Yttrande från Regionkommittén om Kommissionens meddelande "Europeiska referenskriterier för grund- och yrkesutbildning: Uppföljning av Europeiska rådets möte i Lissabon"

(2003/C 244/11)

BAKGRUND

Kommissionens meddelande om Europeiska referenskriterier för grund- och yrkesutbildning: Uppföljning av Europeiska rådets möte i Lissabon.

Kommissionens beslut av den 20 november 2002 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i denna fråga.

Presidiets beslut av den 5 augusti 2002 att ge utskottet för kultur och utbildning i uppdrag att utarbeta ett yttrande i ärendet.

Regionkommitténs yttrande om kommissionens rapport Konkreta framtidsmål för utbildningssystemen (CdR 89/2001 fin)(1).

Regionkommitténs yttrande om Förslag till Europaparlamentets och rådets rekommendation om europeiskt samarbete om kvalitetsbedömning inom skolutbildningen (CdR 21/2000 fin)(2).

Yttrande om vitboken om utbildning: "Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället" (CdR 115/96 fin)(3).

Yttrande om kommissionens meddelande "På väg mot en gemenskapens ramstrategi för jämställdhet" (CdR 233/2000 fin)(4).

Yttrande om kommissionens memorandum om livslångt lärande (CdR 19/2001 fin)(5).

Yttrande om kommissionens meddelande om handlingsplanen eLearning: "Att planera morgondagens utbildning" (CdR 212/2001fin)(6).

Yttrande om kommissionens meddelande "Att förverkliga det europeiska området för livslångt lärande" (CdR 49/2002 fin)(7).

Det utkast till yttrande (CdR 349/2002 rev.) som antogs av EDUC-utskottet den 18 februari 2003 (föredragande: Lars Abel, amtsrådsledamot i Köpenhamns amt, DK-PPE).

Utgångspunkter

I artikel 149 i EG-fördraget fastställs att gemenskapen skall bidra till utvecklingen för att få till stånd ett utbildningssystem av god kvalitet genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och genom att vid behov stödja och komplettera deras insatser, samtidigt som gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation samt medlemsstaternas kulturella och språkliga mångfald. Det är sålunda inte fråga om något slags standardisering av nationell lagstiftning eller andra nationella författningar.

Samarbetet mellan medlemsstaterna på utbildningsområdet utgör ett viktigt bidrag för att nå de mål som sattes upp vid rådsmötet i Lissabon och som syftar till att skapa ett konkurrenskraftigt och dynamiskt kunskapsbaserat samhälle.

Regionkommittén stöder meddelandets övergripande syfte, men vill betona vikten av att lokala och regionala myndigheter involveras i metod- och resultatjämförelsearbetet, eftersom det är de som har huvudansvaret på utbildningsområdet under genomförandefasen. Kommittén anser dessutom att kommissionen i samband med att de konkreta referenskriterierna fastställts inte tagit tillräcklig hänsyn till det enskilda landets situation, något som är viktigt när den öppna samordningsmetoden skall tillämpas (jfr rådsordförandeskapets slutsatser från toppmötet i Lissabon).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 49:e plenarsession den 9 och 10 april 2003 (sammanträdet den 10 april) följande yttrande enhälligt.

1. Regionkommitténs kommentarer

1.1. Regionkommittén stöder kommissionsmeddelandets övergripande syfte, dvs. att formulera konkreta målsättningar för utbildningsområdet, något som är en viktig förutsättning för att Lissabonmålen skall uppnås. Kommittén stöder även den ambitionsnivå som kommissionen anger i formuleringarna. Samtidigt efterlyser man en granskning av hur kommissionsdokumentet kan bidra positivt till den aktuella debatten om utbildningspolitik.

1.2. Kommittén är införstådd med att fastställandet av konkreta referenskriterier utgör ett led i denna process, men vill framhålla att hänsyn måste tas till situationen i varje enskilt medlemsland i samband med att dessa kriterier utformas inom ramen för den öppna samordningsmetoden.

1.3. Lokala och regionala myndigheter är centrala aktörer i samband med genomförandet av de processer som skall inledas för att nå de uppsatta referenskriterierna.

