Ökade investeringar () i nya bostäder, utbildning och kompetens kan ytterligare förbättra Sveriges långsiktiga tillväxtpotential. Det vore också lämpligt att fortsätta investeringarna i transportinfrastruktur och innovation. Investeringsnivån i Sverige har legat en bra bit över EU-genomsnittet under det senaste årtiondet. Vissa delar av ekonomin skulle dock må bra av större investeringar. Det råder ett strukturellt underutbud på bostadsmarknaden, trots en betydande ökning av nybyggandet under de senaste fem åren. I utbildningssystemet kommer den demografiska utvecklingen att leda till ett ökat antal elever samtidigt som landet redan lider av lärarbrist. Investeringar i utbildning och kompetens kommer att vara avgörande för att stimulera produktivitetstillväxten och avhjälpa kompetensglappet i vissa delar av arbetsmarknaden. Det finns också ett behov av att hålla investeringarna i transportinfrastruktur och forskning och utveckling på höga nivåer för att stödja den långsiktiga produktivitetstillväxten och utnyttja alla affärsmöjligheter. Bilaga D innehåller centrala prioriteringar för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska socialfonden+ under perioden 2021–2027 på grundval av de analyser av investeringsbehov och utmaningar som beskrivs i denna rapport.

Den offentligfinansiella ställningen är stark. Överskottet i de offentliga finanserna uppgick 2017 till 1,6 % av BNP. Ett mindre överskott på cirka 1 % av BNP väntas för 2018, och detta torde minska till 0,8 % av BNP under 2020 i takt med att ekonomin saktar in. Den offentliga skulden fortsätter att minska tack vare en försiktig finanspolitik och ett förstärkt finanspolitiskt ramverk.

Arbetsmarknaden fungerar väl men står inför utmaningar. Sverige har en av de högsta sysselsättningsgraderna i EU (83,3 % under det tredje kvartalet 2018). Enligt kommissionens höstprognos 2018 kommer arbetslösheten att stabiliseras på 6,2 % under perioden 2019–2020. Samtidigt innebär arbetskraftsbrist och kompetensglapp, där de tillgängliga arbetstillfällena inte överensstämmer med de arbetslösas kompetens, att arbetslösheten inte kan minska så mycket mer. En stor utmaning blir att lyckas integrera migranter från länder utanför EU på arbetsmarknaden på ett sätt som främjar den långsiktiga tillväxten.

Investeringstillväxten saktar in när bostadsinvesteringarna planar ut på lägre nivåer. Fallande bostadspriser under andra halvåret 2017 väntas leda till minskat byggande av nya bostäder och försvaga investeringstillväxten. Dessutom ser investeringarna i utrustning ut att tappa fart då handelsrelaterad osäkerhet drar ned efterfrågan från utlandet och lägger sordin på en redan dämpad stämning i näringslivet.

Sveriges utlandsställning är fortsatt stark. Tillväxten i varuexporten förblev solid under 2018. Importen ökade dock kraftigt på grund av en stark inhemsk efterfrågan och ledde till ett lägre bytesbalansöverskott. Exporten av varor och tjänster kommer sannolikt att öka med ungefär 3 % under 2019–2020 mot bakgrund av de spända handelsförbindelserna och i takt med att tillväxten hos Sveriges största handelspartner mattas. Prognoserna tyder på att bytesbalansöverskottet kommer att stabiliseras kring 3 % av BNP.

Den ekonomiska aktiviteten är fortsatt stark men en avmattning väntas. Enligt kommissionens interimsprognos vintern 2019 ökade BNP i fasta priser 2,1 % under 2017 och beräknas ha ökat med 2,2 % under 2018. När den globala ekonomin saktar in och bostadsinvesteringarna i Sverige börjar falla lär den ekonomiska aktiviteten växla ned. BNP-tillväxten förväntas avta under prognosperioden och hamna på 1,7 % år 2020. På längre sikt förväntas den potentiella tillväxten ligga kvar under nivån före krisen med tanke på den blygsamma produktivitetstillväxten som också ligger i linje med globala utvecklingstendenser.

·Hushållens skuldsättning har fortsatt att öka från redan höga nivåer. Hushållens skulder ökade med 5,5 % under 2018 och uppgick till cirka 88 % av BNP och 186 % av den disponibla inkomsten, vilket är en av de högsta nivåerna i EU. Detta beror huvudsakligen på högre bolånevolym, som är kopplat till höga bostadspriser i kombination med strukturella snedvridningar som gynnar bolånefinansierade fastighetsinvesteringar. Sverige har vidtagit flera makrotillsynsåtgärder under senare år, bland annat skärpta amorteringskrav sedan i mars 2018 för bolånetagare med hög skuldsättning i förhållande till inkomsten, och ett beslut att höja den kontracykliska kapitalbufferten för banker i september 2019. De politiska åtgärder som hittills vidtagits verkar ha fått begränsade effekter på hur mycket bolånen ökar.

