98/0110 (CNS) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr . . .

av den . . .

om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (98/C 170/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

(1) För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras med en gemensam jordbrukspolitik som framför allt innefattar gemensam organisation av marknaderna för jordbruksprodukter. En sådan organisation kan utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om.

(2) Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att uppnå de mål som anges i artikel 39 i fördraget. För att uppnå marknadsstabilitet inom mjölksektorn och en skälig levnadsstandard för den berörda jordbruksbefolkningen är det nödvändigt att interventionsorganen på grundval av ett enhetligt prissystem får vidta interventionsåtgärder på marknaden, bland annat genom att köpa upp smör och skummjölkspulver samt genom att bevilja stöd för privat lagring av dessa produkter. Dessa åtgärder skall emellertid vara standardiserade för att inte hindra de aktuella produkternas fria rörlighet inom gemenskapen.

(3) Genom rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 (1) infördes en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter för att minska obalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk och mjölkprodukter och de därmed sammanhängande strukturella överskotten. Detta system kommer att tillämpas under ytterligare sex på varandra följande tolvmånadersperioder som börjar löpa den 1 april 2000.

(4) I syfte att främja konsumtionen av mjölk och mjölkprodukter i gemenskapen och förbättra dessa produkters konkurrenskraft på de internationella marknaderna bör marknadsstödet minskas, främst genom en gradvis sänkning av riktpriserna och interventionspriserna för smör och skummjölkspulver.

(5) Ett interventionssystem för smör bör innebära att produktens konkurrensläge på marknaden bibehålls och att lagringen blir så effektiv som möjligt. De kvalitetskrav som smör skall uppfylla är en avgörande faktor för att uppnå dessa mål. Interventionsköp bör ske när detta krävs för att upprätthålla marknadsstabiliteten med hänsyn till marknadspriset på smör i medlemsstaterna och bör ske genom anbudsinfordran.

(6) Stöd för privat lagring av smör bör uteslutande beviljas för smör framställt från grädde och mjölk med ursprung i gemenskapen. Sådant stöd bör beviljas endast under förutsättning att de nationella kvalitetsklasserna anges.

(7) Förutom interventionsköp av smör och färsk grädde krävs andra interventionsåtgärder för att ge så god avkastning som möjligt på mjölkproteinerna och för att stödja priserna på produkter som är särskilt viktiga för producentpriserna på mjölk. Dessa åtgärder bör vara att köpa upp skummjölkspulver och bevilja stöd för privat lagring av denna produkt. Det normala interventionsköpet av skummjölkspulver får dock avbrytas när en viss kvantitet har köpts in och får ersättas av inköp genom anbudsinfordran.

(8) För att undvika snedvridning mellan de aktörer som bjuder ut varor för offentlig intervention och för att främja en god förvaltning av gemenskapsmedlen är det lämpligt att fastställa ett minimikrav vad gäller proteinhalten i skummjölkspulver som köps upp vid intervention. Denna halt bör fastställas med hänsyn till handelsbruket och på så sätt att den inte får funktionen av kriterium som utestänger vissa aktörer från intervention.

(9) För att främja marknadsbalansen på marknaden för mjölk och mjölkprodukter och för att stabilisera marknadspriserna på dessa produkter bör det vara möjligt att vidta kompletterande åtgärder som ökar möjligheten att avyttra mjölkprodukter. Dessa åtgärder bör omfatta dels beviljande av stöd för privat lagring av vissa typer av ost, dels beviljande av stöd för försäljning av vissa mjölkprodukter för särskilda användningsområden och bestämmelseorter.

(10) För att främja konsumtionen av mjölk bland yngre bör bestämmelser fastställas som gör det möjligt för gemenskapen att bidra med en del av kostnaden för stöd för leveranser av mjölk till skolelever.

(11) På grund av minskningen av marknadsstödet inom mjölksektorn bör åtgärder för inkomststöd till mjölkproducenter införas. Detta stöd bör vara i form av ett mjölkkobidrag vars utveckling bör följa den gradvisa minskningen av marknadsstödet. Detta individuella inkomststöd bör beräknas på grundval av de berörda producenternas individuella referenskvantiteter och den genomsnittliga mjölkavkastningen i gemenskapen. För att garantera att systemet tillämpas på rätt sätt bör hänsyn tas till gemenskapens multilaterala åtaganden, och för budgetkontrollens skull bör bestämmelser fastställas för att hålla summan av inkomststödet på samma nivå som medlemsstaternas totala referenskvantiteter vid den tidpunkt då systemet med tilläggsbidrag träder i kraft.

(12) För enkelhets skull bör mjölkkobidraget förvaltas och beviljas tillsammans med motsvarande inkomststöd för mjölkkor inom den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött.

(13) Villkoren för mjölkproduktion och inkomstsituationen för producenterna varierar kraftigt mellan olika produktionsområden i gemenskapen. En ordning på gemenskapsnivå med enhetliga mjölkkobidrag till alla producenter skulle vara alltför stel för att motsvara de varierande behov som följer av skillnaderna i struktur och naturliga förutsättningar. Ett flexibelt ramverk bör därför föreskrivas för ytterligare gemenskapsutbetalningar som skall fastställas och verkställas av medlemsstaterna inom fasta totalbelopp och i enlighet med vissa gemensamma kriterier. Dessa belopp bör fördelas till medlemsstaterna på grundval av deras totala referenskvantitet för mjölk. De gemensamma kriterierna är bland annat avsedda att förhindra att ytterligare ersättning leder till diskriminering och att se till att full hänsyn tas till gemenskapens relevanta multilaterala åtaganden. Det är särskilt viktigt att medlemsstaterna förbinder sig att använda sin diskretionära myndighet enbart på grundval av objektiva kriterier, att säkerställa en jämlik behandling och att undvika snedvridning av marknads- och konkurrensvillkoren. Det är lämpligt att möjliggöra andra tänkbara former av ytterligare ersättning. Dessa former bör vara tilläggsbidrag samt kompensationsbetalning.

(14) Tilläggsbidrag bör beviljas utöver mjölkkobidraget. Det är också nödvändigt att begränsa det totala bidragsbelopp som kan beviljas per bidragsenhet och år.

