EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 04.03.1997 
KOM(97) 85 slutlig 
PROMEMORIA FRÅN KOMMISSIONEN 
om arbetstagares förvärvade rättigheter vid överlåtelse av företag 

PROMEMORIA FRÅN KOMMISSIONEN 
om arbetstagares förvärvade rättigheter vid överlåtelse av företag 
RIKTLINJER FÖR TILLÄMPNING AV RÅDETS DIREKTIV 77/187/EEG AV 
DEN 14 FEBRUARI 1977 GRUNDADE PÅ EG-DOMSTOLENS RATTSPRAXIS 
INLEDNING 
TILLÄMPNINGSOMRÅDE 
1.1 Vilka länder? 
1.2 Vilka företag? 
1.3 Vilka arbetstagare? 
1.4 Vilka transaktioner? 
1.4.1 Grundläggande begrepp 
1.4.2 Byte av arbetsgivare 
1.4.3 På varandra följande överlåtelser 
1.4.4 Överlåtelse i samband med förfaranden vid 
insolvens 
FÖLJDER AV ÖVERLÅTELSEN 
2.1 Överlåtelse av rättigheter och skyldigheter på förvärvaren 
2.2 Överlåtelse av företag och tillämpliga kollektivavtal 
2.3 Överlåtelse av företag och förändring av arbetsvillkoren 
2.4 Ingen möjlighet att avstå från rättigheterna enligt direktivet 
2.5 Undantag för förmåner utanför lagstadgade socialförsäkringssystem 
2.6 Skydd mot uppsägning 
2.7 Skydd för arbetstagarrepresentanternas funktion 
INFORMATION OCH ÖVERLÄGGNING 
SAMMANFATTNING 
A 

BILAGOR 
20 FRÅGOR OCH SVAR FÖR EN LYCKAD FÖRETAGSÖVERLÅTELSE 
IL HÄNVISNING TILL EG-DOMSTOLENS OCH EFTA-DOMSTOLENS 
DOMAR OM ÖVERLÅTELSE AV FÖRETAG 
HL HÄNVISNINGAR TILL AKTUELLA MÅL VID EG-DOMSTOLEN OCH 
EFTA-DOMSTOLEN OM ÖVERLÅTELSE AV FÖRETAG 
IV. HANVISNING TILL NATIONELLA LAGAR OCH ANDRA 
FÖRFATTNINGAR FÖR GENOMFÖRANDE AV DIREKTIV 77/187/EEG 
AV DEN 14 FEBRUARI 1977 

RIKTLINJER FÖR TILLÄMPNING AV RÅDETS DIREKTIV 77/187/EEG AV 
DEN 14 FEBRUARI 1977 GRUNDADE PÅ EG-DOMSTOLENS RÄTTSPRAXIS 
INLEDNING 
Rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av 
företag, verksamheter eller delar av verksamheter1 (nedan kallat "direktivet" eller 
"direktivet om överlåtelser") syftar enligt ingressen till att vara "till skydd for 
arbetstagarna vid byte av arbetsgivare, särskilt for att säkerställa att deras 
rättigheter skyddas". För detta ändamål fastställs i direktivet att överlåtarens rättigheter 
och skyldigheter på grund av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande till följd 
av sådan överlåtelse skall övergå till förvärvaren. Det fastställs också att de berörda 
arbetstagarna skall skyddas mot uppsägning från överlåtarens eller förvärvarens sida, men 
inga hinder reses for "uppsägningar som sker av ekonomiska, tekniska eller 
organisatoriska skäl där förändringar i arbetsstyrkan ingår". Enligt artikel 6 skall 
överlåtaren och förvärvaren dessutom informera och konsultera representanterna för sina 
av överlåtelsen berörda arbetstagare. Huvudsyftet med direktivet är således att se till att 
omstrukturering av företag inom gemenskapen inte far negativa följder för arbetstagarna 
på det berörda företaget. 
Generellt sett kan det i lagstiftningshänseende knappast förnekas att det skydd som 
direktivet ger haft en avsevärd social verkan. Direktivet har visat sig vara ett ovärderligt 
instrument när det gäller att skydda arbetstagarna vid omorganisation av företag, eftersom 
det innebär att den ekonomiska och tekniska omstruktureringen sker på ett fredligt sätt 
och i god samförståndsanda, och eftersom minimiregler fastställs för att undvika illojal 
konkurrens avseende dessa förändringar. 
Kommissionen i punkt 11.3.2 i det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt (1995-
1997) att en promemoria skulle utarbetas om arbetstagares förvärvade rättigheter vid 
överlåtelse av företag för att ge bättre information och vägledning om tillämpningen av 
gemenskapsrätten, mot bakgrund av det avsevärda antalet mål som väckts vid EG-
domstolen. 
0 SYFTE 
Kommissionen skulle önska att denna promemoria betraktades som ett användbart redskap 
för att bättre förstå gemenskapsrätten inom ett mycket komplext område som inte alltid 
är så lätt att tolka. Huvudsyftet med denna promemoria är att genom en belysning 
av EG-domstolens kriterier underlätta förståelsen av direktiv 77/187/EEG för 
människor som inte nödvändigtvis är experter på detta område. Denna promemoria har 
EGT nr L 61/27, 5.3.1977. 
således till syfte att informera de europeiska medborgarna om den tolkning som EG-
domstolen gjort av rådets direktiv 77/187/EEG. Den är ett svar på behovet av insyn i 
gemenskapens bestämmelser för att på detta sätt underlätta en riktig tillämpning av 
Europeiska unionens lagstiftning, samt en handledning för arbetstagarnas och 
arbetsgivarnas företrädare vad gäller deras rättigheter och skyldigheter vid överlåtelser av 
företag. 
