EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
VOLUME I Bryssel den 10.02 1997 
KOM(97) 19 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN 
OM UTVÄRDERINGEN AV 
EUROPEISKA VECKAN MOT CANCER 1995 

INNEHÅLL 
0. SAMMANFATTNING 1 -ii 
1. PRESENTATION AV 1995 ÅRS EUROPEISKA VECKA MOT 
CANCER 2 
1.1 Rättslig grund 2 
1.2 Tidigare teman 2 
1.3 Informationskampanjernas betydelse 3 
1.4 Den europeiska kodexen mot cancer 4 
1.5 Allmänna organisationsprinciper 5 
1.5.1 Partnerskap med icke-statliga organisationer 5 
1.5.2 Europeisk prägel, mervärde på gemenskapsnivå och 
subsidiaritetsprincipen 5 
1.5.3 Professionalism 6 
1.6 Särdrag hos 1995 års vecka 7 
1.6.1 Mål för kampanjen 7 
1.6.2 Kampanjens positiva tonläge 7 
1.6.3 Målgrupper 8 
1.6.4 Typer av material 8 
1.6.5 Verksamhetsnivåer 9 
H. KVANTITATIV ANALYS 10 
n.l Kampanjen riktad till allmänheten 10 
II. 1.1 Spridning av affischer och broschyrer 10 
II. 1.2 Kontakter med massmedia 10 
II.1.3 Reklamutrymme 11 
ÏI.1.4 Sammanfattning 12 
II.2 Kampanjen riktad till allmänläkarna 12 
II.2.1 Utformning, tryckning och spridning av en broschyr 12 
n.2.2 Reklamutrymme 14 
Hl. KVALITATIV ANALYS 14 
III.l Kampanjen riktad till allmänheten 15 
III. 1.1 Utvärderingsmetod 15 
III. 1.2 Resultat på europeisk nivå 16 
in. 1.3 Resultat land för land 17 
III.l.4 Sammanfattning 18 
IU.2 Kampanjen riktad till allmänläkarna 19 
III.2.1 Utvärderingsmetod 19 
in.2.2 Hur broschyren mottagits och uppfattats ... 19 
ni.2.3 Kännedom och uppfattning om kodexen .... 20 
III.2.4 Mottagande av och uppfattning om annat 
material som använts i kampanjen 20 
ÏII.2.5 Sammanfattning 21 
IV. UPPFÖLJNINGSVERKSAMHET 21 
V. BUDGET 23 
1 O. 
0. SAMMANFATTNING 
Inom ramen för programmet "Europa mot cancer" anordnas varje år under andra veckan 
i oktober, i nära samarbete med olika organisationer som bekämpar cancer i samtliga 
medlemsstater, en europeisk vecka mot cancer. 1995 års upplaga av denna 
informationskampanj inriktades på lanseringen av den reviderade versionen av Europeiska 
kodexen mot cancer. Denna kodex utgörs av tio enkla rekommendationer vilka förmedlar 
grundläggande information för att förebygga cancer. 
Den kampanj som genomfördes på europeisk nivå syftade till att informera allmänheten 
om det faktum att var och en har möjlighet att själv minska risken av att drabbas av 
cancer, att uppmuntra till ett mer välbalanserat levnadssätt och att öka medvetenheten om 
nyttan av tidig diagnos. För att uppnå dessa mål riktade man sig till allmänheten såväl 
direkt som indirekt, genom den viktiga informationskanal som allmänläkarna utgör. 
För denna vecka tryckte de cancerbekämpande organisationerna upp 6,7 miljoner 
exemplar av det gemensamma europeiska material (affischer och broschyrer) som 
kommissionen tillhandahöll. Genom de kontakter med massmedia som samordnades inom 
ramen för programmet skedde 172 miljoner kontakter med Europas medborgare (112 
miljoner genom tidningsartiklar, minst 60 miljoner kontakter genom TV- och 
radioprogram). Till dessa kommer nära 172 miljoner kontakter som skett genom det 
reklamutrymme som europeiska tidningar (37 miljoner kontakter) och TV-stationer (135 
miljoner kontakter) ställt till gratis förfogande för programmet. 
Det mediatryck som på så sätt skapades, tillsammans med de många evenemang som 
organisationerna anordnade under veckan, fick ett betydande inflytande på 
unionsmedborgarnas kunskaper om förebyggande av cancer. Vid kampanjens slut hade 
antalet européer som tror på möjligheten att förebygga cancer ökat med över 20 miljoner. 
Dessutom hade kunskapen om olika riskfaktorer (kost med för litet frukt, grönsaker och 
spannmål, alltför fet mat, överdrivet alkoholbruk, brist på fysisk aktivitet, rökning) ökat 
efter kampanjen. 
1995 års europeiska vecka mot cancer bidrog även till att göra gemenskapens verksamhet 
på folkhälsoområdet mer synlig, eftersom 24% av européerna uppger att de hört talas om 
en europeisk vecka mot cancer, samt 12% (spontan igenkänning) respektive 24% 
(igenkänning med hjälp) uppger att de känner till den europeiska kodexen mot cancer. 
Under veckan fick nära nog samtliga allmänläkare i unionen (321 000) en broschyr om 
europeiska kodexen mot cancer som utgivits genom programmets försorg. En telefonenkät 
bland allmänläkarna visar att denna broschyr fatt ett mycket positivt mottagande (87,6% 
av de läkare som kom ihåg att de fatt broschyren tyckte att den var välgjord, 77,5% ansåg 
att den var mycket eller ganska användbar). Följaktligen kan man vänta sig att 
allmänläkarna kommer att på ett bättre sätt integrera rekommendationerna om 
förebyggande av cancer i sitt dagliga arbete. 
I. PRESENTATION AV 1995 ÅRS EUROPEISKA VECKA MOT CANCER 
1. Denna rapport syftar till att ge underlag för en kvantitativ och kvalitativ 
utvärdering av den europeiska dimensionen av 1995 års europeiska vecka mot 
cancer. Informationen förmedlas i enlighet med de krav på insyn som ställs på 
kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter. 
1.1 Rättslig grund 
2. Den europeiska veckan mot cancer är en av de viktigaste delarna av den 
verksamhet som genomförs inom ramen för programmet "Europa mot cancer" 
gällande upplysning till allmänheten och hälsoundervisning. Därför är veckan en 
av de insatser som återfinns i bilagan till rådets beslut om antagande av en 
handlingsplan 1990-19941 ("andra handlingsplanen") samt i bilagan till 
Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av en handlingsplan 1996-
2000 för kampen mot cancer2 ("tredje handlingsplanen'") 
3. På grund av betydande förseningar under antagandeförfarandet fattades 
Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av den tredje handlingsplanen 
först den 29 mars 1996. Således fanns ingen handlingsplan för programmet under 
1995. Den rättsliga grunden för att anordna den europeiska veckan mot cancer 
(liksom övrig verksamhet som genomförts inom ramen för programmet under 
1995) utgjordes följaktligen av kommentaren till budgetrubrik nr B3-43043. I 
denna kommentar anges bland annat att de medel som avsatts för programmet 
täcker "utgifter för åtgärder som avser information till och ökad medvetenhet hos 
allmänheten". I detta sammanhang bör man notera att anordnandet av europeiska 
veckan mot cancer inte givit upphov till några meningsskiljaktigheter under 
förfarandet för att anta den tredje handlingsplanen. 
1.2 Tidigare teman 
4. Den europeiska veckan mot cancer äger rum varje år under den andra veckan i 
oktober. Sedan den andra handlingsplanen trädde i kraft har veckorna inriktats på 
följande teman: 
1990 
1991 
1992 Tobak och alkohol. 
Tidig upptäckt och systematiska förebyggande undersökningar. 
Förebyggande åtgärder mot cancer på arbetsplatsen. 
Beslut fattat av rådet och av medlemsstaternas regeringsföreträdare församlade i rådet den 17 maj 
1990 om antagande av en handlingsplan 1990-1994 inom ramen för programmet "Europa mot 
cancer" (EGT nr L 137, 30.5.1990, s. 31). 
Europaparlamentets och rådets beslut nr 646/96/EG av den 29 mars 1996 om antagande av en 
handlingsplan för kampen mot cancer inom ramen för verksamheten pä folkhälsoområdet (1996-
2000) (EGT nr L 95, 16.4.1996, s. 9). 
