SLUTRAPPORT TIL EUROPARLAMENTET OCH RÅDET enligt artikel 8 i rådets beslut (94/78/EG, Euratom) om upprättande av ett flerårigtprogram för utveckling av gemenskapens statistik över forskning, utveckling och innovation

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

0. Sammanfattning

1. Inledning

1.1. Rapportens syfte och struktur

1.2. Kort översikt över den politiska bakgrunden och programmets föregångare på statistikområdet

1.3. Organisation av arbetet

2. Genomförande av åtgärdsprogrammet

2.1. Mål och förutsättningar

2.2. Nuvarande situation

2.2.1. Analys och utvärdering av användarbehovet

2.2.2. Förbättring av de befintliga metoderna

2.2.3. Identifiering av föreliggande statistisk information

2.2.4. Etablering av ett europeiskt statistiskt informationssystem

2.2.5. Pilotundersökningar

2.2.6. Utveckling av grundläggande statistiska hjälpmedel

3. Resultat och brister

4. Planer för tiden efter rådets beslut

5. Allmänna slutsatser

BILAGA

TILLÆGG

0. Sammanfattning

Den 24 januari 1994 antog rådet ett beslut om ett flerårigt program för utveckling av gemenskapens statistik över forskning, utveckling och innovation (94/78/EG, Euratom). I artikel 8 b i detta beslut föreskrivs att kommissionen måste lägga fram en rapport. I maj 1998 blev den föreliggande rapporten sänd till medlemsstaterna och godkänd av Kommittén för det statistiska programmet . Ett tillägg till denna rapport om läget för vetenskap-, teknik-, och innovationsstatistik för perioden 1998-2000 medföljer som bilaga.

Två viktiga slutsatser måste redovisas i denna rapport.

En jämförelse av dagens situation med det skick det europeiska statistiska informationssystemet för forskning, utveckling och innovation befann sig i för fem år sedan visar imponerande förbättringar:

- Användarbehoven har systematiskt gåtts igenom.

- Ramarna för metodiken har förbättrats eller utvidgats inom områden som regional statistik, statliga anslag till forskning och utveckling, innovationsstatistik och mätning av mänskliga resurser inom vetenskap och teknik (HRST - Human Resources in Science and Technology).

- Mer jämförbara data är tillgängliga på europeisk nivå: regional information om forsknings- och utvecklingspersonal samt utgifter för forskning och utveckling, resultat från den första undersökningen om innovation på gemenskapsnivå, regional information om patentansökningar för att nämna några av de viktigaste resultaten.

- Pilotundersökningar har igångsatts på flera områden. En del har förberett marken för ytterligare insamlingar av data: mätning av tillgängliga mänskliga resurser inom vetenskap och teknik, mätning av sysselsättning inom high-tech-sektorer, teknisk infrastruktur. Andra har visat på svårigheter som kommer att kräva ytterligare undersökning: mätning av teknisk infrastruktur, högre utbildning. Andra slutligen pågår fortfarande: immateriella tillgångar, innovation inom små och medelstora företag, longitudinellt studium av innovation.

- Nya publikationer som European Report on Science and Technology Indicators har getts en vid spridning och fått ett gott mottagande.

Dessa framsteg har blivit möjliga endast tack vare medlemsstaternas och internationella organisationers samordnade åtgärder, framdrivna av rådets beslut.

Trots alla dessa insatser och goda resultat är emellertid den nuvarande tillgängligheten till statistik på europeisk nivå ännu inte tillräcklig för att tillfredsställa efterfrågan och bilda underlag för beslutsfattande:

- Vissa områden är outforskade ur statistisk synpunkt: mätning av genomslag av forskning och utveckling på den offentliga sektorn och på medborgarna, mätning av kvaliteten på eller betydelsen av innovationer, undersökning av indirekt finansiering av forskning och utveckling genom stipendier, fiskala åtgärder för att nämna några.

- Tillgängliga data är ofullständiga: Till exempel saknas 46 procent av regionala data för sysselsättning på NUTS II-nivån och 48 procent med avseende på kostnader för forskning och utveckling [1]. Även inom ett område som GBAORD, vilket är ett av de första som harmoniserades på europeisk nivå 1969 (omarbetad 1975, 1983 och 1992), är 42 procent av informationen inte angiven på tvåsiffrig NABS-nivå [2].

[1] Vägd efter befolkning med lika vikt på BES, HES, GOV och totalt.

[2] Vägd efter befolkning.

- Tidsutdräkten är fortfarande besvärande. Regionala data är normalt tillgängliga 1,5-2,5 år efter referensårets slut, medan det dröjde 3-4 år innan innovationsdata ställdes till användarnas förfogande.

Kommissionen anser att de satsningar som stimulerades av rådets beslut bör fortsättas. Huvudaxeln för den utveckling som skall genomföras är

- ett större utnyttjande av administrativa källor (vilket visat sig lovande i undersökningen av patentansökningar),

- bättre samordning mellan forskning och utveckling samt innovationsaspekter i den befintliga samlingen data (i enlighet med vad som inletts med förordningen om strukturell affärsstatistik),

- mätning och kvalitetsförbättring av tillgängliga data.

För att uppnå dessa mål förefaller en juridisk ram vara nödvändig. Den kommer att befordra nationella insatser och säkerställa tillhandahållandet av de resurser som krävs.

Denna juridiska ram bör helst ges formen av en förordning, vilken kommer att stärka den nuvarande produktionen av data på europeisk nivå vad gäller åtgärder för finansiering, prestationer och produktion av forskning och utveckling.

Om det visar sig att en förordning inte är möjlig eller önskvärd, bör ett nytt beslut fattas av rådet om förbättring och färdigställande av statistik över forskning, utveckling och innovation. Ett sådant beslut skulle driva den ovan nämnda utvecklingen framåt.

1. Inledning

1.1. Rapportens syfte och struktur

För utveckling och genomförande av ett europeiskt statistiskt informationssystem för forskning, utveckling och innovation antog rådet den 24 januari 1994 beslut 94/78/EG, Euratom om upprättande av ett flerårigt program för utveckling av gemenskapens statistik på dessa områden.

Programmets mål, vilka anges i artikel 3 i beslutet, är

a) att utforma en referensram på gemenskapsnivå för statistik över forskning, utveckling och innovation genom fastställande av de mest lämpade begreppen och metoderna för att främja gemenskapens politik inom de ifrågavarande områdena och för att tillgodose behoven hos nationella, regionala och lokala förvaltningar, internationella organisationer, marknadsaktörer, fackliga sammanslutningar och allmänheten,

b) att utarbeta ett statistiskt informationssystem på gemenskapsnivå för statistik över forskning, utveckling och innovationer i gemenskapen,

c) att främja och stödja harmoniseringen av statistik över forskning, utveckling och innovation i medlemsstaterna,

d) att underlätta spridningen av jämförbar information.

I artikel 8 b i beslutet föreskrivs: "Kommissionen skall år 1998 framlägga en slutlig rapport för att utvärdera genomförandet av programmet."

Detta dokument är den ovannämnda rapporten. Den är uppbyggd på följande sätt. I det inledande kapitlet klargörs rapportens ursprung, dess syften och struktur samt dess politiska bakgrund. Sedan följer en underavdelning om organisationen av arbetet. I det andra kapitlet presenteras målen för rådets beslut, följt av en rad underavdelningar som beskriver den nuvarande situationen. Det tredje kapitlet sammanfattar uppnådda resultat och påpekar bristerna. Det fjärde kapitlet ägnas åt planerna för tiden efter rådets beslut. I det femte kapitlet dras slutsatser från de föregående kapitlen.

1.2. Kort översikt över den politiska bakgrunden och programmets föregångare på statistikområdet

I Fördraget om Europeiska unionen sägs att gemenskapen skall ha som mål att stärka sin industris konkurrenskraft och främja forskning och teknisk utveckling. För att utforma, genomföra, övervaka och utvärdera åtgärder på detta område måste Europeiska unionen ha statistisk information till sitt förfogande. Det fjärde ramprogrammet för gemenskapsverksamhet inom området forskning och teknisk utveckling (1994-98), förvaltningen av strukturfonderna, främjandet av teknisk innovation och samordningen av nationella forsknings- och utvecklingsprogram är exempel på program som fordrar statistisk information som kan ge en säker grund för jämförelse mellan medlemsstaterna, deras regioner samt mellan Europeiska unionen och dess handelspartner.

Den 22 juli 1993 antog rådet beslut 93/464/EEG om ramprogrammet för prioriterade åtgärder inom området statistisk information 1993-1997, vilket var avsett att utgöra svar på efterfrågan på statistisk information i allmänhet. Beslut 94/78/EG, Euratom är mer speciellt inriktat på statistik över forskning, utveckling och innovation och är en del av den allmänna ram som anges i beslut 93/464. I ramprogrammet för 1998-2002 upprepas behovet av statistik över forskning och utveckling, teknisk innovation samt vetenskap och teknik i allmänhet.

Kommissionen har en lång tradition vad gäller sammanställning av statistik över forskning, utveckling och innovation. Den har samlat information om offentlig finansiering av forskning inom EU under mer än 25 år. I slutet av 1980-talet uppmärksammade Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning (Crest) kommissionen på vissa svagheter i gemenskapens statistik över forskning och utveckling. Eurostat svarade med åtgärder på en rad områden

- Omarbetning av nomenklaturen för analys och jämförelse av vetenskapsbudgetar och program (NABS).

- Regionalisering av vissa indikatorer.

- Information om mänskliga resurser inom området vetenskap och teknik.

- Information om tekniska innovation.

Efter det att beslut 94/78/EG, Euratom antagits har andra förbättringar (som beskrivs senare i detta dokument) gjorts i gemenskapens informationssystem för forskning, utveckling och innovation. Dessa innefattar utveckling av en ny metod, nya analyser och publiceringen av den första och andra Europeiska rapporten om vetenskaps- och teknikindikatorer (1994, 1997/98). En del av denna utveckling har redan rapporterats till rådet i den delrapport som begärdes i rådets beslut. Under mellantiden har ytterligare framsteg gjorts. För fullständighetens skull kommer alla de viktigaste förändringarna efter rådets beslut att anges nedan.

I ljuset av resultaten från ovanstående åtgärder och en systematisk analys av användarbehov formuleras i detta dokument nya förslag som förhoppningsvis kommer att bidra till att stärka det nuvarande systemet.