(15) Ytterligare kompensationsbetalning bör endast beviljas för permanent betesmark för vilken ingen annan typ av marknadsstödjande åtgärder från gemenskapens sida har beviljats. Kompensationsbetalningen bör tillämpas inom ramen för de regionala basarealer för permanent betesmark som skall fastställas av medlemsstaterna i enlighet med historiska referensuppgifter. Den högsta kompensationsbetalning som kan beviljas per hektar, inbegripet ytterligare kompensationsbetalning enligt den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött, bör vara jämförbar med det genomsnittliga stödet per hektar enligt systemet med stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor.

(16) För att önskad ekonomisk effekt skall uppnås måste de direkta utbetalningarna beviljas inom vissa tidsfrister.

(17) Om det enligt gemenskapslagstiftningen skulle bli förbjudet att ge mjölkkor bovint somatotropin bör kommissionen fastställa sanktioner motsvarande dem som föreskrivs enligt den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött vad gäller vissa ämnen vars användning är förbjuden vid nötköttsproduktion.

(18) Upprättandet av en inre marknad för gemenskapen för mjölk och mjölkprodukter innebär att ett enhetligt system införs för handeln vid gemenskapens yttre gränser. Ett handelssystem som inbegriper importtullar och exportbidrag bör, utöver åtgärderna för den inre marknaden, i princip stabilisera gemenskapsmarknaden. Detta handelssystem vilar på åtagandena inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna inom Uruguayrundan.

(19) För att övervaka volymen på mjölk och mjölkprodukter i handeln med tredje land bör det föreskrivas ett system med import- och exportlicenser för vissa produkter, vilket inbegriper att en säkerhet ställs för att garantera att de transaktioner för vilka licenser utfärdas verkligen genomförs.

(20) För att förebygga eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som skulle kunna bli följden av att vissa jordbruksprodukter importeras bör en tilläggsimporttull betalas vid import av en eller flera sådana produkter, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.

(21) Kommissionen bör, på vissa villkor, bemyndigas att öppna och förvalta tullkvoter som är resultatet av internationella avtal som slutits i enlighet med fördraget eller andra rådsakter. Kommissionen bör även ha ett jämförbart bemyndigande för vissa tullkvoter som har öppnats av tredje land.

(22) Ett bidrag för export till tredje land som är lika med skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och priserna på världsmarknaden och som faller inom WTO-avtalet om jordbruk (2), skulle utgöra ett skydd för gemenskapens deltagande i den internationella handeln med mjölk och mjölkprodukter. Dessa bidrag bör begränsas med avseende på kvantitet och värde.

(23) Efterlevnad av begränsningarna med avseende på värde bör säkras när bidragen fastställs genom att utbetalningarna övervakas enligt de regler som berör Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. Övervakningen kan förenklas genom obligatorisk förutfastställelse av bidragen medan det, när det gäller differentierade bidrag, ges möjligheter att ändra den specificerade bestämmelseort inom ett geografiskt område som omfattas av en enda bidragsnivå. Om bestämmelseorten ändras bör det bidrag som gäller den faktiska bestämmelseorten utbetalas, med ett förutfastställt tak för det belopp som tillämpas för bestämmelseorten.

(24) För att se till att kvantitetsbegränsningarna efterlevs krävs det att ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem införs. I detta syfte bör bidragen beviljas knutna till en exportlicens. Bidrag bör beviljas inom de tillgängliga begränsningarna beroende på den särskilda situationen för varje berörd produkt. Undantag från den regeln bör tillåtas enbart för de bearbetade produkter som inte omfattas av bilaga II till fördraget, för vilka inga kvantitetsbegränsningar gäller, och när det gäller livsmedelsbiståndsprogram, som inte omfattas av några begränsningar. De kvantiteter som exporteras med bidrag under de regleringsår som anges i WTO-avtalet om jordbruk bör övervakas på grundval av exportlicenser som utfärdas för varje regleringsår.

(25) Tillsammans med detta system bör det i den utsträckning som krävs för att systemet skall fungera tillfredsställande finnas möjlighet att reglera användningen av systemen för aktiv förädling eller, om situationen på marknaden så kräver, förbjuda dem.

(26) En möjlighet bör föreskrivas att vidta åtgärder om en kraftig ökning eller sänkning av priserna stör eller hotar att störa gemenskapsmarknaden.

(27) Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser överflödiga. Den mekanism som utgörs av den inre marknaden och tullarna kan dock i undantagsfall visa sig vara otillräcklig. I sådana fall bör gemenskapen, i syfte att skydda marknaden mot störningar som kan uppstå till följd av detta, omedelbart ges möjligheten att vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör överensstämma med de åtaganden som följer av relevanta WTO-avtal.

(28) Begränsningar av den fria rörligheten på grund av åtgärder som är avsedda att förhindra att djursjukdomar sprids kan medföra svårigheter på marknaderna i en eller flera medlemsstater. Undantagsåtgärder för att stödja marknaden bör införas för att råda bot på sådana situationer.

(29) Upprättandet av en inre marknad skulle äventyras om vissa stöd beviljades. Därför bör de bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att utvärdera det stöd som beviljas av medlemsstaterna och att förbjuda det stöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden, tillämpas på den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter.

(30) I takt med att den gemensamma marknaden för mjölk och mjölkprodukter utvecklas bör medlemsstaterna och kommissionen förse varandra med den information som behövs för tillämpningen av denna förordning.

(31) För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande fastställas för att inom en förvaltningskommitté upprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.

(32) De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig till följd av åtagandena enligt denna förordning bör finansieras av gemenskapen i enlighet med artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EG) nr . . . ./. . av den . . . om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken.

(33) Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter bör ta samtidig hänsyn till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

(34) Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter, som upprättas genom rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 (3), har ändrats flera gånger. På grund av att texterna är många och komplicerade, och att de är spridda i flera nummer av Europeiska gemenskapernas officiella tidning, är de svåra att använda och saknar därmed den tydlighet som bör vara utmärkande för all lagstiftning. De bör därför konsolideras i en ny förordning och ovan nämnda förordning (EEG) nr 804/68 bör upphöra att gälla. De centrala reglerna i rådets förordningar (EEG) nr 986/68 (4), (EEG) nr 987/68 (5), (EEG) nr 508/71 (6), (EEG) nr 1723/81 (7), (EEG) nr 2990/82 (8), (EEG) nr 1842/83 (9) och (EEG) nr 777/87 (10) ingår i den här förordningen och bör därför upphöra att gälla.