Europeiska unionens allmänna budget, EGT nr L 369, 31.12.1994. 
2 
1993: Passiv rökning. 
1994: Positiva effekter av färsk frukt och grönsaker. 
Ytterligare information om dessa kampanjer återfinns i kommissionens rapport om 
utvärderingen av vidtagna åtgärder inom ramen för programmet mellan 1987 och 
19924, i kommissionens rapport om genomförandet av programmet under 19935 
samt i kommissionens rapport om genomförandet av den andra handlingsplanen6. 
1.3 Informationskampanjernas betydelse 
5. Det är allmänt vedertaget att ungefär 70% av dödsfallen på grund av cancer har 
sitt ursprung i individuella val gällande livsstil och miljö. Oberoende av de 
medicinska framsteg som görs, kan således en betydande minskning av cancerns 
konsekvenser och av dödligheten på grund av denna sjukdom endast uppnås om 
allmänheten kan övertygas att förändra vissa vanor och attityder. Människor måste 
således få tillgång till information som gör det möjligt för dem att välja en livsstil 
som i största möjliga utsträckning skyddar dem från risken att drabbas av vissa 
typer av cancer, även om denna risk aldrig helt kan uteslutas. 
6. Därför ges informationen till allmänheten stort utrymme i både den andra och den 
tredje handlingsplanen för programmet "Europa mot cancer". Förutom anordnandet 
av en årlig europeisk vecka mot cancer föreskriver den tredje handlingsplanen 
bland annat följande: 
Bättre spridning av och effektivitet hos budskapen om förebyggande av 
cancer. 
Stöd till nätverk för utbyte av information och erfarenheter avseende 
förebyggande av cancer. 
Främjande av kampanjer som har till syfte att informera och öka 
medvetenheten hos särskilda befolkningsgrupper. 
Främjande av projekt med europeisk dimension gällande förebyggande av 
cancer och särskilt kampen mot tobaksrökning. 
Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet samt Ekonomiska och sociala kommittén 
om utvärderingen av effektiviteten av de åtgärder som vidtagits inom ramen för programmet 
"Europa mot cancer" (1987-1992), KOM(93) 93 slutlig, 15.3.1993. 
Rapport från kommissionen tillrådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt 
Regionkommittén om genomförandet av programmet "Europa mot cancer" under 1993, KOM(94) 
550 slutlig, 5.12.1994. 
Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och 
Regionkommittén om genomförandet av den andra handlingsplanen (1990-1994), KOM(95) 356 
slutlig, 18.7.1995. 
I en Eurobarometer-enkät som genomförts i de femton medlemsstaterna våren 
1995 - och som presenteras mer utförligt i avsnitt III.l. i denna rapport -
understryks behovet av att genomföra informationskampanjer om förebyggande 
av cancer. Denna enkät visar att 33% av Europas invånare inte tror på möjligheten 
att förebygga cancer. Denna andel överstiger 50% i vissa länder. Medvetenheten 
om de möjligheter som var och en har att minska risken att drabbas av cancer är 
alltså otillräcklig i Europa. De europeiska veckorna mot cancer syftar till att råda 
bot på denna brist på information. 
1.4 Den europeiska kodexen mot cancer 
8. Europeiska veckan mot cancer har varje år ett nytt tema som gäller förebyggandet 
av cancer. Temat för 1995 års vecka var att sprida den reviderade versionen av 
Europeiska kodexen mot cancer. Den första versionen av denna kodex utarbetades 
1987 av cancerspecialistkommittén7 som utnämndes i januari 1986 vid 
kommissionen. Sedan dess har kommittén blivit programmets främsta 
vetenskapliga rådgivare. Denna kodex - tio enkla rekommendationer vilka 
förmedlar grundläggande budskap för att förebygga cancer - har blivit en 
grundsten för programmet. På denna grundsten vilar samtliga informationsåtgärder. 
Sedan den lanserades 1987 har kodexen spridits allmänt av icke-statliga 
organisationer som arbetar för att bekämpa cancer i medlemsstaterna. För att ta 
hänsyn till den vetenskapliga utvecklingen bad kommissionen det europeiska 
institutet för onkologi i Milano att utarbeta en reviderad version av denna text, 
samt en bilaga i vilken de vetenskapliga grundvalarna för var och en av de tio 
rekommendationerna presenteras. Detta institut samordnade en grupp europeiska 
experters arbete med vetenskapliga texter, vilket ledde fram till den nya versionen 
av kodexen. Kodexen godkändes av cancerspecialistkommittén i december 1994 
(bilaga VI.4). Syftet med 1995 års vecka var att sprida samtliga tio grundregler 
för förebyggande av cancer (se 1.6.1). 
7 Ledamöter i cancerspecialistkommittén under 1995: 
Prof VERONESI 
Prof. BLEEHEN 
Prof. BOON 
Prof VAN DER SCHUEREN 
Prof. DIEHL 
Prof. OVERGAARD 
Prof. ESTAPE 
Dr. GONZALEZ ENRIQVEZ 
Prof KLEIHUES 
Prof. PUJOL 
Prof. GARAS 
Dr. BUTTIMER 
Prof DICATO 
Prof KROES 
Prof. CONDE 
Prof E1NHORN 
Prof HOLM 
1.5 Allmänna organisationsprinciper 
1.5.1 Partnerskap med ickestatliga organisationer 
9. För att genomföra informationskampanjer riktade till allmänheten är de 
cancerbekämpande organisationerna priviligierade samarbetspartner inom ramen 
för programmet. Dessa organisationer - vars roll behandlas både i den andra och 
den tredje handlingsplanen - har betydande resurser som gör det möjligt att 
fortsätta den europeiska kampanjen på nationell, regional och lokal nivå. 
Dessutom har de stor erfarenhet av att sprida budskap om förebyggande till 
allmänheten. De viktigaste partnerorganisationerna vid 1995 års vecka räknas upp 
i bilaga VI.5. 
10. Kommissionens enheter samarbetar således med dessa organisationer redan när 
veckan utformas. Gruppen för europeiska företrädare för dessa organisationer 
kallades till möte tre gånger under 1995 inom ramen för programmet för att 
förbereda och utvärdera veckan. Denna grupp inrättade en arbetsgrupp som de 
enheter inom kommissionen som ansvarar för programmet knöt mycket nära till 
samtliga beslut om hur den övergripande strategin skulle utformas, vilka 
målgrupper kampanjen skulle riktas till samt vilka texter, slagord och bilder som 
skulle användas i kampanjmaterialet. Dessutom avgav arbetsgruppen - som 
informerar den större gruppen om hur det förberedande arbetet fortskrider - ett 
yttrande när den underleverantör som ålades ansvaret för kampanjens utformande 
och samordning valdes ut (se I.5.3.). Organisationernas engagemang i 
förberedelserna för själva veckan är ett sätt att försäkra sig om att de förmedlar 
europeiska budskap och uppbådar sina resurser för detta under veckan. 
11. Gällande den del av 1995 års kampanj som inriktades på allmänläkare (se II.2) 
samarbetade man även inom ramen för programmet med den europeiska gruppen 
av företrädare för nationella allmänläkarorganisationer. 
1.5.2 Europeisk prägel, mervärde på gemenskapsnivå och 
subsidiaritetsprincipen 
12. Alltifrån utform andefasen underströk kommissionens enheter och organisationerna 
behovet av att företa en europeisk kampanj, utifrån ett gemensamt koncept och 
gemensamt material vars europeiska ursprung skulle vara tydligt. Inom ramen för 
programmet gäller det att visa den europeiske medborgaren att gemenskapen 
spelar en aktiv roll på folkhälsoområdet, särskilt vad gäller förebyggande av 
cancer. Denna roll består framför allt i att skapa synergi mellan de många olika 
verksamheter som bedrivs av nationella och regionala organisationer. För 
organisationerna handlar det om att dra nytta av det arbete som utförts på 
europeisk nivå och att visa att de är aktiva och erkända samarbetspartner - inte 
bara på nationell utan även på europeisk nivå - inom ramen för främjandet av en 
stor gemenskapsfråga, kampen mot cancer. 
13. All den sakkunskap om förmedling till allmänheten av budskap om förebyggande 
som samlas i europeiska cancerbekämpande organisationer, kan genom 
arbetsgruppen användas vid utformandet och genomförandet av de 
informationskampanjer som anordnas inom ramen för de europeiska veckorna mot 
cancer. Detta samordnade arbete gör det möjligt att göra betydande vinster jämfört 
med om nationella kampanjer skulle anordnas parallellt. Detta gäller inte bara de 
mänskliga resurserna, utan även de ekonomiska medlen. Vad gäller exempelvis 
affischer och broschyrer skiljer sig endast texten åt i de olika länderna. Bilderna 
är desamma och behöver således bara utformas och fotograveras en enda gång. 
14. Förutom de vinster som kan göras avseende mänskliga och ekonomiska resurser 
gör en kampanj på europeisk nivå det möjligt att öka effekterna av kampanjen för 
förebyggande. Det har bevisats att vissa evenemang ges mer uppmärksamhet, både 
av massmedia och av allmänheten, om de framstår som internationella. 
Världsdagen mot rökning och FN:s kvinnodag skulle säkert åtnjuta mindre 
publicitet om de vore nationella evenemang. Detta gäller även europeiska veckan 
mot cancer. Idén att medborgare i flera länder under en dag eller en vecka förenar 
sina ansträngningar för att främja en stor social fråga verkar mottas positivt av 
allmänheten och massmedia. 
15. De europeiska veckorna har en homogen framtoning i samtliga länder genom sin 
visuella identitet och innehållet i de budskap som framförs. Det finns dock 
utrymme för viss nationell anpassning, vilket återspeglar de skillnader som kan 
finnas inom hälsopolitiken. Inom ramen för 1995 års vecka lades till exempel 
olika noter till punkt 10 i den europeiska kodexen mot cancer8, för att beskriva 
den nationella politiken gällande bröstundersökningar. 
16. Konkret sett fördelades arbetet gällande 1995 års vecka mellan kommissionens 
enheter och organisationerna på följande sätt: Kommissionen förser sina partner 
med tryckfilmer för broschyrer och affischer. Tryckningen och spridningen av 
detta material åligger organisationerna, dock med ekonomiskt stöd inom ramen för 
programmet (se V.). Kommissionens enheter står även, genom sin underleverantör, 
för en stor del av kontakterna med massmedia före och under veckan (se II. 1.2.) 
och försöker erhålla gratis reklamutrymme (se II. 1.3 och II.2.2). Organisationerna 
å sin sida använder det gemensamma materialet när de anordnar en mångfald 
aktioner under veckan (seminarier, utställningar, besök i skolor, 
teaterföreställningar osv). 
1.5.3 Professionalism 
17. För att säkerställa kampanjens synlighet på europeisk nivå beslutade 
kommissionen att utnyttja en professionell reklambyrås tjänster. För att undersöka 
marknaden offentliggjordes ett allmänt anbudsförfarande i juni 19959. Bland 21 
anbudsgivare valdes företaget EURO-RSCG ut i samråd med organisationernas 
arbetsgrupp. Valet skedde på grund av anbudets pris och kvalitet och även på 
"Kontrollera Dina bröst regelbundet. Delta i organiserade bröstundersökningsprogram om Du är 
över 50 år!". Se även 1.4. 
EGT nr C 134, 1.6.1995. 
grund av att detta företag är väl etablerat i nästan alla medlemsstater. En sådan 
närvaro är nödvändig särskilt för att ha kontakt med massmedia i varje land. 
18. Man bör notera att det kontrakt som tecknats med EURO-RSCG inte bara gäller 
utformning och samordning av den europeiska veckan mot cancer, utan även 
marknadsföring av programmet i allmänhet. Under 1995 gällde dock företagets 
insatser nästan uteslutande veckan. Kontraktet tecknades för ett år, och kan 
förnyas fyra gånger för ytterligare ett år. Till följd av företagets insatser under 
1995 års kampanj, och i enlighet med en rekommendation från organisationernas 
grupp, har kontraktet förnyats för 1996. 
1.6 Särdrag hos 1995 års vecka 
1.6.1 Mål for kampanjen 
19. Kampanjens huvudsakliga mål var att marknadsföra den europeiska kodexen mot 
cancer (se 1.4). Genom den kampanj som grundats på de tio rekommendationer 
gällande förebyggande skulle Europas medborgare 
informeras om det faktum att var och en har möjlighet att minska risken 
för att han eller hon drabbas av cancer, 
uppmuntras att anta en bättre livsföring i vilken hänsyn tas till dessa 
rekommendationer, 
göras medvetna om nyttan av att upptäcka cancer tidigt. 
Detta mål eftersträvades genom att man vände sig till allmänheten 
direkt, genom en informationskampanj på europeisk nivå, 
indirekt, genom att medvetandegöra allmänläkarna som utgör en viktig 
informationskanal (se även 1.6.3). 
20. Ett ytterligare mål för kampanjen var att göra unionens medborgare medvetna om 
att gemenskapen bedriver verksamhet på folkhälsoområdet (veckans 
gemenskapspråget). 
1.6.2 Kampanjens positiva tonläge 
21. Alla aktörer som arbetar för att förebygga cancer understryker att samtliga 
informationskampanjer som syftar till att förändra vissa beteenden hos 
medborgarna som kan få menliga effekter på deras hälsa, måste ske i ett positivt, 
uppmuntrande och motiverande tonläge. Man bör undvika att skapa skuldkänslor. 
I enlighet med dessa allmänna riktlinjer utformade underleverantören en kampanj 
som lägger tonvikten på den möjlighet var och en har att välja en sund livsstil, att 
gå till läkare om man har vissa symptom eller bestående besvär, samt - för 
kvinnorna - att delta i vissa förebyggande undersökningar. Målet med detta är att 
minska risken för att drabbas av cancer. Detta personliga och ansvarsfulla val som 
var och en kan göra återspeglas i kampanjens slagord "Jag kan göra någonting 
för att förebygga cancer". 
22. Målsättningen att genomföra kampanjen i ett positivt tonläge återfinns i 
bildmaterialet, där tio leende, lugna ansikten visas (tio personer från tio olika 
länder, ett ansikte för varje punkt i kodexen). Dessa personer berättar om de val 
de gjort för att minska risken att drabbas av cancer, och uppmuntrar till att följa 
deras exempel (se även bilaga 3). 
23. Texten i materialet är skriven på en mycket enkelt sätt, eftersom flera 
Eurobarometer-enkäter visat att de personer som har en mycket låg 
utbildningsnivå har sämst kunskaper om möjligheterna att förebygga cancer. Trots 
dessa ansträngningar för att förenkla har mycket stor vikt lagts vid det 
vetenskapliga innehållet bakom materialet. Alla texter grundas på den 
vetenskapliga bilagan till den europeiska kodexen mot cancer. En sakkunnig från 
europeiska institutet för onkologi i Milano - som ansvarade för att samordna 
revideringen av Europeiska kodexen mot cancer - har sett till att de texter som 
framställts är välgrundade och enhetliga ur vetenskaplig synpunkt. 
1.6.3 Målgrupper 
24. Den främsta målgruppen för 1995 års vecka var allmänheten, eftersom de tio 
rekommendationerna i Europeiska kodexen mot cancer riktar sig till samtliga 
européer. 
25. Kampanjens andra målgrupp var allmänläkarna. Inom ramen för programmet 
vänder man sig till dem för att förmedla kodexens budskap om förebyggande till 
deras patienter. Det är uppenbart att allmänläkarna spelar en grundläggande roll 
i patienternas hälsoutbildning, eftersom de står främst i ledet för att ge hälsovård 
till hela befolkningen. 
1.6.4 Typer av material 
26. De personer som framför kodexens tio rekommendationer användes för fyra olika 
sorters material riktade till allmänheten: elva affischer, elva broschyrer, en 
videofilm och en annons i pressen. 
27. De elva affischer i A2-format som framställdes i elva språkversioner utgjordes av 
en sammanfattande affisch som presenterade kodexen i sin helhet samt en affisch 
för var och en av kodexens tio punkter. 
28. På samma sätt utgjordes de elva broschyrerna i vikt A4-format av en allmän 
broschyr samt tio informationsblad om kodexens enskilda punkter. De sex sidorna 
i dessa broschyrer utformades på följande sätt: 
Sid. 1: Tio ansikten (allmänna broschyren). 
Ansiktet hos den person som "företräder" den enskilda 
punkten i kodexen (övriga broschyrer). 
Sid. 2-4: Budskap om förebyggande. 
Sid. 5: Presentation av de tio punkterna i Europeiska kodexen mot 
cancer. 
Sid. 6: Ett självutvärderingstest som gör det möjligt att utvärdera 
den egna kunskapsnivån om möjligheterna att förebygga 
cancer. 
29. En videofilm som presenterar de tio grundläggande rekommendationerna i 
Europeiska kodexen mot cancer utarbetades i elva språkversioner. I denna film 
presenterar de tio skådespelare som använts för affischerna och broschyrerna, var 
och en på sitt modersmål, de tio rekommendationerna i Europeiska kodexen mot 
cancer. Filmen, som är 30 sekunder lång, textades sedan i elva språkversioner. 
Den flerspråkiga ljudupptagningen bibehölls, vilket ger filmen den mångkulturella 
prägel som eftersträvats. Filmen, som spelats in i svartvitt på 35 millimeters film, 
ställdes till de stora europeiska TV-kanalernas förfogande på videokassett (se 
II.1.3). 
30. Omslaget till den allmänna broschyren (tio ansikten) användes även i en annons 
för publicering i tidningar som riktar sig till allmänheten (se II. 1.3). 
31. Följande material förbereddes för kontakterna med massmedia: 
Ett antal pressmeddelanden "i original" (på europeisk nivå). 
Ett antal "nationella" pressmeddelanden. 
Ett antal videofilmer ("video news release") gällande kampanjen. Dessa 
kassetter innehöll 20 minuters film och skickades till de stora europeiska 
TV-kanalerna. 
32. Det material som användes för den kampanj som riktades till allmänläkarna 
presenteras under II.2. 
1.6.5 Verksamhetsnivåer 
33. Inom ramen för 1995 års europeiska vecka mot cancer bör man särskilja två 
verksamhetsnivåer. 
34. Inom ramen för programmet "Europa mot cancer" utformades och genomfördes 
en europeisk kampanj genom un îerl ev err-tören och med rådr,i ing av gruppen 
för organisationer mot cancer }.JVW\ ka roanjs beståndsdelar, ,cm koncentrerats 
runt ett gemensamt matent uc'i ko-v ^TCT nwi nr^r 'ia grundade på ett 
gemensamt synsätt, har använts i Europeiska unionens samtliga femton länder. Det 
är denna kampanj som behandlas i denna rapport och i det kvantitativa och 
kvalitativa analysmaterial som ges i avsnitt II och III nedan. 
35. Den europeiska kampanjen förlängdes genom åtgärder på nationell, regional och 
lokal nivå, som vidtogs av de organisationer som bekämpar cancer. Under den 
europeiska veckan anordnade dessa organisationer i de flesta länder en omfattande 
mängd olika evenemang (vetenskapliga symposier, hälsoforum, utställningar, 
pedagogisk teater, konserter, besök i skolor, gatuteater, användning av rörliga 
informationspunkter osv). Även om dessa åtgärder inte gavs något direkt stöd från 
programmet framgick det att de ingick i en europeisk kampanj. Eftersom dessa 
åtgärder vidtagits helt och hållet på ansvar av organisationerna mot cancer ingår 
de inte i denna utvärderingsrapport. Deras effekt ökar dock effekten av den 
europeiska kampanjen på ett betydande men svårligen mätbart sätt. 
H. KVANTITATIV ANALYS 
36. I detta avsnitt återfinns det huvudsakliga analysunderlaget på europeisk nivå. 
Tabeller där kvalitativa och kvantitativa uppgifter per land samlats utgör bilaga 
2 till denna rapport. 
n.l Kampanjen riktad till allmänheten 
DL 1.1 Spridning av affischer och broschyrer 
37. Beroende på vilka ekonomiska möjligheter och olika informationsstrategier de 
hade, tryckte organisationerna upp det gemensamma europeiska materialet med 
utgångspunkt från de tryckfilmer som ställts till deras förfogande inom ramen för 
programmet. Sammanlagt trycktes på så sätt nära 6 700 000 affischer och 
broschyrer upp i Europeiska unionens länder, varav 
5 436 000 "allmänna" broschyrer (om kodexens tio punkter), 
964 000 "särskilda" broschyrer (om en av kodexens punkter), 
124 500 "allmänna" affischer, 
170 200 "särskilda" affischer. 
38. Det tryckta materialet spreds genom organisationernas nätverk i medlemsstaterna. 
De exakta siffrorna för materialets spridning finns inte att tillgå för alla länder. 
Utifrån de uppgifter som finns för övriga länder kan man uppskatta att i 
genomsnitt ungefär 80% av det material som tryckts upp av organisationerna 
spreds inom ramen för den europeiska veckan. 
II. 1.2 Kontakter med massmedia 
39. Kommissionens underleverantör hade i uppdrag att i de femton länderna 
genomföra och samordna samtliga kontakter med massmedia i samband med 
europeiska veckan mot cancer, i samarbete med de cancerbekämpande 
organisationerna. 
40. För att lansera veckan hölls en europeisk presskonferens (där 
kommissionsledamoten Pådraig Flynn närvarade) samt fjorton presskonferenser i 
medlemsstaterna10. Dessa presskonferenser samlade över 200 journalister. 
41. Till följd av presskonferenserna och kontakterna med pressen i allmänhet togs den 
europeiska veckan i allmänhet och särskilt kodexen upp i nära 700 artiklar i olika 
tidningar i medlemsstaterna. I de flesta länder behandlades ämnet av såväl 
nationella som regionala tidningar. Den utsträckning i vilken kampanjens ursprung 
anges vara Europeiska kommissionen och programmet "Europa mot cancer" 
varierar mellan de olika länderna. I genomsnitt nämner nära 50% av artiklarna 
Europeiska kommissionen som upphov till kampanjen. Antalet kontakter som skett 
genom tidningar som riktar sig till allmänheten uppgår till nära 112 miljoner11. 
42. Vad gäller täckningen i radio och TV behandlade ungefär 170 program, 
nyhetsinslag eller omnämnanden den kampanj som fördes under den europeiska 
veckan. Ämnet behandlades såväl av nationella privata och offentliga radio- och 
TV-stationer, som av regionala stationer. I de tio länder där uppgifter om antalet 
tittare och åhörare finns tillgängliga12, skapade täckningen i radio och TV omkring 
60 000 000 kontakter. Det totala antalet kontakter som skapades genom 
relationerna med massmedia uppgår således till minst 172 000 000. 
n.1.3 Reklamutrymme 
43. Eftersom budgetanslagen var relativt blygsamma för en informationskampanj som 
riktar sig till medborgarna i femton länder, beslutade man att inte köpa något 
reklamutrymme. Däremot hade kommissionens underleverantör i uppdrag att 
skaffa gratis utrymme i TV (sändning av videofilmen) samt i pressen (publicering 
av tidningsannonsen i tidskrifter och dagstidningar). Beroende på att tiden för att 
utföra detta uppdrag var begränsad koncentrerade underleverantören sina 
ansträngningar på att eftersöka utrymme i TV. Man bör notera i detta 
sammanhang att de rättsliga regler som finns i vissa länder (framför allt Spanien, 
Storbritannien, Finland och - sedan november 1995 - Grekland) begränsar 
10 / Tyskland valde de cancerbekämpande organisationerna att sköta sina kontakter med pressen på 
annat sätt. 
Som brukligt har denna siffra beräknats genom att multiplicera spridningen av berörda tidningar 
med 2,5 för att räkna ut antalet faktiska kontakter (= läsare). Spridningen av det berörda 
pressmaterialet uppgår således till nära 45 miljoner i de femton medlemsstaterna. 
Inga uppgifter har meddelats för de 61 programmen/omnämnandena i 
Spanien(38),Luxemburg(3),Italien (4), Portugal (10) och Nederländerna (6). 
tilldelningen av gratis utrymme. I andra länder erbjuds gratis utrymme endast i 
utbyte mot inköp av reklamutrymme. 