1.3. Organisation av arbetet

Programmet kan genomföras med framgång endast om den avdelning inom kommissionen som är ansvarig för dess genomförande samarbetar utomordentligt nära med alla parter som är engagerade i projektet inom och utanför kommissionen. Hittills har denna princip följts strikt. Alla verksamheter har genomförts i nära samarbete med medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, tredje land, internationella organisationer och andra avdelningar inom kommissionen. Verksamhet har även bedrivits på grundval av avtal med privata och offentliga institutioner vid utarbetandet av European Report on Science and Technology Indicators.

-En av de viktigaste punkterna i programmet är anskaffandet av jämförbara data, inte endast för medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet utan även för tredje land, särskilt Europeiska unionens viktigaste handelspartner som USA och Kanada samt andra europeiska länder som Schweiz eller länderna i Central- och Östeuropa, inkl. länderna i det forna Sovjetunionen. Detta innebär att verksamheterna måste samordnas även med dessa länder antingen inom ramen för OECD eller bilateralt. Anmärkningsvärda framgångar har nåtts även i detta sammanhang. Avtal har träffats med viktiga OECD-länder utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (USA, Kanada och Australien) om regelbundet utbyte av dokument från möten såsom Eurostats arbetsgruppsmöten. Schweiz och majoriteten av länderna i Central- och Östeuropa, inklusive Ryssland, deltar mer eller mindre regelbundet som observatörer i dessa möten. Även representanter från icke-europeiska OECD-länder har varit observatörer vid flera tillfällen. Dessutom har ett gemensamt projekt med Ryssland genomförts inom kommissionens Tacis-program. Det integrerade det system för statistik över forskning, utveckling och innovation som ärvts från Sovjetunionen med västliga (OECD-, Eurostat-)standarder, dock utan att helt åsidosätta speciella drag i det ryska systemet. Projektet har varit framgångsrikt och gjort Ryssland till en av de, med avseende på metod, mest avancerade deltagarna på det internationella området för FoU-statistik.

- Under förberedelserna för programmet uttryckte vissa medlemsstater farhågor för att det i praktiken skulle överlappa viss verksamhet inom internationella organisationer, särskilt OECD, vilket bland annat skulle leda till ytterligare bördor på medlemsstaterna. Alla involverade parter tog denna varning ad notam och undvek dessa fallgropar. I själva verket är samarbetet öppet och produktivt. Det har bland annat resulterat i två gemensamma metodmanualer: Canberramanualen om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik och den andra upplagan av Oslomanualen om innovation.

- Den fjärde gruppen partner vid genomförandet av programmet utgörs av andra avdelningar inom kommissionen för vilka statistik över forskning, utveckling och innovation är av betydelse på det ena eller andra sättet. GD Näringsliv, GD Forskning, GD Informationssamhället och Regionalpolitik är uppenbara exempel, men analysen av användarbehov (se avsnitt 2.2.1 nedan) har visat att det finns efterfrågan på statistik över forskning, utveckling och innovation inom åtskilliga andra generaldirektorat. Inrättandet av en särskild enhet inom GD Forskning, som handlägger konkurrenskraft, ekonomisk analys och indikatorer, har varit av särskild betydelse på detta område. Denna enhet, som tillkom i samband med den första europeiska rapporten om FoTU-indikatorer och som ansvarade för den andra rapporten av samma slag, använder regelbundet och i stor omfattning vetenskaps- och teknikindikatorer.

En aspekt som alltid har varit och fortfarande är särskilt viktig är vidare samarbetet inom Eurostat, vare sig det gäller statistik över handel eller utbildning, regional statistik, klassificeringar eller andra områden. Såsom redan skett i fråga om medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet har även förbindelserna med användare inom kommissionen formaliserats. För detta ändamål hålls regelbundna möten med gruppen av användare av statistik över forskning, utveckling och innovation i kommissionen (group of users of statistics - R&D and Innovation statistics (GUS-REDIS) som en undergrupp av "Comité directeur de l'ínformation statistique" (CDIS)), vanligen i samband med arbetsgruppsmöten med medlemsstaterna. Dagordningarna för båda grupperna är till stor del desamma, så att de andra avdelningarna inom kommissionen är lika välinformerade som medlemsstaterna. Det är onödigt att påpeka att intresserade kolleger från andra avdelningar kan delta i arbetsgruppsmöten med medlemsstaterna närsomhelst, och många av dem begagnar sig av denna möjlighet.

2. Genomförande av åtgärdsprogrammet

2.1. Mål och förutsättningar

Målen för programmet och det arbete som kommissionen skall utföra för att uppnå dem är klart angivna i rådets beslut, artiklarna 3 (mål - se vidare avsnitt 1.1 i denna rapport) och 4 (uppgifter). Det specificerade arbete som skall utföras "av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna" (artikel 4, första meningen) är följande:

a) Analys och utvärdering av användarbehovet av statistik över forskning, utveckling och innovation, i den mån detta är genomförbart och på grundval av kostnadseffektivitet, för att fastställa åtgärder och prioriteringar.

b) Vid behov, förbättring av de befintliga metoderna.

c) Identifiering av föreliggande statistisk information om forskning, utveckling och innovation.

d) Etablering av de organisatoriska och tekniska komponenterna i ett statistiskt informationssystem på gemenskapsnivå över forskning, utveckling och innovation, däribland statistik över forsknings- och utvecklingsåtgärder som finansierats av gemenskapen.

e) Genomförande av pilotundersökningar.

f) Utvecklande av grundläggande statistiska hjälpmedel.

Detaljer om detta arbete lämnas i ett åtgärdsprogram i bilagan till rådets beslut.

Alla åtgärder har genomförts med beaktande av angivna allmänna förutsättningar, av vilka en del anges i rådets beslut och andra är betingade av systemet. Den andra meningen i artikel 4 i rådets beslut 94/78/EG, Euratom föreskriver att "kommissionen [skall] använda sig av befintliga informationskällor, instrument och förfaranden, däribland arbete utfört av OECD, Unesco och andra internationella organisationer och uppgifter dessa samlat in". Detta betyder att instrument och förfaranden som redan finns inte skall utvecklas på nytt och att data som redan är tillgängliga på annat håll inte skall samlas in igen. Eurostat har i sin verksamhet hittills strikt uppfyllt detta krav. När erforderliga metoder redan fanns tillgängliga på internationell nivå utnyttjades de som grund för alla åtgärder. Exempel på detta är Frascati- och Oslomanualerna som utarbetats av OECD [3], vilka användes som grund för utveckling av både de regionala indikatorerna och för genomförandet av pilotundersökningen om teknisk innovation.

[3] Oslo-manualen omarbetades omsider som ett gemensamt OECD-Eurostatprojekt.

Förutom dessa förutsättningar, som gäller särskilt för detta program, har alla åtgärder som hittills genomförts enligt detta program grundats på andra allmänna förutsättningar som subsidiaritetsprincipen, principen om att minimera bördan för uppgiftslämnare och principen om att tillgodose användarnas behov. Alla åtgärder hittills har samordnats med medlemsstaterna. Eurostat har till exempel varje år under arbetsgruppsmötena överlämnat ett utförligt arbetsprogram för statistik över forskning, utveckling och innovation, till medlemsstaterna, över vilket dessa har kunnat yttra sig under den följande diskussionen. Arbetsprogrammet var dessutom samordnat på ECE-nivå. De få pilotundersökningar som hittills genomförts har likaså strikt följt subsidiaritetsprincipen. Så till exempel föregicks de nationella innovationsundersökningar som genomförts av medlemsstaterna för deras egen räkning av ingående samråd om metoder för att inte endast säkerställa jämförbarhet av de flesta av undersökningsresultaten utan även ge tillräckligt utrymme för nationella särdrag, till exempel med avseende på traditionellt använda undersökningsförfaranden.

Vad gäller bördan på uppgiftslämnare i undersökningar bör det genast sägas att detta endast gäller undersökningarna om teknisk innovation: pilotundersökningen 1993 och undersökningen 1997. Det skall inte bestridas att både formulärets omfång och antalet undersökningsenheter i viss utsträckning lade en ansenlig börda på de tillfrågade. Samtidigt bör det emellertid påpekas att i vissa fall ökade särskilda nationella faktorer som tilläggsfrågor i det harmoniserade frågeformuläret och genomförande av fullständiga undersökningar ytterligare denna börda. Några andra åtgärder har hittills inte inneburit orimliga bördor på undersökningsenheter som företag.

Det viktigaste i all verksamhet hittills har varit att så långt som möjligt tillgodose användarnas nuvarande behov. Det blev ganska snart uppenbart att i vissa fall användarna själva inte var helt säkra på vad de faktiskt behövde. Till följd av den analys och utvärdering av användarbehovet som föreskrivs i programmet och som redan har utförts har situationen förbättrats.

2.2. Nuvarande situation

2.2.1. Analys och utvärdering av användarbehovet

I delrapporten lades resultaten av analysen av användarbehovet fram. Dessa och ytterligare några presenteras i bilagan.

2.2.2. Förbättring av de befintliga metoderna

Enda sättet att erhålla jämförbara data på internationell nivå är att använda en allmänt erkänd metod. Det ramverk för metoder som allmänt användes för statistik över forskning, utveckling och innovation var nästan helt utarbetat av OECD (Frascatimanualen, Oslomanualen, manualer om användning av data om patent och teknisk betalningsbalans). Detta metodsystem är emellertid inte fullständigt, och även befintliga manualer måste ständigt omarbetas så att metoderna tar hänsyn till den senaste utvecklingen.

I överensstämmelse med detta resonemang är en av de uppgifter för kommissionen som anges i rådets beslut att vid behov förbättra de nuvarande metoderna (se artikel 4 b). Denna uppgift beskrivs utförligare i bilagan till rådets beslut, vilken anger att "vidare utveckling av metodiken skall ske i nära samarbete med OECD och inom de ramar den organisationen har uppställt för att dra nytta av det som organisationen redan har uträttat .." (bilaga till rådets beslut, punkt b, tredje meningen. Endast "om en adekvat eller godtagbar metodik inte redan finns skall kommissionen ta initiativ till en utveckling av ramverket för att tillgodose gemenskapens särskilda behov" (idem, fjärde meningen). "Den vidare utvecklingen av metodik kommer att fastställas i manualer som skall antas på gemenskapsnivå." (Idem, sjätte meningen).

Kommissionen har ägnat denna uppgift särskild uppmärksamhet under de senaste fyra åren. Följande arbete har uträttats med avseende på en referensram för metoder:

- Kommissionen deltog i omarbetningen av OECD:s Frascatimanual, vars femte upplaga har publicerats av OECD.

- Arbetsgruppsmötet för FoU- och innovationsstatistik godkände 1996 en serie rekommendationer med avseende på statsanslag till forskning och utveckling (GBAORD) som syftar till att klargöra vissa otydligheter i Frascatimanualen och lösa ett antal problem, specifika för Europeiska unionen. Det är fullt tänkbart att åtminstone några av de rekommendationer som för närvarande utarbetas kan komma att innefattas i nästa version av Frascatimanualen.

- För första gången i den internationella FoU- och innovationsstatistikens historia utarbetade OECD och kommissionen en gemensam metodmanual. Canberramanualen innehåller rekommendationer för insamling och analys av data om mänskliga resurser för vetenskap och teknik [4]. Den första upplagan publicerades gemensamt av OECD och Eurostat i juli 1995.

[4] Det är självklart att kommissionens särskilda behov beaktades vid utvecklingen av detta ramverk för metoder.

- Oslomanualen som lägger grunden till innovationsstatistik har omarbetats (1997). Eftersom samarbetet mellan OECD och Eurostat med produktionen av Canberramanualen visade sig mycket fruktbart, och eftersom kommissionen har förvärvat betydande internationell erfarenhet på området för innovationsstatistik till följd av den första harmoniserade innovationsundersökningen (se 2.2.5 nedan) har även Oslomanualen omarbetats gemensamt. Den andra upplagan av Oslomanualen har även publicerats gemensamt av OECD och kommissionen (Eurostat och GD Forskning) liksom Canberramanualen.

- Utöver denna verksamhet gemensamt med OECD har kommissionen utarbetat en metodmanual om Den regionala dimensionen av FoU- och innovationsstatistik. Delar av denna manual skulle kunna bli en bilaga till Frascatimanualen. På arbetsgruppsmötet den 8-10 november 1995 godkändes denna manual av Europeiska unionens medlemsstater. Den första versionen är tillgänglig på alla elva gemenskapsspråken.

- Dessutom har rekommendationer utfärdats om praxis för insamling av data om mänskligt kapital i vetenskap och teknik och för insamling av data om flöden av detta kapital.

2.2.3. Identifiering av föreliggande statistisk information

I artikel 4, första meningen, c) i rådets beslut föreskrivs att kommissionen skall identifiera "föreliggande statistisk information om forskning, utveckling och innovation". I de kompletterande noterna i bilagan till rådets beslut anges ändamålet: "Syftet med undersökningen är att visa omfånget av tillgängliga uppgifter i medlemsstaterna och skillnaderna mellan medlemsstaterna" (punkt c, andra meningen i bilaga till rådets beslut).

Av alla de huvuduppgifter som pålades kommissionen i samband med rådets beslut var denna den första som slutfördes. Redan i mars 1994 överlämnade kommissionen slutrapporten över en undersökning till medlemsstaterna. Rapporten godkändes enhälligt i september samma år. I undersökningen försökte kommissionen att samla in och analysera uppgifter om de nationella systemen för forskning, utveckling och innovation, om tillgängligheten till och kvaliteten på dessa data uppdelade på underavdelningar [5]., deras periodicitet och användarna av dem. Undersökningen baserades på ett enhetligt frågeformulär som användes av kommissionens leverantör, det grekiska företaget Orco, i alla deltagande länder. Totalt 17 medlemsstater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet samt Schweiz deltog i denna undersökning, och det var endast för Liechtenstein som man inte kunde erhålla några data.

[5] Data inhämtades om underavdelningarna offentlig finansiering av forskning och utveckling, inputfaktorerer för forskning och utveckling, uppdelade på områden (ekonomisk sektor, statliga, privata icke vinstdrivande organisationer och organisationer för högre utbildning), innovation, teknisk betalningsbalans, patent, högteknologi, konkurrenskraft och bibliometri.

2.2.4. Etablering av ett europeiskt statistiskt informationssystem [6]

[6] Följande synpunkter begränsar sig till kommissionens del av systemet.

Kommissionens långsiktiga mål är att etablera ett europeiskt statistiskt informationssystem för forskning, utveckling och innovation. Enligt det program som anges i rådets beslut är kommissionens uppgift att utföra det nödvändiga preliminära organisatoriska och tekniska arbetet för att uppnå detta mål. De relevanta detaljerna återfinns i punkt d i bilagan till rådets beslut, där det stipuleras att informationssystemet skall innehålla uppgifter om olika inputfaktorer (offentlig och privat finansiering av forskning och utveckling, forsknings- och utvecklingspersonal, utgifter för forskning och utveckling) såväl som outputfaktorer (innovation, patent, handel med högteknologiska varor och tjänster) med avseende på FoU- och innovationsprocessen. Dessa faktorer skall vidare delas upp på ett antal variabler (område, näringsgren, region, socio-ekonomiskt mål). Vid behov skall uppgifter om bibliometriska indikatorer läggas till systemet. Alla tillgängliga uppgifter skall lagras i databanker oavsett om de är fullständigt harmoniserade eller ej. Dessa databanker skall även innehålla alla uppgifter som inhämtats av kommissionen direkt.

Kommissionen har redan hunnit långt på väg mot slutförandet av denna uppgift. Följande information är redan tillgänglig för Eurostat:

Statliga budgetanslag eller utlägg för forskning och utveckling

- Uppgifter om offentlig finansiering av forskning och utveckling under tiden fram till 1996, klassificerade efter socio-ekonomiska mål. Utöver de uppgifter som medlemsstaterna och GD Forskning lämnar till kommissionen gör Eurostat även beräkningar av härledda indikatorer som offentlig finansiering av forskning och utveckling, uttryckt i procent av bruttonationalprodukten till marknadspriser eller i procent av den totala statsbudgeten [7]. Uppdelningen av data på offentlig finansiering av forskning och utveckling efter socio-ekonomiska mål är baserad på "Nomenklatur för analys och jämförelse av budget och program inom naturvetenskap" (NABS) utarbetad av kommissionen på 1960-talet. År 1994 antog medlemsstaterna omarbetningen från 1993 av denna klassificering. Klassificeringarna måste ses över med några års mellanrum för att bringas i överensstämmelse med den senaste utvecklingen. De viktigaste skillnaderna mellan den nuvarande NABS och 1983 års version är ändringar i underavdelningar i kapitlen 1 (Utforskning och exploatering av jorden), 3 (Miljökontroll och miljövård), 5 (Produktion, distribution och rationellt utnyttjande av energi), 7 (Industriproduktion och teknik), 10 (Forskning finansierad ur allmänna universitetsfonder) och 11 (icke inriktad forskning), i vilka de vetenskapsgrenar som används för en mer detaljerad uppdelning är mer differentierade än i 1983 års version.

[7] Uppgifterna för referensvariablerna erhålls från andra Eurostat-databanker.

Alla medlemsstater (42 procent av EU omfattas inte [8]) kan inte tillhandahålla uppgifter om offentlig finansiering av forskning och utveckling på NABS underavdelningsnivå. Detta är fallet med de nya medlemsstaterna Österrike, Finland och Sverige samt Norge, eftersom dessa länder under många år har använt en OECD-klassificering som inte medger ytterligare differentiering. Övergång från en klassificering till en annan, även om de till stor del är identiska på den högsta nivån, kräver tid och resurser. Andra medlemsstater har inte de nödvändiga resurserna för ytterligare differentiering av befintliga data eller ifrågasätter i grund och botten meningen med en detaljerad uppdelning efter socio-ekonomiska mål. Alla medlemsstater (utom Luxemburg) lämnar dock in NABS på ensiffrig nivå, vilka Eurostat publicerar.

[8] Vägd efter befolkning.

Endast hälften av medlemsstaterna lämnar in information om vilken del av GBAORD som är avsedd för utvecklingsländer och vilka delar som omfattar informationsteknologi och bioteknik.

Under 1997 innehöll en Eurostat-publikation för första gången förhandsberäkningar för GBAORD.

Forsknings- och utvecklingspersonal och utgifter för forskning och utveckling

- Uppgifter om forsknings- och utvecklingspersonal under perioden 1985-1995 uppdelade på område och inom affärsföretagssektorn på näringsgren [9], i båda fallen enligt Frascatimanualens rekommendationer, samt efter typ av personal och region. Eftersom Eurostat anser det angeläget att tillhandahålla dessa uppgifter beräknade både i antal individer och heltidsekvivalenter, gör det en uppskattning av uppgifter som eventuellt fattas i detta avseende.

[9] Uppgifter för affärsföretagssektorn uppdelade på näringsgren finns endast för vissa år.

Eurostat fäster särskild betydelse vid regionala data, men deras jämförbarhet är fortfarande begränsad. Ytterligare ansträngningar görs för att harmonisera och därigenom förbättra jämförbarheten av regionala data om forsknings- och utvecklingspersonal. Eurostats manual Den regionala dimensionen av statistik över forskning, utveckling och innovation (se 2.2.2 ovan) lägger grunden till detta. Den regionala täckningen är fortfarande långt ifrån fullständig: 46 procent av regionerna omfattas inte på NUTS II-nivån [10] Utöver de ursprungliga data fortsätter Eurostat att publicera härledda indikatorer såsom forsknings- och utvecklingspersonal uttryckt i procent av arbetsmarknadsstyrkan [11]..

[10] Vägda efter befolkning med lika vikt på BES, HES, GOV och totalt.

[11] Jfr fotnot 9.

- Data om utgifter för forskning och utveckling för perioden 1985-1995 uppdelade på område och bland affärsföretagen på näringsgren [12], i båda fallen enligt rekommendationerna i Frascatimanualen, samt på regioner. Anmärkningarna ovan om härledda indikatorer och uppgifternas kvalitet vad gäller de regionala uppgifterna om forsknings- och utvecklingspersonal är tillämpliga även här (48 procent av regionerna omfattas inte på NUTS II-nivån [13]).

[12] Uppgifter för affärsföretagssektorn uppdelade på näringsgren finns endast för vissa år.

[13] Vägda efter befolkning med lika vikt på BES, HES, GOV och totalt.

- År 1997 innehöll en Eurostatpublikation för första gången förhandsberäkningar om forsknings- och utvecklingspersonal och utgifter för forskning och utveckling. Under de kommande åren kommer mer detaljerade siffror om FoU-personal och -utgifter att bli tillgängliga, ett resultat av förordningen om strukturell affärsstatistik, vilken kräver uppgifter om dessa variabler på NACE-4-nivån.

Patent

- Uppgifter om patentansökningar till Europeiska patentverket för perioden 1989-1995 uppdelade på region och underavdelning enligt Internationella patentklassificeringen (IPC). Dessa uppgifter grundas på en särskild analys av Europeiska patentverkets databanker enligt de rekommendationer som lämnas i regionmanualen. Patentansökningar fördelas på de enskilda regionerna på grundval av uppfinnarens privatadress (angiven i patentbrevet). För att utföra denna fördelning var det först nödvändigt att konstruera en nyckel för omvandling av nationella postkoder till Europeiska unionens klassificering av regioner, NUTS. Kommissionen har utvecklat lämplig programvara för ändamålet för alla EU:s medlemsstater utom Danmark [14], Irland [15] och Luxemburg [16]. För att vidmakthålla och förbättra kvaliteten på regionala uppgifter om europeiska patentansökningar måste nyckeln för omvandling uppdateras regelbundet. En första uppdatering gjordes under 1997. Dessutom är förbättringar av databehandlingen på väg i samarbete med Europeiska patentverket.

[14] Denna programvara kan inte konstrueras utan en nyckel för omvandling mellan postkoder och den nationella regionala klassificeringen, vilken saknas för Danmark.

[15] Irland har endast postkoder för Dublin- och Corkdistrikten.

[16] Eftersom uppgifterna registreras på NUTS-3-nivå och Luxemburg utgör en NUTS-3-region, behövdes ingen omvandlingsnyckel för denna medlemsstat.

Analys av patentansökningar enligt Internationella patentklassificeringen är inte alls den bästa lösningen med avseende på ekonomisk analys. Det skulle vara mycket bättre att fördela dem på de näringsgrenar där patenten slutligen används. Det finns emellertid grundläggande problem vad gäller en uppdelning på de näringsgrenar som slutligen kommer att dra nytta av dem, eftersom det vid tiden för ansökan till patentverket endast i sällsynta fall är möjligt att med säkerhet förutsäga den näringsgren där patenten slutligen kommer att utnyttjas ekonomiskt. Trots dessa grundläggande svårigheter har Eurostat satt i gång ett projekt gemensamt med Europeiska patentverket för att utveckla ett hjälpmedel för konvertering mellan Internationella patentklassificeringen och NACE.

Vidare är kommissionen och externa användare av patentuppgifter i allmänhet i ytterst stort behov av en annan uppdelning, nämligen en uppdelning av patent på teknikområden, vilka ur analyssynpunkt är mer meningsfulla än de som för närvarande är tillgängliga genom Internationella patentklassificeringen.

Innovation

- Uppgifter från den första pilotundersökningen om innovation har behandlats och spridits av Eurostat (se 2.2.5 nedan). Denna undersökning har försett Eurostat med mer än 40 000 skilda uppsättningar data från företag innehållande information om informationskällor, mål, hämmande faktorer, kostnader och verkningar av innovationerna, forsknings- och utvecklingsverksamhet, köp och försäljning av tekniker samt allmän information om de berörda företagen. Den första undersökningen om innovation på gemenskapsnivå kan endast delvis betraktas som en framgång. Det var ett första försök att inhämta harmoniserade data på internationell nivå, och det misslyckades i flera avseenden. Bland annat var frågeformulären inte så lika som var möjligt och samplingmetoderna skilde sig avsevärt åt.

- Eftersom dessa uppgifter om innovation är konfidentiella, är det endast en liten del av Eurostats personal som har direkt tillgång till resultaten av denna pilotundersökning i enlighet med rådets förordning (Euratom, EEG) nr 1588/90. I aggregerad form har uppgifterna gjorts tillgängliga. Tabeller publicerades i en Statistics in focus, i grönboken om innovation och på en cd-rom med totalt cirka 7000 tabeller. Mikro-aggregerade data har överförts till forskare som arbetar för INNOVATIONS-programmet och till olika andra forskare. I vart och ett av dessa fall var en skriftlig överenskommelse ett villkor för utnyttjandet av uppgifterna.

- Uppgifter från den andra undersökningen om innovation på gemenskapsnivå har börjat komma in under de sista månaderna av 1997. I princip behandlas de på samma sätt som uppgifterna från den första innovationsundersökningen på gemenskapsnivå: mikrodata är konfidentiella. Tabeller från den andra undersökningen om innovation kommer emellertid även de att göras tillgängliga i Eurostats databaser.

Mänskliga resurser inom vetenskap och teknik

- Uppgifter från den första undersökningen om mänskligt kapital inom vetenskap och teknik (på grundval av Canberramanualens rekommendationer om metoder (se 2.2.2 ovan)) är tillgängliga. Denna undersökning har utförts så att den lämnar uppgifter om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik till medlemsstaterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Det har hittills utvecklats grundläggande indikatorer som mäter det totala mänskliga kapitalet inom vetenskap och teknik uppdelat på åldersgrupp, kön, forskningsområde och näringsgren när så är möjligt. Ytterligare arbete har utförts på att mäta flödena av mänskligt kapital inom vetenskap och teknik genom att undersöka migration och inflöden från utbildningssystemen. OECD:s sekretariat har utfört samma undersökning för medlemsländer som inte är gemensamma.

Gemenskapens FoU

- Preliminära uppgifter om detaljerna i de program för forskning, utveckling och innovation som finansieras av kommissionen har blivit tillgängliga. Målet är att senare inhämta data för dessa indikatorer inom och vid behov utanför kommissionen. Detta projekt är för närvarande i sitt första skede. Uppgifter om gemenskapens forskning och utveckling har dock inhämtats för andra ändamål, särskilt för den årliga rapporten om unionens verksamhet på området för forskning och teknisk utveckling (relaterad till artikel 173 i fördraget), för de årliga rapporterna om femårig bedömning och årlig kontroll av gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling och för de två europeiska rapporterna om indikatorer för vetenskap och teknik. Inhämtningen av dessa uppgifter har redan förbättrat de berörda systemen inom kommissionen.

Andra indikatorer

- Regionaliserade uppgifter om sysselsättning inom högteknologisektorer har inhämtats efter det att en undersökning om genomförbarhet utförts för Eurostat. För regionerna mäts vilken del av arbetsstyrkan som är sysselsatt inom NACE-kategorier som är klassificerade som "högteknologi". Uppgifterna är hämtade från gemenskapens arbetskraftundersökning och mäter den totala sysselsättningen inom FoU-intensiva sektorer och inte bara forskningsverksamheten såsom uppgifterna om forsknings-och utvecklingspersonal.

- Många olika sekundära indikatorer för vetenskap och teknik har ställts samman för statistikbilagan till den andra REIST-rapporten och för analys, diagram och statistik i rapporten.

Ovannämnda uppgifter med undantag för resultaten av pilotundersökningen om innovation är tillgängliga i olika databanker, av vilka en del endast är åtkomliga för Eurostats personal men de flesta, t.ex. databanken REGIO är tillgänglig för alla. De viktigaste uppgifterna om forskning och utveckling från dessa databanker finns även på papper i den årliga publikationen Research and Development - Annual Statistics (Forskning och utveckling - Statistisk årsbok) och i sammanfattande Eurostatpublikationer. Eurostat publicerar likaså en gång om året, i samband med Research and Development - Annual Statistics, halvårsuppgifter om programmets framåtskridande i form av REDIS-NEWS och oregelbundet utkommande kortfattad information (Statistics in focus) om särskilda projekt såsom innovationsundersökningen, undersökningar om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik etc.

De uppgifter om forskning, utveckling och innovation som är tillgängliga hos Eurostat utgör, utöver användningen för särskilda Eurostatpublikationer, viktiga indata i ytterligare publikationer från kommissionen. Typexemplet är European Report on Science and Technology Indicators, vilken utgavs första gången 1994 av GD Forskning och till vars statistikbilaga Eurostat lämnade betydande bidrag. En ny utgåva kom 1997-98.

Utöver ovannämnda verksamhet, som omfattar insamling och i viss utsträckning harmonisering av uppgifter, har Eurostat redan satt i gång andra projekt för att fylla de luckor som förekommer i uppgifterna.

2.2.5. Pilotundersökningar

När nya eller kompletterande undersökningar förbereds, är det nödvändigt att genom pilotundersökningar pröva om de är genomförbara. I sitt beslut nämner rådet uttryckligen behovet av pilotundersökningar "för att pröva i vilken mån det är möjligt att utföra vissa former av uppgiftsinsamling" (punkt e, första meningen i bilagan till rådets beslut).

Hittills har kommissionen huvudsakligen begagnat sig av möjligheten att utföra pilotundersökningar på området för innovationsstatistik. Tillsammans med INNOVATIONS-programmet inom GD Näringsliv beslöt Eurostat i slutet av år 1991/början av 1992 att utföra pilotundersökningar om innovation i ett litet antal medlemsstater. Vid denna tid var grundvalen den metod om statistisk mätning av teknisk innovation som utarbetats av OECD (Oslomanualen). Detta projekt fick ett så välvilligt mottagande att till slut alla de gamla medlemsstaterna i EU samt Norge deltog i den harmoniserade undersökningen om innovation på gemenskapsnivå. Sedan dess har direkt jämförbara undersökningar utförts i andra länder. Den metod som använts för dem är antingen densamma (t.ex. Island) eller till stor del densamma (t.ex. USA, Ryssland, Australien, Kanada).