TILLÄMPNINGSOMRÅDE 
1.1 Vilka länder? 
Direktivet skall tillämpas "om och i den mån verksamheten eller den del 
av verksamheten som skall överlåtas ligger inom fördragets territoriella 
räckvidd" (art. 1 och 2), eller i en EES-medlemsstat (Norge, Island, 
Liechtenstein). 
1.2 Vilka företag? 
Direktivet skall tillämpas vid överlåtelse av alla typer av offentliga och 
privata företag, verksamheter eller delar av verksamheter till en annan 
arbetsgivare. 
Företag vars verksamhet inte bedrivs i vinstsyfte ligger heller inte utanför 
direktivets tillämpningsområde2. 
Det är endast överlåtelser av sjögående fartyg som uttryckligen undantas 
från direktivet. 
1.3 Vilka arbetstagare? 
De personer som direktivet syftar till att skydda är de som vid tidpunkten 
för överlåtelsen har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande, 
såsom detta definieras i medlemsstaternas arbetsrätt. 
Domstolen anser att det är den nationella domstolens sak att avgöra 
huruvida de berörda personerna skall betraktas som arbetstagare, och det 
är därför den nationella lagstiftningen skall tillämpas för att fastställa 
huruvida det vid tidpunkten för överlåtelsen förelåg ett anställningsavtal 
eller ett anställningsförhållande3. 
2 EG-domstolens dom av den 8 juni 1994, kommissionen mot Förenade konungariket, 
punkt 45, R. 94, 5-2432. 
3 EG-domstolens dom av den 11 juli 1985, mål 105/84, A/5 Danmals Inventar, R. 1985, 
2639 och 2654. 
Direktivet omfattar inte överlåtelse av rättigheter och skyldigheter för de 
personer som var anställda arbetstagare hos överlåtaren vid överlåtelsen, 
men som själva väljer att inte fortsätta att vara anställda som arbetstagare 
hos förvärvaren4. 
1.4 Vilka transaktioner? 
1.4.1 Grundläggande begrepp 
Inledningsvis bör framhållas att EG-domstolen har slagit fast att direktivet 
skall tillämpas på alla överlåtelser som grundar sig på ett avtal, eller en 
administrativ myndighets beslut eller en rättsakt eller ett domstolsbeslut5. 
Domstolen har också förklarat att det grundläggande kriteriet för 
överlåtelse består i att avgöra om förvärvaren erhållit ett befintligt företag, 
vars verksamhet (eller liknande) kan bedrivas vidare. Det avgörande 
kriteriet när det gäller att fastställa om en överlåtelse inom ramen för detta 
direktiv ägt rum, är således huruvida den ekonomiska enheten har behållit 
sin identitet6. De bedömningar som krävs för att avgöra om sådan 
överlåtelse ägt rum skall göras av nationella domstolar, med beaktande av 
följande särskilda faktorer som skall tolkas vid en sådan utvärdering: 
Typ av företag eller verksamhet. 
Eventuell överlåtelse av materiella tillgångar, som till exempel 
byggnader och lös egendom. 
De immateriella tillgångarnas värde vid tidpunkten för överlåtelsen. 
Huruvida den nye arbetsgivaren övertar huvuddelen av 
personalstyrkan. 
Eventuellt övertagande av kunder. 
Likheten mellan den verksamhet som bedrevs före respektive efter 
överlåtelsen. 
Hur länge eventuellt avbrott i verksamheten varat. 
EG-domstolen har framhållit att dessa punkter endast utgör ett inslag i en 
övergripande utvärdering, och att de inte kan bedömas var för sig7. Enligt 
domstolen förutsätter ovannämnda rättspraxis att överlåtelsen avser en 
ekonomisk enhet med stabil organisation, vars verksamhet inte är 
begränsad till utförande av en viss uppgift. Överlåtelse av företag skall, 
för att falla inom ramen för direktivet, åtföljas av överlåtelse av en 
4 EG-domstolens dom av den 7 februari 1985, mål 19/83, Wendelboe, Rec. 457. 
EG-domstolens dom av den 16 december 1992, mål 132/91, Katsikas, Rec. 92,1 6577. 
5 EG-domstolens dom av den 7 februari 1985, mål 135/83, Abels, Rec. 469. 
6 EG-domstolens dom av den 14 april 1994, mål C-392/92, Schmidt. 
7 EG-domstolens dom av den 18 mars 1986, mål 24/85, Spijkers. 
organiserad samling tillgångar som gör möjligt för det överlåtande 
företaget att stadigvarande bedriva sin verksamhet eller delar av 
verksamheten8. 
1.4.2 Byte av arbetsgivare 
EG-domstolen har meddelat att direktivet skall gälla alla tänkbara fall som 
innebär byte av den fysiska eller juridiska person som har ansvar för att 
driva företaget9. Då den ekonomiska enheten bedriver verksamhet är byte 
av den fysiska eller juridiska person som har ansvar för att driva företaget 
tillräckligt för att direktivet skall tillämpas, utan att man behöver ta 
ställning till frågan om äganderätten har överlåtits10. 
Överföring av äganderätten till merparten av aktierna i ett företag eller 
byte av majoritetsaktieägare innebär inte att företaget har överlåtits, 
eftersom samma juridiska person förblir arbetsgivare. 
1.4.3 På varandra följande överlåtelser 
- I de fall då ägaren till ett utarrenderat företag på grund av 
kontraktsbrott från arrendetagarens sida återtar driften av företaget 
gäller följande: 
Direktivet skall tillämpas, eftersom dess syfte är att i största 
möjliga utsträckning skydda arbetstagarnas rättigheter vid byte av 
arbetsgivare genom att ge dem möjlighet att fortsätta sin 
anställning hos den nye arbetsgivaren på samma villkor som de 
som överenskommits med överlåtaren11. 