(35) Övergången från systemet i förordning (EEG) nr 804/68 till det i denna förordning kan orsaka problem som inte tas upp i denna förordning. För att sådana problem skall kunna hanteras bör kommissionen anta nödvändiga övergångsåtgärder. Den bör dessutom bemyndigas att lösa specifika praktiska problem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter skall omfatta följande produkter:

>Plats för tabell>

KAPITEL I Den inre marknaden

AVDELNING I Priser

Artikel 2

Regleringsåret för mjölk för alla produkter som anges i artikel 1 skall börja löpa den 1 juli och sluta den 30 juni följande år.

Artikel 3

(1) Riktpriset uttryckt i ecu per 100 kg för mjölk som innehåller 3,7 % fett, fritt levererad till mejerierna, skall för gemenskapen fastställas till:

- 29,66 ecu för perioden från och med den 1 juli 2000 till och med den 30 juni 2001.

- 28,35 ecu för perioden från och med den 1 juli 2001 till och med den 30 juni 2002.

- 27,04 ecu för perioden från och med den 1 juli 2002 till och med den 30 juni 2003.

- 25,72 ecu från och med den 1 juli 2003.

Riktpriset skall anses vara det pris som avses att uppnås för all mjölk som säljs av producenterna på gemenskapsmarknaden och de externa marknaderna.

(2) Rådet får i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget ändra riktpriset.

Artikel 4

(1) Interventionspriset uttryckt i ecu per 100 kg skall för gemenskapen fastställas till följande

a) för smör:

- 315,89 ecu för perioden från och med den 1 juli 2000 till och med den 30 juni 2001.

- 303,59 ecu för perioden från och med den 1 juli 2001 till och med den 30 juni 2002.

- 291,28 ecu för perioden från och med den 1 juli 2002 till och med den 30 juni 2003.

- 278,97 ecu från och med den 1 juli 2003.

b) för skummjölkspulver:

- 197,81 ecu för perioden från och med den 1 juli 2000 till och med den 30 juni 2001.

- 190,11 ecu för perioden från och med den 1 juli 2001 till och med den 30 juni 2002.

- 182,40 ecu för perioden från och med den 1 juli 2002 till och med den 30 juni 2003.

- 174,69 ecu från och med den 1 juli 2003.

(2) Rådet får i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget ändra interventionspriserna.

Artikel 5

Prissystemet fastställs utan att detta påverkar tillämpningen av systemet med tilläggsavgifter.

AVDELNING II Interventionssystem

Artikel 6

(1) Om marknadspriserna på smör i mer än en medlemsstat sjunker till en nivå som är lägre än 92 % av interventionspriset under en representativ period skall interventionsorganens inköp i de berörda medlemsstaterna genomföras genom anbudsinfordran med öppet förfarande på grundval av specifikationer som skall fastställas.

Det inköpspris som kommissionen fastställer skall inte vara lägre än 90 % av interventionspriset.

Om marknadspriserna i de berörda medlemsstaterna uppgår till 92 % eller mer av interventionspriset under en representativ period skall inköpen genom anbudsinfordran avbrytas.

(2) Interventionsorganen får enligt punkt 1 endast köpa upp smör som direkt och uteslutande är framställt av pastöriserad grädde i ett godkänt företag i gemenskapen och

a) som

- har en lägsta smörfetthalt av 82 viktprocent och en högsta vattenhalt av 16 viktprocent,

- vid uppköpstillfället har en högsta ålder som skall fastställas,

- uppfyller villkor som skall fastställas vad avser lägsta kvantitet och förpackning,

b) som uppfyller vissa krav som skall fastställas i fråga om bl.a.

- hållbarhet, ytterligare krav får fastställas av interventionsorganen,

- innehåll av fria fettsyror,

- peroxidtal,

- mikrobiologisk kvalitet,

- organoleptiska egenskaper (utseende, konsistens, smak och lukt).

Nationella kvalitetsklasser som skall fastställas av medlemsstaterna får anges på förpackningen för smör som uppfyller nationella kvalitetskrav.

Interventionsorganet skall bära transportkostnaderna till ett fast belopp, enligt villkor som skall fastställas, om smöret levereras till ett fryshus som är beläget längre bort än ett visst avstånd, som skall fastställas, från den plats där smöret lagrades.

(3) Stöd till privat lagring skall beviljas för

- grädde,

- osaltat smör som är framställt av grädde eller mjölk i ett godkänt företag i gemenskapen med en lägsta smörfetthalt av 82 viktprocent och en högsta vattenhalt av 16 viktprocent,

- saltat smör som är framställt av grädde eller mjölk i ett godkänt företag i gemenskapen med en lägsta smörfetthalt av 80 viktprocent, en högsta vattenhalt av 16 viktprocent och en högsta salthalt av 2 viktprocent.

Smöret skall vara klassificerat enligt nationella kvalitetsklasser som skall fastställas och skall vara märkt på motsvarande sätt.

Stödet skall fastställas med hänsyn till lagringskostnaderna och den sannolika utvecklingen av priserna på färskt smör och lagrat smör. Om marknaden har utvecklats ogynnsamt, och denna utveckling inte kunde förutses vid tiden för inlagringen, får stödet ökas.

Stöd till privat lagring skall beviljas på villkor att interventionsorganet i den medlemsstat på vars territorium den grädde eller det smör som berättigar till stöd är lagrat ingår ett lagringskontrakt enligt villkor som skall fastställas.

Om det är nödvändigt på grund av marknadssituationen får kommissionen besluta om att åter släppa ut en del av eller hela den kvantitet grädde eller smör som omfattas av kontrakt om privat lagring på marknaden.

