Europaparlamentets resolution

innehållande de kommentarer som utgör en del av beslutet om kommissionens ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2001

EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

med beaktande av balansräkningarna och inkomst- och utgiftsredovisningarna för sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2001 (KOM(2002) 211 - C5-0190/2002),

med beaktande av revisionsrättens årsrapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden för 2001, samt institutionernas svar (C5-0539/2002)(1),

med beaktande av revisionsrättens revisionsförklaring avseende de Europeiska utvecklingsfonderna (C5-0539/2002),

med beaktande av årsrapporten 2001 från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet (KOM(2002) 490 - C5-0607/2002),

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 1 mars 2001 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik(2),

med beaktande av den årliga verksamhetsrapporten för Europeiska byrån för utvecklingssamarbete 2001,

med beaktande av kommissionens meddelande om de ekonomiska uppgifterna om sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonderna 2001 (KOM(2002) 726 - C5-0003/2003),

med beaktande av rådets rekommendation av den 7 mars 2003 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen avseende genomförandet av budgeten för den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2001 (C5-0091/2003, C5-0092/2003, C5-0093/2003),

med beaktande av artikel 33 i den interna överenskommelsen av den 20 december 1995 av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för andra finansprotokollet till fjärde konventionen AVS-EG(3),

med beaktande av artikel 74 i budgetförordningen av den 16 juni 1998, tillämplig på samarbete för utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS-EEG-konventionen(4),

med beaktande av artikel 93 och artikel 93a, tredje strecksatsen samt bilaga V i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandet från utskottet för utveckling och samarbete (A5-0072/2003), och

av följande skäl:

A. Den nuvarande kommissionen tillträdde i september 1999, och reformen av EG:s utvecklingspolitik inleddes i november 2000 och reformen av förvaltningen av EG:s externa bistånd inleddes i maj 2000.

B. Europaparlamentet konstaterar att det huvudsakliga målet med kommissionens utvecklingspolitik är att minska och till slut avskaffa fattigdomen helt(5), och att EU och samtliga medlemsstater har ställt sig bakom millenniemålen (Millennium Development Goals - MDG), i vilka resultatmål som i första hand är relaterade till utbildning och hälsa fastställs.

C. Genuin folklig demokrati och ett ansvarigt, korruptionsfritt styre är nödvändiga förutsättningar för minskning av fattigdomen och främjande av mänskliga rättigheter.

D. Nationellt ansvar, budgetstöd, konceptet med flera givare och nationsbaserade indikatorer för alla givare, är nya strategier inom gemenskapens utvecklingspolitik efter reformen.

E. Detta betyder att synbarheten och den särskilda identiteten för varje givares stöd kommer att minska, att varje givare medverkar i en kollektiv satsning, och att det är omöjligt att hänföra effekter till särskilda givare.

F. Detta nya angreppssätt får på intet sätt ha en negativ effekt på de europeiska skattebetalarnas möjlighet att få korrekt och tillfredsställande information som gör det möjligt att bedöma huruvida EUF:s medel har använts i enlighet med internationella normer för myndigheter avseende ändamålsenlighet, sparsamhet och effektivitet i relation till uppnådda resultat och med hänsyn till bland annat substitutionseffekten för dessa utgifter.

G. Reformen av EG:s utvecklingspolitik påverkar inte kommissionens ansvar för genomförande och förvaltning av denna politik, och för att genomföra de kontroller som behövs för att fastställa huruvida de gemenskapsmedel som ställts till förfogande har använts korrekt.

H. Genomförandetakten har varit mycket låg. Under räkenskapsåret 2001 påbörjades det 16:e, 11:e respektive 4:e verksamhetsåret för de tre EUF - den sjätte, sjunde och åttonde - vilkas program fortfarande håller på att genomföras.