- I de fall då företagsägaren efter det oöverlåtbara arrendekontraktets 
utgång återigen upplåter företaget till en ny arrendetagare, som utan 
avbrott driver företaget vidare med den personal som friställts vid 
utgången av den första upplåtelseperioden, gäller följande: 
Direktivet skall tillämpas, då arrendetagaren vid det oöverlåtbara 
arrendekontraktets utgång upphör att vara arbetsgivare, och då en 
tredje part förvärvar denna ställning genom ett nytt arrendekontrakt 
som sluts med ägaren. Det faktum att överlåtelsen sker i två steg 
utgör inget hinder för direktivets tillämplighet förutsatt att den 
ekonomiska enheten i fråga behållit sin identitet. Det är särskilt 
8 EG-domstolens dom av den 19 september 1995, mål C-48/94, Rijgaard. 
9 EG-domstoléns dom av den 15 juni 1988, mål 101/87, Bork International. 
10 EG-domstolens dom av den 10 februari 1988, mål 324/86, Daddy's Dance Hall. 
11 EG-domstolens dom av den 17 december 1987, mål 287/86, Ny Moelle Kro. 
fallet då den nya arrendetagaren utan avbrott driver företaget vidare 
med den personal som var anställd på företaget före överlåtelsen12. 
1.4.4 Överlåtelse i samband med förfaranden vid insolvens 
Enligt EG-domstolen innebär direktivet inte att medlemsstaterna åläggs att 
utvidga sina bestämmelser avseende överlåtelse som sker inom ramen för 
ett konkursförfarande som syftar till exekutiv försäljning av överlåtarens 
tillgångar, utan att det påverkar den nationella lagstiftarens befogenhet att 
fatta annat beslut13. 
Domstolen har även slagit fast att direktivet inte skall tillämpas på 
överlåtelser av företag som sker inom ramen för ett konkursförfarande, t.ex 
vid likvidation enligt administrativt tvångsförfarande i den italienska 
lagstiftningen, men att det skall tillämpas när man inom ramen för den typ 
av rättsregler som gäller särskild förvaltning av stora företag i kris har 
beslutat att företagets verksamhet skall fortsätta och att direktivet skall 
tillämpas så länge detta beslut är i kraft14. 
Direktivet skall också tillämpas på överlåtelse av företag, verksamheter 
eller delar av verksamheter till en annan arbetsgivare, då detta sker inom 
ramen för ett förfarande av typen "surséance van betaling" 
(betalningsinställelse) enligt nederländsk lag, eftersom ett sådant förfarande 
gör det möjligt att driva företaget vidare. 
Det faktum att ett företag, en verksamhet eller del av verksamhet överlåtits 
efter det att det överlåtande företaget ställt in betalningarna, utgör inte ett 
tillräckligt skäl för att sådana transaktioner skall falla utanför direktivets 
tillämpningsområde15. Direktivet tillämpas även med avseende på företag 
som konstaterats vara i kris, eftersom det förfarande som följs för att 
konstatera detta ofta främjar företagets fortsatta verksamhet, med 
förhoppning om ett framtida övertagande16. 
12 
13 
14 
15 
16 EG-domstolens dom av den 10 febmari 1988, mål 324/86, Daddy's Dance Hall. 
EG-domstolens dom av den 7 febmari 1985, mål 135/83, Abels; EG-domstolens dom av 
den 7 febmari 1985, mål 179/83, FNV; EG-domstolens dom av den 7 febmari 1985, mål 
186/83, Botzen, EG^iomstolens dom av den 25 juli 1991, mål 362/89, d'Urso. 
EG-domstolens dom av den 25 juli 1991, mål 362/89, d'Urso. 
EG-domstolens dom av den 11 juli 1985, mål 105/84, Mikkelson. 
EG-domstolens dom av den 7 december 1995, mål 472/93, Spano. 
FÖLJDER AV ÖVERLÅTELSEN 
2.1 Överlåtelse av rättigheter och skyldigheter på forvärvaren 
Enligt artikel 3.1 i direktivet skall överlåtarens rättigheter och skyldigheter 
på grund av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som gäller 
vid tidpunkten för överlåtelsen till följd av sådan överlåtelse övergå till 
förvärvaren. Medlemsstaterna far dock föreskriva att överlåtaren efter 
tidpunkten för överlåtelsen - utöver förvärvaren - skall fortsätta att 
ansvara för förpliktelser som har uppkommit på grund av ett 
anställningsavtal eller ett anställningsförhållande. 
Förvärvaren måste överta överlåtarens alla skyldigheter som följer av ett 
anställningsavtal eller ett anställningsförhållande, även de som uppkommit 
före tidpunkten för överlåtelsen. Domstolen anser att direktivet utan 
förbehåll hänvisar till överlåtarens rättigheter och skyldigheter på grund av 
ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som gäller vid 
tidpunkten för överlåtelsen. Det är förvärvaren som ansvarar för alla 
åligganden på grund av de rättigheter som arbetstagarna har vid tidpunkten 
för överlåtelsen17. Direktivets syfte är att skydda arbetstagarnas rättigheter 
vid byte av arbetsgivare genom att ge dem möjlighet att fortsätta sin 
anställning hos den nye arbetsgivaren på samma villkor de som 
överenskommits med överlåtaren. Syftet är dock inte att se till att avtalet 
med överlåtaren fortsätter att gälla om en arbetstagare inte vill fortsätta sin 
anställning hos förvärvaren18. 
2.2 Överlåtelse av företag och tillämpliga kollektivavtal 
Enligt artikel 3.2 i direktivet skall förvärvaren efter överlåtelsen vara 
bunden av villkoren i löpande kollektivavtal på samma sätt som 
överlåtaren var bunden av dessa villkor till dess att avtalets giltighetstid 
har löpt ut eller ett nytt kollektivavtal har börjat gälla. 