(4) Smör som köpts upp av interventionsorganen skall avyttras till ett minimipris och enligt sådana villkor som skall fastställas, så att marknadsbalansen inte äventyras och att köparna får lika behandling och lika tillgång till det smör som säljs. Om det smör som säljs är avsett för export, får särskilda villkor fastställas för att säkerställa att produktens bestämmelseort inte ändras och för att ta hänsyn till de särskilda kraven i samband med sådan försäljning.

Särskilda åtgärder får vidtas för smör som hålls i offentliga lager och som under ett regleringsår för mjölk inte kan saluföras på normala villkor. I den mån det är motiverat med hänsyn till arten av dessa åtgärder, skall särskilda åtgärder även vidtas så att de produkter för vilka det stöd som avses i punkt 3 utbetalas förblir säljbara.

(5) Interventionssystemet skall tillämpas på ett sådant sätt att

- smöret behåller sin konkurrenskraft på marknaden,

- den ursprungliga smörkvaliteten i möjligaste mån bevaras,

- lagerhållningen sker så rationellt som möjligt.

(6) I denna artikel avses med

- mjölk: komjölk som producerats i gemenskapen,

- grädde: grädde som direkt och uteslutande är framställd av komjölk som producerats i gemenskapen.

Artikel 7

(1) Enligt villkor som skall fastställas skall det interventionsorgan som utsetts av varje medlemsstat till interventionspris köpa upp skummjölkspulver av högsta kvalitet som framställts genom spraytorkning och som, i ett företag som är godkänt av gemenskapen, direkt och uteslutande har framställts av skummjölk, som erbjuds interventionsorganet under perioden 1 mars till 31 augusti och som

- har en lägsta proteinhalt på 35,6 % av fettfri torrsubstans,

- med avseende på hållbarhet uppfyller vissa krav som skall fastställas, och

- med avseende på lägsta kvantitet och förpackning uppfyller vissa villkor som skall fastställas.

Interventionsorganen skall emellertid även köpa upp skummjölkspulver med en proteinhalt på minst 31,4 % men är lägre än 35,6 %, av fettfri torrsubstans, under förutsättning att de övriga villkoren i första stycket är uppfyllda. I sådana fall skall uppköpspriset motsvara interventionspriset minskat med 1,75 % för varje procentenhet med vilken halten på 35,6 % underskrids.

Interventionspriset skall vara det pris som gäller den dag skummjölkspulvret tillverkas och skall tillämpas på skummjölkspulver som levereras till den lagerlokal som utsetts av interventionsorganet. Interventionsorganet skall bära transportkostnaderna till ett fast belopp, enligt villkor som skall fastställas, om skummjölkspulvret levereras till en lagerlokal som är belägen längre bort än ett visst avstånd, som skall fastställas, från den plats där skummjölkspulvret lagrades.

Skummjölkspulvret får endast lagras i lagerlokaler som uppfyller vissa villkor som skall fastställas.

(2) Kommmissionen får tillfälligt upphöra med inköpen av skummjölkspulver enligt punkt 1 så snart de kvantiteter som erbjuds för interventionsköp under perioden från och med den 1 mars till och med den 31 augusti varje år överstiger 109 000 ton.

Interventionsorganen får i detta fall göra inköp genom öppen stående anbudsinfordran på grundval av specifikationer som skall fastställas.

(3) Stöd får beviljas till privat lagring av skummjölkspulver av högsta kvalitet som direkt och uteslutande är framställt av skummjölk i ett företag som är godkänt av gemenskapen, särskilt om pris- och lagerutvecklingen för denna produkt visar en allvarlig obalans på marknaden som kan elimineras eller minskas genom säsongslagring. För att berättiga till stöd skall skummjölkspulvret uppfylla vissa villkor som skall fastställas.

Stödbeloppet skall bestämmas med hänsyn till lagringskostnaderna och den sannolika utvecklingen av priserna på skummjölkspulver.

Stöd till privat lagring skall beviljas på villkor att interventionsorganet i den medlemsstat på vars territorium det skummjölkspulver som berättigar till stöd är lagrat ingår ett lagringskontrakt enligt villkor som skall fastställas. Om det är nödvändigt på grund av marknadssituationen får kommissionen enligt förfarandet i artikel 41 besluta om att åter släppa ut en del av eller hela den kvantitet skummjölkspulver som omfattas av kontrakt om privat lagring på marknaden.

(4) Skummjölkspulver som köpts upp av interventionsorganen skall avyttras till ett minimipris och enligt sådana villkor som skall fastställas, att marknadsbalansen inte äventyras och att köparna får lika behandling och lika tillgång till det skummjölkspulver som säljs.

Om det skummjölkspulver som säljs är avsett för export, får särskilda villkor fastställas för att säkerställa att produktens bestämmelseort inte ändras och för att ta hänsyn till de särskilda kraven i samband med sådan försäljning.

Särskilda åtgärder får vidtas för skummjölkspulver som hålls i offentliga lager och som under ett regleringsår för mjölk inte kan saluföras på normala villkor.

(5) I denna artikel avses med skummjölk: skummjölk som direkt och uteslutande har framställts av komjölk som har producerats i gemenskapen.

Artikel 8

(1) På vissa villkor, som skall fastställas, skall stöd beviljas för privat lagring av

a) osten Grana Padano som är minst nio månader gammal,

b) osten Parmigiano Reggiano som är minst femton månader gammal,

c) osten Provolone som är minst tre månader gammal

om nämnda ostar uppfyller vissa normer.

(2) Stöd till privat lagring skall fastställas med hänsyn till lagringskostnaderna och den sannolika utvecklingen av marknadspriserna.

(3) De åtgärder som fastställs enligt punkt 1 skall vidtas av det interventionsorgan som har utsetts av den medlemsstat där nämnda ostar är framställda och får märkas med ursprungsbeteckningen.

Stöd till privat lagring skall beviljas på villkor att ett lagringskontrakt har ingåtts med interventionsorganet. Kontraktet skall upprättas på vissa villkor, som skall fastställas.

Om det är nödvändigt på grund av marknadssituationen får kommissionen besluta om att interventionsorganet åter får släppa ut en del av eller hela den kvantitet ost som är lagrad på marknaden.

Artikel 9

(1) Privat lagring får tillåtas av lagringsbeständig ost och av ost som är tillverkad av får- eller getmjölk och som kräver minst 6 månaders lagring om prisutvecklingen och lagringssituationen för dessa ostar visar en allvarlig obalans på marknaden som kan elimineras eller minskas genom säsongslagring.