I. En del av skälen till underutnyttjandet skylls på förhållanden som ligger utanför kommissionens ansvar, vilket dock inte fritar kommissionen från ansvaret att snabbt öka sina ansträngningar att förenkla förfaranden och administration, så att pengarna snabbare kan betalas ut till de slutliga mottagarna.

Ansvar

1. Europaparlamentet noterar att behovet att reformera förhållandet mellan givare och utvecklingsländer har givit upphov till begreppet "ansvar" ("ownership"), vilket innebär att utvecklingsländernas roll skall vara den viktigaste (och inbegripa alla intressegrupper) i utvecklingsprocessen. Parlamentet uppmanar kommissionen att i sin nästkommande årsrapport om EG:s utvecklingspolitik kortfattat beskriva räckvidden för tolkning av detta koncept i mottagarländerna samt om det får negativa följder för EU:s prioriteringar avseende utvecklingspolitiken.

2. Europaparlamentet begär att kommissionen ger information i sin kommande årsrapport avseende EG:s utvecklingspolitik om hur involverade representativa parlamentära institutioner, civilsamhällets organisationer och minoriteter är i utformandet av landets utvecklingspolitik (inklusive de utvecklingsländer som har problem med landets ledning och den administrativa kapaciteten), och att verka för att verkligt och effektivt samråd äger rum, så att det blir meningsfullt att tala om nationellt ansvar.

Budgetstöd

3. Europaparlamentet noterar att makroekonomiskt budgetstöd har blivit en del av gemenskapens finansiella och tekniska samarbete med AVS-länderna, att gemenskapen sedan 1992 har givit budgetstöd uppgående till 2604 miljoner euro (Punkt 4.5.7.1. i KOM(2002) 490) och att AVS-länderna fick 270 miljoner euro i makroekonomiskt stöd under 2001 (punkt 2.5.3. i KOM(2002) 490).

4. Europaparlamentet noterar principen enligt vilken stödbeloppen är direkt kopplade till landets resultat inom den sociala sektorn och förvaltningen av de offentliga medlen genom resultatindikatorer och intensiva diskussioner med regeringen om graden av framgång relaterat till de mål som regeringen själv har bestämt, och att en fullständig måluppfyllelse garanterar full finansiering medan en mindre god måluppfyllelse reducerar finansieringen.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet informera dess behöriga utskott om de resultat som uppnåtts genom budgetstödet när det gäller social utveckling.

6. Europaparlamentet beklagar att årsrapporten om gemenskapens utvecklingspolitik och genomförandet av det externa stödet inte ger fullständig information om när och under vilka omständigheter som budgetstöd är ett lämpligt instrument.

7. Europaparlamentet anser att de nämnda indikatorerna: stabil och hållbar makroekonomi, återhållsam skattepolitik och monetär politik samt sund makroekonomisk politik ((punkt 2.5.3. i KOM(2002) 490), är alltför generella, och uppmanar kommissionen att i sin nästkommande årsrapport om EG:s utvecklingspolitik informera parlamentet i detalj om villkor och omständigheter som måste uppfyllas, för att parlamentet skall bli övertygat om att budgetstöd är ett adekvat instrument.

Förvaltning av offentliga medel

8. Europaparlamentet noterar att EUF:s budgetstöd kontrolleras enligt nationella kontrollförfaranden i AVS-länderna och inte enligt EUF:s förfaranden(6), och att stödet därför är underkastat samma risker som de utgifter som finansieras med nationella inkomster.

9. Europaparlamentet pekar på att budgetstöd skiljer sig från projektstöd, vilket genomförs enligt de enskilda bidragsgivarnas bestämmelser.

10. Europaparlamentet noterar att skiftet från projektstöd till budgetstöd för program medför att en öppen och effektiv förvaltning av offentliga medel i utvecklingsländerna sätts i centrum av utvecklingsstrategin, så att man kan förvissa sig om att resurserna används så som det är avsett.

11. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen, parallellt med en ökande användning av budgetstöd, kommer att noga övervaka kvaliteten avseende förvaltningen av de offentliga medlen i mottagarländerna.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja budgetstöd så lite som möjligt tills att man har förvissat sig om att förvaltningen av offentliga medel i mottagarländerna håller en sådan standard att den risk som är förbunden med budgetstödet har minskats väsentligt.

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin nästkommande årsrapport om EG:s utvecklingspolitik offentliggöra riktlinjer som kan användas för att stämma av hur förvaltningen av de offentliga medlen förbättras i vart och ett av de berörda länderna, samt resultatindikatorer för att mäta utvecklingen i riktning mot dessa riktlinjer.

14. Europaparlamentet är medvetet om att en förbättring av förvaltningen av de offentliga medlen tar tid, då det är en komplicerad process, och uppmanar kommissionen att vid förhandlingar med de behöriga myndigheterna i mottagarländerna understryka den vikt som myndigheten för beviljande av ansvarsfrihet fäster vid väsentliga reformer när det gäller mekanismerna för sund förvaltning i samband med budgetens genomförande i mottagarländerna.

Sektorprogram och konceptet med flera givare

15. Europaparlamentet noterar att utvecklingsstöd till sektorprogram som ges i samverkan med andra givare ger upphov till särskilda problem avseende kontroll och övervakning, vilket kommissionen absolut måste åtgärda, så länge den reform som nämns ovan inte har gett påtagliga resultat.

16. Europaparlamentet anser att kommissionen - innan stöd ges, och tillsammans med de andra givarna och mottagarlandet - bör

- bestämma mätbara indikatorer för framstegen i relation till målen och en solid och pålitlig grund,

- få tillräckliga garantier för att det planerade programmet faller inom ramen för EU:s utvecklingsmål,

- vara övertygad om att det ekonomiska rapporteringssystemet som den multilaterala organisationen använder motsvarar revisionsrättens normer samt att räkenskaperna kommer att lämnas in i tid.

17. Europaparlamentet anser att kommissionen, som har det politiska och ekonomiska ansvaret för över 10 procent av världens offentliga utvecklingsbistånd, bör använda sin position för att se till att det finns adekvata mekanismer för rapportering, räkenskaper och revision.

18. Europaparlamentet understryker att kommissionen också bör kontrollera och följa upp de räkenskaper som de multilaterala organisationerna lämnar in, bevaka relevanta revisionsrapporter och informera revisionsrätten och myndigheten för beviljande av ansvarsfrihet om resultaten.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i ett särskilt kapitel i sin nästkommande årsrapport om EG:s utvecklingspolitik informera om vilka revisionsrapporter som man har fått in från multilaterala givare, vilka slutsatser och rekommendationer som återfinns i dessa rapporter, hur kommissionen har följt upp dessa slutsatser och rekommendationer samt redogöra för samarbetet och samordningen med internationella givare.

20. Europaparlamentet betonar särskilt att revisionsrätten måste garanteras tillgång till all dokumentation (inklusive nationella interna revisionsrapporter) och rätten att genomföra inspektioner på plats inom ramen för sina kontroller av hur EU:s stöd används.

Deltagande av AVS-ländernas organisation för högre revisionsinstitutioner i revisionen av EUF

21. Europaparlamentet är övertygat om att förvaltningens kvalitet när det gäller offentliga medel spelar en avgörande roll för med vilken effektivitet resurserna görs tillgängliga och utnyttjas, och är fast övertygat om att det är ett steg i rätt riktning att främja skapandet av en stark, effektiv och oberoende organisation för högre revisionsinstitutioner i mottagarländerna.

22. Europaparlamentet anser att det skulle öka de genomförande organens - departement och myndigheter - prestanda och bidra till utvecklingen av demokratiska partier om dessa revisionsinstitutioner gjordes delansvariga för genomförandet av EUF.

23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera inrättande, oberoende och effektivitet avseende den oberoende organisationen för högre revisionsinstitutioner i mottagarländerna, och att betrakta resultaten av en sådan analys som en av de avgörande aspekter som bör ligga till grund för utvärdering av utvecklingsstöd i framtiden.