44. De siffror som anges i följande stycken gäller endast det reklamutrymme som 
erhållits under kampanjen. I vissa fall har erbjudanden om gratis reklamutrymme 
fortsatt, och på så sätt ökat effekterna av veckan. 
45. Trots de svårigheter som nämnts ovan lyckades kommissionens enheter genom sin 
underleverantör skaffa en ansenlig mängd gratis TV-tid. I sju länder (Tyskland, 
Danmark, Frankrike, Grekland, Italien, Nederländerna, Portugal samt i kanalen 
Eurosport) visades videofilmen mer än 300 gånger. Antalet kontakter som 
skapades genom dessa visningar uppgår till ungefär 135 000 000 OTS13. Man bör 
notera att den gratis TV-tid som på så sätt erhölls motsvarar ett värde av ungefär 
800 000 ecu. 
46. Till den gratis TV-tid som erhölls kommer de 42 gratispubliceringar av den 
annons som marknadsför Europeiska kodexen mot cancer, vilka erhölls i tidningar 
som riktar sig till allmänheten i fem länder. Nära 37 000 000 kontakter14 skapades 
genom dessa annonser, vilket motsvarar ett handelsvärde på över 200 000 ecu. 
H. 1.4 Sammanfattning 
47. Sammanfattningsvis, gällande den kvantitativa analysen, skapade kampanjen för 
att marknadsföra Europeiska kodexen mot cancer hos allmänheten minst 344 000 
000 kontakter (se bilaga 1, tabell 1). 172 000 000 av dessa kontakter skedde 
genom massmedia (112 000 000 genom tidningar och minst 60 000 000 genom 
TV och radio), och 172 000 000 genom det gratis reklamutrymme som erhållits 
(135 000 000 i TV, 37 000 000 i tidningar som riktar sig till allmänheten). Till 
dessa siffror bör läggas det svårberäknade antal kontakter som skapats genom 
spridningen av 6,7 miljoner tryckta broschyrer och affischer. 
11.2 Kampanjen riktad till allmänläkarna 
II.2.1 Utformning, tryckning och spridning av en broschyr 
48. Sedan beslutet fattats att utse allmänläkarna till kampanjens andra målgrupp (se 
1.6.2) samrådde man inom ramen för programmet "Europa mot cancer" med den 
europeiska gruppen av företrädare för allmänläkarnas organisationer, med vilken 
regelbundna kontakter sker, för att tillsammans besluta om vilket arbetssätt som 
var bäst för att nå denna målgrupp och göra den medveten om de förebyggande 
OTS^ "Occasion To See", det vill säga det antal personer som kan antas ha sett filmen. 
.Som brukligt har denna siffra beräknats genom att multiplicera spridningen av de berörda 
dagstidningarna och tidskrifterna med 2.5 för att räkna ut antalet faktiska kontakter (läsare). 
Spridningen av tidningsmaterialet ifråga uppgår således till nära 15 000 000 för de fem berörda 
länderna. 
rekommendationer som Europeiska kodexen mot cancer innehåller. Man beslutade 
att skicka en broschyr till varje enskild allmänläkare i Europeiska unionen. 
Broschyren består av följande tre huvuddelar: 
a - De tio punkterna i Europeiska kodexen mot cancer. 
b - Ett gemensamt avsnitt för alla länder där de vetenskapliga grundvalarna för 
kodexens rekommendationer redovisas med stöd av den vetenskapliga 
bilagan. 
c - Ett avsnitt inriktat på att integrera rekommendationerna i Europeiska 
kodexen mot cancer i allmänläkarnas dagliga arbete. 
49. Broschyrens gemensamma avsnitt skrevs av en grupp företrädare för 
allmänläkarnas organisationer i fem europeiska länder (Tyskland, Frankrike, 
Irland, Italien och Storbritannien). Det sista avsnittet (integration av 
rekommendationerna i det dagliga arbetet) är olika för varje land, eftersom de 
nationella situationerna skiljer sig åt betydligt beroende på skillnader i 
socialförsäkringssystemen och hälsovårdspolitiken, men också beroende på olika 
kultur och sedvänjor. De personer som skrivit dessa "nationella" avsnitt är också 
företrädare för allmänläkarorganisationer. 
50. För att försäkra sig om att bilagan till Europeiska kodexen mot cancer och det 
gemensamma avsnittet i broschyren blev enhetliga ur vetenskaplig synpunkt, fick 
europeiska institutet för onkologi i Milano i uppdrag att ansvara för den 
vetenskapliga samordningen. 
51. Inom ramen för arbetet med broschyren åtog sig kommissionen genom 
programmet "Europa mot cancer" följande uppgifter: 
Ta kontakt med potentiella avsnittsförfattare. 
Organisera arbetssammanträden. 
Bekosta avsnittsförfattarnas honorar, sekreterarutgifter och reskostnader. 
I samarbete med Europeiska kommissionens översättningstjänst samordna 
översättningen av det gemensamma avsnittet till alla officiella 
gemenskapsspråk. 
I samarbete med Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer (Publikationsbyrån) formatera, korrekturläsa och trycka 
broschyren. 
Samla adresser till alla allmänläkare i Europeiska unionen på elektroniskt 
underlag15. 
I samarbete med Publikationsbyrån förse broschyren med etiketter och 
skicka ut den. 
/ de flesta länder tillhandahölls dessa adresser av allmänläkarnas officiella intresseorganisationer. 
I de länder där så inte kunnat ske - framför allt på grund av regler om uppgiftsskydd - erhölls 
adresserna genom en "mäklare ". 
13 
Det bör noteras att man vid hanteringen av allmänläkarnas adresser sett till att 
respektera alla regler om uppgiftsskydd. 
52. Broschyrens 16 versioner16 med förord av kommissionsledamoten Pådraig Flynn 
skickades ut till allmänläkarna i början av den europeiska veckan mot cancer. Det 
totala antalet exemplar som skickades ut uppgick till nästan 321 000, vilket 
innebär att nästan alla allmänläkare i Europeiska unionen fatt broschyren. Antalet 
försändelser som återsändes till avsändaren var i genomsnitt lägre än 1%, vilket 
visar att de adresslistor som använts var tillförlitliga. 
53. I Danmark och Nederländerna gjorde man avsteg från den allmänna 
uppläggningen av broschyren som beskrivs i stycke 48 och 49 ovan. Vad gäller 
Danmark valde de läkarorganisationer som kontaktats att ersätta den gemensamma 
text som beskrivits ovan med den vetenskapliga bilagan till kodexen, samt att inte 
ta med något nationellt avsnitt. I Nederländerna önskade allmänläkarnas 
organisationer inte skriva något nationellt avsnitt, varför den broschyr som delades 
ut till allmänläkarna endast innehöll kodexens tio punkter och det gemensamma 
avsnittet. Den kvalitativa analysen visar för övrigt att denna annorlunda inställning 
haft konsekvenser på hur broschyren mottagits av läkarna i dessa två länder (se 
III.2). 
II.2.2 Reklamutrymme 
54. Kommissionens underleverantör hade i uppdrag att i de femton länderna försöka 
skaffa gratis utrymme i medicinska tidskrifter för att publicera en annons i vilken 
allmänläkarna informerades om att de skulle fa en broschyr från programmet 
"Europa mot cancer". Förhandlingarna var svåra på grund av begränsad tid och 
den prioritering av TV-mediet som bestämts inom ramen för kampanjen riktad till 
allmänheten. Trots detta lyckades man skaffa 11 gratis reklamutrymmen, fördelade 
mellan 8 medicinska tidskrifter i fyra länder. Detta reklamutrymme motsvarade 
ett handelsvärde på 100 000 ecu och gav upphov till mer än 800 000 OTS bland 
människor som arbetar inom vårdyrken. 
III. KVALITATIV ANALYS 
55. Den kvalitativa analysen av 1995 års europeiska vecka mot cancer stöder sig på 
två huvudsakliga verktyg: dels två Eurobarometer-enkäter gällande kampanjen 
riktad till allmänheten, dels en telefonenkät gällande kampanjen riktad till 
allmänläkarna. 