Den ekonomiska aktiviteten är fortsatt solid. BNP i fasta priser ökade 2,1 % under 2017 och beräknas ha ökat med 2,2 % under 2018 enligt kommissionens preliminära vinterprognos 2019. Den huvudsakliga tillväxtmotorn var den inhemska efterfrågan som gynnas av den fortsatt ackommoderande penningpolitiken och den ökande sysselsättningen, vilket stöder konsumtionen. Bidraget till tillväxten från nettoexporten var blygsamt och importen förblev stark (diagram 1.1).

Diagram 1.1:Produktionsgap, BNP-tillväxt i fasta priser och tillväxtkomponenter (1) Källa: Europeiska kommissionen.

Efter flera år av robust BNP-tillväxt tyder prognoserna nu på en avmattning. Den ekonomiska aktiviteten lär sakta in då den globala ekonomin går in en period med lägre tillväxt och bostadsinvesteringarna i Sverige börjar falla. Den reala BNP-tillväxten förutspås minska till 1,3 % under 2019 innan den vänder uppåt något till 1,7 % under 2020, vilket ligger nära ekonomins potentiella tillväxt på runt 2 %.

Bostadsinvesteringarna, som är en central tillväxtfaktor, förväntas plana ut på en lägre nivå. Efter en topp i mitten av 2017 sjönk bostadspriserna under det andra halvåret 2017 och har sedan dess varit i princip oförändrade. Denna nedgång har inverkat negativt på stämningen i byggbranschen och byggstarterna av nya bostäder väntas minska, vilket kommer att dämpa investeringstillväxten. Dessutom lär investeringarna i utrustning tappa fart då handelsrelaterad osäkerhet drar ned efterfrågan från utlandet och lägger sordin på en redan dämpad stämning i näringslivet. Enligt prognoserna kommer investeringstillväxten att bromsa in rejält fram till 2020.

Den offentliga och privata konsumtionstillväxten lär förbli måttlig. Under 2018 fick konsumtionen draghjälp av de stora sysselsättningsvinsterna. Under 2019–2020 beräknas den dock öka något mindre eftersom sysselsättningstillväxten lär sakta in med tanke på det redan höga arbetskraftsdeltagandet. Den offentliga konsumtionen beräknas ha ökat med närmare 1 % under 2018 på grund av att kommunerna har getts mer resurser för att anställa mer personal och förbättra välfärdstjänsterna och utbildningssatsningarna. Med ett antagande om oförändrad politik beräknas den offentliga konsumtionen öka ungefär i samma takt under kommande år.

Potentiell tillväxt

Den potentiella tillväxten har återhämtat sig men förväntas ligga kvar under nivån före krisen. Efter krisen berodde återhämtningen av den potentiella tillväxten framför allt på det ökade bidraget från arbetskraften tack vare det stigande arbetskraftsdeltagandet bland unga, äldre och utrikes födda (diagram 1.2). Arbetskraftens bidrag förväntas dock falla då migrationen avtar från toppen 2015 och även på grund av en negativ demografisk utveckling. Bidraget från den totala faktorproduktiviteten beräknas förbli blygsamt och ligga kvar under nivåerna före krisen, helt i linje med den globala utvecklingen. Detta drar ned den potentiella tillväxten, samtidigt som kapitalackumuleringen förväntas förbli stabil.

Diagram 1.2:Bidrag till potentiell tillväxt (1) (2) Källa: Europeiska kommissionen (höstprognos 2018).

Inflation och penningpolitik

Kärninflationen ser ut att öka successivt men den samlade inflationen har ännu inte fått fäste. Under 2018 ledde högre importpriser, till följd av den svenska kronans depreciering, stigande energipriser och en prisuppgång på obearbetade livsmedel (på grund av ovanligt torrt väder 2018), till att inflationen pressades över Riksbankens tvåprocentsmål under andra halvåret. I takt med att dessa tillfälliga faktorer avtar förväntas det harmoniserade konsumentprisindexet öka med 1,7 % under 2019 innan det sjunker något till 1,6 % under 2020. Kärninflationen (exklusive livsmedel och energi) lär öka från i genomsnitt drygt 1 % under 2018 till 1,5 % under 2020.

