportsätt, särskilt om det kombineras med andra transportsätt och knyts samman med infrastrukturnätet för transporter.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande som utgör ett betydelsefullt steg mot en heltäckande gemensam transportpolitik där närsjöfart integreras med andra transportsätt; betonar att konkreta åtgärder måste vidtas inom detta område,

2. för att påskynda omlastningen i hamnarna och göra den billigare föreslår kommissionen framför allt att nya fartygstyper och ny omlastningsteknik skall främjas; detta bör stödjas, även om det ännu inte är möjligt att förutsäga vilka faktiska fördelar detta skulle ge,

3. påpekar att Europa har ungefär 35 000 km kuststräcka, mer än 600 hamnar i närheten av industricentrum och ett betydande antal hamnar i inlandet som kan nås av fartyg för närsjöfart och fartyg för flod- och insjötransporter samt att denna geografiska verklighet skulle kunna utnyttjas bättre för att främja närsjöfarten som en del av ett kombinerat multimodalt transportsystem i Europa,

4. uppmanar kommissionen att be rådet att få mandat att inleda förhandlingar med Ryssland i syfte att säkra fritt tillträde till nätet av inre vattenvägar i Ryssland för flodgående fartyg från EU,

5. välkomnar den djupgående analys som kommissionen genomfört i detta meddelande och de upplysningar som tillhandahållits; anser att detta har tydliggjort att närsjöfarten inte bara är en typ av transporttjänst utan att den utgör en del av ett avancerat servicesystem (multimodala transporter, arbetskraft, hamnar och annan infrastruktur), vilket måste samordnas effektivt,

6. konstaterar att en intensifiering av närsjöfarten också skulle stödja den europeiska varvsindustrin, och därmed bidra till att bevara eller skapa nya arbetstillfällen i kustregionerna, eftersom 50 % av de fartyg som byggs på varv i Europeiska unionen hör till den fartygstyp som används i närsjöfart,

7. stöder helt kommissionens förslag att främja närsjöfarten för att lägga om godstransporter från landsvägs- och järnvägstransport till sjötransport genom att utjämna prisfördelar och subventioner som landsvägs- och järnvägstransporter åtnjuter och genom att ta bort de hinder som gör att närsjöfarten är mer kostsam och/eller tidskrävande,

8. uppmanar kommissionen att i sin åtgärdsplan ta med ytterligare några åtgärder och initiativ för att öka sjötransporters flexibilitet och rätta till obalansen mellan sjötransporter och landtransporter, i första hand genom att helt avreglera sjötransporterna inom gemenskapen och i andra hand genom att avskaffa de administrativa tilläggskrav som ställs på detta transportsätt (t.ex av tullmyndigheter, hamnmyndigheter m.fl.),

9. föreslår att flera konkreta åtgärder antas och genomförs på gemenskapsnivå, för att främja detta transportsätt som försummats i alltför hög grad under de senaste åren; anser dock inte att sådana åtgärder får leda till direkta eller indirekta subventioner, som skulle kunna snedvrida konkurrensen; anser därför att åtgärderna bör koncentreras på frågor som förbättrad kunskap om den potentiella marknad som skulle kunna skapas i Europa, t.ex. genom att förbättra och slutföra «korridorstudien» och genomföra en kampanj för att göra potentiella användare medvetna om möjligheterna med närsjöfart och flod- och insjötransport,

10. betonar i detta sammanhang betydelsen av att införa modern teknologi inom denna transportsektor, så att den skulle kunna bli en del av en multimodal logistisk kedja och därigenom minska den tid som behövs för lastning, lossning och omlastning av gods i hamnarna,

11. anser att det i Europeiska unionens hamnpolitik bör riktas uppmärksamhet på en rad faktorer som kan ha direkt inflytande på närsjöfartens kostnader och effektivitet såsom tydligare hamnavgifter, förbättrade administrativa rutiner och avskaffande av skadliga monopol; anser att sjöfarten endast skall behöva betala för tjänster som den verkligen utnyttjar och som är nödvändiga; anser att hamnkostnader och hamnrelaterade tjänster är ett av de huvudsakliga hindren för utvecklingen av närsjöfarten,