24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i ett särskilt kapitel i sin nästkommande årsrapport om EG:s utvecklingspolitik informera om hur man avser att involvera högre revisionsinstitutioner i revisionsprocessen, och att utforma ett program och en tidsplan för denna process.

Komplementaritet - en ensidig fråga?

25. Europaparlamentet noterar att rådet vid ett flertal tillfällen har betonat hur viktigt det är att arbeta med nationella strategiplaner som nyckelinstrument för att gemenskapen och medlemsstaterna bättre skall kunna komplettera varandra när det gäller utvecklingssamarbetet.

26. Europaparlamentet noterar att kommissionen har genomfört en enkät bland delegationscheferna om samordningen med medlemsstaterna inom detta område(7). Parlamentet är bekymrat dels över att medlemsstaternas kunskaper om kommissionens stödprogram är så dåliga, dels över att komissionens insatser inom medlemsstaternas planering av bilateralt stöd inskränker sig till att endast ge information, vilket totalt leder till otillfredsställande samordning och komplementaritet mellan insatserna i de nationella stödprogrammen och EU:s prioriteringar för utvecklingspolitiken.

27. Europaparlamentet uppmanar rådet att överväga huruvida ca 50 förvaltningskommittéer är rätt sätt att se till att EU:s stöd bättre kompletterar stödet från medlemsstaterna. Parlamentet anser att rådet bör koncentrera sig på strategiska frågor och inte blanda sig i kommissionens förvaltning av enskilda projekt på detaljnivå.

28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att före den 1 juni 2003 lämna tillräcklig och detaljerad information om utgifterna för dessa förvaltningskommittéer och att lämna förslag om hur detta område kan rationaliseras.

Den årliga verksamhetsrapporten från Byrån för samarbete EuropeAid

29. Europaparlamentet noterar att generaldirektören bekräftar att han i rimlig grad är försäkrad om att de granskningsförfaranden som införts ger de nödvändiga garantierna vad gäller de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet(8). Parlamentet har svårt att se hur detta uttalande kan stämma överens med det konstaterade behovet att snabbt och korrekt stärka externrevisionen(9). Parlamentet efterlyser en förklaring av hur detta konstaterande kan påverka en kapacitetsförstärkning av den externa revisionen.

30. Europaparlamentet anser att även om behovet att stärka externrevisionen inte presenteras som en formell reservation - den finns inte med i förteckningen över "konstateranden" i förklaringen, utan nämns i den allmänt beskrivande delen i själva verksamhetsrapporten - så är det i alla händelser ett konstaterande som ifrågasätter generaldirektörens positiva försäkran.

31. Europaparlamentet beklagar att själva förklaringen inte innehåller en definition av vad som menas med att "i rimlig grad vara försäkrad", och uppmanar kommissionen att presentera en noggrann förklaring av detta begrepp avseende dess omfattning, dvs. hur många transaktioner som måste gås igenom, och vilka metoder som används, dvs. vad är det man undersöker hos de transaktioner som kontrolleras, samt att inlemma detta i revisionsförklaringens definition av andra nyckelbegrepp som används i rapporten.

32. Europaparlamentet anser att generaldirektörernas verksamhetsrapporter är ett grundläggande element inom kommissionens ekonomiska reform, men är tveksamt inför nyttan av en förklaring som innehåller allvarliga reservationer.

33. Europaparlamentet noterar att metoder och riktlinjer för framställning av årsrapporten för 2002 kommer att ses över och förbättras(10). Parlamentet förväntar sig förbättringar som kommer att leda till att generaldirektörens förklaring ses som ett steg framåt, och utgör en mer korrekt redogörelse för sakernas tillstånd.

34. Europaparlamentet noterar att EuropeAid under 2001 såg till att 46 revisioner genomfördes. Parlamentet uppmanar revisionsrätten att analysera dessa revisioner och att sända resultatet till myndigheten för beviljande av ansvarsfrihet.