56. I detta avsnitt återfinns det huvudsakliga underlaget för den kvalitativa analysen. 
Tabeller där kvalitativa och kvantitativa uppgifter per land (kampanjen riktad till 
allmänheten och kampanjen riktad till allmänläkarna) samlats utgör bilaga 2 till 
denna rapport. 
Två versioner för Belgien. 
14 
III.l Kampanjen riktad till allmänheten 
III. 1.1 Utvärderingsmetod 
57. Utvärderingen av inflytandet av 1995 års europeiska vecka mot cancer på 
allmänheten grundas på Eurobarometer-enkäterna 43.0 (mars/april 1995) och 44.0 
(oktober/november 1995). Dessa två enkäter genomfördes på ett representativt 
urval bestående av ungefar 16 000 européer17, av INRA (EUROPE) som är ett 
europeiskt nätverk av institut för marknads- och opinionsundersökningar. Ett antal 
identiska frågor ställdes före och efter den europeiska veckan. En jämförelse av 
de resultat som erhölls vid de båda enkäterna gör det således möjligt att dra 
slutsatser gällande kampanjens inflytande på unionens medborgare. Enligt vad de 
enheter inom kommissionen som ansvarar för programmet "Europa mot cancer" 
känner till, förekom ingen större "konkurrerande" kampanj inriktad på att 
informera allmänheten om möjligheterna att förebygga cancer under perioden 
mellan de båda enkäterna. 
58. Kampanjens huvudsakliga mål var att marknadsföra Europeiska kodexen mot 
cancer, vilken innehåller viktiga rekommendationer som gör det möjligt för var 
och en att minska risken att drabbas av cancer. Följaktligen gällde de flesta frågor 
möjligheterna att förebygga cancer och de faktorer som kan öka risken för cancer. 
Andra frågor gällde kännedomen om den europeiska veckan mot cancer och 
Europeiska kodexen mot cancer. 
59. För att få fram en mer detaljerad analys land för land har resultaten från 
Eurobarometer-enkäterna använts för att räkna fram följande två effektivitetsindex: 
Ett effektivitetsindex gäller attitydförändringen hos européerna. 
Detta index beräknas genom att korrelera variationen av den procentandel 
av befolkningen i ett visst land som tror att det är möjligt att förebygga 
cancer med variationen av den genomsnittliga övertygelsen om detta i 
Europa18. 
Ett effektivitetsindex gäller kännedomen om Europeiska kodexen mot 
cancer. Detta index beräknas genom att korrelera variationen av den 
2 000 i Tyskland, 1 100 i Storbritannien, 300 i Nordirland, 500 i Luxemburg och 1 000 i övriga 
länder. 
Detta index i, beräknas på följande sätt: 
i, = 100 x nt' - nt x Et_ 
Et'- Et nt 
där: E = Europa 
n = landet i fråga 
t = värdet våren 1995 
t' värdet hösten 1995 
15 
procentandel av befolkningen i ett visst land som känner till Europeiska 
kodexen mot cancer med variationen av genomsnittet i Europa19. 
Dessutom har mediatrycket uttryckt i procent beräknats för varje land. Detta värde 
beräknas genom att dividera det totala antalet kontakter som skett genom 
kampanjen (reklam + kontakter med massmedia) med antalet invånare i landet. De 
två effektivitetsindexen liksom mediatrycket i procent anges i de tabeller över 
kvantitativa och kvalitativa analyser för varje land som återfinns i bilaga 2. 
IB. 1.2 Resultat på europeisk nivå 
60. Före kampanjen (enkät mars/april 1995) trodde 33,3% av unionens medborgare20 
inte på möjligheten att förebygga cancer. Efter kampanjen (Eurobarometer-enkät 
från oktober/november 1995) hade denna andel minskat med 7,2% ned till 26,1%. 
(se bilaga 1, tabell 2). Om den tillämpas på hela Europeiska unionens befolkning 
över 15 år (286,6 miljoner) - vilket motsvarar den grupp som valts ut för enkäten 
- innebär denna minskning på 7,2% att det efter kampanjen finns ytterligare 20 
miljoner européer som tror på möjligheten att förebygga cancer. En av 
kampanjens huvudsakliga mål, det vill säga att göra de europeiska medborgarna 
medvetna om att kampen mot cancer också gäller att var och en tar hänsyn till sitt 
eget hälsokapital, har följaktligen uppnåtts. 
61. Samma tendens mot en ökad medvetenhet om förebyggandet av cancer kan 
konstateras när man jämför attityden gentemot vissa individuella riskfaktorer - en 
del av de riskfaktorer som anges i kodexen - före och efter kampanjen (se bilaga 
1, tabell 3). Andelen européer som ansåg att övervikt kan vara en faktor som ökar 
risken för cancer ökade från 40% före kampanjen till 48% efter. Gällande alltför 
hög alkoholkonsumtion ökade antalet medvetna från 60%» till 67%, gällande alltför 
fet mat från 56% till 60%, gällande brist på fysisk aktivitet från 36%» till 41%, 
gällande alltför litet frukt och grönsaker i kosten från 50% till 53% samt gällande 
alltför litet spannmål i kosten från 45% till 48%. Till och med medvetenheten om 
faran med tobaksrökning - som redan var mycket stor före kampanjen (94% av 
européerna ansåg att rökning ökade risken för cancer) - ökade ytterligare, eftersom 
denna andel efter kampanjen ökade till 96%. 
19 Detta index i: beräknas på följande sätt: 
i2 = 100 x nt' - nt x Ef_ 
Et'- Et nt' 
där: E = Europa 
n = landet i fråga 
t = värdet våren 1995 
t' = värdet hösten 1995 
Viktade europeiska genomsnittsvärden. 
62. I de två enkäterna gällde två frågor bröstcancerundersökningar, och var alltså 
direkt kopplade till punkt 10 i Europeiska kodexen mot cancer ("Kontrollera Dina 
bröst regelbundet. Delta i organiserade bröstundersökningsprogram om Du är över 
50 år!"). Den första frågan gällde kännedomen om nationella 
bröstundersökningsprogram. Andelen europeiska kvinnor som uppgav att de kände 
till dessa program ökade från 77% före kampanjen till 81% efter kampanjen. Den 
andra frågan gällde de tillfrågade kvinnornas avsikt att delta i sådana 
bröstundersökningar. Andelen kvinnor som uppgav att de spontant skulle delta i 
sådana undersökningar ökade från 65% före kampanjen till 66% efter. Andelen 
kvinnor som uppgav att de skulle delta enbart om de inbjöds skriftligen eller efter 
påminnelse från sin läkare är densamma före och efter kampanjen, 27%. Andelen 
kvinnor som uppgav att de inte skulle delta i bröstundersökningsprogram sjönk 
från 7% före kampanjen till 6% efter kampanjen. Den kampanj som kommer att 
genomföras på temat för 1997 års europeiska vecka mot cancer (förebyggande av 
cancerformer som drabbar kvinnor) kommer att behandla detta ämne på ett mer 
koncentrerat sätt, och inriktas på att öka kvinnornas medvetenhet om denna 
viktiga fråga när det gäller att förebygga cancer. 
63 Två identiska frågor som avsåg att mäta kännedomen om Europeiska kodexen mot 
cancer (som finns sedan 1987 och som i sin reviderade version stod i centrum för 
kampanjen) ställdes i de två enkäterna. Den första frågan mätte den spontana 
kännedomen om kodexen, medan man vid den andra frågan stöttade de 
tillfrågades minne genom att visa ett exemplar av kodexen. Den andra frågan 
mätte således kännedomen medhjälp. I samtliga länder, med undantag för Sverige 
(se III. 1.3), ökade denna kännedom med upp till 8 procentenheter. I genomsnitt 
ökade den spontana kännedomen från 9% före kampanjen till 12%» efter. 
Kännedomen med hjälp är ungefär dubbelt så stor som den spontana kännedomen. 
I genomsnitt ökade den från 21%» före kampanjen till 24%» efter. 