12. betonar nödvändigheten av att

- medlemsstaterna - där så krävs - bygger ut anslutningsförbindelserna till hamnarna,

- medlemsstaterna och/eller regionerna anpassar de offentliga infrastrukturåtgärderna i hamnarna efter behovet,

- de privata företagen inom hamn- och transportväsendet framlägger förslag till förbättring av informationsgången mellan hamnarna, hamnarnas kapacitet och de statliga hamntjänsternas tillgänglighet, så att en flexibel och behovsanpassad tillgänglighet till dessa tjänster säkerställs,

13. beklagar att kommissionen vad gäller förbättring av hamnarnas kapacitet närmast i förbigående och i en bilaga formulerar en allmän hamnpolitik, som behandlar många fler frågor än bara främjandet av närsjöfarten och som inte kan godkännas i denna form,

14. betonar att kommissionen först bör klara av frågor som rör hamnförvaltningarnas organisation och struktur, finansieringen av de offentliga infrastrukturerna och de privata övergripande strukturerna samt de olika kombinationerna av dessa i EU:s 15 medlemsstater,

15. påpekar att kommissionen tills dessa frågor är avklarade bör avstå ifrån enskilda åtgärder, som t.ex. att sända experter till enskilda hamnar eller att främja utbildningsprogram för ledande personer inom hamnväsendet i enskilda hamnar, för att undvika även en «önskvärd» snedvridning av konkurrensen,

16. uppmanar kommissionen att omgående avskaffa eller förändra gemenskapens lagstiftning gällande tull- och veterinärkontroller samt formaliteter som förhindrar sjötransport av gods och passagerare eller medför ickeproduktiva, kostsamma och diskriminerande regler och förfaranden, och att se till att detta omedelbart och direkt tillämpas i alla medlemsstater,

17. anser att kommissionens nya förslag om internalisering av externa kostnader (KOM(95)0691) ((Grönbok: för en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn.)) bör skapa konkurrens mellan olika transportsätt utan att skada den europeiska handeln; anser att kostnaderna bör omfördelas för varje transportsätt och återspegla de verkliga kostnaderna för användandet av infrastrukturen och skador på miljön, men inte artificiella kostnader som offentliga myndigheter lägger på i form av skatt,

18. påpekar att de rådande villkoren för närsjöfarten tillsammans med den allmänna ekonomiska nedgången har medfört att man inte har kunnat göra tillräckliga vinster för att ersätta äldre och olönsamma fartyg; anser att forsknings- och utvecklingsinsatser samt investeringar bör syfta till att ersätta en del av flottan med säkrare och mer lönsamma fartyg,

19. upprepar sin åsikt att färjor måste anses som en viktig del av transport- nätet och att de som sådana borde inbegripas i utvecklingen av närsjöfarten med tanke på den i allt högre grad ökande passagerartrafiken och rörligheten för arbetstagare och tjänster,

20. understryker att kommissionens meddelande inte innehåller några sociala aspekter, vilket är allvarligt inte enbart ur social synpunkt, utan också ur ekonomisk synpunkt; påpekar att erkännandet av behovet av kvalificerad fartygspersonal på grund av att ny teknologi införs inte i sig är något förslag till konkreta åtgärder för att öka antalet kvalificerade och kunniga personer, vilket är av stor betydelse för närsjöfartens kvalitet och tillförlitlighet,

21. uppmanar återigen kommissionen att föreslå och rådet att anta åtgärder för att garantera att kunskapen hos inhemsk fartygspersonal bevaras och att stödja utbildning och rekrytering av kvalificerad fartygspersonal i Europeiska unionen, och att behandla detta som en brådskande fråga,

22. rekommenderar att det på alla åtgärdspunkter bör finnas ett nära samarbete med sjöfartsindustrin genom närsjöpanelen för sjöfartsindustriernas forum; anser att detta bör resultera i en prioriteringslista och kontinuerlig översyn av relevanta åtgärder och resultat, och

23. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar.