C 185/24

Offentliggörande av det sammanfattande dokumentet med de ändringar som följer av godkännandet av en mindre ändring i enlighet med artikel 53.2 andra stycket i förordning (EU) nr 1151/2012

(2020/C 185/08)

Europeiska kommissionen har godkänt denna mindre ändring i enlighet med artikel 6.2 tredje stycket i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014 (1).

Ansökan om godkännande av denna mindre ändring har offentliggjorts i kommissionens databas eAmbrosia.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”TERNERA DE EXTREMADURA”

EU-Nr: PGI-ES-0220-AM02 – 26.11.2019

SUB ( ) SGB (X)

1. Namn

”Ternera de Extremadura”

2. Medlemsstat eller Tredjeland

Spanien

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.1 Färskt kött (och slaktbiprodukter)

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

Med ”Ternera de Extremadura” avses endast slaktkroppar av de inhemska raserna ”Retinta”, ”Avileña-Negra Ibérica”, ”Morucha”, ”Blanca Cacereña”, ”Berrendas” och dess korsningar med raserna ”Charolais” och ”Limousin”, perfekt anpassade till omgivningen, och korsningar med ovannämnda inhemska raser som fötts upp extensivt.

Egenskaperna hos det kött som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Ternera de Extremadura” är följande:

I) Kalvkött (Ternera): Kött från djur som är avsedda att slaktas när de är mellan 7 och 12 månader minus en dag. Det har en klarröd färg med vitt fett, har en fast konsistens, är en aning fuktigt och har fin textur.

II) ”Baby beef” (Añojo): Kött från djur som är avsedda att slaktas när de är mellan 12 och 16 månader minus en dag. Det har en klarröd till rödviolett färg med vitt fett, har en fast konsistens, är en aning fuktigt och har fin textur.

III) Ungtjur (Novillo): Kött från djur som är avsedda att slaktas när de är mellan 16 och 36 månader. Det har en djupröd färg med gräddfärgat fett, har en fast konsistens och är en aning fuktigt, har fin textur och måttliga mängder intramuskulärt fett.

De olika typerna av slaktkroppar ska uppfylla följande standarder:

1. Slaktkroppar av kategorierna A och E enligt rådets förordning (EEG) nr 1208/81.

2. Klasser: E, U, R, O.

3. Fettansättning 2, 3 och 4.

4. Hygien: tillämpning av EU-normer och nationella normer.

5. pH-värdet ska 24–48 timmar efter slakt vara lägre än 6 i muskeln Longissimus dorsi i höjd med femte till sjätte kotan, och/eller i bogmusklerna och/eller i revbenen och/eller i flanken för de slaktkroppar som är avsedda för styckning.

3.3 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

Metoderna för uppfödning av dikor ska återspegla de tekniker och metoder som används för utnyttjande av naturresurser i en extensiv boskapsuppfödning. Dikorna livnär sig på bete på de betesmarker som går under benämningen dehesa och på andra naturliga betesmarker i Extremaduras ekosystem, där de går på bete året runt. Vid behov kompletteras detta foder med halm, hö, spannmål, proteingrödor och andra råvaror av vegetabiliskt ursprung samt med nödvändiga vitaminer och mineraler.

Kalvarna stannar hos kon tills de är minst fem månader gamla.

Det är uttryckligen förbjudet att använda produkter som kan störa djurets normala tillväxts- och utvecklingstakt, i enlighet med gällande lagstiftning.

3.4 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Specifika stadier i produktionen: födelse, uppfödning, slakt och styckning ska ske i det berörda området.

3.5 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

–

3.6 Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

För att ge konsumenterna mer exakta uppgifter om den slutliga produkten i fråga om korsningar anger märkningen om köttet kommer från korsningar i någon generation.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska område där de djur hålls vars kött ska förses med den skyddade ursprungsmärkningen ”Ternera de Extremadura” omfattar nedanstående förvaltningsområden och motsvarande kommuner:

Alburquerque, Almendralejo, Azuaga, Badajoz, Brozas, Cáceres, Castuera, Coria, Don Benito, Herrera del Duque, Hervás, Jaraíz de la Vera, Jerez de los Caballeros, Logrosán, Llerena, Mérida, Navalmoral de la Mata, Olivenza, Plasencia, Puebla de Alcocer, Trujillo och Valencia de Alcántara.

Bearbetningen sker i det geografiska produktionsområdet.

5. Samband med det geografiska området

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området

Av det berörda området täcks 35 % av buskar (till exempel klippros, ärttörne och ljung) och buskskog (ek, korkek, bergek, spansk ek osv.). Återstoden utgörs av ytor med örtartade växter som är lämpliga för boskap.

Husdjursarterna i Extremadura består till stor del av inhemska raser som har en nära koppling till den för regionen typiska miljön (dehesa). Med sin tålighet och stora förmåga till anpassning till svåra miljöer bidrar de alla till att bevara och förbättra ekosystemet genom att gödsla marken, förbättra beteskvaliteten och begränsa utbredningen av buskvegetation. Det bör emellertid påpekas att uppfödningen i de flesta besättningarna sker genom att raserna korsas med spanska köttraser för att anpassa produktionen till marknadens aktuella krav.

De extrema temperatur- och nederbördsförhållandena innebär att de raser som utgör ”Ternera de Extremadura” har anpassat sig på bästa möjliga sätt, eftersom de kan klara både kylan och värmen, och även vattenbristen under perioder av torka.

Betesmarkernas ekosystem har genom seklerna formats av människans påverkan på dessa skogsområden i trakterna kring Medelhavet. Ekosystemet omfattar vidsträckta områden i Extremadura. Djurhållningen har av tradition varit inriktad på extensiv produktion där djurarterna (både tamdjur och vilda djur), miljön och människans påverkan alltid har varit i balans. Begreppet extensifiering hänger intimt samman med tillgången på stora områden med betesmarker för djur som på grund av sin tålighet är perfekt anpassade till omgivningen. Det hårda klimatet och den magra jordmånen har främjat boskapsskötselns framväxt.

Naturtypen dehesa kännetecknas av att den används som betesmark där den örtartade växtligheten täcker en stor del av energibehovet hos djuren. Betet är mycket näringsrikt och är sammansatt av en varierad flora med många ettåriga arter som förökar sig genom självsådd.

Träden har stor betydelse för jordbruksföretagen i området med denna naturtyp, eftersom träden kan användas på så många olika sätt och miljön erbjuder flera alternativa produktionsmetoder.

Skogen i området domineras av två arter: stenek (Quercus ilex) och korkek (Quercus suber), men det finns också andra arter av mindre betydelse, till exempel bergek (Quercus lusitanica), äkta kastanj (Castanea sativa) och ek (Quercus robur). Träden ger olika produkter, exempelvis ekollon, kvistar, grenar och löv, som blir foder när markvegetationen sinar.

De vanligaste buskarterna är klippros (Cistus ladaniferus), harris (Sarothamnus scoparius), smalbladig cistros (Cistus monspeliensis) och olika ginstarter (Genista).

Betesmarkerna kan med utgångspunkt från marktyp klassificeras på följande sätt:

— Betesmarker på granitgrund.

— Betesmarker på triär eller kvartär berggrund.

— Fållbetesmark (pastos de majadales)

— Andra betesmarker inom särskilda områden, t.ex. i bergstrakter.

Man får inte bortse från att ekosystemet utöver betesmarkerna även producerar ekollon, spannmål (vete, korn, havre, råg och rågvete), baljväxter (kikärt, bönor m.m.), kork, ved, träkol och andra resurser. Det råder alltså ingen tvekan om att i ett samhälle som domineras så av jordbruket som Extremadura utgör naturresurserna i betesmarkerna en utomordentligt viktig ekonomisk tillgång och står för 45 % av jordbruksproduktionen.