Reformering av biståndsförvaltningen

35. Europaparlamentet välkomnar det faktum att reformen av avdelningarna som arbetar med yttre förbindelser har förhindrat en ytterligare uppdelning geografiskt. Parlamentet anser att en förvaltningsmodell för ett effektivt utvecklingsstöd bör grundas på långtgående delegering lokalt samt effektiv ekonomisk övervakning och en stark horisontell expertis centralt.

36. Europaparlamentet är inte övertygat om att den genomförda reformen helt och hållet motsvarar denna modell då sex avdelningar som arbetar med yttre förbindelser delar ansvaret för de yttre förbindelserna. Parlamentet anser att en ytterligare rationalisering torde ha positiva effekter för effektiviteten hos kommissionens biståndsförvaltning.

37. Europaparlamentet beklagar att utvärderingen av den nuvarande organisationsstrukturen för biståndsförvaltningen inte har genomförts som planerat och förväntar sig att kommissionen i framtiden respekterar sin egen planering samt uppmanar kommissionen att informera parlamentet om resultatet av denna utvärdering före den 1 juni 2003.

Revisionsförklaringen och dess betydelse

38. Europaparlamentet anser att den nuvarande revisionsförklaringen, som är ett resultat av en revision avseende utgifternas korrekthet och laglighet men inte avseende resultaten av dessa utgifter, bara är en del av den bakgrund som behövs för att kunna göra en övergripande värdering av kommissionens verksamhet. Den andra delen bör vara en utvärdering av vilken nytta man fått för pengarna, och visa i vad mån de politiska målen har uppnåtts.

39. Europaparlamentet är särskilt övertygat om att utvecklingen av politiska metoder och förvaltningsmetoder måste avspeglas i revisorernas arbete, och att budgetstödet och metoden med flera givare således kräver en resultatorienterad utvärderingsprocess som mäter uppnådda resultat inom biståndssektorn.

40. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten inte genomförde revisioner på plats i mottagarländerna p.g.a. "de begränsade personalresurser och ekonomiska resurser som fanns tillgängliga"(11).

41. Europaparlamentet uppmanar budgetmyndigheten att beakta att revisionsrätten måste förse myndigheten för beviljande av ansvarsfrihet med den information som behövs.

Räkenskapernas tillförlitlighet

42. Europaparlamentet begär att kommissionen meddelar i vilken utsträckning som det makroekonomiska stödet har genomförts. Parlamentet bedömer kommissionens svar (punkt 20) som otillfredsställande, och begär en tydlig och klar, exakt och fullständig information om denna typ av stöd.

De underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet

43. Europaparlamentet är bekymrat över resultaten av revisionsrättens analys av strukturen för kommissionens interna kontroll- och övervakningssystem avseende EUF (punkt 23-31).

44. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten mot de svagheter som framkommit och revisionsrättens slutsats att "med det nuvarande revisionssystemet finns det alltså ingen garanti för att gemenskapsfinansieringen granskas på lämpligt och enhetligt sätt" (punkt 30).

45. Europaparlamentet noterar att kommissionen generellt instämmer i revisionsrättens påpekanden, och förstår att reformer pågår och att revisionsrätten förväntar sig förbättringar. Parlamentet uppmanar kommissionen att, med hänsyn till kritiken, göra en allvarlig ansträngning för att se till att det interna kontrollsystemet påtagligt har förbättrats före nästkommande förfarande för beviljande av ansvarsfrihet.

46. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen till parlamentets behöriga utskott sänder över alla dokument (så snart som de framställs, och inte vid årets slut) som behövs för fullständig och tillfredsställande information om hur förbättringarna framskrider och/eller om problem som man stöter på under processen.

47. Europaparlamentet påminner kommissionen, som den institution som har det verkställande ansvaret, om att den är skyldig att i förväg förse myndigheten för beviljande av ansvarsfrihet med all information som är relevant för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet (principen om fullständighet).

