För att åtgärda ovanstående problem och undvika skillnader i regelverken har alla regler som gäller för den privata sektorn lagts in i detta förslag till förordning om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, medan organisationen av de institutionella systemen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism på nationell nivå regleras i ett direktiv som erkänner medlemsstaternas behov av flexibilitet på detta område.

–Ett samråd om den färdplan där kommissionens handlingsplan tillkännages. Samrådet på kommissionens portal Kom med synpunkter pågick mellan den 11 februari och den 12 mars 2020 och 42 bidrag från en rad intressenter lämnades in.

Vid utarbetandet av detta förslag har kommissionen förlitat sig på kvalitativ och kvantitativ information som samlats in från erkända källor, däribland tekniska råd från EBA. Information om tillämpningen av reglerna om bekämpning av penningtvätt har också inhämtats från medlemsstaterna via frågeformulär.

(9)Oberoende jurister bör omfattas av denna förordning om de deltar i finansiella transaktioner eller företagstransaktioner, inbegripet skatterådgivning, där det finns en risk för att dessa juristers tjänster missbrukas för att tvätta pengar som utgör vinning av brott eller för att finansiera terrorism. Emellertid bör undantag göras från skyldigheten om rapportering av information som erhållits före, under eller efter rättsliga förfaranden, eller vid utredningen av en klients rättsliga ställning, som bör omfattas av rättsliga privilegier. Juridisk rådgivning bör därför fortfarande omfattas av skyldigheten om tystnadsplikt, förutom då juristen medverkar till penningtvätt eller finansiering av terrorism, den juridiska rådgivningen ges i penningtvättssyfte eller i syfte att finansiera terrorism eller juristen känner till att klienten begär juridisk rådgivning i penningtvättssyfte eller i syfte att finansiera terrorism.

(2)Den största utmaning som identifierats när det gäller tillämpningen av bestämmelserna i direktiv (EU) 2015/849 om fastställande av skyldigheter för aktörer i den privata sektorn, så kallade ansvariga enheter, är bristen på direkt tillämplighet av dessa regler och splittrade nationella strategier. Dessa regler har funnits och utvecklats under 30 år, men genomförs fortfarande på ett sätt som inte är helt förenligt med kraven på en integrerad inre marknad. Det är därför nödvändigt att regler om frågor som för närvarande omfattas av direktiv (EU) 2015/849 och som kan vara direkt tillämpliga av de berörda ansvariga enheterna behandlas i en ny förordning för att uppnå den önskade enhetliga tillämpningen.

(21)En lämplig riskbaserad metod kräver att ansvariga enheter identifierar de inneboende risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som de står inför på grund av sin verksamhet för att minska dem på ett effektivt sätt och för att säkerställa att deras riktlinjer, förfaranden och interna kontroller är lämpliga för att hantera dessa inneboende risker. I detta sammanhang bör ansvariga enheter ta hänsyn till sina kunders egenskaper, de produkter, tjänster eller transaktioner som erbjuds, de berörda länderna eller geografiska områdena och de distributionskanaler som används. Mot bakgrund av riskernas föränderliga karaktär bör en sådan riskbedömning uppdateras regelbundet.

(22)Det är lämpligt att beakta särdragen och behoven hos ansvariga mindre enheter och se till att de behandlas på ett sätt som motsvarar deras särskilda behov och verksamhetens natur. Detta kan inbegripa att undanta vissa ansvariga enheter från att utföra en riskbedömning om riskerna i den sektor där enheten är verksam förstås väl.

(23)FATF har utarbetat standarder för jurisdiktioner för att identifiera och bedöma riskerna för att de riktade ekonomiska sanktionerna avseende finansiering av spridning av vapen inte genomförs eller kringgås och för att vidta åtgärder för att minska dessa risker. De nya standarder som FATF har infört ersätter eller undergräver för närvarande inte de befintliga stränga kraven på att länder ska tillämpa riktade ekonomiska sanktioner för att följa de relevanta förordningarna från FN:s säkerhetsråd om förebyggande, bekämpande och avbrytande av spridning av massförstörelsevapen och dess finansiering. Dessa befintliga skyldigheter, som har genomförts på unionsnivå genom rådets beslut 2010/413/Gusp och (Gusp) 2016/849 samt rådets förordningar (EU) nr 267/2012 och (EU) 2017/1509, förblir strikta regelbaserade skyldigheter som är bindande för alla fysiska och juridiska personer inom unionen.

(24)För att återspegla den senaste utvecklingen på internationell nivå har det genom denna förordning införts ett krav på att identifiera, förstå, hantera och minska risker för att riktade ekonomiska sanktioner som rör finansiering av spridning av vapen på nivån för ansvariga enheter inte genomförs eller kringgås.

(25)Det är viktigt att ansvariga enheter vidtar alla åtgärder på ledningsnivå för att genomföra interna riktlinjer, kontroller och förfaranden och för att genomföra kraven på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. En person på ledningsnivå bör anges som ansvarig för genomförandet av den ansvariga enhetens riktlinjer, kontroller och förfaranden, men ansvaret för att kraven på bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism uppfylls bör i slutändan ligga hos enhetens ledningsorgan. Uppgifter som rör det dagliga genomförandet av den ansvariga enhetens riktlinjer, kontroller och förfaranden för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör anförtros en efterlevnadsansvarig.

(26)För ett effektivt genomförande av åtgärder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism är det också viktigt att anställda vid ansvariga enheter samt deras agenter och distributörer, som har en roll i genomförandet av dem, förstår de krav och interna riktlinjer, kontroller och förfaranden som gäller inom enheten. Ansvariga enheter bör införa åtgärder, inbegripet utbildningsprogram, för detta ändamål.

