MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Utkast till 2012 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av de förnyade ramarna för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (EU:s ungdomsstrategi 2010–2018) /* COM/2012/0495 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Utkast till 2012 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av de förnyade ramarna för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (EU:s ungdomsstrategi 2010–2018) 1. INLEDNING Enligt rådets resolution om förnyade ramar för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (2010–2018)[1] ska kommissionen ta fram en EU-ungdomsrapport vart tredje år. Rapporten har två syften: att utvärdera vilka framsteg som gjorts för att nå de övergripande målen i EU:s ungdomsstrategi och lägga grunden till prioriteringar för det kommande arbetet. I det här meddelandet lägger kommissionen fram sitt förslag till EU:s ungdomsrapport som rådet sedan ska godkänna. Till meddelandet hör två arbetsdokument: det ena granskar de ungas situation i EU och det andra analyserar de insatser som gjorts inom ramen för strategin. 2. EUROPA 2020 – STÖD TILL UNGDOMAR I KRISTIDER Krisen i Europas har drabbat de unga särskilt hårt med rekordhög arbetslöshet och risk för social utestängning och fattigdom. Europa 2020, EU:s strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, utgör ramen för en samordnad europeisk insats för att gå stärkt ur krisen och förbättra den långsiktiga välfärden för EU:s invånare. Europa 2020 har ett starkt fokus på unga. Målet är att färre elever ska hoppa av skolan och att fler ska läsa vidare efter gymnasiet. Två av strategins andra mål har också en klar ungdomsdimension – att minska risken för fattigdom och öka sysselsättningen. Huvudinitiativet Unga på väg[2] främjar ungdomars rörlighet, och ungdomar är också en av målgrupperna för Agendan för ny kompetens och nya arbetstillfällen[3] och Plattformen mot fattigdom och social utestängning[4]. Under den andra europeiska planeringsterminen för samordningen av den ekonomiska politiken betonade kommissionen behovet av att minska den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten. I den årliga tillväxtöversikten för 2012, som innehåller prioriteringarna för insatser på EU-nivå och nationell nivå för att stimulera tillväxt och jobb, uppmanas medlemsländerna att göra det lättare för unga att få jobb. Konkreta rekommendationer var bland annat att främja lärlings- och praktikplatser av hög kvalitet och entreprenörskunskap. Man efterlyste också reformer av arbetslagstiftningen och utbildningssystemen. Kommissionen befarar att den sociala strukturen i EU kan sättas på prov och uppmanade även medlemsländerna att skydda missgynnade grupper med hjälp av de sociala trygghetssystemen, strategier för inkludering och bättre tillgång till service så att de kommer in på arbetsmarknaden och i samhället[5]. Landsspecifika rekommendationer[6] har antagits med hänsyn till de olika ländernas förhållanden. För att hjälpa de unga har kommissionen lagt fram initiativet Bättre möjligheter för unga[7] som ska mobilisera resurser och öka insatserna för att minska ungdomsarbetslösheten och öka de ungas anställbarhet. Kommissionen har också uppmanat medlemsländerna att bättre utnyttja Europeiska socialfonden för att hjälpa unga. Kommissionen har särskilda arbetsgrupper som hjälper åtta medlemsländer[8] där ungdomsarbetslösheten ligger över genomsnittet. Det nyligen antagna sysselsättningspaketet[9] innehåller dessutom en första lägesrapport om initiativet för ungas möjligheter och ett samråd om kvalitetskriterier