(2) Stödbeloppet skall bestämmas med hänsyn till lagringskostnaderna och den balans som skall upprätthållas mellan ostar för vilka stöd beviljas och andra marknadsförda ostar.

(3) Om det är nödvändigt på grund av marknadssituationen får kommissionen besluta om att åter släppa ut en del av eller hela den kvantitet ost som omfattas av kontrakt om privat lagring på marknaden.

(4) Om nivån på marknadspriserna för de ostar som lagras är högre när lagringskontrakten löper ut än när kontrakten undertecknades får ett beslut fattas om att justera stödbeloppet i enlighet med detta.

Artikel 10

Enligt förfarandet i artikel 41 skall följande fastställas:

a) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt de för fastställandet av marknadspriserna för smör.

b) Stödbeloppen för privat lagring som avses i denna avdelning.

c) Andra beslut och åtgärder som kommissionen får vidta enligt denna avdelning.

AVDELNING III Saluföringsåtgärder

Artikel 11

(1) Stöd skall beviljas för skummjölk och skummjölkspulver avsett att användas som foder, om dessa produkter uppfyller vissa normer.

Vid tillämpningen av denna artikel skall kärnmjölk och kärnmjölkspulver betraktas som skummjölk och skummjölkspulver.

(2) Stödbeloppen skall fastställas med hänsyn till

- interventionspriset för skummjölkspulver,

- utvecklingen av tillgången på skummjölk och skummjölkspulver samt utvecklingen av deras användning som foder,

- utvecklingen av priset på kalvar,

- utvecklingen av marknadspriserna för konkurrerande proteinkällor jämfört med skummjölkspulver.

(3) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt de villkor som skall gälla för att ett sådant stöd skall få beviljas och det stödbelopp som skall utgå, skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

Artikel 12

(1) På de villkor som fastställts i enlighet med punkterna 2 och 3 skall stöd beviljas för skummjölk som producerats i gemenskapen och förädlats till kasein och kaseinater, om sådan mjölk och det framställda kaseinet eller kaseinaterna uppfyller vissa normer.

(2) Stödet kan variera beroende på om skummjölken förädlas till kasein eller kaseinater och beroende på dessa produkters kvalitet.

Stödet skall fastställas med hänsyn till

- interventionspriset för skummjölkspulver eller marknadspriset för skummjölkspulver av högsta kvalitet som framställts genom spraytorkning, om detta är högre än interventionspriset,

- marknadspriserna för kasein och kaseinater i gemenskapen och på världsmarknaden.

(3) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt de villkor som skall gälla för att ett sådant stöd skall få beviljas och det stödbelopp som skall utgå, skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

Artikel 13

(1) Om överskott av mjölkprodukter byggs upp, eller sannolikt kommer att byggas upp, får kommissionen besluta att stöd skall beviljas för att möjliggöra försäljning av smör och koncentrerat smör till lägre priser till

a) ideella institutioner och organisationer,

b) militärstyrkor och enheter med likvärdig status i medlemsstaterna,

c) producenter av bakverk och glass,

d) producenter av andra livsmedel som skall fastställas.

(2) De åtgärder som föreskrivs i denna artikel och tillämpningsföreskrifter för den, som särskilt skall gälla stödbeloppet och fastställandet av produkterna i punkt 1 d, skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

Artikel 14

(1) Om inte annat följer av de villkor som fastställs i punkterna 3 och 4 och enligt punkt 5 skall gemenskapsstöd beviljas för leveranser till skolelever av vissa förädlade mjölkprodukter med KN-nummer 0401, 0403, 0404 90 och 0406 eller KN-nummer 2202 90.

(2) Utöver gemenskapsstöd får medlemsstaterna bevilja nationellt stöd för leveranser till skolelever av sådana produkter som anges i punkt 1.

(3) För helmjölk skall gemenskapsstödet motsvara 95 % av riktpriset för mjölk. För andra mjölkprodukter skall stödbeloppen fastställas med hänsyn till produkternas mjölkinnehåll.

(4) Det stöd som avses i punkt 1 skall beviljas för högst 0,25 l mjölkekvivalent per elev och dag.

(5) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel och det stödbelopp som skall utgå skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

AVDELNING IV Direkta utbetalningar

Artikel 15

(1) Producenterna skall ha rätt till ett bidrag för mjölkkor. Det skall beviljas per kalenderår och per företag.

(2) Beloppet per bidragsenhet skall fastställas till

- 25 ecu för kalenderåret 2000,

- 50 ecu för kalenderåret 2001,

- 75 ecu för kalenderåret 2002,

- 100 ecu för kalenderåret 2003 och efterföljande kalenderår.

Det skall kompletteras med det belopp per bidragsenhet som anges i bilaga IV till förordning (EG) nr . . . ./. . (nötkött) för den berörda medlemsstaten och det berörda året.

(3) Antalet bidragsenheter en producent har rätt till skall fastställas genom att den individuella referenskvantiteten för mjölk, uttryckt i ton, som finns tillgänglig på företaget den 31 mars det berörda kalenderåret divideras med värdet 5,8, vilket motsvarar den genomsnittliga mjölkproduktionen i gemenskapen.

I föregående stycke skall de individuella referenskvantiteter för mjölk som har godkänts för tillfällig upplåtelse enligt artikel 6 i förordning (EEG) nr 3950/92 den 31 mars det berörda kalenderåret anses finnas tillgängliga på det företag för vilken upplåtelsen har godkänts för det kalenderåret.

Om summan av alla individuella referenskvantiteter i en medlemsstat den 31 mars ett kalenderår överstiger summan av motsvarande totala kvantiteter som har fastställts för medlemsstaten för tolvmånadersperioden 1999/2000, skall den berörda medlemsstaten på grundval av objektiva kriterier vidta nödvändiga åtgärder för att proportionellt minska det totala antalet bidragsenheter på sitt territorium för kalenderåret i fråga.

(4) I denna avdelning används beteckningarna "producent" och "företag" med de betydelser som anges i artikel 9 i förordning (EEG) nr 3950/92.