Enligt domstolen bör artikel 3.2 i direktivet tolkas som att förvärvaren 
skall vara bunden av villkoren i ett kollektivavtal när det gäller 
arbetstagare som redan var anställda på företaget vid tidpunkten för 
överlåtelsen, men att detta inte gäller arbetstagare som anställdes efter 
denna tidpunkt19. 
17 EG-domstolens dom av den 7 febmari 1985, mål 135/83, Abels. 
18 EG-domstolens dom av den 5 maj 1988, mål 144 och 154/87, Berg och Busschers. 
19 EG-domstolens dom av den 17 december 1987, mål 287/86, Ny Moelle Kro. 
8 
Förvärvaren skall vara bunden av villkoren i löpande kollektivavtal på 
samma villkor till dess att avtalets giltighetstid har löpt ut eller ett nytt 
kollektivavtal har börjat gälla. Medlemsstaterna får enligt artikel 3.2 i 
direktivet begränsa den period under vilken de skall vara bundna av ett 
sådant avtal, med det förbehållet att den inte far vara kortare än ett år20. 
2.3 Överlåtelse av foretag och förändring av arbetsvillkoren 
Om anställningsavtalet eller anställningsförhållandet upphör därför att 
överlåtelsen enligt direktivet medför en genomgripande förändring av 
arbetsvillkoren som är till nackdel för arbetstagaren, skall arbetsgivaren 
anses vara ansvarig för att anställningsavtalet eller anställningsförhållandet 
har upphört (artikel 4.2). 
Arbetstagarnas rättigheter vad gäller lön som följer av anställningsavtalet 
eller anställningsförhållandet far inte ändras, även om den sammanlagda 
lönesumman förblir oförändrad. Om det föreskrivs i nationell lagstiftning 
att anställningsförhållandet kan förändras till nackdel för arbetstagaren, kan 
en sådan förändring dock inte uteslutas av den enda anledningen att 
företaget under tiden överlåtits. Förvärvaren har således samma 
möjligheter att ändra rättigheterna och skyldigheterna som överlåtaren 
skulle ha haft, även om överlåtelsen i sig aldrig skall kunna 
utgöra skäl för en sådan förändring21. 
2.4 Ingen möjlighet att avstå från rättigheterna enligt direktivet 
Enligt domstolen är det skydd som de tvingande bestämmelserna i 
direktivet ger en fråga av allmän ordning. Domstolen har mycket tydligt 
beslutat att en arbetstagare inte ens med sitt medgivande kan avstå från 
eller berövas sina rättigheter enligt direktivet, även om de nackdelar som 
detta innebär uppvägs genom sådana fördelar att arbetstagaren totalt sett 
inte försätts i ett totalt sett mindre gynnsamt läge22. 
I enlighet med domstolens preciseringar omfattar direktivets regler alla, 
inklusive arbetstagarnas fackliga förtroendemän, vilka inte kan undantas 
från detta genom överenskommelser mellan överlåtaren eller förvärvaren. 
Enligt domstolen är det inte tillåtet att göra sådana avvikelser från 
direktivet som är till nackdel för arbetstagarna. Följaktligen far 
tillämpningen av arbetstagarnas rättigheter enligt direktivet varken vara 
beroende av överlåtarens eller förvärvarens samtycke och inte heller av 
20 EG-domstolens dom av den 11 december 1992, mål 209/91, Rask och Christensen. 
21 EG-domstolens dom av den 11 december 1992, mål 209/91, Rask och Christensen. 
22 EG-domstolens dom av den 10 febmari 1988, mål 324/86, Daddy's Dance Hall. 
samtycke från arbetstagarnas företrädare eller arbetstagarna själva. Det 
enda förbehållet i detta fall är den möjlighet arbetstagarna har att efter ett 
självständigt beslut välja att inte fortsätta anställningsförhållandet hos den 
nye arbetsgivaren23. I detta fall skall medlemsstaterna fastställa vad som 
skall ske med anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. 
Medlemsstaterna får då föreskriva att avtalet skall anses vara upphävt, 
antingen på arbetstagarens eller arbetsgivarens begäran. Medlemsstaterna 
far även föreskriva att avtalet fortfarande skall gälla gentemot 
överlåtaren24. 
2.5 Undantag för förmåner utanför lagstadgade socialförsäkringssystem 
Överlåtelse av rättigheter och skyldigheter på grund av ett anställningsavtal 
eller ett anställningsförhållande skall inte omfatta arbetstagarnas rätt till 
ålders-, invaliditets- eller efterlevandeförmåner på grund av kompletterande 
pensionssystem utanför medlemsstaternas nationella lagstadgade 
socialförsäkringssystem (artikel 3.3 första stycket). 
Någon överlåtelse av överlåtarens skyldigheter på grund av kompletterande 
pensionssystem sker alltså inte. För att undvika eventuella ogynnsamma 
följder som detta undantag kan medföra för arbetstagarna skall 
medlemsstaterna dock vidta de åtgärder som är nödvändiga för att skydda 
arbetstagarnas intressen samt de personers intressen som vid tidpunkten för 
överlåtelsen inte längre är anställda i överlåtarens verksamhet (artikel 3.3 
andra stycket). 
2.6 Skydd mot uppsägning 
Överlåtelsen av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet 
skall i sig inte utgöra skäl för uppsägning från överlåtarens eller 
förvärvarens sida (artikel 4.1). Denna bestämmelse skall dock inte 
hindra uppsägningar som sker av ekonomiska, tekniska eller 
organisatoriska skäl där förändringar i arbetsstyrkan ingår. 
Direktivet förbjuder således endast uppsägningar som sker enbart på grund 
av överlåtelsen. 
Domstolen har förklarat att det skydd som direktivet ger vid uppsägning 
gäller alla situationer där de arbetstagare som berörs av överlåtelsen enligt 
nationell lagstiftning ges någon form av skydd mot uppsägning - även om 
detta är begränsat - och att detta skydd följaktligen varken kan berövas 
dem eller begränsas enbart på grund av överlåtelsen.25 
23 EG-domstolens dom av den 25 juli 1991, mål 362/89, d'Urso. 
24 EG-domstolens dom av den 16 december 1992, mål 132/91, Katsikas, Rec. 92,1 6577. 
25 EG-domstolens dom av den 15 april 1986, mål 237/84, kommissionen mot konungariket 
10 
Vid uppsägning inskränks däremot direktivets räckvidd genom den rätt 
som medlemsstaterna har att från detta skydd undanta "vissa särskilda 
kategorier av arbetstagare som inte omfattas av medlemsstaternas lag eller 
praxis i fråga om uppsägningsskydd"26. 
2.7 Skydd för arbetstagarrepresentanternas funktion 
Artikel 5 i direktivet syftar till att trygga kontinuiteten när det gäller 
arbetstagarnas representation och skyddet för berörda arbetstagare. När det 
gäller denna kontinuitet (artikel 5.1) måste man ta hänsyn till om den 
verksamhet som överlåtits behåller sin självständighet, dvs. om den 
fortsätter att existera som en separat driftsenhet och inte uppgår i en mer 
komplex struktur. Om så är fallet skall den ställning och den funktion som 
föreskrivs i medlemsstaternas lagar eller andra författningar angående 
representanterna, eller representanterna för de arbetstagare som berörs av 
överlåtelsen, bibehållas. Däremot skall den ställning eller den funktion som 
innehas av de representanter, eller representanter för arbetstagarna som 
berörs av en överlåtelse, inte gälla om nödvändiga förutsättningarna finns 
för en förnyad utnämning av arbetstagarrepresentanter enligt nationell 
lagstiftning. 
De arbetstagarrepresentanter som berörs av en överlåtelse och vars uppdrag 
löper ut på grund av överlåtelsen skall "alltjämt åtnjuta det skydd som 
medlemsstaternas lagar och andra författningar eller praxis ger dem" 
(artikel 5.2). 
INFORMATION OCH ÖVERLÄGGNING 
Överlåtaren och förvärvaren skall informera representanterna för sina av 
överlåtelsen berörda arbetstagare om (artikel 6.1) 
- skälen till överlåtelsen, 
- de juridiska, ekonomiska och sociala följderna av överlåtelsen för 
arbetstagarna, 
- planerade åtgärder med hänsyn till arbetstagarna. 
Överlåtaren skall ge representanterna för sina arbetstagare sådan information i god 
tid innan överlåtelsen genomförs, och i vart fall innan hans arbetstagares arbets-
och anställningsvillkor direkt påverkas av överlåtelsen. 
26 Belgien. 
Artikel 4.1, andra stycket i rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 febmari 1977. 
11 
27 
28 
29 Skyldigheten att lämna information har generell räckvidd, medan skyldigheten att 
överlägga med arbetstagarrepresentanterna endast har begränsad räckvidd. Denna 
skyldighet föreligger om överlåtaren eller förvärvaren planerar åtgärder med 
hänsyn till sina arbetstagare (artikel 6.2), till exempel när det gäller nedskärningar 
av arbetsstyrkan. Överläggningarna skall ske "för att söka nå en 
överenskommelse". Domstolen har tolkat en liknande bestämmelse i direktiv 
75/129/EEG om kollektiva uppsägningar på så sätt att detta inte innebär en 
skyldighet att nå fram till en överenskommelse27. Överläggningarna med 
arbetstagarrepresentanterna måste ske "i god tid". 
Enligt domstolen syftar direktivet inte till en övergripande harmonisering av de 
nationella systemen för arbetstagarrepresentation i företag. Den begränsade 
harmoniseringen far dock inte hindra den nödvändiga verkan av bestämmelserna 
i artikel 6 i direktivet. Den får i synnerhet inte vara ett hinder för 
medlemsstaternas skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för att utse 
arbetstagarrepresentanter för den information och de överläggningar som 
föreskrivs i denna artikel. Vidare överlåter direktivet åt medlemsstaterna att avgöra 
på vilket sätt arbetstagarrepresentanterna skall utses28. 
Medlemsstaterna far dessutom begränsa de ovan nämnda skyldigheterna till 
företag eller verksamheter som beträffande antalet arbetstagare uppfyller villkoren 
för val av eller inrättande av ett arbetstagarorgan som företräder arbetstagarna 
(artikel 6.4). 
Medlemsstaterna far även föreskriva att, för det fall att det inte finns 
arbetstagarrepresentanter i ett företag eller en verksamhet, berörda arbetstagare 
skall informeras i förväg när en överlåtelse skall äga rum (artikel 6.5). 
Det bör framhållas att det i nationell lagstiftning skall föreskrivas effektiva, 
välawägda och avskräckande påföljder om arbetsgivaren underlåter att informera 
och överlägga med arbetstagarrepresentanterna29. 
SAMMANFATTNING 
Direktivet om överlåtelser har utgjort grunden för ett avsevärt antal mål som 
väckts vid Europeiska gemenskapernas domstol. Totalt har 25 domar meddelats, 
varav de flesta efter begäran om förhandsavgörande (se Bilaga II). För närvarande 
behandlas flera mål vid domstolen (se Bilaga III). 
EG-domstolens dom av den 12 februari 1985, mål 284/83, Rec. s. 553. 
EG-domstolens dom av den 8 juni 1994, mål 382/92, kommissionen mot Förenade 
konungariket. 
EG-domstolens dom av den 8 juni 1994, mål 382/92, kommissionen mot Förenade 
konungariket. 
12 
Domstolen har genom sina domar särskilt förtydligat begreppet överlåtelse, 
fastställt att det inte krävs något kontraktsförhållande mellan överlåtaren och 
förvärvaren för att direktivet skall tillämpas, undantagit likvidationsförfaranden 
från direktivets tillämpningsområde men inte förfaranden i samband med 
betalningsinställelse, förtydligat innebörden i termen "arbetstagare", samt förklarat 
att arbetstagarna och deras företrädare inte kan avstå från sina rättigheter enligt 
direktivet såsom detta genomförts i nationell lagstiftning. 