Olika studier som har genomförts (Espejo Díaz, M; García Torres, S, Características específicas y diferenciadoras de las carnes de ganado Bovino de las dehesas españolas) har visat att de kvalitetsegenskaper som konsumenten väljer i hög grad förstärks just hos raserna som betar i dehesa-områdena.

5.2 Specifika uppgifter om produkten

Studien Características específicas y diferenciadoras de las carnes de ganado Bovino de las dehesas españolas, om särskilda egenskaper som utmärker köttdjur som föds upp i de spanska dehesa-områdena, presenterades på den internationella konferensen för att beskriva köttprodukter från dehesa-områdena (EAAP:s publikation nr 90 år 1998). Konferensen hölls i Mérida (i Badajoz i Spanien). Studien visar att det kött som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Ternera de Extremadura” och kommer från de raser som brukar kallas dehesa-raser har en särskild kvalitet. Sensorisk provning av utbildade provsmakare och konsumenter visar tydligt att köttet har särskilda och mycket uppskattade egenskaper.

Kött som omfattas av beteckningen ”Ternera de Extremadura” kan därför definieras som en produkt av hög kvalitet på grund av dess organoleptiska egenskaper i fråga om mörhet, saftighet och smak.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

Eftersom olika raser har förekommit samtidigt har både gamla och nuvarande raser och korsningar av dessa erkänts som ”Extremadura”-raser på Iberiska halvön.

Korsningen av ”Blanca Cacereña” med ”Tronco capa negra” gav upphov till raserna ”Ganado barroso cacereño” och ”Colorada extremeña”, som man i dag ser tydliga spår av i ”Retinta”-rasen. Korsningarna förekom ofta på de nationella boskapsutställningarna 1913. Rasen utvecklades till ”Cacereña” år 1922, 1926 och 1930, under de två senare åren under beteckningen ”paradas de Cabestros”. Utvecklingen av rasen fortsatte under åren 1953, 1956 och 1959, men den försvann därefter för att dyka upp på nytt tillsammans med ett parti boskap från en statlig djurbesättning vid en utställning 1975. (Sánchez Belda A., Publicaciones de Extensión Agraria, 1984).

Vi har också hittat hänvisningar till produkten inom gastronomin, där kalvkött sammankopplas med Extremadura i ett antal olika recept: ”Ternera asada al estilo de la Vera” (kalvstek i Vera-stil) (i Cocina Tradicional de la Vera, José V. Serradilla Muñoz, 1992, tredje upplagan 1999, Gráficas Romero de Jaraíz de la Vera (Cáceres)), ”Envueltillos de Ternera” (kalvrullader) (i La cocina día a día, Cocina extremeña, Ana María Calera, 1987, Plaza y Janes SA), ”Chuletas vaca a la extremeña” (nötkotletter från Extremadura) (i Gran Enciclopedia de la Cocina, ABC, 1994, Ediciones Nobel SA, Madrid), och ”Entrecot al modo de Cáceres” (entrecôte i Cáceres-stil) (i Cocina Extremeña, Teclo Villalón y Pedro Plasencia, 1999, Everest).

Från 1900-talet hittar vi även hänvisningar till boskapsuppfödningen, till exempel den 10 januari 1927 då ”Sociedad Productos de la Ganadería Extremeña” bildades för att driva det framtida slakteriet i Mérida. Något senare, omkring 1930, nämns boskapen tillsammans med olika överskottsprodukter som säljs utanför Extremadura. Vid den tidpunkten förekom köttdjursboskapen på marknader utanför regionen, där 62 % av boskapens totala levande vikt såldes. (Extremadura: la historia, Archivo Ediciones Extremeñas, S.L.1997).

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i denna förordning)

http://www.juntaex.es/filescms/con03/uploaded_files/SectoresTematicos/Agroalimentario/Denominacionesdeorigen/PliegoCondiciones_IGP_TerneraDeExtremadura.pdf

(1) EUT L 179, 19.6.2014, s. 17.