Artikel 16

(1) Medlemsstaterna skall årsvis betala ytterligare ersättning till producenter inom sitt territorium inom ramen för de totala belopp som anges i bilaga I. Dessa utbetalningar skall göras i enlighet med objektiva kriterier vilket särskilt innefattar relevanta produktionsstrukturer och förutsättningar och på ett sådant sätt att producenterna behandlas lika och att marknadsbalansen och konkurrensvillkoren inte påverkas. Dessa utbetalningar får inte vara kopplade till marknadsprisernas variation.

(2) Ytterligare ersättning får betalas i form av tilläggsbidrag (artikel 17) eller kompensationsbetalning (artikel 18).

Artikel 17

(1) Tilläggsbidrag får endast beviljas som ett tilläggsbelopp per enhet för mjölkkobidrag enligt artikel 15.2.

(2) Det sammanlagda beloppet för mjölkkobidrag och tilläggsbidrag, inbegripet alla andra mjölkkobidrag enligt förordning (EG) nr. . . . ./. . (nötkött), skall per bidragsenhet och kalenderår inte överstiga

- 90 ecu för kalenderåret 2000,

- 180 ecu för kalenderåret 2001,

- 270 ecu för kalenderåret 2002,

- 330 ecu för kalenderåret 2003 och efterföljande kalenderår.

Artikel 18

(1) Kompensationsbetalning skall beviljas per hektar för permanent betesmark

a) som finns tillgänglig för producenten under de berörda kalenderåret,

b) som inte används för att uppfylla de särskilda krav på djurtäthet som avses i artikel 14.3 i förordning (EG) nr . . . ./. . (nötkött) och

c) för vilken inga utbetalningar begärs för samma år enligt det stödsystem som har fastställts för producenter av vissa jordbruksgrödor, enligt stödsystemet för torkat foder och under gemenskapens stödsystem för andra permanenta grödor eller trädgårdsväxter.

Arealen permanent betesmark i en region där kompensationsbetalning får beviljas skall inte överstiga den relevanta regionala basarealen.

(2) De regionala basarealerna skall fastställas av medlemsstaterna enligt artikel 15 i förordning (EG) nr . . . ./. . (nötkött).

(3) Det maximala beloppet per hektar som får beviljas i kompensationsbetalning, inbegripet kompensationsbetalning enligt artikel 15 i förordning (EG) nr . . . ./. . (nötkött) skall inte överstiga

- 210 ecu för kalenderåret 2000,

- 280 ecu för kalenderåret 2001,

- 350 ecu för kalenderåret 2002 och efterföljande kalenderår.

(4) I denna artikel används beteckningen "permanent betesmark" med betydelsen arealer (sådda eller naturliga) som inte ingår i växtföljden och som varaktigt (i minst fem år) används till gräsproduktion.

Artikel 19

(1) Före den 1 januari 2000 skall medlemsstaterna lämna kommissionen utförlig information om sina nationella arrangemang för beviljandet av ytterligare ersättning. Alla ändringar av dessa arrangemang skall anmälas till kommissionen inom en månad från det att de har antagits.

(2) Före den 1 april 2004 skall medlemsstaterna överlämna utförliga rapporter till kommissionen om genomförandet av artiklarna 16, 17 och 18.

Före den 1 januari 2005 skall kommissionen utvärdera genomförandet av artiklarna 16 18 och granska fördelningen av gemenskapsmedel mellan medlemsstaterna enligt bilaga I. Om så är nödvändigt skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.

Artikel 20

I denna avdelning skall direkta utbetalningar göras från och med den 16 oktober det berörda kalenderåret så snart de kontroller som krävs enligt lag har genomförts och senast den 30 juli påföljande år, utom i berättigade undantagsfall.

Artikel 21

Beloppen för direkta utbetalningar i denna avdelning får ändras med hänsyn till utvecklingen av produktionen, produktiviteten och marknaden enligt förfarandet i artikel 43.2 i fördraget.

Artikel 22

Där det inte genom eller på grundval av gemenskapslagstiftningen är tillåtet att ge mjölkkor bovint somatotropin eller om jordbruksföretagens tillgång till detta ämne regleras på annat sätt, skall kommissionen enligt förfarandet i artikel 41 anta bestämmelser som skall motsvara dem som föreskrivs i artikel 21 i förordning (EG) nr . . . ./. . (nötkött).

Artikel 23

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

Artikel 24

De utgifter som uppstår genom att direkt utbetalning enligt denna avdelning beviljas skall anses avse interventionsåtgärder enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr . . . ./. . (EUGFJ).

KAPITEL II Handel med tredje land

Artikel 25

(1) Import till gemenskapen av de produkter som anges i artikel 1 skall endast ske mot uppvisande av en importlicens. För export från gemenskapen av någon av dessa produkter får en exportlicens krävas.

(2) Medlemsstater skall utfärda licenser till en sökande oavsett dennes etableringsort i gemenskapen och utan att detta påverkar de åtgärder som gäller tillämpningen av artiklarna 28, 29 och 30.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

(3) Enligt förfarandet i artikel 41 skall följande fastställas av kommissionen:

a) Förteckningen över produkter för vilka exportlicens krävs.

b) Licensernas giltighetstid.

c) Övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel.

Artikel 26

Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 27

(1) För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa av de jordbruksprodukter som anges i artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som avses i artikel 26, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

(2) De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisationen.

De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.

(3) De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

(4) Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel enligt förfarandet i artikel 41. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl.a. anges

a) de produkter för vilka tilläggsimportullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.

Artikel 28

(1) De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget eller av någon annan av rådets akter skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits enligt förfarandet i artikel 41.

(2) Förvaltningen av tullkvoterna får ske genom tillämpning av en enda eller en kombination av flera av följande metoder:

- En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn").

- En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

- En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella impotörer/nykomlingar").

Andra lämpliga metoder får antas.

All diskriminering av berörda aktörer skall undvikas.

(3) Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga vederbörlig vikt fid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra denna marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

(4) De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vid behov lämpligt fördelande över året, om den förvaltningsmetod som skall användas samt i förekommande fall bestämmelser om

a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,

b) erkännande av de dokument som används för att verifiera de garantier som avses i a, och

c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.