13 
BILAGA I 
20 FRÅGOR OCH SVAR FÖR EN LYCKAD FÖRETAGSÖVERLÅTELSE 
-HANDLEDNING FÖR ARBETSTAGARNAS OCH FÖRETAGENS 
REPRESENTANTEROMDERAS RÄTTIGHETER OCHSKYLDIGHETER 
VID ÖVERLÅTELSER AV FÖRETAG 
1. Tillämpas direktivet även vid överlåtelse av foretag som har sitt säte i ett 
lands territorium som inte är en av Europeiska unionens medlemsstater? 
- Direktivet tillämpas i den mån det företag som skall överlåtas har sitt säte inom 
den territoriella räckvidden för Fördraget om Europeiska unionen eller i en 
medlemsstat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Norge, Island, 
Liechtenstein). 
2. Måste foretaget drivas i vinstsyfte för att direktivet skall tillämpas? 
- Det faktum att verksamheten inte bedrivs i vinstsyfte är inte ett tillräckligt skäl 
för att ett företag skall falla utanför direktivets tillämpningsområde. 
3. Vilka transaktioner faller utanför direktivets tillämpningsområde? 
- I direktivet undantas uttryckligen överlåtelser av sjögående fartyg. Tyskland, 
Spanien, Frankrike, Italien och Portugal har dock tillämpat direktivets principer 
när det gäller sjögående fartyg. 
4. Vem omfattas av direktivet? 
- Alla personer som vid tidpunkten för överlåtelsen har ett anställningsavtal eller 
ett anställningsförhållande. 
- I den mån som offentliganställda tjänstemän inte omfattas av gällande arbetsrätt 
i medlemsstaterna, omfattas de heller inte av direktivet. 
5. Vem avgör huruvida det vid tidpunkten for överlåtelsen förelåg ett 
anställningsavtal eller ett anställningsförhållande? 
- Denna fråga avgörs av varje medlemsstats nationella domstolar och i enlighet 
med nationell lagstiftning. 
6. Gäller direktivet arbetstagare som vid tidpunkten for överlåtelsen har 
lämnat foretaget ? 
- Nej. Bestämmelserna i direktivet gäller endast de arbetstagare som vid 
tidpunkten för överlåtelsen är anställda på företaget. 
14 
7. Vem har ansvaret for gällande skyldigheter efter en överlåtelse — 
överlåtaren eller forvärvaren? 
- Förvärvaren övertar överlåtarens alla skyldigheter, även de som uppkommit före 
tidpunkten för överlåtelsen. 
Överlåtelsen innebär att överlåtaren fritas från alla förpliktelser, utom då det i 
nationell lagstiftning föreskrivs att överlåtaren och förvärvaren har ett gemensamt 
ansvar. 
Gemensamt ansvar har införts i Tyskland, Spanien, Frankrike, Grekland, Italien, 
Nederländerna och Portugal. 
8. Vilket kollektivavtal skall gälla då ett foretag överlåts - överlåtarens eller 
förvärvarens? 
- Enligt direktivet skall förvärvaren efter överlåtelsen vara bunden av villkoren i 
löpande kollektivavtal på samma sätt som överlåtaren var bunden av dessa villkor 
till dess att avtalets giltighetstid har löpt ut eller ett nytt kollektivavtal har börjat 
gälla. 
Medlemsstaterna far dock begränsa den period under vilken de skall vara bundna 
av ett sådant avtal, med det förbehållet att den inte far vara kortare än ett år 
9. Får arbetsvillkoren förändras efter överlåtelsen? 
Arbetstagarnas rättigheter på grund av anställningsavtalet eller 
anställningsförhållandet far inte förändras till följd av en överlåtelse. 
Förvärvaren har dock samma möjligheter att förändra rättigheterna och 
skyldigheterna som överlåtaren skulle ha haft, även om överlåtelsen i sig aldrig 
skall kunna utgöra skäl för en sådan förändring. 
10. Kan arbetstagarna avstå från sina rättigheter enligt direktivet? 
- Nej. Arbetstagare kan inte ens med sitt medgivande avstå från eller berövas sina 
rättigheter enligt direktivet, även om de nackdelar som detta innebär uppvägs 
genom liknande fördelar. 
11. Omfattar det skydd direktivet ger även förmåner utanför lagstadgade 
socialförsäkringssystem ? 
Nej. Överlåtelse av rättigheter och skyldigheter på grund av ett anställningsavtal 
eller ett anställningsförhållande skall inte omfatta arbetstagarnas rätt till ålders-, 
invaliditets- eller efterlevandeförmåner på grund av kompletterande 
pensionssystem utanför medlemsstaternas nationella lagstadgade socialförsäk­
ringssystem. Medlemsstaterna skall dock vidta de åtgärder som är nödvändiga för 
att skydda de rättigheter som arbetstagarna förvärvat eller håller på att förvärva 
15 
samt de personers rättigheter som vid tidpunkten för överlåtelsen inte längre är 
anställda i överlåtarens verksamhet. 
12. Får uppsägningar göras av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska 
skäl vid överlåtelse av foretag? 
- Ja. Direktivet förbjuder endast uppsägningar som sker enbart på grund av 
överlåtelsen. 
13. Vilka rättigheter har företrädarna for de av överlåtelsen berörda 
arbetstagarna om deras uppdrag upphör tillföljd av överlåtelsen? 
- Arbetstagarrepresentanterna skall alltjämt åtnjuta det skydd, som 
medlemsstaternas lagar och andra författningar eller praxis ger dem. 
14. Vilka är överlåtarens och förvärvarens skyldigheter med avseende på 
information till arbetstagarrepresentanterna? 
