Åtgärd 1: anordna gemensamma möten med skjutvapenexperter. En gemensam kommitté med skjutvapenexperter från EU och partnerna på västra Balkan gick ett steg längre genom att bjuda in skjutvapenexperter från Sydösteuropa till ett möte i den europeiska skjutvapenexpertgruppen.

Syftet med handlingsplanen är att i) förbättra utbytet av information och underrättelser om brott, ii) förbättra det operativa samarbetet för brottsbekämpning, iii) förbättra insamlingen och utbytet av statistik, iv) främja nätverksbyggande på alla nivåer, och v) harmonisera den nationella lagstiftningen om skjutvapen i länderna på västra Balkan med EU:s standarder och internationella standarder. I handlingsplanen beskrivs flera olika operativa åtgärder som ska vidtas under åren 2015–2019 för att uppnå följande tre strategiska mål:

EU har vidtagit stränga åtgärder i säkerhetsunionen för att hindra terrorister och brottslingar från att agera. Det har gjort det svårare för dem att i) få tillgång till skjutvapen och sprängämnesprekursorer, ii) finansiera sin verksamhet och iii) resa utan att bli upptäckta. En viktig del i detta arbete är åtgärderna för att i) kontrollera förvärv och innehav av vapen och ii) begränsa utbudet av olagliga vapen som finns tillgängliga för brottslingar och terrorister. Olaglig handel med skjutvapen samt handeldvapen och lätta vapen är en del av de organiserade kriminella gruppernas kärnverksamhet. Den är nära kopplad till terrorism och kräver lämpliga och kraftfulla motåtgärder. Västra Balkan är den främsta källan till skjutvapen och andra vapen som smugglas in i EU och har därför stått i fokus för det fördjupade samarbetet kring säkerhetsfrågor mellan EU och dess partner i regionen. Samarbetet sker i form av politisk dialog samt operativt och tekniskt stöd.

Skjutvapen som smugglas in till, ut från samt handlas olagligt inom västra Balkan fortsätter att utgöra ett hot för hela den europeiska kontinenten. Enligt uppskattningar finns 2,3 miljoner vapen registrerade hos civila på västra Balkan och 3,8 miljoner oregistrerade.

När det gäller mål 3 ingick Cepol samarbetsavtal med alla partnerna på västra Balkan gällande utbildning och kapacitetsuppbyggnad (utom för Nordmakedonien, där förhandlingarna om samarbetsavtal fortfarande pågår). Det resulterade i mellan två och fyra utbildningsinsatser och webbinarier per år, liksom onlinemoduler och ett utbytesprogram. Dessutom utformade Seesac specialiserade utbildningsmoduler om kontaktpunkter avseende vapen för operativa analytiker, brottsutredare, kriminalunderrättelseanalytiker och kriminaltekniska utredare. Seesac hjälpte även statliga institutioner att samordna sina kontroller av handeldvapen och lätta vapen samt anpassa sin nationella lagstiftning till EU:s standarder och sina respektive nationella handlingsplaner.

Den centrala delen av det operativa samarbetet genomfördes inom ramen för Empact enligt EU:s policycykel. Samordnade kontroller vid gränserna och inne i länderna, som inriktades på långfärdsbussar och skjutvapenhandlare, gjordes varje år med stöd av Europol. Frontex bidrog också med stöd för att stärka in- och utresekontrollerna i och omkring regionen eftersom olaglig handel med skjutvapen omfattas av definitionen av gränsöverskridande brottslighet, vilket tillhör Frontex ansvarsområden. Frontex anser västra Balkan vara ett viktigt operativt område och stöder den samordnade datainsamlingen om olaglig handel med skjutvapen genom de indikatorer som överenskommits inom ramen för västra Balkans nätverk för riskanalys, som inrättats av Frontex.

Inom ramen för åtgärd 3 genomförde Seesac genomförbarhetsstudien Linking Small Arms & Light Weapons Registration Systems in South East Europe, som syftade till att förbättra den strategiska och operativa analysen av information om lagliga skjutvapen och förhindra omdirigering.

Inom ramen för åtgärd 2 utformade Seesac en metod för regionala undersökningar avseende handeldvapen och lätta vapen. Syftet med detta var att främja i) kapacitetsuppbyggnad hos brottsbekämpande myndigheter och ii) bättre dataflöde för samordnad bedömning. Alla sex partnerna lämnade synpunkter och använder numera denna metod. För att vidta denna åtgärd anslog Europeiska kommissionen 1,5 miljoner euro från Fonden för inre säkerhet 2016 till FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå för att samla in uppgifter och generera relevanta värden för att mäta indikatorerna rörande partnerna på västra Balkan.

Det finns inget direkt orsakssamband mellan åtgärderna i handlingsplanen och de nuvarande tendenserna inom olaglig handel med skjutvapen, vilka påverkas av en rad andra faktorer samt individuella eller bilaterala initiativ. Bristen på resultatindikatorer i handlingsplanen, liksom skillnader i rapporteringens utförlighet, har också haft inverkan på svårigheterna att kvantifiera handlingsplanens mervärde för EU.

Majoriteten av de berörda parterna erkände emellertid handlingsplanens mervärde. De var även positiva till att Europeiska kommissionen spelar den viktiga rollen som samordnare, genom att tillhandahålla ett forum där brottsbekämpande myndigheter kan mötas, utveckla förbindelser och förbättra samarbetet med partnerna på västra Balkan. Parterna påpekade att detta i sig kan anses vara ett stort framsteg i regionen, där det råder betydande politiska spänningar.