för praktikprogram. Kommissionen arbetar också för att ta bort de hinder som EU-invånare (bland annat ungdomar) kan möta när de vill utöva sina rättigheter som EU-medborgare, bland annat rätten att röra sig fritt inom EU och t.ex. jobba som volontär, studera eller jobba i andra EU-länder. Initiativ för att främja anställbarhet, rörlighet i utbildningssyfte och ungas delaktighet får för närvarande stöd från programmen Livslångt lärande och Aktiv ungdom (Ung och aktiv i Europa). Från 2014 ersätts de med ett nytt EU-program för utbildning och ungdomar. 3. EU:S UNGDOMSSTRATEGI – SATSA PÅ UNGDOMARS EGNA MÖJLIGHETER Rådet antog 2009 rådet förnyade ramar för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet (2010–2018), baserade på meddelandet ”EU:s ungdomsstrategi: Satsa på ungdomars egna möjligheter”[10]. Strategins mål är att genom förbättrat samarbete och utbyte av goda lösningar i) skapa fler och lika möjligheter för ungdomar inom utbildningen och på arbetsmarknaden ii) främja ett aktivt medborgarskap, social integration och solidaritet för alla ungdomar. EU:s ungdomsstrategi är handlingsinriktad. Som visas i träddiagrammet ovan har den åtta olika grenar, eller handlingsområden: allmän och yrkesinriktad utbildning, sysselsättning och företagande, social inkludering, hälsa och välbefinnande, medverkan, kultur och kreativitet, volontärverksamhet samt ungdom och världen. Initiativen ska genomföras med hjälp av evidensbaserat beslutsfattande, lärande av varandra, regelbunden rapportering, spridning och uppföljning av resultat, strukturerad dialog med ungdomar och ungdomsorganisationer samt mobilisering av medel från EU:s program och fonder. Ungdomsverksamhet[11] och sektorsövergripande samarbete är två principer som genomsyrar hela strategin. 4. FÖRSTA PERIODEN AV EU:S UNGDOMSSTRATEGI (2010–2012) Nästan alla medlemsländer rapporterar att ungdomsstrategin har stärkt deras gällande prioriteringar och flera länder framhåller dess direkta effekter. Litauen har till exempel använt strategin som vägledning för sitt nationella ungdomspolitiska program, Österrike beskriver hur kopplingen mellan ungdoms- och arbetsmarknadspolitiken har stärkts och i den flamländska gemenskapen i Belgien har man utvecklat dialogen med ungdomar. EU:s ungdomsstrategi förespråkar en sektorsövergripande metod på alla nivåer för att genomföra ungdomspolitiken. De flesta länder rapporterar att de har en nationell ungdomsstrategi eller sektorsövergripande plan för ungdomar. Alla medlemsländer utom två har antingen en arbetsgrupp för ungdomsfrågor med företrädare för olika ministerier eller någon annan form av institutionaliserad mekanism. Några länder är goda exempel, men ofta består grupperna av aktörer som arbetar direkt med ungdomsfrågor, med liten eller ingen medverkan från andra ministerier. Det sektorsövergripande inslaget blir därför begränsat. Ungdomsverksamhet spelar en viktig roll inom många handlingsområden. De flesta medlemsländer rapporterar att de stöder ungdomsverksamhet i linje med rådets resolution om ungdomsarbete[12]. I juli 2010 hölls ett europeiskt konvent om ungdomsverksamhet under Belgiens ordförandeskap med beslutsfattare och ungdomsaktörer från hela Europa. Diskussionerna mynnade ut i en deklaration med förslag på prioriteringar och initiativ för ungdomsverksamhet under de kommande åren. 4.1. INITIATIV PÅ DE ÅTTA HANDLINGSOMRÅDENA Inom vart och ett av de åtta handlingsområdena föreslår EU:s ungdomsstrategi olika initiativ för medlemsländerna och kommissionen. Nedan följer en översikt över EU-initiativ och de insatser som medlemsländerna har rapporterat för