- Överlåtaren och förvärvaren skall informera arbetstagarrepresentanterna om 
skälen till överlåtelsen, 
de juridiska, ekonomiska och sociala följderna av överlåtelsen för 
arbetstagarna, 
planerade åtgärder med hänsyn till arbetstagarna. 
15. År överläggningar med arbetstagarrepresentanterna obligatoriska vid 
överlåtelse? 
- Skyldigheten att överlägga med arbetstagarrepresentanterna föreligger om 
överlåtaren eller förvärvaren planerar åtgärder med hänsyn till sina arbetstagare, 
till exempel när det gäller nedskärningar av arbetsstyrkan. 
16. När skall information lämnas och överläggningar äga rum? -^ 
- Information skall lämnas och överläggningar med arbetstagarrepresentanterna äga 
rum i god tid innan överlåtelsen genomförs, och i vart fall innan arbets- och 
anställningsvillkoren för överlåtarens arbetstagare direkt påverkas av överlåtelsen. 
17. Förekommer det avvikelser från principen om information och 
överläggningar med arbetstagarrepresentanterna? 
- Ja. Medlemsstaterna far begränsa de ovan nämnda skyldigheterna till företag 
eller verksamheter som beträffande antalet arbetstagare uppfyller villkoren för val 
av eller inrättande av ett arbetstagarorgan som företräder arbetstagarna. 
16 
18. Tvingar direktivet medlemsstaterna att infora ett system for 
arbetstagarrepresentation trots att det i kraft av nationell lagstiftning 
inte finns någon sådan representation i foretagen? 
- Ja. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att 
arbetstagarrepresentanter skall kunna utnämnas för den information och de 
överläggningar som föreskrivs i artikel 6 i direktivet. Medlemsstaterna avgör på 
vilket sätt arbetstagarrepresentanterna skall utnämnas. 
19. Är skyldigheten att informera och överlägga med 
arbetstagarrepresentanterna bindande? 
- Det skall i nationell lagstiftning föreskrivas kännbara påföljder för de fall där 
arbetsgivaren underlåter att ge information eller att överlägga med 
arbetstagarrepresentanterna. 
20. Utgör det skydd direktivet ger den övre gränsen? 
- Nej. Direktivet påverkar ue medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar 
eller andra författningar som är mer gynnsamma för arbetstagarna. 
17 
BILAGA n 
EG-DOMSTOLENS OCH EFTA-DOMSTOLENS DOMAR AVSEENDE 
DIREKTIVET OM 
ÖVERLÅTELSE AV FÖRETAG - RÅDETS DIREKTIV 77/187/EEG AV 
DEN 14 FEBRUARI 1977 
Wendelboe, mål 19/83 av den 7 februari 1985, s. 457. 
Abels, mål 135/83 av den 7 februari 1985, Rec. 1985, s. 479. 
Industriebond FNV, mål 179/83 av den 7 februari 1985, Rec. 1985, s. 511 och 
517. 
Botzen, mål 186/83 av den 7 februari 1985, Rec. 1985, s. 520 och 523. 
A/S Danmols Inventar, mål 105/84 av den 11 juli 1985, Rec. 1985, s. 2639 och 
2654. 
Italienska republiken, mål 235/84 av den 10 juli 1986, Rec. 1986, s. 2291 och 
2304. 
Konungariket Belgien, mål 237/84 av den 15 april 1986, Rec. 1986, s. 1247 och 
1257. 
Spijkers, mål 24/85 av den 18 mars 1986, Rec. 1986, s. 1119 och 1130. 
NY Moelle KRO, mål 287/86 av den 17 december 1987, Rec. 1987, s. 5465. 
Daddy's Dance Hall, mål 324/86 av den 10 februari 1988, Rec. 1988, s. 739. 
Bork, mål 101/87 av den 15 juni 1988, Rec. 1988, s. 3057. 
Berg & Busschers, mål 144 och 145/87 av den 5 maj 1988, Rec. 1988, s. 2559. 
D'Urso, mål 362/89 av den 25 juli 1991, EG-domstolen 91, I -4105 ff. 
Redmond Stichting, mål 29/91 av den 19 maj 1992, EG-domstolen 92, 1-3189 
ff. 
Katsikas, mål 132/91 av den 16 december 1992, Rec. 92, 1-6577. 
Anne Watsen, mål 209/91 av den 12 november 1992, EG-domstolen 92,1 -5755 
ff. 
Schmidt, mål 392/92 av den 14 april 1994, EG-domstolen 94, 1-1311. 
Kommissionen mot Förenade konungariket, 382/92 av den 8 juni 1994, EG-
domstolen 94, I - 2435. 
Rygaard, mål 48/94 av den 19 september 1995. 
Luigi Spano, mål 472/93 av den 7 december 1995. 
Merckx och Neuhuys, mål 171/94 och mål 172/94 av den 7 mars 1996. 
Eilert Eidesund mot Stavanger Catering A.S., mål E-2/95. Dom i EFTA-domstolen 
av den 25 september 1996. 
Torgier Langeland mot Norske Falnicorn A.S., mål E-3/95. Dom i EFTA-
domstolen av den 25 september 1996. 
Annette Henke mot Gemeinde Schierke och Verwaltungsgemeinschat "Broeken" -
Mål nr C-298/94. 
Claude Rotsart de Hertains mot S.A. J. Benoit (i likvidation) och SA I.G.C. 
Housing Service- -Mål nr C-305/94. 
18 
BILAGA m 
AKTUELLA MÅL VID EG-DOMSTOLEN OCH EFTA-DOMSTOLEN VAD 
GÄLLER RÅDETS DIREKTIV 77/187/EEG AV DEN 14 FEBRUARI 1977 
-Mål nr C-319/94.S.A. Jules Dethier Equipment mot Jules Dassy, Sprl Sovam (i 
likvidation). 