48. Europaparlamentet uppdrar åt sitt ansvariga utskott att vid början av nästa års förfarande för beviljande av ansvarsfrihet formellt begära att kommissionen presenterar en förteckning över alla dokument och all skriftväxling som kommissionen har och som hänför sig till de frågor som undersöks, enligt en specificering från det behöriga utskottet (förfarandet för spårande av dokument)

Decentralisering och revisioner

49. Europaparlamentet bekräftar åter sitt stöd för decentraliseringsprocessen och noterar kommissionens minimikrav att varje delegation skall ha åtminstone en tjänsteman med erfarenhet av ekonomi- och avtalsfrågor, men anser dock att det endast är en del av lösningen när det gäller att förbättra den sunda ekonomiska förvaltningen av EUF, eftersom många av de strukturella problemen finns centralt hos byrån för samarbete i Bryssel, där de också måste lösas.

50. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att före den 1 juli 2003 lägga fram saklig och exakt information om sin revisionspolicy inom ramen för decentraliseringen, när det gäller

- vilka inneboende risker som vidlåder programmen för utvecklingsstöd, och hur man bör hantera dessa risker,

- den övergripande kontrollmiljön (organisation, ansvarsfördelning, personalresurser, ansvarighet) och särskilt vilken roll som tjänstemanen med erfarenhet av ekonomi- och avtalsfrågor är tänkt att ha gentemot delegationens chef, övriga administratörer och huvudkontoret samt anser att räkenskapsförare inte bör vara hierarkiskt underställda utanordnare,

- vilka kontrollmekanismer som skall användas för och av förmedlare, andra givare och mottagarländer,

- frågan om hur och (om alls) hur mycket huvudkontoret måste kontrollera delegationens kontroller i ett delegerat förvaltningssystem samt anser att det bör finnas en sträng övervakning från centralt håll (internrevisionen och EuropeAid) av revisioner och revisionssystem i delegationerna.

51. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vid förstärkningen av delegationerna inom ramen för decentraliseringsprocessen ta hänsyn till behovet av personal med specialkunskaper inom social utveckling, framför allt hälsa och utbildning, som är de grundläggande målen för gemenskapsstödet.

52. Europaparlamentet är missnöjt med att kommissionen inte har infört rutiner för att garantera ett objektivt urval projekt för utvärdering, då det nuvarande systemet i alltför hög grad beror av delegationschefens helt egna beslut(12).

53. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att redovisningsrevisionerna leds, samordnas och övervakas från centralt håll, för att kunna garantera att resultaten av revisionerna tas tillvara, att de använda revisionsmetoderna är jämförbara och relevanta samt att resultaten från kontroller och revisioner samordnas med andra givare.

Mänskliga rättigheter

54. Europaparlamentet är bekymrat över att "utvärderingarna visade att det fortfarande är långt tills mänskliga rättigheter blivit en grundläggande fråga på alla nivåer inom kommissionen, med gemensamma mål och en enhetlig strategi för alla samarbetsprogram och politiska förbindelser" (punkt 7.3.1 i KOM(2002) 490) och att det är tydligt att kommissionen behöver definiera området för mänskliga rättigheter, demokrati och gott styrelseskick bättre, och se till att det skapas bättre förståelse för de uppgifter som GD Yttre förbindelser, respektive Byrån för samarbete EuropeAid har(13).

55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att före den 1 juni 2003 lämna heltäckande information om problemets natur och omfattning, och om vilka åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtagas på kort sikt för att avhjälpa de svagheter som konstaterats, och på lång sikt för att ge de fastställda övergripande målen den organisationsstruktur som krävs.

56. Europaparlamentet uppmanar särskilt kommissionen att före den 1 juni 2003 lämna information om kriterierna för att avbryta bistånd, grundat på brott mot de mänskliga rättigheterna samt hur många gånger detta har inträffat.