1.4. Regionkommittén anmodar därför kommissionen att stödja framväxten av nätverk för erfarenhetsutbyte och spridning av bästa praxis, något som utgör ett viktigt led i den öppna samordningsmetoden.

1.5. Kommissionen bör uppmana medlemsstaterna att se till att lokala och regionala myndigheter involveras i planeringsarbetet för att införa dessa referenskriterier.

1.6. Ökade resurser kan visserligen göra det lättare att nå de uppsatta kriterierna i vissa länder, men är inte i sig en garanti för detta.

1.7. En förutsättning för att nå de kriterier som valts ut är att lärarna har de fackkunskaper och pedagogiska kvalifikationer som krävs.

1.8. Kommittén stöder kommissionens förslag att nationella kriterier skall fastställas för en ökning av per-capita-investeringarna i mänskliga resurser. Kommittén vill dock påpeka att det i enlighet med subsidiaritetsprincipen är upp till behörig nationell, regional och lokala myndighet att fastställa hur stora de offentliga investeringarna i olika utbildningsformer skall vara.

1.9. Kommissionen uppmanas att se till att statistik tas fram för att ge en bild av såväl utgångsläget som utvecklingen på nationell, regional och lokal nivå i medlemsstaterna.

1.10. Det är av yttersta vikt att denna process öppnas för kandidatländerna. Kommittén uppmanar därför kommissionen att vidta åtgärder så att kandidatländerna på frivillig basis kan beakta dessa referenskriterier.

2. Regionkommitténs rekommendationer

Senast år 2010 skall samtliga medlemsstater åtminstone ha halverat andelen ungdomar som lämnar skolan i förtid i jämförelse med 2000 års nivå, så att genomsnittet inom EU uppgår till 10 % eller lägre.

2.1. Regionkommittén noterar att kommissionen föreslår att samtliga medlemsstater skall halvera andelen ungdomar som lämnar skolan i förtid utan att ha avslutat grundutbildningen. Man tar då inte hänsyn av att denna andel varierar stort mellan olika medlemsstater (mellan 7,7 % och 43,1 %).

2.2. Kommittén rekommenderar att detta kriterium omformuleras så att de länder som redan är mycket nära att nå det uppställda målet för EU-genomsnittet på 10 % skall sikta på att nå denna nivå.

2.3. Länder som ligger betydligt över det uppsatta målet på 10 % kommer att få det svårt att nå det uppsatta referenskriteriet före år 2010, eftersom detta förmodligen kommer att förutsätta en betydande utbyggnad av deras utbildningssystem.

Senast år 2010 skall samtliga medlemsstater åtminstone ha halverat obalansen mellan könen för utexaminerade inom matematik, naturvetenskapliga ämnen och teknik, samt se till att det totala antalet utexaminerade i dessa ämnen ökar betydligt jämfört med år 2000.

2.4. Kommittén är medveten om att alltför stora brister i jämställdheten på dessa utbildningsområden utgör ett problem (se Regionkommitténs yttrande om kommissionens meddelande "På väg mot en gemenskapens ramstrategi för jämställdhet", CdR 233/2000 fin - föredragande: Diane Bunyan, och Regionkommitténs yttrande "Memorandum om livslångt lärande", CdR 19/2001 fin - föredragande: Christina Tallberg), men anser att den nuvarande bristen på utexaminerade i dessa ämnen innebär att det bör vara ett lika angeläget mål att öka det totala antalet utexaminerade.

2.5. Referenskriterierna bör omformuleras så att de innebär att samtliga medlemsstater säkerställer en betydande ökning av det totala antalet utexaminerade i jämförelse med år 2000, samtidigt som man skall arbeta för att få till stånd en könsfördelning som innebär att minst 40 % av de utexaminerade är kvinnor.

Senast år 2010 skall medlemsstaterna se till att i genomsnitt minst 80 % av samtliga personer i åldersgruppen 25-64 år skall ha lägst gymnasiekompetens eller motsvarande utbildningsnivå.

2.6. Kommittén ser positivt på detta kriterieförslag, som kommer att förbättra möjligheterna för medlemsstaternas invånare att bli aktiva på arbetsmarknaden och därigenom främjar ett aktivt medborgarskap.