Diagram 2 Huvudsakliga områden för mervärde i handlingsplanen

När det gäller det operativa samarbetet fick de gemensamma samordnade riktade kontrollerna främst lovord, eftersom de berörda parterna ansåg att dessa har gjort det enklare att samla in underrättelser, dela information och identifiera flaskhalsar.

De flesta partnerna på västra Balkan välkomnade Europols stöd inom det operativa samarbetet genom Europols operativa central och underrättelserapportering dygnet runt. Samtidigt ansåg vissa partner på västra Balkan att Europol inte lämnade synpunkter i god tid och underlät att tillhandahålla värdefulla underrättelseanalyser. Europol har endast kunnat bidra med ett litet antal underrättelseärenden kopplade till västra Balkan (5,4 % av alla ärenden 2017 och 7,6 % under 2018). Partnerna på västra Balkan ansåg att andra byråer, som Eurojust och Frontex, endast bidragit marginellt. Eurojust gav inget stöd för en gemensam utredningsgrupp för olaglig handel med skjutvapen på västra Balkan, medan Frontex deltagande och användningen av Eurosurs fusionstjänst inte bidrog med tillräckligt värdefull information för att kunna göra några större beslag.

Alla berörda parter i EU och på västra Balkan var positiva till mötena med experter från regionen. Dessa möten underlättade upprättandet av kontaktpunkter avseende vapen på västra Balkan och främjade deltagandet av västra Balkans brottsbekämpande myndigheter i Empacts operativa handlingsplan för 2019.

Hållbarheten för de uppnådda resultaten inom handlingsplanen avgörs till stor del av om och hur handlingsplanen kommer att fortsätta att tillämpas. En utvidgning utan beaktande av de förhållanden och behov som identifierats skulle sannolikt inte ha någon märkbar effekt.

Handlingsplanen har dock varit ett dynamiskt dokument som använts för att upprätta allmänna mål. Den har även gjort det möjligt för den gemensamma kommittén med skjutvapenexperter från både EU och de sydösteuropeiska partnerna att dra slutsatser och fastställa specifika mål och åtgärder för att genomföra planen.

Viktiga resultat ·Handlingsplanen har varit en övergripande samarbetsram som lett till skapandet av ett forum där brottsbekämpande myndigheter kan mötas, utveckla förbindelser och förbättra sitt samarbete. ·Sakkunnigbedömningar och uppmuntran att inrätta nationella kontaktpunkter och genomföra gemensamma kurser. ·Fullständigt deltagande i Empact, under samma förutsättningar som EU:s medlemsstater. ·Måttligt deltagande av EU-organen (Europol, Eurojust och Frontex) i handlingsplanens åtgärder.

3.3.Ändamålsenlighet

Såsom även förklaras i avsnitt 3.2 var det två faktorer som försvårade bedömningen av planens ändamålsenlighet: bristen på resultatindikatorer i handlingsplanen och skillnader i rapporteringens utförlighet. Kommissionen hade under sin utvärdering endast begränsad tillgång till operativ information från Europol, EU-medlemsstaterna och de sydösteuropeiska partnerna. Beslag och gemensamma insatser ledde mycket sällan till att utförlig information samlades in, för att kunna göra en bedömning av smugglingsvägarna och smugglarnas arbetsmetoder. Kommissionen fick även in motstridiga siffror som försvårade utvärderingen av ländernas deltagande. Statistiken om beslag, frivilliga överlämnanden och förstörelse av vapen var inte tillräckligt utförlig för att kunna analysera trender eller jämföra olika jurisdiktioner.

De tillfrågade parterna hade blandade känslor när det gällde handlingsplanens ändamålsenlighet. Verksamheten med koppling till moderniseringen av de brottsbekämpande myndigheterna (mål 1) ansågs i allmänhet mer ändamålsenlig än verksamheten för uppbyggnaden av ett ömsesidigt förtroende och faktiskt samarbete (mål 2). På samma sätt hystes blandade känslor i fråga om verksamheten för bättre utbildning och kapacitetsuppbyggnad (mål 3).

Diagram 3 Ändamålsenligheten hos åtgärder enligt mål 1

När det gäller mål 1 är harmoniserad datainsamling om beslag av skjutvapen fortsatt en av de största stötestenarna både i EU och på västra Balkan. Bara 16 EU-medlemsstater och fyra partner på västra Balkan deltar i den EU-finansierade globala skjutvapenundersökningen, som utförs av FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå, vilket begränsar undersökningens ändamålsenlighet. Anledningen till detta låga deltagande är att endast ett fåtal kontaktpunkter fungerar i tillräckligt hög grad för att kunna tillhandahålla nödvändiga uppgifter. Ingen mall med lägsta standardkrav för underrättelser har utarbetats, och de brottsbekämpande myndigheterna ansåg i regel att en mall skulle begränsa nyttan med den delade informationen.

Partnerna på västra Balkan har i allmänhet anpassat sin nationella lagstiftning till EU-lagstiftningen, men revideringen av skjutvapendirektivet och dess genomförandeåtgärder kräver att partnerna gör ytterligare ändringar i lagstiftningen, särskilt när det gäller standarderna för deaktivering och märkning av skjutvapen.

Diagram 4 Ändamålsenligheten hos åtgärder enligt mål 2

När det gäller mål 2 var parterna allmänt nöjda med de gemensamma mötenas ändamålsenlighet. De konstaterade dock att ändamålsenligheten ibland hämmades på grund av att deltagarna var utredare på mellannivå som krävde godkännanden och anvisningar för att delta i internationella möten. De saknade dessutom ofta kännedom om den bredare utvecklingen inom sina respektive institutioner.