perioden 2010–2012[13]. Allmän och yrkesinriktad utbildning Kommissionen och medlemsländerna arbetar tillsammans för att förbättra den allmänna och yrkesinriktade utbildningen genom strategin Utbildning 2020[14]. Kommissionen lade 2011 fram en strategi för moderniseringen av Europas system för högre utbildning[15] och kommer senare under 2012 att föreslå ett initiativ om ”nytänkande i fråga om kompetens” till stöd för politikutvecklingen. EU:s ungdomsstrategi inriktas i första hand på icke-formellt lärande som ett sätt att skaffa sig de generella kompetenser[16] som efterfrågas på arbetsmarknaden[17]. Kommissionen kommer under 2012 att lägga fram ett utkast till rådets rekommendation om erkännande och validering av icke-formellt och informellt lärande, och håller också på att ta fram verktyg som ska göra det lättare att dokumentera färdigheter som förvärvats genom icke-formellt lärande. Både kommissionen och medlemsländerna stöder aktivt ungdomsorganisationer som en viktig källa till icke-formellt lärande. Många länder betonar hur viktig ungdomsverksamheten är för att nå ut till elever som hoppar av skolan i förtid och hjälpa dem att börja en utbildning eller få ett jobb. Ett flertal länder har också nyligen drivit informationskampanjer om icke-formellt lärande och arbetat för att de förvärvade kunskaperna ska erkännas på nationell nivå. Sysselsättning och företagande Ökad sysselsättning bland unga var den övergripande prioriteringen för den ordförandeskapstrio som började genomföra EU:s ungdomsstrategi. Under den här perioden antog rådet två resolutioner om aktiv integration av ungdomar[18] respektive ungdomsverksamhetens roll för att främja ungas anställbarhet. Den strukturerade dialogen fokuserade också på ungdomsarbetslösheten. Ungdomarna själva rekommenderade konkreta åtgärder som sedan togs upp i en rådsresolution[19] där man lyfter fram behovet av tillgång till arbetsmarknadsinformation, icke-formellt lärande, kvalitetskriterier för praktik, flexicurity och lika möjligheter till rörlighet. Rekommendationerna togs också upp i olika kommissionsinitiativ, bl.a. utkastet till rekommendation om icke-formellt och informellt lärande och initiativet om bättre möjligheter för ungdomar. Enligt de nationella ungdomsrapporterna har flera medlemsländer ändrat sin arbetsrätt eller infört skatteincitament för att skapa fler jobb för unga. Åtgärderna kombineras ofta med program som ger de unga möjlighet att få arbetslivserfarenhet eller yrkesvägledning. Utbildning i entreprenörskap förs fram allt mer i de flesta medlemsländer. Hittills har åtta länder lanserat specifika strategier och tretton länder har infört företagarperspektivet i sina strategier för livslångt lärande, ungdom eller tillväxt[20]. EU lyfte fram ungas företagande under den europeiska ungdomsveckan och slog ett slag för entreprenörskunskap och egenföretagande som en karriärväg. Det pågår också olika initiativ för att stödja entreprenörskap på alla utbildningsnivåer. Hälsa och välbefinnande De unga är en särskild målgrupp för EU:s folkhälsoinitiativ om rökning, alkohol, droger, kost och fetma. Alla medlemsländer utom två rapporterar att de har vidtagit konkreta åtgärder för att följa upp rådets resolution om ungdomars hälsa och välbefinnande[21]. Många länder nämner initiativ om specifika frågor, som alkohol, tobak eller nyttig mat, eller lyfter fram kamratutbildning som ett sätt att främja en sund livsstil. Social inkludering EU-initiativ mot ungdomsarbetslöshet hjälper också de unga att komma in i samhället bättre. De flesta medlemsländer har också haft ungdomar som en särskild målgrupp under