2.7. Kommittén betonar vikten av att man i samband med denna process särskilt riktar in sig på den yngre generationen, så att man håller kvar de unga i utbildningssystemet och så att de unga får förståelse för sambandet mellan utbildning och anställningsmöjligheter. Förbättrade grundkunskaper främjar dessutom intresset för och möjligheterna till livslångt lärande.

2.8. För att EU:s genomsnittliga andel personer i åldern 25-64 år med en högre utbildning skall kunna öka till 80 %, krävs det särskilda nationella program inom strategierna för livslångt lärande.

Senast år 2010 skall andelen femtonåringar med dåliga kunskaper i läsning, matematik och naturvetenskapliga ämnen åtminstone ha halverats i samtliga medlemsstater.

2.9. Kommittén föreslår att man utöver halveringsmålet fastställer ett gemensamt europeiskt referensvärde, så att man kan ersätta halveringsmålet med detta gemensamma europeiska referensvärde i de länder där andelen personer med svaga kunskaper i läsning, matematik och naturvetenskapliga ämnen är mycket liten.

2.10. Kommittén är införstådd med hur viktigt det är med färdigheter i läsning, skrivning, matematik och naturvetenskapliga ämnen, men vill framhålla att även kunskaper i informations- och kommunikationsteknik (IKT) och främmande språk är viktiga redskap för att skaffa sig mer kunskap, kommunicera och lösa problem och därmed även för att nå de mål som satts upp för vidareutbildning och livslångt lärande.

2.11. Kommittén vill betona vikten av att barn får tillgång till IKT-kunskaper redan från mycket tidig ålder. Detta skall ske med hjälp av pedagogiska hjälpmedel som anpassats för denna målgrupp.

2.12. Med hänvisning till Regionkommitténs yttrande om kommissionens rapport "Konkreta framtidsmål för utbildningssystemen" (CdR 89/2001 - föredragande: Sean O'Neachtain) uppmanas kommissionen att fortsätta arbetet för att säkerställa tillgången till uttömmande och tillförlitliga uppgifter som kan ge en bild av satsningarna på undervisning i och med hjälp av IKT.

2.13. Satsningarna vad gäller läsning, skrivning, matematik, naturvetenskap och IKT får inte ske på bekostnad av andra skolämnen eller på bekostnad av utvecklingen av sådana kvaliteter som kreativitet, självkänsla, social kompetens, solidaritet och respekt för demokratin som i synnerhet i ett kunskapssamhälle är mycket viktiga. Därför vore det lämpligt att genom ett tvärperspektiv förstärka dessa kvaliteter inom vart och ett av de olika ämnena, och särskilt inom läsning och skrivning, så att de inte försummas.

Senast år 2010 skall den genomsnittliga andelen personer som deltar i livslångt lärande inom EU omfatta minst 15 % av befolkningen i arbetsför ålder (25-64 år). Denna andel bör inte understiga 10 % i något land.

2.14. Kommittén ser positivt på detta förslag till referenskriterium och är införstådd med att det utgör en förutsättning för att EU även fortsättningsvis skall kunna anpassa sig till kunskapssamhällets krav, och för att medborgarna skall kunna behålla och förbättra sin ställning på arbetsmarknaden, genom att på lämpligaste sätt anpassa sig till dess krav.

2.15. De resurser som krävs bör komma från såväl offentligt som privat håll, och utbildnings- och inlärningsprocesserna kan ha olika utformning och bedrivas på olika sätt (t.ex. interaktiva, nätbaserade utbildningsprocesser, mentors- eller kvalitetsutvecklingsprojekt på företag) samt att detta bör ligga till grund när man fastställer mätmetoderna.

2.16. Det är nödvändigt att skapa lämpliga instrument för att utfärda bevis för de kunskaper som förvärvas, så att vuxna personer, framför allt i arbetsför ålder, uppmuntras att delta i livslångt lärande.

Bryssel den 10 april 2003.

Regionkommitténs

ordförande

Albert Bore

(1) EGT C 19, 22.1.2002, s. 23.

(2) EGT C 317, 6.11.2000, s. 56.

(3) EGT C 182, 24.6.1996, s. 15.

(4) EGT C 144, 16.5.2001, s. 47.

(5) EGT C 357, 14.12.2001, s. 36.

(6) EGT C 19, 22.1.2002, s. 26.

(7) EGT C 278, 14.11.2002, s. 26.