57. Europaparlamentet inser att det inte är lätt att definiera och ta fram indikatorer inom detta samarbetsområde, och uppmanar kommissionen att öka sina ansträngningar att definiera kriterier och riktvärden gentemot vilka verksamhetens resultat bättre kan utvärderas.

Budgetering av EUF

58. Europaparlamentet beklagar att inga framsteg har gjorts vad beträffar den budgetering av Europeiska utvecklingsfonden som krävts vid flera tillfällen. Europaparlamentet erinrar om sin ståndpunkt som kom till uttryck i Europaparlamentets resolution av den 17 december 2002 om förslaget till rådets förordning med budgetförordning för den nionde Europeiska utvecklingsfonden(14).

59. Europaparlamentet är bekymrat över de många nackdelar som nämns av revisionsrätten(15) på grund av det faktum att varje EUF har sin egen budgetförordning. Europaparlamentet noterar de fördelar med förenklingar som kommissionen anger, men inser också att en omförhandling av den existerande rättsliga ramen för AVS-staterna inte är en framkomlig väg. Europaparlamentet upprepar sin ståndpunkt att budgetering av EUF skulle vara en avsevärd förbättring av såväl den lämnade hjälpens effektivitet som av förvaltningen av denna.

60. Europaparlamentet noterar att förberedelser för den tionde EUF kommer att påbörjas redan 2004 med deltagande av de nya medlemsstaterna och det anser att utvidgningen är ett lämpligt tillfälle för medlemsstaterna att uppnå en överenskommelse om den framtida finansieringen av en effektiv och sammanhängande utvecklingspolitik för EU i enlighet med samma budgetprinciper som de som är tillämpliga för andra verksamheter inom den externa politiken.

61. Europaparlamentet ser fram emot att få det utlovade meddelandet från kommissionen om konsekvenserna av en budgetering av EUF senast vid halvårsskiftet 2003.

62. Europaparlamentet stöder revisionsrättens uttalande: "Ansvarsfördelningen med avseende på förvaltningen mellan gemenskapen och de AVS-stater som är avtalsparter bör inte under några omständigheter innebära att kommissionen befrias från sitt ansvar för att de medel som ställs till dess förfogande används på ett ekonomiskt, effektivt, ändamålsenligt, lagligt och korrekt sätt. Kommissionen bör bland annat vara i stånd att på ett verkningsfullt sätt återkräva belopp som utbetalats felaktigt till nationella myndigheter eller slutmottagare."(16)

Övriga frågor

63. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att garantera att maximigränsen för räntenivån som fastställts inom ramen för Lomékonventionen för EIB:s lån respekteras och att så snart som möjligt förklara skälen till eventuella överskridanden av denna gräns.

64. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen för första gången har offentliggjort en årsrapport om EU:s utvecklingspolitik. Parlamentet begär att kommissionen nästa gång gör en stramare redigering av denna synnerligen viktiga publikation.

65. Europaparlamentet konstaterar att kommissionens rapportering av övergripande åtaganden inom olika sektorer för 2001 grundar sig på det riktmärke på 35 procent för social infrastruktur som infördes 2002 och som inte var i kraft 2001. Parlamentet uppskattar emellertid kommissionens strävan att nå upp till detta riktmärke, trots att genomförandet i AVS-länderna bör förbättras. Parlamentet understryker att 35 procent måste avsättas för i första hand utbildning och hälsa, ett område inom vilket det övergripande resultatet under 2001 var särskilt svagt, och efterlyser avsevärda förbättringar inom dessa områden under de kommande åren.

66. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen för 2001 lägger fram tillförlitlig statistik över fördelningen inom de olika sektorerna, vilken är förenlig med statistiken inom OECD-DAC, och gläder sig även över att kommissionen infört det gemensamma systemet för information inom Relex (CRIS) för att i framtiden garantera kvaliteten på rapporteringen för de olika sektorerna. Parlamentet välkomnar beslutet att i framtiden införa liknande innovationer på området för granskning och ramavtal.