Europaåret 2010 mot fattigdom och social utestängning. Initiativen betonar hur viktigt det är att bekämpa fattigdom så tidigt som möjligt för att förhindra att fattigdom går i arv. Många medlemsländer framhåller att man bör ta ett sektorsövergripande grepp på social inkludering och koppla den till exempelvis utbildnings-, arbetsmarknads- och folkhälsopolitiken. Flera länder rapporterar om särskilda utbildningar som ska hjälpa ungdomsledare och ungdomar att utveckla interkulturell medvetenhet och bekämpa fördomar. Några länder nämner åtgärder som ska hjälpa ungdomar att få bostad. Medverkan Ungdomars medverkan har varit en viktig fråga för EU de senaste åren. Rådet har befäst sitt engagemang och gjort ”ungdomars deltagande i det demokratiska livet” till en övergripande prioritering på ungdomsområdet för den andra ordförandeskapstrion (juli 2011–2012), i linje med artikel 165 i EUF-fördraget. Strukturerad dialog har blivit ett allt viktigare verktyg för att låta unga delta i besluten. Alla medlemsländer har inrättat nationella arbetsgrupper som ska hålla samråd med ungdomar och bidra till EU-debatten. Kommissionen har tagit fram bättre underlag genom Eurobarometerundersökningen om initiativet Unga på väg[22] och ska göra en studie om nya mönster för ungas delaktighet. Kommissionen har också inlett två projekt som slutförs nästa treårsperiod: den europeiska ungdomsportalen[23] ska bli en interaktiv plattform för nätdebatter och man vill införa ett Unga på väg-kort som ska underlätta de ungas rörlighet och delaktighet genom incitament, information och stödtjänster. Delaktighet är en förutsättning för ungdomspolitiken i alla medlemsländer och man har bland annat utvecklat strukturer för nätdebatter och ungas medverkan i beslutsprocessen. Volontärverksamhet Medlemsländerna och kommissionen har arbetat tillsammans i en expertgrupp för att genomföra rekommendationen om unga volontärers rörlighet i EU[24]. Runt hälften av länderna meddelar att de har informerat om volontärverksamhet utomlands enligt rekommendationen. Förutom Europeiska volontärtjänsten har flera länder egna bilaterala eller multilaterala utbytesprogram. Flera länder rapporterar att de har tagit fram nationella volontärprogram eller har inrättat en ny samhälls- eller medborgartjänst. Under Europaåret för frivilligarbete 2011 bidrog ungdomar och ungdomsorganisationer till att lyfta fram ungdomsaspekten. Kultur och kreativitet EU-länderna och kommissionen samarbetar nära på detta område genom en europeisk kulturagenda[25]. Rådet har framhållit vikten av kreativitet, kultur och ungdomars roll i flera slutsatser[26]. Inom ramen för EU:s ungdomsstrategi gjordes en studie 2010 om ungas tillgång till kultur i Europa[27] som beskriver goda lösningar och föreslår hur man ska överbrygga hinder som kostnader och avstånd. Medlemsländerna bekräftar visserligen kopplingen mellan kultur och kreativitet och ungdomspolitik, men rapporterar ändå inte om många initiativ på området. Ungdom och världen Genom ungdomspartnerskapet med Europarådet har kommissionen både hållit och medverkat på symposier om ungdomspolitik i EU:s östra och södra grannländer[28]. Rådet har antagit slutsatser om den östliga dimensionen av ungdomars deltagande[29] för att bättre nå ut till östra Europa och Kaukasus. Dessutom ska man skapa ett s.k. ungdomsfönster inom det östliga partnerskapet för att finansiera fler ungdomspartnerskap och samarbetsinitiativ inom programmet Aktiv ungdom. Under hela EU–Kina-ungdomsåret 2011 hölls olika evenemang i Europa och Kina. Kommissionen bidrog också till FN:s ungdomsår och ungdomstoppmöte i Mexiko 2011, och var med och arrangerade två policykonferenser enligt ett bilateralt samarbetsavtal med Kanada. ”Ungdom och världen” är ett nytt handlingsområde. Medlemsländerna meddelar dock att de hade initiativ redan före 2010 och fortsätter att betona betydelsen. Nära hälften av länderna rapporterar att de har tagit upp det i sina läroplaner eller ungdomspolitiska strategier. De flesta länder ger unga möjligheter att diskutera internationella frågor med beslutsfattare. 