Sammanlagt 15 fristående undersökningar utfördes i de tretton medlemsstater i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, som deltog i undersökningen om innovation på gemenskapsnivå [17] Subsidiaritetsprincipen iakttogs strikt. Ansvaret för att genomföra alla undersökningarna låg hos nationella institutioner, som bistods finansiellt av kommissionen i alla de deltagande länderna utom Frankrike och Norge. Alla de nationella undersökningarna byggde på ett harmoniserat frågeformulär [18] som utarbetats av kommissionen i samarbete med OECD och medlemsstaterna, rekommendationer om metoder för genomförandet av de nationella undersökningarna och andra tekniska dokument. Trots mycket stora ansträngningar av alla deltagarna visade det sig inte vara möjligt att uppnå den grad av harmonisering som eftersträvats i denna pilotundersökning i stor skala. Det finns många anledningar till detta, och de flesta beskrivs utförligare i den första utvärderingsrapporten som redan lämnats in [19]. De viktigaste skälen var de tillfrågades bristande förtrogenhet med det nya ämnet, längden på frågeformuläret vilket var en kompromiss mellan olika intressen och vilket flera medlemsstater till och med utökade med extra frågor samt rekommendationerna om metoder som utarbetats av Eurostat och som inte var tillräckligt detaljerade. Ändå följdes de inte i alla avseenden av alla de deltagande länderna därför att de endast var rekommendationerPå grundval av dessa iakttagelser rekommenderade bedömarna av första delen av utvärderingen av undersökningen om innovation på gemenskapsnivå eftertryckligt att en rättslig grund upprättas för framtida innovationsundersökningar.

[17] Belgien gjorde på grund av sin federala struktur tre undersökningar.

[18] En redogörelse för innehållet i frågeformuläret lämnas i avsnitt 2.2.4.

[19] Ett exemplar av denna rapport erhålls på begäran.

En pilotundersökning utfördes 1996 i Sverige och Norge som en förberedelse för att företag inom tjänstesektorn skall innefattas i innovationsundersökningen. Denna undersökning prövade lämpligheten av att använda många av de begrepp som användes i undersökningen av tillverkningsindustrin även på tjänster.

Regionala indikatorer är ett annat område där pilotundersökningar är ett viktigt hjälpmedel. De regionala uppgifter om forskning och utveckling som för närvarande är tillgängliga är inte helt adekvata för att ge en relevant beskrivning av de regionala systemen för forskning, utveckling och innovation. Metoder måste utvecklas för ytterligare indikatorer, och dessa bör sedan prövas i praktiken. Metodutvecklingen för dessa indikatorer har påbörjats i samband med manualen om den regionala dimensionen av indikatorer för forskning, utveckling och innovation. Undersökningen om genomförbarhet har inte utförts ännu. Kunskaperna är emellertid för närvarande inte tillräckliga för att utföra pilotundersökningar på detta område. Kommissionen har därför hittills begränsat sig till att utföra undersökningar om genomförbarhet för potentiella indikatorer såsom undersökningarna om regional teknisk betalningsbalans eller om teknisk infrastruktur. Uppgifter har även insamlats om systemet för regionala indikatorer i Kanada.

2.2.6. Utveckling av grundläggande statistiska hjälpmedel

I artikel 4 f, första meningen i rådets beslut anges utveckling av grundläggande statistiska hjälpmedel som den sista gruppen uppgifter som skall utföras av kommissionen enligt detta program. Enligt bilagan till rådets beslut (se punkt f, andra meningen) omfattar dessa statistiska hjälpmedel register, EDI-teknik, klassificeringssystem, stickprover, frågeformulär, hjälpmedel för uppgiftsbehandling och system för analys av uppgifter för att "i möjligaste mån för uppgiftslämnarna förenkla förfarandena vid insamling av uppgifter..." (idem, första meningen).

Det finns skillnader i hur långt utvecklingen av de olika hjälpmedlen ovan hittills har fortskridit och i vilken utsträckning de har använts:

Utarbetandet av enhetliga register både i medlemsstaterna i EU och i övriga medlemsstater i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet pågår för närvarande (se även rådets förordning (EEG) nr 2186/93 av den 22 juli 1993 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål, EGT L 196, 5.8.1993, s. 1 samt rådets förordning nr 696/93 om statistiska enheter).

- Nya sätt att samla in uppgifter och utbyta information med medlemsstaterna håller för närvarande på att utvecklas inom programmen DSIS(Distributed Statistical Information Service), Teler, SERT (Business Statistics and Telematics Network) och Datamed (automated data reporting). STATEL-systemet används av Eurostat på vissa områden för att elektroniskt samla in uppgifter från nationella statistikcentraler men inte ännu i fråga om statistik över vetenskap och teknik.

- Alla de klassificeringar som behövs för att utföra uppgifterna är tillgängliga i användbar form. Alla klassificeringarna är emellertid inte alldeles aktuella beroende på att det tar så lång tid att omarbeta dem på internationell nivå. NABS-klassificeringen, som utarbetats av kommissionen (se 2.2.2 ovan), har nyligen ändrats för att ta hänsyn till ändringar i de socio-ekonomiska målen. Dessutom har de första åtgärderna vidtagits för att omarbeta COFOG (Classification of Functions of Government) med avseende på offentlig finansiering av forsknings- och utvecklingsverksamhet.

- Relativt stora ansträngningar har redan gjorts för att utveckla lämpliga hjälpmedel för att behandla, säkerställa kvaliteten på och skydda de uppgifter som medlemsstaterna skickar till Eurostat. Detta innefattar standardrutiner för att kontrollera uppgifterna om offentlig finansiering av forskning och utveckling, regionala utgifter för forskning och utveckling och regional forsknings- och utvecklingspersonal, fastställande av interna förfaranden för att bevara insynsskyddet (innefattande en säker miljö) men även särskilt utvecklade program för att kontrollera resultaten av pilotundersökningarna om innovation. Det blev nödvändigt med extra insatser för att behandla resultaten av dessa pilotundersökningar. Detta innefattade användning och i viss utsträckning även utveckling av metoder för uppskattning av värden som saknades och för mikro-aggregering, en serie förfaranden för att göra det omöjligt att på nytt identifiera resultaten från individuella undersökningsenheter, i detta fall företagen, fastän de individuella resultaten i allmänhet endast genomgår mycket obetydliga förändringar.

- Uppgifter finns tillgängliga på Eurostats databaser FAME för produktion och New Cronos för spridning inom kommissionen och till utvalda användare utanför den (t.ex. de nationella statistikinstituten). New Cronos innehåller uppgifter om GBAORD (enligt NABS), om forsknings- och utvecklingspersonal och utgifter för forskning och utveckling (regionaliserade) samt om patent (regionaliserade). New Cronos är även tillgänglig för användare utanför kommissionen mot betalning.

- Analysen av innovationsuppgifter utfördes av externa entreprenörer. Ett seminarium anordnades i Luxemburg i maj 1996 där resultaten presenterades.

Tanken bakom de uppgifter som nämns i artikel 4 f, första meningen i rådets beslut är att lämna så mycket information som möjligt utan att lägga orimliga bördor på uppgiftslämnarna. Enligt kommissionens uppfattning finns det sätt att uppnå detta mål, vilka, även om de inte nämns i rådets beslut, verkar mycket lovande, och därför har kommissionen redan inlett verksamhet på detta område. En av dem är att utveckla metoder för att fylla luckor i aktuella uppgifter ("nusummering"). Uppgiftsanvändare är särskilt intresserade av aktuell information. Under 1998 är de till exempel intresserade av utgifter för forskning och utveckling under 1997 eller i varje fall under 1996. Nuvarande praxis för inhämtande av uppgifter i många medlemsstater gör det omöjligt att tillhandahålla sådan aktuell information för alla medlemsstaterna. Ytterligare undersökningar skulle behöva genomföras men detta skulle strida mot ovannämnda princip. Lösningen skulle kunna vara kortsiktiga förhandsberäkningar för de allra senaste åren ("nusummering"). Eurostat har redan påbörjat inledande arbete på en systematisk analys av lämpliga förfaranden på området för forsknings- och utvecklingsstatistik.

Ett annat område blev uppenbart under planeringen av insamlingen av uppgifter om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik. Efter det att metoderna utvecklats (Canberra-manualen, se 2.2.2 ovan) hade det behov av uppgifter som blev följden och den information som faktiskt var tillgänglig vid tillfället analyserats grundligt. Slutsatsen drogs att luckorna i uppgifterna endast kunde fyllas genom samordnade, omfattande, ytterligare undersökningar om det inte visade sig möjligt att uppskatta i varje fall en del av de nödvändiga uppgifterna. Tanken bygger i det här fallet på att det skulle kunna vara tillräckligt att endast undersöka uppgifterna för den grundläggande informationen (t.ex. marginalfördelningar) och att uppskatta all annan information på grundval av ofullständiga uppgifter från många olika källor med hjälp av lämpliga metoder som kanske ännu återstår att utveckla. Eurostat kommer att gå vidare med denna idé i samband med behovet av uppgifter om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik.

3. Resultat och brister

I detta kapitel skall vi försöka visa vilka framsteg som gjorts på olika områden av intresse. På nästan varje område har åtminstone någon förbättring skett men det finns fortfarande brister.

- Uppgifterna om forsknings- och utvecklingspersonal och om utgifter för forskning och utveckling fanns från början (utlämnade av medlemsstaterna utan tvingande föreskrifter på grundval av OECD-metodik). Under båda hälfterna av den period rådets beslut omfattar har den regionala täckningen ökat, så att det vid det här laget endast är för Luxemburg (inga uppgifter alls) och Nederländerna som regionaliserade uppgifter saknas. Totalt omfattas endast strax över hälften av regionerna på NUTS II-nivån. Under loppet av de gångna fyra åren har manualen om den regionala dimensionen antagits, och en inventering har gjorts om skillnaderna i metoder mellan medlemsstaterna. Av denna inventering framgår att jämförbarheten inte är fullständig. Förhandsberäkningar har publicerats om forsknings- och utvecklingspersonal och om utgifter för forskning och utveckling. Med tiden kommer det att visa sig hur exakta och användbara dessa förhandsberäkningar är.

- Uppgifter om statliga anslag (GBAORD) har inte förbättrats väsentligt vad gäller uppdelningar. En rekommendation har antagits - som om den genomförs - kommer att förbättra uppgifternas jämförbarhet ytterligare. Fortfarande underlåter hälften av medlemsstaterna att lämna in tvåsiffriga NABS-uppgifter och uppgifter om utvecklingshjälp, bioteknik och informationsteknologi. Förhandsberäkningar har publicerats om GBAORD.

- Uppgifter om gemenskapens forskning och utveckling har funnits före rådets beslut och mest utgjorts av GBAORD-uppgifter. Med tiden har uppgifter blivit tillgängliga tack vare de regelbundna kontrollerna och bedömningarna av forskning och teknisk utveckling på gemenskapsnivå till den årliga rapporten om unionens verksamhet inom området för forskning och teknisk utveckling (relaterat till artikel 173 i fördraget) och till de europeiska rapporterna om indikatorer för vetenskap och teknik. Fler uppgifter blir alltså tillgängliga, men deras jämförbarhet är förmodligen ofullständig.