67. Europaparlamentet understryker vikten av en tillförlitlig rapportering inför övergången till en resultatbaserad strategi för utvecklingspolitiken, men konstaterar att det ännu finns mycket arbete att utföra på detta område. Parlamentet välkomnar det arbete som kommissionen lagt ner på metoderna vid rapporteringen av framsteg när det gäller millenniemålen. Parlamentet konstaterar att kommissionen har förklarat sig vara beredd att presentera detaljerna i resultatmålen och resultatindikatorerna i juli 2003. Parlamentet uppmanar kommissionen att även fortsättningsvis informera och höra parlamentet i varje skede av denna process.

68. Europaparlamentet oroar sig över nivån på den ekonomiska sakkunskapen inom de decentraliserade delegationerna, i synnerhet med tanke på att den framtida granskningen skall koncentreras till dessa, och uppmanar kommissionen att omgående genomföra omfattande och effektiva utbildningsprogram, i synnerhet avseende granskningen.

69. Europaparlamentet uttrycker förbehåll för den ökande användningen av budgetstöd som ett utvecklingspolitiskt instrument innan man tillsammans med andra bidragsgivare slutfört arbetet med den offentliga ekonomiska förvaltningen i de stödmottagande länderna. Parlamentet är särskilt oroat över de mängder av krav på rapportering som givarna ställer på vissa utvecklingsländers regeringar. Parlamentet efterlyser en snabb harmonisering mellan givarna på detta område och begär att en sund ekonomisk förvaltning skall vara garanterad innan sådana program godkänns.

70. Europaparlamentet understryker behovet av att övervaka kvaliteten på den verksamhet som genomförs med stöd av budgetmedel, och uttrycker oro över att utbytbarheten begränsar möjligheten att spåra medel och därför gör det svårare att tillskriva en viss givare ett visst resultat.

(1) EGT C 295, 28.11.2002, s. 289.

(2) EGT C 277, 1.10.2001, s. 130.

(3) EGT L 156, 29.5.1998, s. 108.

(4) EGT L 191, 7.7.1998, s. 53.

(5) Europeiska unionens utvecklingspolitik, slutsatser från utvecklingsrådets 2304:e möte den 10 november 2000.

(6) Revisionsrättens särskilda rapport nr 5/2001, punkt 40 (EGT C 257, 14.9.2001, s. 1).

(7) Kommissionens svar på budgetkontrollutskottets enkät om ansvarsfriheten för EUF 2001, Bilaga 9, s. 124 (PE 315.845).

(8) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2001 om verksamheten under den allmänna budgeten, samt institutionernas svar, punkt 9.77 (EGT C 295, 28.11.2002, s. 1), och Byrån för samarbetes (EuropeAid) årsrapport för 2001, s. 27.

(9) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2001 om verksamheten under den allmänna budgeten, samt institutionernas svar, punkt 9.87 och Byrån för samarbetes (EuropeAid) årsrapport för 2001, s. 20.

(10) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2001 om verksamheten under den allmänna budgeten, samt institutionernas svar, punkt 9.53-9.54.

(11) Revisionsrättens årsrapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden, samt institutionernas svar, Revisionsförklaringen, punkt IV (EGT C 295, 28.11.2002, s. 289).

(12) Kommissionens svar på budgetkontrollutskottets enkät om ansvarsfriheten för EUF 2001, Bilaga 6, s. 107 (PE 315.845).

(13) Punkt 17.2.1 i "Annual Evaluation Review 2001" http://europa.eu.int/comm/ budget/evaluation/pdf/ review2001_en.pdf (23.12.2002).

(14) P5_TA-PROV(2002)0607.

(15) Revisionsrättens yttrande nr 12/2002 punkt 4 (EGT C 12, 17.1.2003, s. 19).

(16) Revisionsrättens yttrande nr 12/2002, punkt 11.