4.2. GENOMFÖRANDEINSTRUMENT EU:s ungdomsstrategi har särskilda instrument för att genomföra initiativ inom de åtta handlingsområdena. I det följande beskrivs hur instrumenten har använts för att nå strategins övergripande mål. Evidensbaserat beslutsfattande Med anledning av EU:s ungdomsstrategi har kommissionen tillsammans med experter från medlemsländer och ungdomsaktörer tagit fram en resultattavla för EU:s ungdomsindikatorer. Den första publicerades 2011[30]. Resultattavlan presenterar 40 indikatorer för de åtta handlingsområdena. En studie dokumenterar att EU:s ungdomsindikatorer inte bara har förankrat och lyft fram ungdomspolitiken bättre, utan också satt igång en positiv utveckling i medlemsländerna, både när det gäller samarbetet över sektorsgränserna och det evidensbaserade beslutsfattandet. Under strategins första period gjorde kommissionen två studier[31] och en Eurobarometerundersökning om ungdomar (Fl319a och Fl319b). Det europeiska kunskapscentrumet för ungdomspolitik inom ungdomspartnerskapet mellan EU och Europarådet har också bidragit till ungdomspolitiken i Europa genom sin webbportal. Lära av varandra Den öppna samordningsmetoden är ett bra sätt för EU-ländernas beslutsfattare i ungdomsfrågor att lära och inspireras av varandra. Var sjätte månad anordnar EU:s ordförandeland och kommissionen ungdomskonferenser, i anslutning till möten med ansvariga ungdomspolitiker. På konferenserna träffas unga och beslutsfattare från hela EU för att diskutera resultaten av den strukturerade dialogen och ta fram gemensamma rekommendationer som kan bidra till rådets resolutioner eller slutsatser[32]. Det har också hållits ett seminarium där politiker kunde lära av varandra och utbyta erfarenheter om samarbete över sektorsgränserna[33]. Regelbunden rapportering, spridning och uppföljning av resultat För den här rapporten tog kommissionen fram ett frågeformulär på nätet om de konkreta initiativ som tas upp i EU:s ungdomsstrategi. Det har därför gått att göra en jämförande utvärdering av de nationella ungdomsrapporterna från EU-länderna, Norge, Schweiz, Montenegro och Kroatien[34]. Det kom också in synpunkter från det europeiska ungdomsforumet, som är en plattform för internationella icke-statliga ungdomsorganisationer och nationella ungdomsråd. Både kommissionens arbetsdokument och de nationella ungdomsrapporterna läggs ut på kommissionens webbplats. Detta är i linje med EU:s ungdomsstrategi som rekommenderar att resultaten sprids till en bred publik. Strukturerad dialog med ungdomar och ungdomsorganisationer Alla medlemsländer inrättade redan i början av den första perioden nationella arbetsgrupper för en strukturerad dialog med unga. Den strukturerade dialogen är en formell metod för samråd med unga och har blivit ett levande och naturligt inslag i ungdomspolitiken. Samråden under den första ordförandeskapstrion (2010–2011) mynnade ut i värdefulla gemensamma rekommendationer från beslutsfattare och ungdomar om de viktigaste sysselsättningsfrågorna. Allt fler vill vara med och påverka – över 20 000 ungdomsledare och ungdomar deltog direkt i den senaste samrådsomgången. Utnyttjande av EU-program