- Före rådets beslut fanns det inga uppgifter om mänskliga resurser inom vetenskap och teknik. Under periodens första hälft utvecklades metoden (gemensamt med OECD-sekretariatet).Under den andra hälften har uppgifter om mänskligt kapital samlats in. Kvaliteten på dessa uppgifter var blandad. En andra undersökning om mänskligt kapital inom vetenskap och teknik har förberetts och insamling av uppgifter om flöden av mänskligt kapital har påbörjats.

- Före rådets beslut fanns inga uppgifter om patentansökningar i Eurostat. Under periodens andra hälft tillhandahöll Internationella patentverket uppgifterna som analyserades efter region och underavdelning enligt internationella patentklassificeringen. Den regionala uppdelningen har blivit bättre med tiden (förbättrat samband mellan postkod och NUTS) men är fortfarande problematisk för vissa länder (Grekland, Portugal, Finland och Förenade kungariket).

- Före rådets beslut fanns inga harmoniserade uppgifter om innovation tillgängliga. Under periodens första hälft kom uppgifterna från den första undersökningen om innovation på gemenskapsnivå in till Eurostat och behandlades under de följande åren. Uppgifternas jämförbarhet var långt ifrån fullständig. Under 1997 startades den andra innovationsundersökningen på gemenskapsnivå. De första uppgifterna från denna har kommit in. Förmodligen kommer de använda metoderna att behöva ytterligare förbättring och harmonisering.

- Uppgifter om ett antal variabler har blivit tillgängliga, särskilt genom insamling av uppgifter för den första och andra REIST-rapporten: uppgifter om teknisk betalningsbalans, om handel med och produktion av högteknologiska varor samt tjänster, genomströmningsfrekvens för universitetsstuderande, sysselsättning inom högteknologisektorer.

4. Planer för tiden efter rådets beslut

Under de närmaste åren kommer ett antal spår att följas upp för att förbättra tillgången på statistik över vetenskap och teknik. Som angetts ovan är området mer eller mindre täckt vad gäller bredden. Det finns inget uppenbart behov av annorlunda indikatorer utom sådana som mäter genomslag och prestation. För övrigt kommer arbetet att fokuseras på bättre kvalitet på uppgifterna och på ökad användbarhet av informationssystemet för vetenskap och teknik.

Kvaliteten på uppgifterna kan förbättras på många sätt. För det första bör uppgifterna göras tillgängliga snabbare. Detta är en uppgift delvis för medlemsstaterna (behandlingen av uppgifter från undersökningar) och delvis för Eurostat (behandlingen av uppgifter för publicering). Eurostat lämnar dessutom förhandsberäkningar för att överbrygga gapet mellan behovet av uppgifter utan tidsutdräkt och det ofrånkomliga dröjsmålet på grund av den långa produktionstiden. För det andra bör den regionala täckningen utsträckas (för de variabler där detta är tillämpligt). Regionaliseringen är långt ifrån fullständig. Ett ideal är att EU beskrivs på NUTS II-nivån. Detta är en enorm uppgift därför att den berör uppgifter om FoU-personal och -utgifter, patent, några andra variabler och eventuellt även innovation. För det tredje måste uppgifternas jämförbarhet ökas. Detta kommer att kräva en analys av områden av datainsamlingen (såsom uppgifter om regional personal och regionala utgifter) följd av genomförandet av rekommendationer grundade på denna analys. Denna typ av undersökning kommer förmodligen att återkomma regelbundet på grund av att det dyker upp nya fenomen som medlemsstaterna kommer att behandla på olika sätt. För att förhindra att metoderna gradvis glider isär kommer harmonisering att vara en fortlöpande verksamhet. Systematisk mätning av dessa kvalitetsaspekter kommer att tillförsäkra dem ständig uppmärksamhet och följaktligen utgöra en press på de ansvariga att göra framsteg.

Dessa aspekter av uppgifternas kvalitet kommer att gynnas av två åtgärder av mer allmän karaktär: en utvidgad användning av administrativa uppgiftskällor och en förbättrad integration av forskning och utveckling med innovationsaspekter i den befintliga samlingen data.

Inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling förutses i det särskilda programmet för Förbättring av den mänskliga forskningspotentialen och den socio-ekonomiska kunskapsbasen en verksamhet för att etablera en gemensam europeisk bas för vetenskaps-, teknik- och innovationsindikatorer. Denna verksamhet kommer i första hand att beröra GD Forskning, Eurostat och ett antal forskningsinstitut som arbetar tillsammans och innebär att en uppsättning relevanta, sammanhängande och jämförbara indikatorer skall sammanställas och göras tillgängliga i syfte att stödja planering, samordning och värdering av strategier för forskning och teknisk utveckling i Europa.

Det är av största vikt att den framtida verksamheten ges en rättslig grund. Detta skulle kunna ske genom ett beslut eller en förordning från rådet. Den förra lösningen skulle i själva verket bli en fortsättning på rådets beslut avseende perioden 1993-1997 anpassad till nuvarande förhållanden. Ett beslut från rådet skulle vara en bekräftelse på fortsättningen av den nuvarande verksamheten. Medlemsstaterna kommer att fortsätta samarbeta med kommissionen och med varandra på grundval av en "gentlemen's agreement", ett samarbete på frivillig grund som har visat sig vara ganska effektivt men som kanske inte kan övervinna de många brister som påpekas i föregående kapitel. En förordning från rådet däremot skulle vara ett vida effektivare verktyg för att harmonisera verksamheterna på området. Det skulle tvinga ett antal medlemsstater att anpassa sina metoder.

Slutligen kommer Eurostat att fortsätta sitt nära samarbete med OECD:s sekretariat och med andra OECD-länder utanför EU. Detta samarbete blir allt viktigare för EU inom ramen för olika benchmarking-initiativ som kommissionen startade år 2000. Om man skall jämföra EU:s prestanda med de större konkurrenternas, dvs. USA och Japan, krävs det en gemensam metod och tillgång till harmoniserade indikatorer.

5. Allmänna slutsatser

Denna rapport har klargjort vad som har åstadkommits under föregående år och vad som återstår att göra. De magra ursprungsbestånden av statistik över forskning, utveckling och innovation före rådets beslut ger intryck av avsevärda framsteg, men det finns många luckor att fylla innan området är mer eller mindre komplett. Detta kommer att kräva en betydande insats från både kommissionen och medlemsstaterna. Det är önskvärt att denna insats förstärks genom något slags juridiskt instrument för att underlätta samordningen av deltagarnas åtgärder.

BILAGA

Analys av användarbehov av gemenskapsstatistik över forskning, utveckling och innovation

Analys av användarbehov

Till följd av rådets beslut 94/78/EG, Euratom av den 24 januari 1994 anordnade kommissionen en undersökning för att ta reda på mer om användarbehoven. Analysen av användarbehoven ägde rum i början av den period som omfattas av rådets beslut och har redovisats i delrapporten till rådet. En kort sammanfattning lämnas nedan. En liten del av användarna svarade först när delrapporten hade publicerats. Även deras svar redovisas.

1. Sammanfattning av resultaten i delrapporten.

Utom behovet av jämförbarhet, exakthet och tidsutdräkt har följande behov identifierats:

Indikatorer för FoU-input

Behovet av uppdelning på näringsgren (t.ex. enligt NACE), region, vetenskapligt område, socio-ekonomiskt mål.

Indikatorer för FoU-output

Behovet av indikatorer för patentansökningar och beviljade patent samt bibliometriska indikatorer.

Indikatorer för genomslag av forskning och utveckling

Behovet av indikatorer för teknisk betalningsbalans och handel med högteknlogiska produkter.

Innovationsindikatorer

Indikatorer för källor, mål, hinder, kostnadsuppdelningar, samarbete inom forskning och utveckling, tekniköverföring, patentansökningar och genomslag.

Andra indikatorer för forskning, utveckling och innovation

Indikatorer för mänskligt kapital och flöden av mänskligt kapital inom vetenskap och teknik.

Andra relaterade indikatorer

Olika frågor inom kunskapsområdet och kunskapsackumulering i företag.

I fråga om detaljer hänvisas till bilaga 2 till delrapporten till rådet.

2. Nyligen erhållna svar på undersökningen om användarbehov.

Unesco, Isländska forskningsrådet och Nordiska ministerrådet har svarat på undersökningen om användarbehov efter utgivningen av delrapporten. Deras svar stämmer överens med tidigare uttryckta behov. Unesco uttrycker önskemål om jämförbarhet mellan Unescos och OECD/Eurostats statistik.

TILLÆGG

Tillägg till slutrapporten

Gemenskapens statistik över vetenskap, teknik och innovation

Utvecklingsrapport för perioden 1998 - 2000

I rapporten redovisas statistiken över vetenskap, teknik och innovation i Europeiska unionen efter 1997. Den innehåller också krav på en ny rättslig grund för detta statistikområde. Rådet och kommissionen har nyligen lagt fram flera initiativ och program inom området vetenskap, teknik och innovation. Detta medför ett akut behov av att nya data samlas in och att statistiska indikatorer produceras med tätare intervall.

Vid toppmötet i Lissabon i fjol satte Europeiska rådet upp ett tydligt strategiskt mål för Europa under nästa årtionde: att bli den mest konkurrenskraftiga och mest dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i stånd att uppnå en varaktig ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och större social sammanhållning. Att mäta harmoniserad input, output och socio-ekonomiska effekter hos den s.k. kunskapsbaserade ekonomin tillmäts stor betydelse i europeiska forskningssammanhang och har blivit en betydande utmaning för det europeiska statistiksystemet. Den föreslagna rättsliga grunden skall tjäna som bas för framtida insamling av harmoniserade och jämförbara data av hög kvalitet.

Senaste forskning och innovationsprogram, statistiska behov (i kronologisk ordning)

Könsstatistik och "Kvinnor och vetenskap": Att skapa lika karriärmöjligheter och främja kvinnorna inom vetenskap och forskning har blivit en av de främsta uppgifterna för kommissionen och medlemsstaterna under senare år. Den 19 februari 1999 lade kommissionen fram ett meddelande om detta [20], vilket följdes av en rådsresolution [21] om kvinnor och vetenskap. I båda dokumenten beklagas bristen på jämförbar statistisk information om "kvinnor och vetenskap" och det framförs ett tydligt krav på statistiska mätningar av sådana fenomen.