Med tanke på det stigande inflationstrycket höjde Riksbanken sin reporänta i slutet av 2018. Penningpolitiken har varit ackommoderande under många år nu eftersom räntehöjningar har skjutits upp på grund av den låga inflationen. Riksbanken hade hållit sin reporänta oförändrad på -0,5 % sedan i februari 2016. I december 2018 höjde Riksbanken sin reporänta med 0,25 procentenheter och aviserade att man beroende på inflationsförväntningarna kan förvänta sig räntehöjningar på cirka 0,25 procentenheter en eller två gånger per år. En sådan gradvis ökning skulle hålla den reala reporäntan negativ under de närmaste två åren. Tidigare var de låga nominella räntorna en viktig orsak till ökningen i hushållens skuldsättning och av bostadspriserna men en gradvis omsvängning som innebär ökande lånekostnader kan få en dämpande inverkan på kredittillväxten och den privata konsumtionen (se avsnitt 4.2.3).

Privat skuldsättning

Hushållens skuldsättning fortsatte att stiga och 12-månadersförändringen fram till december 2018 var 5,5 %. Detta är visserligen en fortsatt gradvis inbromsning från rekordökningen på närmare 8 % i mitten av 2016 men den ligger fortfarande en bra bit över den nominella inkomsttillväxten (se avsnitt 4.2.3). Totalt sett uppgick hushållens skulder under tredje kvartalet 2018 till 186 % av den disponibla inkomsten eller cirka 88 % av BNP, vilket var en av de högsta nivåerna i EU. Det är viktigt att notera att fördelningen av skulderna mellan hushållen blir allt ojämnare. Gruppen av nya bolånetagare med så hög skuldkvot (skulder i förhållande till disponibel inkomst) som 600 % ökade till 17,2 % under 2017 (jämfört med 16,4 % 2016 and cirka 12 % 2013).

Arbetsmarknaden

Den svenska arbetsmarknaden fortsätter att göra bra ifrån sig. Sverige har en av de högsta sysselsättningsgraderna i EU (83,3 % under tredje kvartalet 2018) och sysselsättningstillväxten ser ut att förbli god. Arbetslösheten har legat under EU-genomsnittet och väntas enligt kommissionens höstprognos 2018 plana ut på 6,2 % under 2019–2020. Långtidsarbetslösheten var fortsatt låg och uppgick till 1,2 % under 2017. Ungdomsarbetslösheten fortsatte att sjunka och andelen unga som varken arbetar eller studerar minskade 2017 till 6,2 %.

Samtidigt innebär arbetskraftsbrist och kompetensglapp att arbetslösheten inte kan sjunka så mycket mer. Arbetskraftsdeltagandet fortsatte att öka under 2017 och 2018. Trots det ökade arbetskraftsutbudet förvärras arbetskraftsbristen. Arbetsförmedlingens prognoser pekar på en fortsatt arbetskraftsbrist under de kommande åren i ungefär 150 av de 200 yrken som följs. Dessa yrken inbegriper sådana som kräver högre utbildning såsom ingenjörer, lärare, it-specialister och hälso- och sjukvårdspersonal. Dessutom är sysselsättningen bland lågutbildade fortsatt låg, vilket tyder på möjliga kompetensglapp (diagram 1.3). Arbetslösheten lär därför stabiliseras på omkring 6,2 % under 2019–2020.

Diagram 1.3:Brist på arbetskraft i ekonomin (1) Källa: Arbetsförmedlingen.

Migration är den viktigaste faktorn bakom arbetskraftens tillväxt. Under 2016 uppgick nettomigrationen till Sverige till mer än 117 000 personer, vilket är den högsta nivå som någonsin registrerats. Under 2017 sjönk den dock till strax under 99 000. Detta berodde på de tillfälliga gränskontrollerna och den tillfälliga migrationslagen från 2016 som den nya regeringen avser att förlänga med två år (till slutet av 2021). Under tiden ska en parlamentarisk utredning behandla den framtida migrationspolitiken. Migranters arbetskraftsdeltagande ökade med cirka 1,3 procentenheter under 2017 (OECD, 2018d). OECD uppskattar att flyktinginflödet kommer att få en positiv effekt på arbetskraften, med en sammantagen ökning på 0,5 % mellan 2017 och 2020. Dessutom kommer den positiva nettoeffekten på befolkningen i arbetsför ålder att sammantaget uppgå till minst 0,8 % mellan 2017 och 2020. (diagram 1.4) (). Utan migrationen skulle arbetskraften, och ytterst den potentiella bruttonationalprodukten, ha påverkats negativt. Enligt Internationella Valutafonden (IMF) (Hilgenstock 2018) skulle ett scenario utan migration leda till en minskning av arbetskraftsdeltagandet på cirka sex procentenheter under perioden 2015–2050.