Programmet Aktiv ungdom är ett centralt instrument för EU:s ungdomsstrategi. Tillsammans med programmet för livslångt lärande har det bidragit till att unga har kunnat studera utomlands i större utsträckning. Programmet är inriktat på icke-formellt lärande för unga, ungdomsledare och ungdomsorganisationer. I linje med EU:s ungdomsstrategi främjar programmet samhällsengagemang och solidaritet bland unga och lyfter fram ungdomsverksamhet, volontärarbete och samhällsengagemang som ett sätt att förvärva generella färdigheter. Under 2010 och 2011 hade programmet cirka 150 000 respektive 185 000 deltagare – en betydande ökning jämfört med starten 2007 då det hade 111 000 deltagare. Nästan alla medlemsländer rapporterar att de har använt andra EU-medel, t.ex. Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden och Progressprogrammet för att hjälpa unga att komma in på arbetsmarknaden. 5. NÄSTA PERIOD (2013–2015) Starkare koppling mellan EU:s ungdomsstrategi och Europa 2020-strategin Enligt rådets resolution om EU:s ungdomsstrategi ska man för varje period ange ett antal prioriteringar för det europeiska samarbetet som ska bidra till de handlingsområden som anges i ramarna. Prioriteringarna för nästa period kommer att grunda sig på denna EU-ungdomsrapport. Den första perioden fokuserade EU:s ordförandeskap på områdena ”sysselsättning och företagande” och ”medverkan”. EU:s ungdomsstrategi och dess handlingsområden omfattar alla de frågor som berör unga som befinner sig i en övergångsfas, men i olika utsträckning. Strategin betonar och stärker kopplingen mellan dessa områden och bland aktörerna för att få fram effektiva instrument för policysamordning och samverkanseffekter. EU:s och medlemsländernas ungdomsrapporter bekräftar att ungdomsstrategin är ett relevant och bra redskap med sina båda övergripande mål: i) att skapa fler och lika möjligheter för ungdomar inom utbildningen och på arbetsmarknaden och ii) att främja ett aktivt medborgarskap, social integration och solidaritet. Båda målen är helt i linje med Europa 2020-strategin, den årliga tillväxtöversikten för 2012 samt initiativen Unga på väg och Bättre möjligheter för unga. Prioriteringarna för nästa period bör spegla Europa 2020-strategins övergripande prioriteringar och insatser. Ungdomsarbetslösheten är en fortsatt viktig EU-fråga. Genom att bygga vidare på den årliga tillväxtöversikten 2012 och en eventuell uppdatering av prioriteringarna enligt den kommande tillväxtöversikten för 2013, samt på initiativet Bättre möjligheter för unga, bör medlemsländerna särskilt satsa på unga som varken jobbar eller går någon utbildning och utnyttja all tillgänglig EU-finansiering. De bör göra mer för att hjälpa ungdomar att få jobb eller lärlings- och praktikplatser och att förbättra sin anställbarhet. Kommissionen stöder ländernas insatser genom nya EU-initiativ, t.ex. ”Ditt första Euresjobb” som ska hjälpa unga att hitta jobb utomlands, stöd till ungdomsgarantier[35] och kvalitetskriterier för praktikplatser. Kommissionen har också förbättrat möjligheterna till rörlighet i utbildningssyfte genom programmen Livslångt lärande[36] och Aktiv ungdom[37]. De övergripande verktygen som tas fram genom EU:s ungdomsstrategi kan främja partnerskap mellan olika aktörer som stöder unga, bland annat arbetsförmedlingar, utbildningsanordnare, ungdomsverksamhet, socialtjänst, arbetsgivare och de unga själva. Fördjupat samarbete på fältet kan leda fram till individanpassade lösningar, särskilt för unga som har mer komplicerade livssituationer eller är svåra att nå med konventionella metoder. Strategin kan också bidra till