[20] KOM(1999)76, 17.2.1999.

[21] 1999/C 201/01.

Europeiska området för forskningsverksamhet (ERA): I januari 2000 lade Europeiska kommissionen fram meddelandet Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet [22], som innehåller flera åtgärder och riktlinjer för att bättre kunna integrera det europeiska området för forskningsverksamhet. Huvudsyftet är att skapa villkor som gör det möjligt att öka effekterna hos det europeiska forskningsarbetet genom större enhetlighet i forskningspolitik och forskningsinsatser i Europa. Detta dokument samt meddelandet Förverkligande av ett europeiskt område för forskningsverksamhet: riktlinjer för unionens framtida åtgärder på området forskning (2000-2006) [23] från oktober 2000 kan anses lägga grunden till nästa ramprogram för FoTU.

[22] Europeiska kommissionen "Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet". KOM(2000)6.

[23] KOM(2000) 612 slutlig.

Europeiska toppmötet i Lissabon: I mars 2000 ställde Europeiska rådet upp ett tydligt strategiskt mål för Europa inriktat på ekonomisk konkurrenskraft och en dynamisk kunskapsbaserad ekonomi. En av slutsatserna från toppmötet i Lissabon är att jämföra prestanda mellan FoTU-politiken i EU:s medlemsstater och huvudkonkurrenterna USA och Japan. Detta beslut kommer att få omfattande konsekvenser för datainsamlingen och för kommissionen kommer det att bli nödvändigt att samordna utformningen av flera nya statistiska indikatorer. Dessutom diskuterades i Lissabon utbildningssystemens framtida mål, vilka bör beaktas när man vidareutvecklar och knyter samman utbildningsstatistiken med EU:s vetenskapliga och tekniska mål.

Uppföljning av slutsatserna från toppmötet i Lissabon i mars 2000:

- Benchmarking av medlemsstaternas forskningspolitik: I juni 2000 antog rådet (forskning) en resolution, i vilken kommissionen anmodas lägga fram en komplett serie indikatorer och en metod för benchmarking på följande punkter:

- De mänskliga resurserna inom FoTU, inklusive de vetenskapliga och tekniska yrkenas popularitet.

- Offentliga och privata investeringar i FoTU.

- Vetenskaplig och teknisk produktivitet.

- FoTU-inverkan på den ekonomiska konkurrenskraften och sysselsättningen.

Till detta kommer andra frågor som är väsentliga för att förstå FoTU-politikens effekter, t.ex. främjande av en FoTU-kultur, allmänhetens kännedom om vetenskap och en övergripande konvergens och balans då det gäller FoTU inom Europeiska unionen. En förteckning med 20 indikatorer [24] upprättades av kommissionen och medlemsstaterna tillsammans och mottogs positivt av rådet (forskning) i november 2000.

[24] SEK(2000)1842, 3.11.2000.

- Meddelandet om innovation: Kommissionen har börjat genomföra kraven från toppmötet i Lissabon med meddelandet Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi [25], där det skisseras breda riktlinjer för stöd till innovationen i Europa. Meddelandet innehåller också det första utkastet till den europeiska resultattavlan för innovation som koncentreras på följande fyra punkter: "mänskliga resurser", "skapande av ny kunskap", "överföring och tillämpning av kunskap" och "innovationsfinansiering, resultat och marknader". Eurostat lämnade de flesta uppgifterna. Flera indikatorer från gemenskapens innovationsundersökning valdes ut till resultattavlan för innovation.

[25] KOM(2000)567, 20.9.2000.

En uppdaterad version av den första europeiska resultattavlan för innovation skall läggas fram för rådet i juni 2001.

Europeiska rådets möte i Stockholm: Slutsatserna från toppmötet i Stockholm i mars 2001 utgör en fortsättning på målen från Lissabon och där upprepas hur viktigt det är att Europa förbättrar sin konkurrenskraft och den sociala sammanhållningen. Statistiska aspekter anläggs främst i 24: "Medlemsstaterna och kommissionen anmodas att förbättra kvaliteten på de statistikuppgifter som krävs för benchmarking på gemensamt överenskomna områden med avgörande betydelse för företagspolitiken och se till att dessa uppgifter finns att tillgå i rätt tid. Kommissionen uppmanas dessutom att överväga hur kvantitativa mål skall kunna användas inom företagspolitiken."

Statistiska krav: I alla nya initiativ om forskning, utveckling och innovation framförs krav på relevanta och harmoniserade data, varvid insamlingen skall föregås av förhandlingar mellan medlemsstaterna och samordnas av Eurostat. Det nya benchmarking-initiativet kommer att kräva regelbundna uppdateringar av data men också ytterligare förbättringar i fråga om kvalitet, jämförbarhet och spridning. Flera nya indikatorer måste utformas för benchmarking av FoTU. Om resultattavlan för innovation uppdateras varje år, kommer det att krävas innovationsundersökningar oftare, fast i mindre skala, i medlemsstaterna. Det kommer också att krävas en kvalitetsförbättring, bättre relevans och en bättre täckning av andra indikatorer. Det europeiska statistiksystemet måste producera statistik över vetenskap och teknik efter kön för att de politiska beslutsfattarna skall få tillgång till de uppgifter som behövs för att bedöma hur effektiv gemenskapspolitiken är.

Eurostat har inlett statistisk verksamhet av olika slag för att klara rådets högt prioriterade krav på benchmarking. Eurostat deltar regelbunden i mötena med högnivågruppen, som har föreslagit 20 indikatorer för benchmarking av FoU-politiken i medlemsstaterna. Ett särskilt möte hölls med arbetsgruppen för vetenskap, teknik och innovation i april i fjol och ett andra möte av samma slag är planerat till september 2001. Kollegor från GD Forskning och GD Näringsliv presenterade sina generaldirektorats politiska mål och diskuterade alternativa strategier med statistiker från medlemsstaterna för att finna lösningar på rådets krav. En särskild arbetsgrupp tillsattes för att utforma fem nya indikatorer och undersöka om de övriga femton indikatorerna kan förbättras. Medlemsstaternas statistikbyråer har också blivit ombedda att validera och komplettera data för benchmarking-uppdraget med hjälp av ett särskilt frågeformulär. Ytterligare en arbetsgrupp har tillsatts för att utarbeta alternativ till de årliga uppdateringarna av de viktigaste innovationsindikatorerna.

Utvecklingen av statistiken över vetenskap, forskning och innovation sedan 1997

Trots att det saknas en särskild rättslig grund för hur gemenskapens statistik över vetenskap, forskning och innovation skall vara utformad, har Eurostat fortsatt att samla uppgifter, sprida, harmonisera, utveckla och förbättra statistiken på området. Det har skett i samarbete med medlemsstaterna efter informella överenskommelser.

Samordning och samarbete

Med stöd av Eurostats statistiska arbetsprogram 1998-2002 har arbetsgrupperna hållit regelbundna möten om forsknings-, utvecklings- och innovationsstatistik i Luxemburg med fullt deltagande av medlemsstaterna, ansökarländerna, OECD:s sekretariat, Unesco, USA, Kanada, Ryssland och de generaldirektorat inom kommissionen som mest berörs (GD Forskning, GD Näringsliv, GD Regionalpolitik). Genom dessa möten har Eurostat kunnat samordna medlemsstaternas statistiska verksamhet gällande forskning, utveckling och innovation. På så sätt fick kommissionen också en möjlighet att uttrycka sina särskilda krav på området. Att ansökarländerna deltog är särskilt viktigt, eftersom det ger dem en möjlighet att på nära håll följa diskussionen och beslutsprocessen inom det europeiska statistiska systemet.

Eurostat och OECD har samarbetat nära genom att delta i varandras respektive möten med medlemsstaterna samt genom att hålla regelbundna bilaterala möten för att åstadkomma en bättre samordning.

Insamling och spridning av FoU-uppgifter

Eurostat har samordnat den årliga insamlingen av FoU-uppgifter med medlemsstaterna, Island och Norge. Uppgifterna har gällt följande: statliga anslag till forsknings- och utvecklingsverksamhet (GBAORD) efter NABS, FoU-personal samt utgifter per sektor och region (NUTS 2). FoU-statistiken har spritts på olika sätt: Eurostat R&D Annual Publication, mindre publikationer i Eurostats serie Statistics in Focus under ämnesområde 9, i NewCronos, Eurostats referensdatabas och i andra elektroniska medier. I mars 2001 gav Eurostat ut Statistics on Science and Technology in Europe som en särskild rapport i Panorama-serien.

För att kunna tillgodose det stigande behovet av statistisk information om ansökarländerna inledde Eurostat 1998 ett nytt projekt för att samla in uppgifter om forskning, utveckling och innovation i ansökarländerna och Ryssland. Projektet kunde genomföras tack vare hjälp från tre statistiker från de nationella statistikbyråerna i Slovenien, Bulgarien och Slovakien. De statistiska uppgifterna spreds både i pappersformat och via Eurostats referensdatabas NewCronos. Metoden för insamling av FoU-uppgifter i dessa länder styrdes över till internationella normer (Frascatimanualen) i mitten på 90-talet. När så är möjligt förekommer serier för perioden 1990-1998 i NewCronos.

Statistik om patent

Samarbetet med Europeiska patentorganisationen (EPO) befästes.Genom EPO fick Eurostat standardiserade uppgifter om europeiska patentansökningar. Eurostat förbättrade metoden för att producera regional patentstatistik med hjälp av dessa uppgifter, framför allt sedan NUTS-klassificeringen ändrades 1999. Metoden utvidgades till att omfatta USA, Kanada och Japan. Tillsammans med FoU-statistik publicerades regionala patentdata regelbundet via samma medier.

År 1999 kontaktade Eurostat kommissionen för att få veta vilken typ av patentstatistik som kommissionen behöver. Flera generaldirektorat uttryckte olika behov som Eurostat har tagit fasta på i förhandlingarna med OECD för att skapa en statistisk patentdatabas, som innehåller uppgifter om det europeiska (EPO och nationella patentbyråer), amerikanska (USPTO) och japanska (JPO) patentsystemet.