-Mål nr C-13/95. Ayse Suzen mot SA Zehnacker Gebändereinigung Gmbh. 
-Mål nr C-229/95. Simone Moll mot Berhane Mesghena. 
-Mål nr C-3 3 6/95. Pedro Burdal o mot Fondo de Garanti a Salarial. 
-Mål nr E-2/96. J. Ulstein & P.Otto Raiseng mot A. Malier. 
-Mål nr E-3/96. Tor A. Ask mot ABB AS och ÅKER AS. 
-Mål nr C-121/96. Sultan Bulut mot Deutsche Bundespost. 
-Mål nr C-127/96. Prudencia Gomez Perez mot Contrtas y Limpiensas S.L. och 
Hernandez vidai S.A. 
-Mål nr C-l73/96. Francisco Hidalgo mot Asociaciôn de Servicios ÅSER och 
Sociedad Cooperativa Minerva. 
-Mål nr C-204/96. E.f. Liebelt GmbH mot Marianne Seidel. 
-Mål nr C-229/96. F. Santer mot Hoechts A.g. 
-Mål nr C-247/96. H. Ziemann mot Fa Ziemann Sicherheit GmbH och Fa H. Bohn 
Sicherheitsdienst. 
-Mål nr C-277/96. H.J. Dick mot EB - Schulungs GmbH i.L. 
19 
BILAGA IV 
HÄNVISNING TILL NATIONELLA LAGAR OCH ANDRA 
FÖRFATTNINGAR FÖR GENOMFÖRANDE AV DIREKTIV 77/187/EEG 
AV DEN 14 FEBRUARI 1977 
Medlemsstaterna har överlämnat följande nationella lagar och författningar som 
rör rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse 
av företag, verksamheter eller delar av verksamheter: 
Tyskland: Gesetz vom 25/08/69, Bundesgesetzblatt (Teile I, II, III) I, Nr. 83 
vom 27708/69 S. 1317. 
Gesetz vom 15/01/72, Bundesgesetzblatt (Teile I, II, III) I Nr. 48 
vom 20/08/80 S. 1308. 
Österrike: Arbeitsvertragsrechts-Anpassungsgesetz -Avrag, BGB1 Nr 459/1993. 
Belgien: Arrêté Royal du 19/04/78, Moniteur Belge du 25/08/78. 
Arrêté Royal du 31/10/78, Moniteur Belge du 31/10/78. 
Convention collective n*32 bis du 7 juin 1985 modifiée par la 
Convention n#32ter du 2 décembre 1986. 
Danmark: LOV AF 21/03/79, Lovtidende à NR. 11 AF 21/03/79 s. 326. 
Spanien: Ley N. 8/80 de 10/03/80, (Boletin Oficial del Estado de 14/03/80). 
Decreto N. 2065/74 de 30/05/74, (Boletin Oficial del Estado de 
30/07/80). 
Finland: Lag om arbetsavtal 320/70 ändrad genom lag 235/93. 
Lag om samarbete inom företag 725/78 ändrad genom lag 236/93. 
Frankrike : Code du Travail (Art. 122-12, 122-12.1, 132-8, 412-16, 412-18). 
Circulaire n*27/75 du 02/07/75. 
Arrêté Ministériel du 27/03/62. 
Accord Convention Collective National Retraite Prévoyance Cadres du 
14/03/47. 
Loi n'82-915; Journal Officiel du 29/10/82. 
Loi n#83-528, Journal Officiel du 29/06/83. 
Luxemburg : Règlement Grand-Ducal du 19/06/70, Memorial A n*35 du 
30/06/70. 
Loi du 24/06/70, Memorial A n"35 du 30/06/70. 
Règlement Grand Ducal du 27/06/70, Memorial A n*35 du 30/06/70. 
Loi du 12/11/71. Loi du 18/03/81, Memorial A n" 16 du 26/03/81. 
20 
Grekland: Presidentdekret nr 572 du 01/12/88, FEK AN. 269 du 06/12/88 
P.4099. 
Irland: E.C. Safeguarding of Employees on transfer of Undertaking, 
Statutory Instruments n*306 of 10/10/1980. 
Italien: Code Civile (Art.2112). 
Legge N*675 del 12/08/77, Gazetta Ufficiale. 
le n. 243 del 07/09/77 P. 6257. 
Legge N.215 del 26/05/78, Gazetta Ufficiale N. 145 del 07/05/78 P.38.03. 
Legge N.428 del 29 dicembre 1990, Gazetta Ufficiale n'10 du 12/01/1991. 
Nederländerna: Wet van 15/07/79, Staatsblad nr 1979/448 van 31/08/79.-
Ministeriele Verordening van 30/01/81, Staatsblad nr. 1981/18 van 
15/02/81. 
Wet van 15/05/81, Staatsblad nr. 1981/400 van 07/07/81. 
Wet van 22/05/81, Staatsblad Nr 1981/416 van 14/07/81. 
Portugal : Decreto - Lei N 49/408 du 24/11/69. 
Decreto-Lei N*519C/79 du 29/12/79. 
Lei n"46/79 du 12/09/79. 
Lei n'68/79 du 09/10/79. 
Förenade kungariket: Regulations 1981, Statutory Instruments n* 1794 of 
14/12/81. 
Trade Union Reform and Employment Rights Act. 1993. 
Terms and conditions of employment. Regulations 1995 - N#2587. 
Sverige: Lag (1982:80) om anställningsskydd, kapitel 4, 7 och 25-27. 
Lag (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL), kapitel 
6, 10-22 och 28. 
Semesterlag (1977:480), kapitel 31. 
Lag (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på 
arbetsplatsen. 
Lag (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. 
21 


ISSN 1024-4506 
KOM(97) 85 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 05 06 08 
Katalognummer : CB-CO-97-077-SV-C 
ISBN 92-78-16357-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
It