att främja och erkänna icke-formellt och formellt lärande genom ungdomsverksamhet och till att uppmuntra engagemang i ungdomsorganisationer som ett sätt att skaffa sig generella färdigheter. Den kan på så vis stärka synergierna mellan olika typer av formellt, icke-formellt och informellt lärande. Situationen på arbetsmarknaden och arbetslösheten får sociala effekter. Enligt tillväxtöversikten för 2012 finns tydliga tecken på att allt fler människor befinner sig i riskzonen för social utestängning och inkomstfattigdom, särskilt barnfattigdom, med akuta hälsoproblem och hemlöshet i de mest extrema fallen. Allt fler unga riskerar social utestängning. EU:s ungdomsstrategi kan spela en roll för att nå ut till missgynnade ungdomar. Med sitt övergripande perspektiv och fokus på att alla unga ska delta i olika aspekter av samhället, försöker den motverka utestängning och alienering och hjälpa de unga till ett självständigt liv. Under de kommande åren bör strategin i allt högre grad inriktas på krisens följder för social inkludering, hälsa och välbefinnande bland de unga. Den måste därför fokusera mer på demokrati- och samhällsengagemang och bygga vidare på ungdomsverksamheten för att utveckla de ungas livskunskap, personliga utveckling och känsla av tillhörighet i samhället. Fler initiativ och bättre samarbete Samarbetet över sektorsgränserna kan förbättras ytterligare och omfatta alla politikområden som rör unga. Medlemsländerna bör försöka förbättra samarbetet mellan sina regeringars olika ministerier. Ytterligare insatser bör göras för att stärka ungdomspolitikens evidensbas och utbyta goda lösningar genom ömsesidigt lärande. Ungdomspolitiken bör fortsätta dialogen med ungdomar för att bättre förstå deras situation och deras förväntningar på politiker och hjälpinstanser. Den strukturerade dialogen med ungdomar kan utvecklas bättre genom att fler ungdomar får möjlighet att ingå i nationella arbetsgrupper och att beslutsfattarna lägger större vikt vid de ungas rekommendationer. Kommissionen vill också utveckla initiativet med ett ”Unga på väg-kort” för att göra det lättare för ungdomar att flytta till ett annat EU-land. Med den europeiska ungdomsportalens nya interaktiva verktyg vill kommissionen också nå ut till och främja dialogen med alla unga, särskilt de som har sämre förutsättningar. Ungdomspolitiken ska också stimulera de ungas kreativitet och innovationsförmåga så att de lättare får jobb och kan delta fullt ut i samhällslivet[38]. Programmet Aktiv ungdom och det kommande EU-programmet för unga kommer att spela en särskild roll för att främja dessa initiativ. 6. SLUTSATS Den första treårsperioden av EU:s ungdomsstrategi (2010–2012) har visat att strategin är en både långsiktig och flexibel ram för en rad initiativ – både kommissionens, medlemsländernas och relevanta aktörers. Strategin har ett sektorsövergripande och inkluderande perspektiv och har tagits emot med intresse och inspirerat inte bara EU-länderna, utan också länder i övriga Europa och världen. EU:s ungdomsstrategi har bidragit till att skapa kopplingar mellan olika handlingsområden, bland annat sysselsättning och företagande, utbildning och social inkludering, och till att ta fram breda lösningar för att hjälpa de unga. Detta har visat sig relevant för att minska den höga ungdomsarbetslösheten och hjälpa det allt större antalet ungdomar som varken jobbar eller går någon form av utbildning. Ungdomsverksamhet bidrar till ungdomars utveckling och bör få en större roll inom alla handlingsområden. Ungas deltagande i det demokratiska livet är en förutsättning för ungdomspolitiken. Den djupare