Regionalstatistik and regionaliseringsmetoder

År 1997 började Eurostat att lägga större vikt vid att metodiskt förbättra de befintliga regionalindikatorerna (utgifter och personal för FoU, patent). En översyn av de olika metoder som tillämpas i medlemsstaterna inleddes 1999 i syfte att finna de bästa metoderna, vilket i sista hand skulle ge betydande bidrag till nästa undersökning av regionmanualen. En del av de tidigare resultaten från denna översyn kommer att införas i den pågående översynen av Frascatimanualen för att införa vissa riktlinjer för regionaliseringen av FoU-statistiken.

Det behövs också ytterligare regionalindikatorer om statistiken över vetenskap och forskning som stöd till EU:s regionalpolitik men också som hjälp till myndigheter och politiker på regional nivå. Ett konkret exempel: Eurostat började producera regionalstatistik om sysselsättningen inom de högteknologiska och de kunskapsintensiva sektorerna på NUTS 2-nivå (om den är statistiskt signifikant). Ett annat exempel var försöket att mäta input/output från tekniska infrastrukturinstitutioner på regional nivå.

Mänskliga resurser inom vetenskap och teknik (HRST)

Mätningen av HRST bygger på riktlinjerna och metoden i den s.k. Canberra-manualen. Sedan 1998 har Eurostat arbetat med att ta fram HRST-indikatorer med hjälp av data från gemenskapens arbetskraftundersökning. Olika undersökningar och rapporter presenterades vid möten med Eurostat och OECD, där det framgick att arbetssättet var relevant. Eurostat föreslog nyligen NESTI-gruppen (National Experts of Science, Technology and Innovation Statistics) en översyn av Canberra-manualen. I NewCronos skapades det ett nytt område med HRST-indikatorer (kapital och flöden).

Tillsammans med OECD har Eurostat företagit en genomförbarhetsstudie för att kunna utforma indikatorer om högkvalificerade arbetstagares interna förflyttningar. Resultaten har publicerats och ingår nu i Eurostats regelbundna produktion.

Statistik över de högteknologiska sektorerna och deras produkter

Högteknologin spelar en viktig roll i ländernas och regionernas globala ekonomiska utveckling. De politiska beslutsfattarna vill ha uppgifter om högteknologins socio-ekonomiska effekter, eftersom högteknologin kan ses som en viktig output-faktor för forskningen.

På grundval av OECD:s klassificering av högteknologiska produkter och sektorer har Eurostat satt igång ett projekt som skall ge svar på ovanstående frågor med hjälp av Eurostats befintliga statistik (nationalräkenskaper, företagsstrukturer, arbetskraftsundersökningen, utrikeshandel, innovation, patent etc.).

Statistik över innovation

I de flesta medlemsstaterna inleddes den andra undersökningen om innovation på gemenskapsnivå (CIS2) 1997 med 1996 som referensår. Ett stort problem då det gällde CIS1 var den bristande harmoniseringen mellan medlemsstaterna, vilket i sin tur gjorde det mycket svårt att jämföra resultaten. Därför var det viktigt att med CIS2 förbättra jämförbarheten i flera avseenden: gemensamma kärnfrågor, referensperiod och val av tidpunkt, målpopulation, statistisk enhet, täckning av ekonomiska sektorer, undersökningsmetod och förfaranden för konsekvenskontroller och skattningsmetoder.

Redan de första utvärderingarna av CIS2 visade att det hade skett stora förbättringar på ovanstående punkter men att vissa variabler fortfarande var svåra att jämföra, t.ex. andelen innovativa företag. Översättningen av kärnfrågorna till medlemsstaternas språk, urvalet av frågor liksom tillägg av nationella frågor kan ge upphov till olika tolkningar av begrepp och definitioner.

De första preliminära resultaten från CIS2 publicerades i maj 1999 och slutresultaten fanns tillgängliga på NewCronos i juni 2000. Analysen Statistics on Innovation in Europe i Panorama-serien publicerades i mars 2001. En del av CIS-uppgifterna har också använts i den första versionen av resultattavlan över innovation, som utarbetades efter toppmötet i Lissabon år 2000.

CIS2-data har också analyserats i flera studier som finansierats av GD Näringsliv (f.d. GD XIII). Uppdragstagarna förutsattes få tillgång till mikro-aggregerade data i alla länderna, men det visade sig till slut att flera medlemsstater inte tillät Eurostat att förse uppdragstagarna med dessa data. Därför fick den slutliga behandlingen göras av Eurostats personal för flera av analyserna. Detta förorsakade praktiska problem och kraftiga förseningar. I samarbete med de nationella statistikbyråerna utarbetar Eurostat en rättslig grund som skall styra tillgången på konfidentiella uppgifter för forskningsändamål. Förhandlingarna med medlemsstaterna går framåt och det finns hopp om att den framtida ramen kommer att ge utrymme för djupgående forskning på europeisk nivå med data som insamlats under iakttagande av kraven på konfidentiell behandling enligt det europeiska statistiska systemet.

Förberedelserna för den tredje omgången av denna undersökning inleddes år 2000 och CIS3 kommer att starta i medlemsstaterna år 2001. Utformningen av den nya undersökningen bygger på utvärderingen av CIS2 och de lärdomar det gett. Huvudsyftet har varit att ytterligare förbättra jämförbarheten mellan medlemsstaterna och samtidigt bevara så mycket som möjligt av jämförbarheten med CIS2. Det har gjorts särskilt stora ansträngningar att definiera begreppet teknisk innovation. Dessutom har undersökningen utsträckts till att omfatta några nya tjänstesektorer.

En mer omfattande användning av uppgifterna har också skapat ett behov av insamling av data med kortare intervall. Att innovationundersökningar genomförs vart fjärde år är inte tillfredsställande för huvudanvändarna, framför allt inte för användningen för resultattavlan för innovation. För resultattavlan 2001 kommer det inte att finnas några uppdaterade uppgifter tillgängliga. Ett projekt som syftar till att de viktigaste indikatorerna om innovation skall uppdateras årligen har inletts. Medlemsstaterna är medvetna om sitt ansvar att förse Europeiska kommissionen med relevant statistik men samtidigt påpekar de nationella statistikbyråerna att det är svårt att öka frekvensen av pålitliga och jämförbara indikatorer av främst två skäl: resursbrist hos statistikbyråerna och en växande motvilja hos företagen att delta i statistiska undersökningar.

Förbättrade metoder

För att öka jämförbarheten hos statistiken över forskning, utveckling och innovation måste nuvarande metoder ytterligare harmoniseras och förbättras. Exempelvis har Eurostat spelat en stor roll i förberedelserna för den tredje vågen av gemenskapens innovationsundersökning. Eurostat undersöker för närvarande medlemsstaternas regionaliseringsmetoder och deltar också i det pågående arbetet med att revidera Frascati-manualen. Ändå finns det många andra områden där metoderna behöver förbättras och utvecklas omedelbart: humankapital, immateriella tillgångar, översyn av NABS-nomenklaturen, patent etc.

Arbete som bedrivs gemensamt med GD Forskning under det femte ramprogrammet

Det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling omfattar perioden 1998-2002. Inom ramen för det särskilda programmet Förbättring av den mänskliga forskningspotentialen finns det en åtgärd med inriktning på att utforma vetenskaps-, teknik- och innovationsindikatorer. Den benämns Gemensam bas för vetenskaps-, teknik- och innovationsindikatorer (CBSTII). Eurostat deltar fullt ut i denna verksamhet och följande åtgärder har vidtagits: utveckling av en statistisk databas om vetenskaps-, teknik- och innovationsindikatorer som omfattar 50 länder, mer än 10 påbörjade studier på olika områden (forskarflykt, bibliometri, patent, jämställdhetsaspekter, allmän forskningspolitik etc.). I samarbete med GD Forskning har statistiska uppgifter spritts genom broschyren om vetenskaps-, teknik- och innovationsindikatorer som har getts ut varje år sedan 1998. Den tredje upplagan av European Report on S&T and Innovation Indicators planeras komma ut 2001.

Under konferensen "Kvinnor och vetenskap" som anordnades av Europeiska kommissionen i Bryssel i april 1998 framfördes kravet att bättre utvärdera kvinnliga forskares karriärmöjligheter. Ett samprojekt med GD Forskning har inletts för att samla in könsrelaterade data om studerande och forskare efter ämnesområde. Projektet har också visat att de nuvarande uppgiftskällorna inte är tillräckliga och att det finns flera luckor i uppgiftsserierna. Det visar på det omedelbara behovet av ytterligare utveckling av harmoniserad vetenskaps- och forskningsstatistik efter kön.

Varför behövs det en ny rättslig grund-

Fastän en hel del har kunnat uträttas på området utan någon rättslig grund, behövs det en sådan omedelbart. Därigenom kommer Eurostats roll som samordnare av det europeiska statistiska systemet att stärkas för att tillhandahålla relevant, högkvalitativ, harmoniserad och jämförbar statistik över vetenskap, forskning och innovation på gemenskapsnivå och för att inleda nya projekt med inriktning på förbättring av de statistiska metoderna.

Det betyder i praktiken:

Att uppfylla Europeiska unionens krav då det gäller benchmarking; aktuell, relevant och jämförbar statistik samt utveckling av nya indikatorer.

För att den FoU-statistik som sprids skall vara relevant behövs det en tydlig bindande tidtabell för medlemsstaternas överföring av FoU-uppgifter till Eurostat.

Att uppfylla Europeiska unionens krav då det gäller en ny generation patentstatistik som medger jämförelser av tekniska prestanda med Europas huvudkonkurrenter.

Att förbättra metoden och utveckla fler regionala vetenskaps- och teknikindikatorer för att underbygga EU:s regionalpolitik (strukturfonderna).

Att möta den stigande efterfrågan på mer statistik om humankapitalfaktorn; mer information om högkvalificerad arbetskraft inklusive forskare, deras möjligheter att röra sig internationellt, gapet mellan tillgång och efterfrågan på högkvalificerad personal inom flera ekonomiska sektorer, vetenskaps- och teknikområden samt ämnen.

Att harmonisera innovationstatistiken; begrepp och definition av variabler, ekonomiska sektorer som skall ingå, frekvens och tidpunkt för undersökningarna i samtliga medlemsstater. Dessutom kommer det att göra det lättare att finansiera innovationsundersökningarna nationellt.

Att utveckla vetenskaps- och teknikstatistik efter kön.

Att revidera och förbättra definitionen på högteknologisektorerna och deras produkter samt de kunskapsintensiva tjänsterna; att dessutom tillhandahålla uppgifter enligt dessa klassificeringar.