64. Två frågor ställdes endast vid höstenkäten för att utvärdera kännedomen om den 
europeiska veckan mot cancer och undersöka genom vilka källor européerna fatt 
denna kännedom. Nära en fjärdedel av alla européer (24%) uppgav att de hört 
talas om den europeiska veckan mot cancer (spontan kännedom). Det är ett 
anmärkningsvärt resultat som understryker att kampanjens europeiska ursprung 
gått fram relativt väl. Svaren på den andra frågan visar att TV, antingen genom 
nyhetssändningar och reportage (44%) eller genom reklam (41%) är det främsta 
mediet genom vilket européerna uppgav sig ha hört talas om veckan mot cancer. 
Relativt långt därefter kommer olika tidningar. 
III. 1.3 Resultat land för land 
65. När de två effektivitetsindex som utarbetats utifrån Eurobarometer-resultaten 
analyserats, kan man dela upp länderna i följande fyra grupper med avseende på 
kampanjens inflytande: 
Länder där kampanjen haft stor framgång. 
Länder där kampanjen haft framgång. 
Länder som ligger under det europeiska genomsnittet. 
17 
Länder som inte kan klassificeras. 
66. De länder i vilka kampanjen haft stor framgång både vad gäller förebyggande och 
kännedom om kampanjens europeiska ursprung är Tyskland, Österrike, Spanien, 
Grekland och Irland. I dessa länder ger de två effektivitetsindexen resultat som 
klart överstiger det europeiska genomsnittet. Kampanjen har där mycket väl 
uppnått sina två mål, det vill säga att göra de europeiska medborgarna medvetna 
om möjligheten att förebygga cancer samt att sprida de europeiska budskapen, och 
därigenom öka kännedomen om gemenskapens verksamhet. Dessutom har i dessa 
länder kampanjen i regel varit omfattande och väl synlig (högt mediatryck). 
67. De länder där kampanjen haft framgång är Belgien, Danmark, Finland, Italien och 
Storbritannien. I dessa länder är ett av de två indexen klart högre än det 
europeiska genomsnittet, medan det andra ligger på en godtagbar nivå. I de flesta 
av dessa länder kan man också konstatera att mediatrycket är högre än det 
europeiska genomsnittet. Detta återspeglar kopplingen mellan detta tryck och 
kampanjens effektivitet. 
68. De länder i vilka kampanjens inflytande måste anses som lägre än det europeiska 
genomsnittet är Frankrike, Luxemburg och Nederländerna. I dessa länder ligger 
de båda effektivitetsindexen på en allmänt tillfredsställande nivå, som dock är 
under genomsnittet. Informationstrycket har varit lägre i dessa länder, framför allt 
beroende på svårigheterna att erhålla gratis utrymme. 
69. Två länder är svåra att klassificera enligt det utvärderingsschema som använts: 
Portugal och Sverige. I Portugal är kampanjens effektivitetsindex negativa, trots 
ett högt mediatryck och en stor mängd tryckt och spritt material. Man bör notera 
att resultaten från enkäten före kampanjen var mycket positiva i Portugal. De 
svenska resultaten kan förklaras som följden av en kampanj under vilken inget 
material tryckts och spridits i landet, och som gett upphov till ett mycket lågt 
mediatryck. 
III. 1.4 Sammanfattning 
70. Den kampanj som fördes under 1995 års europeiska vecka mot cancer fick ett 
betydande inflytande på kunskaperna bland unionens medborgare gällande 
förebyggande av cancer. Efter veckan hade antalet européer som tror att de har 
möjlighet att minska risken att drabbas av cancer ökat med 20 miljoner. 
Kampanjens huvudsakliga mål (se 1.6.1) har således uppnåtts i mycket stor 
utsträckning, även om effekterna varierar mycket mellan de olika länderna och 
även om man ännu inte känner till vilka återverkningar denna ökade kunskap kan 
ha på européernas beteende gentemot riskfaktorerna. 
71. Kampanjen bidrog också till att öka kännedomen om gemenskapens verksamhet 
på folkhälsoområdet, särskilt gällande kampen mot cancer. Efter veckan kände 
24% av européerna till den europeiska kodexen mot cancer (se tabell 4). Lika 
många, 24%, uppger att de har hört talas om den europeiska veckan mot cancer. 
III.2 Kampanjen riktad till allmänläkarna 
72. Målen för kampanjen som riktades till allmänläkarna var att göra denna målgrupp 
bekant med de budskap om förebyggande som ingår i Europeiska kodexen mot 
cancer och att göra dem medvetna om vikten av att integrera råden om 
förebyggande av cancer i deras dagliga arbete. Det arbetssätt som valts för att 
uppnå dessa mål var att utforma en broschyr som särskilt anpassats till denna 
yrkesgrupps informationsbehov och som skickades till samtliga allmänläkare i 
Europeiska unionen under den europeiska veckan mot cancer (se även II.2.1). 
III.2.1 Utvärderingsmetod 
73. Den kampanj som riktats till allmänläkarna utvärderades genom en telefonenkät 
som genomfördes i unionens femton länder. Inom ramen för denna enkät 
utfrågades 2 050 allmänläkare21. Detta representativa urval utgör 0,7% av unionens 
allmänläkare. De tillfrågade läkarna hade valts ut av det institut som ansvarade för 
enkäten med utgångspunkt från förteckningar som inte motsvarade de adresslistor 
som använts för att skicka ut broschyren (skydd av de uppgifter som anförtrotts 
kommissionen). Telefonintervjuerna genomfördes i november 1995 med 
utgångspunkt från ett frågeformulär som innehöll arton frågor, varav vissa med 
öppna svarsalternativ eller möjlighet att lämna kommentarer. Frågorna gällde inte 
bara hur broschyren och de tio rekommendationerna i Europeiska kodexen mot 
cancer uppfattats, utan även övriga europeiska budskap som allmänläkarna kunnat 
fa genom informationskampanjen i dess helhet (annonser i medicinska tidskrifter, 
broschyrer och affischer som delats ut av cancerbekämpande organisationer, 
budskap som förmedlats av massmedia). 
III.2.2 Hur broschyren mottagits och uppfattats 
74. Allmänläkarna får varje dag en mycket stor mängd post med reklam innehåll. 
Risken att broschyren om Europeiska kodexen mot cancer skulle "dränkas" i 
denna post var alltså relativt stor. Trots detta kände läkarna igen broschyren i 
godtagbar utsträckning vad gäller den spontana kännedomen (europeiskt 
genomsnitt22: 15,3%), och i stor utsträckning vad gäller kännedomen med hjälp 
(39,4% - se bilaga 1, tabell 5). Man bör dock notera att skillnaderna mellan 
länderna är mycket stora: ett minimivärde på 2,9% (Sverige) och ett maximivärde 
på 40% (Luxemburg) vad gäller den spontana kännedomen, samt ett minimivärde 
på 22,1% (Grekland) och ett maximivärde på 86% (Luxemburg) vad gäller 
kännedomen med hjälp. 
22 200 i Tyskland, Belgien, Spanien, Frankrike, Italien och Storbritannien, 100 i Österrike, Danmark, 
Finland, Grekland, Irland, Portugal, Sverige och Nederländerna samt 50 i Luxemburg. 
Viktade europeiska genomsnitt. 
75. Bland de allmänläkare som kom ihåg att de fatt broschyren tyckte 87,6% att den 
var välgjord, och 77,5% ansåg att den var mycket eller ganska användbar (mycket 
användbar: 31,5%, ganska användbar: 46%, se bilaga 1, tabell 1). Det är värt att 
notera att gällande dessa två frågor erhölls de minst goda resultaten i Danmark 
(46,4% på båda frågorna), där allmänläkarnas organisationer inte hade följt den 
utformning som rekommenderades inom ramen för programmet "Europa mot 
cancer" (se även II.2.1). Även i det andra landet där ett annorlunda arbetssätt valts 
(Nederländerna) är de positiva svaren på dessa frågor betydligt lägre än 
genomsnittet (60,4% gällande broschyrens utformning, 57,1%» gällande dess 
användbarhet). 
76. 20% av de tillfrågade läkare som kom ihåg att de fatt broschyren uppgav att de 
lärt sig något genom den (minimivärde 3,8% i Italien, maximivärde 38,3% i 
Spanien). 10,5% av läkarna uppgav att rekommendationerna i broschyren faktiskt 
ändrat vissa aspekter i deras praktiska arbete (minimivärde 0% i Irland och 
Sverige, maximivärde 18%» i Spanien). 