Artikel 29

(1) Om ett avtal som slutits enligt artikel 228 i fördraget innehåller bestämmelser om förvaltning (helt eller delvis) av den tullkvot som öppnats av ett tredje land för produkter som anges i artikel 1, skall den förvaltningsmetod som skall tillämpas och därtill hörande villkor fastställas enligt förfarandet i artikel 41.

(2) Förvaltningen av tullkvoterna får ske genom tillämpning av en enda eller en kombination av flera av följande metoder:

- En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn").

- En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

- En metod grundad på traditionella (metoden "traditionella/nya mönster").

Andra lämpliga metoder får antas, i synnerhet om de säkerställer att de möjligheter den berörda kvoten ger utnyttjas fullständigt.

All diskriminering av berörda aktörer skall undvikas.

Artikel 30

(1) I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilaga II, om de är produkter enligt artikel 1 a, 1 b, 1 c, 1 d, 1 e och 1 g exportera de produkter som anges i artikel 1 på grundval av priser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa priser och priserna i gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.

Exportbidrag för de produkter som anges i artikel 1 i form av de varor som förtecknas i bilaga II får inte vara högre än de exportbidrag som gäller för sådana produkter som exporteras utan vidare förädling.

(2) Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod.

a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

(3) Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.

De får variera beroende på bestämmelseort, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Exportbidrag skall fastställas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41. Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervaller,

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits.

Om inte fastställandet sker genom anbudsförfarande skall den förteckning över produkter för vilka exportbidrag beviljas och bidragsbeloppet fastställas minst en gång var fjärde vecka. Bidragsbelopp får emellertid bibehållas på samma nivå i mer än fyra veckor och under tiden får kommissionen vid behov, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, justera bidragsbeloppet. Exportbidrag för de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga II får fastställas enligt en annan tidtabell som fastställs enligt förfarandet i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 3448/93 (11).

(4) Exportbidrag för de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skall fastställas med beaktande av

a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser

- priserna och tillgången på mjölk och mjölkprodukter på gemenskapsmarknaden,

- priserna på mjölk och mjölkprodukter på världsmarknaden,

b) de fördelaktigaste saluförings- och transportkostnaderna från gemenskapsmarknader till gemenskapshamnar eller andra utförselorter samt transportkostnaderna till bestämmelseländerna, samt med beaktande av efterfrågan på gemenskapsmarknaden,

c) målen med den gemensamma organisationen av marknaderna för mjölk och mjölkprodukter, som är att säkerställa en balanserad situation och naturlig utveckling av priser och handeln på dessa marknader,

d) de begränsningar som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget,

e) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,

f) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten.

Dessutom skall särskild hänsyn tas till behovet av att upprätta balans mellan användningen av gemenskapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredje land, och användningen av de produkter från dessa länder som får importeras för aktiv förädling.

(5) För de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras som sådana

a) skall priserna i gemenskapen enligt punkt 1 fastställas på grundval av de gällande priser som visar sig vara mest fördelaktiga med avseende på export,

b) skall priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 fastställas på grundval av bl.a.

- priserna på marknader i tredje länder som är bestämmelseländer vid import från tredje länder,

- de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelseländer vid import från tredje länder,

- de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder, i förekommande fall med beaktande av de stöd dessa länder beviljar,

- anbudspriserna fritt gränsen.

(6) Exportbidrag för de produkter som avses i punkt 1 och som exporteras i det tillståndet skall beviljas endast på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.

(7) Det exportbidrag som gäller för de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras som sådana skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den bestämmelseort som anges i licensen eller, i förekommande fall,

b) för den verkliga bestämmelseorten om de inte är samma bestämmelseort som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den bestämmelseort som anges i licensen.

Lämpliga åtgärder får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

(8) Enligt förfarandet i artikel 16, i förordning (EG) nr 3448/93 får tillämpningsområdet för punkterna 6 och 7 utvidgas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga II.

(9) När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får det göras undantag från punkterna 6 och 7 enligt förfarandet i artikel 41.

(10) Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis om att

- produkterna har sitt ursprung i gemenskapen,

- produkterna har exporterats från gemenskapen, och

- när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den bestämmelseort som anges i licensen eller annan bestämmelseort för vilken ett exportbidrag har fastställts, utan att detta påverkar bestämmelserna i punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får medges enligt förfarandet i artikel 41, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.

(11) Utan att det påverkar bestämmelserna i punkt 10 första strecksatsen skall exportbidrag inte beviljas produkter som importeras från tredje land och exporteras till tredje land, såvida inte undantag har beviljats enligt förfarandet i artikel 41.

(12) När det gäller produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga II, skall punkterna 10 och 11 tillämpas på varor enligt följande KN-nummer med ett högt innehåll av mjölkprodukter:

- 0405 20 30 (bredbara smörfettsprodukter med en fetthalt av minst 60 viktprocent men högst 75 viktprocent),

- 1806 90 60 1806 90 90 (vissa produkter innehållande kakoa),

- 1901 (vissa livsmedelsberedningar av mjöl m.m.),

- 2106 90 98 (vissa livsmedelsberedningar som inte nämns på annan plats).

(13) Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av en referensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.

(14) Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelas eller utnyttjats, skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41. Föreskrifter för tillämpningen av punkterna 8, 10, 11 och 12 på de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilaga II skall emellertid antas enligt förfarandet i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Artikel 31

(1) I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter skall fungera korrekt får rådet, med kvalificerad majoritet, på kommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen av systemet för aktiv förädling i samband med de produkter som anges i artikel 1 och som är avsedda för framställning av produkter enligt nämnda artikel eller varor enligt bilaga II.

(2) Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaten skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut om denna begäran inom en vecka från det att den har mottagits.

(3) En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut.

Om rådet inte har agerat inom tre månader, skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 32

(1) De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.

(2) Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som antas i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.

- Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 33

(1) Om priserna fritt gränsen för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 väsentligt överstiger gemenskapspriserna och om den situationen sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota att störa gemenskapsmarknaden, får de åtgärder som avses i punkt 5 vidtas.