och bredare dialogen med ungdomar gör inte bara ungdomspolitiken bättre och mer legitim, utan höjer också förväntningarna på att EU och medlemsländerna ska åstadkomma resultat. EU bör göra sitt yttersta för att uppmuntra alla ungdomar att medverka till att forma EU:s framtid, särskilt i de frågor som betyder mest för dem, vilket samråd och opinionsundersökningar har visat. För att ungdomsstrategin ska bidra till Europa 2020-strategin i ännu högre utsträckning bör den under nästa treårsperiod (2013–2015) inriktas på krisens effekter för de unga. Tonvikten bör även i fortsättningen ligga på sysselsättning, företagande och jobbmöjligheter, samtidigt som de unga ges möjlighet att utveckla sin innovationsförmåga och kreativitet. Strategin bör i högre grad inriktas på social inkludering, hälsa och välbefinnande. EU:s framtida ungdomsprogram kommer också att bidra till målen i ungdomsstrategin. [1] EUT C 311, 19.12.2009, s. 1–11. [2] KOM(2010) 477. [3] KOM(2010) 682. [4] KOM(2010) 758. [5] KOM(2011) 815. [6] COM(2012) 299. [7] KOM(2011) 933. [8] Grekland, Irland, Italien, Lettland, Litauen, Portugal, Slovakien och Spanien. [9] COM(2012) 173, SWD(2012) 98 och SWD(2012) 99. [10] Nedan kallad ”EU:s ungdomsstrategi”. [11] Ungdomsverksamhet omfattar olika typer av utbildning eller social, kulturell eller politisk verksamhet som utförs av, med och för ungdomar. Det gäller utbildning utanför skolan och fritidsaktiviteter ledda av anställda eller frivilliga ungdomsledare och bygger på icke-formellt lärande och frivilligt deltagande. [12] EUT C 327, 4.12.2010, s. 1–5. [13] Initiativen beskrivs närmare i det arbetsdokument som åtföljer det här meddelandet. [14] EUT C 119, 28.5.2009, s. 2–10. [15] KOM(2011) 567. [16] Se också referensramen för nyckelkompetenser för livslångt lärande, EUT L 394, 30.12.2006. [17] Eurobarometerundersökning om arbetsgivarnas syn på kompetens. [18] EUT C 137, 27.5.2010, s. 1–6. [19] EUT C 164, 2.6.2011, s. 1-4. [20] Entrepreneurship Education at School in Europe, Europeiska kommissionen, 2012. [21] EUT C 319, 13.12.2008, s. 1–3. [22] Unga på väg – Analysrapporter (Flash Eurobarometer 319a och 319b maj 2011) om unga mellan 15 och 30 år. [23] http://europa.eu/youth [24] EUT C 319, 13.12.2008, s. 8–10. [25] EUT C 287, 29.11.2007, s. 1–4. [26] EUT C 326, 3.12.2010, s. 2–3, EUT C 372, 20.12.2011, s. 19–23 och EUT C 169, 15.6.2012, s. 1–4. [27] Interarts, Eacea/2008/01. [28] Sharm-al-Sheikh (2010), Odessa (2011), Tbilisi (2012) och Tunis (2012). [29] EUT C 372, 20.12.2011, s. 10–14. [30] SEK(2011) 401. [31] Studier om ungas tillgång till kultur (Interarts, 2010) och ungas deltagande i det demokratiska livet (London School of Economics, 2012). [32] Se arbetsdokumenten som åtföljer det här meddelandet. [33] Anordnades under Spaniens ordförandeskap. [34] De fyra länderna utanför EU svarade på kommissionens inbjudan till EU:s kandidatländer och EES-länderna att skicka in nationella ungdomsrapporter på frivillig basis. Belgiens tre språkgemenskaper skickade in var sitt bidrag. [35] Kommissionen kommer under 2012 att föreslå en rådsrekommendation om riktlinjer för ungdomsgarantier, dvs. hur medlemsländerna ska se till att alla ungdomar erbjuds jobb, utbildning eller lärlings- eller praktikplats senast fyra månader efter att de blivit arbetslösa eller slutat skolan. [36] 130 000 praktikplatser på företag i andra EU-länder för högskole- eller yrkesstuderande år 2012. [37] 10 000 ungdomar med möjligheter genom den europeiska volontärtjänsten. [38] Rådets slutsatser om främjande av ungdomars kreativa och innovativa potential, EUT C 169, 15.6.2012, s. 1–4.