77. Man bör även notera att 68,2% av de läkare som kom ihåg att de fått broschyren 
anser att dylika åtgärder bör upprepas i framtiden. 
III.2.3 Kännedom och uppfattning om kodexen 
78. Den enkät som gällde om allmänläkarna kände igen och hur de uppfattade 
broschyren som skickats ut användes också för att mäta i vilken utsträckning 
allmänläkarna kände till Europeiska kodexen mot cancer och hur de uppfattade 
dess användbarhet för allmänheten. 37% av de tillfrågade läkarna (oberoende av 
om de kom ihåg eller inte att de fått broschyren) uppgav att de kände till 
Europeiska kodexen mot cancer (se bilaga 1, tabell 7). 82,7% av dessa läkare 
ansåg att kodexen är mycket användbar eller användbar för att informera 
allmänheten (se bilaga 1, tabell 8). Detta resultat ger stöd för den centrala plats 
som kodexen ges i informationskampanjerna inom ramen för programmet "Europa 
mot cancer". 
III.2.4 Mottagande av och uppfattning om annat material 
som använts i kampanjen 
79. Det var intressant att i samma enkät försöka mäta i vilken utsträckning 
allmänläkarna för sina väntrum fått broschyrer och affischer som tryckts upp av 
de cancerbekämpande organisationerna med hjälp av de filmer som ställts till 
deras förfogande inom ramen för programmet "Europa mot cancer". Här bör man 
notera att väntrummen inte var de enda platserna där detta material delades ut. 
Materialet ställdes också till allmänhetens förfogande på apotek och genom 
postutskick, samt delades ut vid de olika evenemang som anordnades under 
veckan. 
80. 15,9% av samtliga tillfrågade läkare uppgav att de fått broschyrer om kodexen 
avsedda för patienterna. Vad gäller affischerna var resultatet 14%». Bland de läkare 
20 
som fatt sådant material tyckte en mycket stor majoritet att materialet var mycket 
eller ganska intressant (81,8% vad gäller broschyrerna, 71,3% vad gäller 
affischerna). 
III.2.5 Sammanfattning 
81. Den broschyr som var avsedd för allmänläkarna kändes väl igen av målgruppen 
i det flöde av post med reklaminnehåll som de tar. Det omdöme de läkare som 
kom ihåg att de fatt broschyren gav om den och om användbarheten av 
Europeiska kodexen mot cancer för att informera allmänheten, var mycket positivt. 
82. Denna positiva utvärdering genom telefonenkäten bekräftas av att man inom 
programmet "Europa mot cancer" far ett mycket stort antal förfrågningar om 
ytterligare exemplar av broschyren från enskilda läkare (allmänläkare eller andra), 
läkarorganisationer, medicinska fakulteter och andra utbildningsinstitutioner för 
vårdyrken samt från diverse institutioner för folkhälsa och hälsoupplysning. För 
att kunna tillfredsställa denna efterfrågan kommer över 21 000 exemplar av 
broschyren att tryckas upp igen under 1996. 
83 Genom uttalanden från enskilda läkare och officiella uttalanden från många 
allmänläkarorganisationer framgår det att det faktum att Europeiska kommissionen 
vänt sig direkt till läkarna fatt ett mycket positivt mottagande. Inom ramen för 
telefonenkäten framgår detta genom att ett stort antal läkare tyckte att liknande 
åtgärder bör upprepas. 
IV. UPPFÖLJNINGSVERKSAMHET 
84. Kommissionens enheter lade fram en första analys av effekterna av 1995 års 
europeiska vecka för den rådgivande kommitté som inrättats för den andra 
handlingsplanen, vid kommitténs sammanträde den 13 december 1995. 
Kommitténs ledamöter delade det positiva omdömet om veckans genomförande. 
85. Kommissionens enheter har även underrättat den europeiska gruppen 
organisationer mot cancer (14 november 1995), cancerspecialistkommittén (23 
november 1995) samt den europeiska gruppen av företrädare för allmänläkarnas 
intresseorganisationer (23 april 1996) om resultaten av 1995 års europeiska vecka 
mot cancer. Även dessa tre grupper drog slutsatsen att 1995 års vecka givit 
anmärkningsvärda resultat. Dessutom rekommenderade gruppen cancerbekämpande 
organisationer - som var den huvudsakliga partnern när det gällde att anordna 
veckan - att kommissionen för 1996 skulle förnya det kontrakt som slutits med 
reklambyrån EURO-RSCG som ansvarat för att utforma och samordna veckan. 
86. Vad gäller förberedelserna för och genomförandet av 1996 års vecka har vissa 
slutsatser dragits av erfarenheterna från 1995 års vecka. För att säkerställa en 
bättre samverkan mellan samtliga aktörer som är engagerade i veckan på nationell 
nivå (cancerbekämpande organisationer, ministerier med ansvar för vård och hälsa, 
andra berörda organ, kommissionens representationskontor, reklambyråns filialer), 
har förberedelsesammanträden anordnats i de flesta länder. I dessa sammanträden 
21 
har såväl dessa aktörer som företrädare för programmet "Europa mot cancer" och 
för reklambyrån på central nivå deltagit. 
87. För att förbättra den språkliga kvaliteten på det översatta materialet och anpassa 
det till varje lands särskilda situation, har man beslutat att decentralisera 
översättningen vid framtida kampanjer. De olika språkversionerna kommer 
hädanefter att utarbetas i samarbete mellan den kontaktperson som utses av 
organisationerna i ett visst land och reklambyråns filial i detta land. 
88. För att förbättra informationsflödet mellan de olika organisationerna, och särskilt 
gentemot de som inte har några företrädare i den arbetsgrupp som samråder med 
företrädare för programmet "Europa mot cancer" om veckans genomförande, 
sprids protokollen från denna grupps sammanträden systematiskt till samtliga 
medlemmar i den europeiska gruppen för organisationer mot cancer. Dessutom har 
samtliga medlemmar i arbetsgruppen ansvar för att informera organisationerna i 
länder som inte har någon företrädare i gruppen. 
89. Den oberoende utvärderingen av den andra handlingsplanen (1990-1994) som 
kommissionen låter utföra kommer också att behandla år 1995, för vilket ingen 
handlingsplan fanns (se även 1.1). Den kommer således att innefatta en utvärdering 
av 1995 års europeiska vecka. Denna utvärdering kommer följaktligen att 
komplettera den som utförts av kommissionens enheter och som grundar sig på 
Eurobarometer-enkäterna. och telefonenkäten med allmänläkarna, vilka utgör 
grunden för den kvalitativa analysen i denna rapport. 
22 
V. BUDGET 
90. Den budget som avsattes för att genomföra 1995 års europeiska vecka mot cancer 
ser ut som följer: 
Kontrakt med reklambyrån EURO-RSCG23 24: 1 170 000 ecu 
Bidrag till organisationer mot cancer för att trycka upp 
och dela ut material: 14 x 10 000 ecu: 140 000 ecu 
Författarhonorar för det "nationella" avsnittet i 
broschyren avsedd för allmänläkarna: 8x5 000 ecu: 40 000 ecu 
Kostnad för projekt 95/C/45309 (framställning av det 
gemensamma avsnittet i broschyren för allmänläkarna): 66 341 ecu 
Tryckning av broschyren för allmänläkarna (322 000 
exemplar, 16 versioner): 154 762 ecu 
Inköp av adresser till allmänläkare i fem länder. 10 000 ecu 
TOTALT 1 581 103 ecu 
23 
24 Kontraktet med ett totalt värde på 1,3 MECU avser även främjande av programmet "Europa mot 
cancer" i allmänhet. Under 1995 har emellertid företagets insatser nästan helt avsett "Europeiska 
veckan" (ca 90%.) 
Detta kontrakt innehåller inte köp av någon reklamtid. Gratis reklamtid med ett motvärde på mer 
än 1 MECU har erhållits genom reklambyrån (se även 11.1.3 och 11.2.2). 
23 
BILAGA 
Jfr volym 2 
24 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 19 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 05 16 
Katalognummer : CB-CO-97-015-SV-C 
ISBN 92-78-15108-4 
Byrän för Huropeiska gemenskapernas oflleieila publikationer 
L-2985 Luxemburg 
S'