(2) Väsentligt högre priser fritt gränsen i den bemärkelse som avses i punkt 1 skall anses föreligga när priset fritt gränsen överstiger det interventionspris som fastställts för den aktuella produkten, höjt med 15 %, eller, när det gäller produkter för vilka inget interventionspris har fastställts, ett pris som har beräknats på grundval av interventionspriset, som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 41 med beaktande av den aktuella produktens art och sammansättning.

(3) Den situation i vilken priset fritt gränsen väsentligt överstiger prisnivån kommer sannolikt att bestå om det råder obalans mellan tillgång och efterfrågan och mot bakgrund av förutsebara trender för produktionen och marknadspriserna finns det risk för att den obalansen kommer att kvarstå.

(4) Gemenskapsmarknaden skall anses vara störd eller hotad av störningar till följd av den situation som avses i denna artikel om de höga prisnivåerna inom den internationella handeln

- hämmar importen av mjölkprodukter till gemenskapen, eller

- leder till att mjölkprodukter exporteras från gemenskapen,

så att försörjningsbehoven inte längre är tryggade eller det finns risk för att de inte längre kan tryggas i gemenskapen.

(5) Om de villkor som anges i stycke 1 4 är uppfyllda får beslut fattas om hel eller delvis befrielse från importtullarna och/eller uttag av exportavgifter enligt förfarandet i artikel 41. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall om så krävs antas av kommissionen enligt samma förfarande.

Artikel 34

(1) Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall, med kvalificerad majoritet, på kommissionens förslag anta allmänna bestämmelser för tillämpningen av bestämmelserna i denna punkt och skall ange i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

(2) Om den situation som avses i punkt 1 uppstår skall kommissionen, på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut om denna begäran inom tre arbetsdagar från och med det att den har mottagits.

(3) En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva åtgärden ifråga inom en månad efter den dag frågan hänsköts till rådet.

(4) Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som slutits enligt artikel 228.2 i fördraget.

KAPITEL III Allmänna bestämmelser

Artikel 35

För att hänsyn skall tas till sådana begränsningar av den fria rörligheten som kan bli följden av att åtgärder vidtas för att förhindra smittspridning av djursjukdomar, får extraordinära åtgärder vidtas enligt förfarandet i artikel 41 för att stödja den marknad som påverkas av sådana begränsningar. Dessa åtgärder får endast vidtas i den utsträckning och under den tid som det är absolut nödvändigt för att stödja den marknaden.

Artikel 36

Om inte annat följer av denna förordning skall artikel 92 94 i fördraget gälla för produktion av och handel med de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 37

(1) Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 92.2 i fördraget skall det vara förbjudet med sådana stöd vars belopp fastställs på grundval av priset på eller kvantiteten av de produkter som anges i artikel 1.

(2) Det skall även vara förbjudet med nationella åtgärder som medger en utjämning mellan priserna på de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 38

I syfte att finansiera åtgärderna för främjande av konsumtionen av mjölk i gemenskapen, utvidga marknaden för mjölk och mjölkprodukter och förbättra mjölkkvaliteten får en medlemsstat, utan att de påverkar tillämpningen av artikel 92 94 i fördraget, införa en avgift för saluförda kvantiteter av mjölk eller mjölkekvivalenter som skall betalas av mjölkproducenterna i den berörda medlemsstaten.

Artikel 39

Medlemsstaterna och kommissionen skall underrätta varandra om de uppgifter som är nödvändiga för att genomföra denna förordning. Bestämmelser om underrättande och spridning av sådana uppgifter skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 41.

Artikel 40

En förvaltningskommitté för mjölk och mjölkprodukter, nedan kallad "kommittén", skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

Artikel 41

(1) När förfarandet enligt denna artikel tillämpas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

(2) Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt vad som anges i den artikeln. Ordföranden får inte rösta.

(3) Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättades.

Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet.

Artikel 42

Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, hänskjuter till den.

Artikel 43

Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att samtidigt hänsyn tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

Artikel 44

Förordning (EG) nr . . . ./. . (finansieringen av GJP) och genomförandebestämmelser för denna skall gälla för de produkter som anges i artikel 1.

KAPITEL IV Övergångs- och slutbestämmelser

Artikel 45

(1) Förordningarna (EEG) nr 804/68, (EEG) nr 986/68, (EEG) nr 987/68, (EEG) nr 508/71, (EEG) nr 1723/81, (EEG) nr 2990/82, (EEG) nr 1842/83 och (EEG) nr 777/87 skall upphöra att gälla.

(2) Hänvisningar till förordning (EEG) nr 804/68 skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 46

Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 41 vidta de åtgärder som krävs för att

- underlätta övergången från de arrangemang som föreskrivs i förordning (EEG) nr 804/68 till dem som föreskrivs i den här förordningen,

- lösa särskilda praktiska problem. Sådana åtgärder får, om de är berättigade, avvika från vissa delar av denna förordning.

Artikel 47

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari år 2000, med undantag av artikel 19.1, som skall tillämpas från och med förordningens ikraftträdande.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i . . .

På rådets vägnar

. . .

(1) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. Förordningen om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 614/97 (EGT L 94, 9.4.1997, s. 4).

(2) EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.

(3) EGT L 148, 28.6.1968, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1587/96 (EGT L 206, 16.8.1996, s. 21).

(4) EGT L 169, 18.7.1968, s. 6. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1802/95 (EGT L 174, 26.7.1995, s. 31).

(5) EGT L 169, 18.7.1968, s. 6. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1435/90 (EGT L 138, 31.5.1990, s. 8).

(6) EGT L 58, 11.3.1971, s. 1.

(7) EGT L 172, 30.6.1981, s. 14. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 863/84 (EGT L 90, 1.4.1984, s. 23).

(8) EGT L 314, 10.11.1982, s. 26. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2442/96 (EGT L 333, 21.12.1996, s. 1).

(9) EGT L 183, 7.7.1983, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1958/97 (EGT L 277, 10.10.1997, s. 1).

(10) EGT L 78, 20.3.1987, s. 10. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1634/91 (EGT L 150, 15.6.1991, s. 26).

(11) EGT L 318, 20.12.1993, s. 31.

BILAGA I

YTTERLIGARE ERSÄTTNING

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>

BILAGA III

>Plats för tabell>