(27)Enskilda personer som anförtros uppgifter som rör en ansvarig enhets efterlevnad av kraven för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör genomgå en bedömning med avseende på färdigheter, kunskaper, expertis, integritet och uppträdande. Om anställda utför uppgifter som rör den ansvariga enhetens efterlevnad av regelverket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i relation till kunder som de har en nära privat eller yrkesmässig relation till kan det leda till intressekonflikter och underminera systemets integritet. När anställda befinner sig i en sådan situation ska de därför förhindras från att utföra uppgifter som rör den ansvariga enhetens efterlevnad av regelverket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i relation till sådana kunder.

(28)Om en koncern ska kunna hantera penningtvätt och finansiering av terrorism på ett robust och effektivt sätt är det avgörande att riktlinjer och förfaranden för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism genomförs konsekvent inom hela koncernen. I detta syfte bör koncernövergripande riktlinjer, kontroller och förfaranden antas och genomföras av moderföretaget. Det bör krävas av ansvariga enheter inom koncernen att de utbyter information i fall där det är relevant för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism. Informationsutbytet bör omfattas av tillräckliga garantier avseende konfidentialitet, uppgiftsskydd och användning av informationen. Penningtvättsmyndigheten bör ha till uppgift att utarbeta förslag till tekniska standarder där det anges vilka minimikrav som ställs på koncernövergripande förfaranden och riktlinjer, inbegripet minimistandarder för informationsutbyte inom koncernen samt en beskrivning av den roll och det ansvar som tillkommer moderföretag som inte själva är ansvariga enheter.

(29)Utöver koncerner finns det andra strukturer, t.ex. nätverk eller partnerskap, där ansvariga enheter kan omfattas av gemensamt ägande, gemensam förvaltning eller gemensamma efterlevnadskontroller. För att säkerställa lika villkor för samtliga sektorer och samtidigt undvika överbelastning bör penningtvättsmyndigheten identifiera de lägen där samma typ av koncernomfattande riktlinjer bör tillämpas även i sådana strukturer.

(30)Under vissa omständigheter har ansvariga enheter filialer och dotterföretag i tredjeländer där minimikraven för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, inbegripet skyldigheter i fråga om uppgiftsskydd, är mindre stränga än de som fastställs i unionens ram på området. I sådana situationer bör dessa filialer och dotterföretag, i syfte att till fullo förhindra att unionens finansiella system utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terrorism och för att säkerställa högsta möjliga skyddsnivå för unionsmedborgarnas personuppgifter, följa de krav för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som fastställts på unionsnivå. Om rätten i ett tredjeland inte tillåter att kraven efterlevs, till exempel till följd av att koncernens möjligheter att få tillgång till, behandla eller utbyta information begränsas av att tredjelandets rätt inte säkerställer en tillräcklig nivå av uppgiftsskydd eller banksekretess, bör ansvariga enheter vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att filialer och dotterföretag i det aktuella landet hanterar riskerna på effektivt sätt. Penningtvättsmyndigheten bör ges i uppgift att utarbeta tekniska standarder där det anges vilken typ av ytterligare åtgärder som avses.

(31)Krav på kundkännedom är nödvändiga för att säkerställa att ansvariga enheter identifierar, kontrollerar och övervakar de affärsförbindelser de har med sina kunder, i relation till de risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som dessa medför. Korrekt identifiering och kontroll av uppgifter avseende presumtiva och befintliga kunder är avgörande för att förstå de risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som är förknippade med kunderna, oavsett om dessa är fysiska eller juridiska personer.

(32)Det är nödvändigt att inom unionen åstadkomma en enhetlig och hög standard för kundkännedom som bygger på harmoniserade krav på fastställande och kontroll av kunders identitet och som genom minskade nationella skillnader ger lika villkor på hela den inre marknaden och en konsekvent tillämpning av bestämmelser i hela unionen. Samtidigt är det av avgörande betydelse att ansvariga enheter tillämpar kundkännedomskraven på ett riskbaserat sätt. Den riskbaserade metoden är inte ett alternativ som ger de ansvariga enheterna alltför stor valfrihet. Den inbegriper användning av ett evidensbaserat beslutsfattande för att mer effektivt kunna hantera de risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som unionen och dess aktörer står inför.

(33)Ansvariga enheter bör inte vara skyldiga att vidta kundkännedomsåtgärder för kunder som utför enstaka eller förbundna transaktioner under ett visst värde, såvida det inte föreligger misstanke om penningtvätt eller finansiering av terrorism. Medan tröskelvärdet på 10 000 euro är tillämpligt för de flesta enstaka transaktioner bör ansvariga enheter som verkar i sektorer eller utför transaktioner som medför större risk för penningtvätt och finansiering av terrorism ha skyldighet att vidta åtgärder för kundkännedom för transaktioner vid lägre tröskelvärden. För att identifiera dessa sektorer eller transaktioner samt lämpliga tröskelvärden för dem bör penningtvättsmyndigheten utarbeta särskilda förslag till tekniska standarder för tillsyn.

(34)Vissa affärsmodeller bygger på att den ansvariga enheten har en affärsförbindelse med ett säljföretag för att erbjuda betalningsinitieringstjänster genom vilka säljföretaget får betalt för varor eller tjänster, och alltså inte med den kund till säljföretaget som godkänner att betalningsinitieringstjänsten initierar en enskild eller enstaka överföring till säljföretaget. I en sådan affärsmodell är det, vad avser reglerna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, säljföretaget, och inte säljföretagets kund, som är den ansvariga enhetens kund. Den ansvariga enheten bör därför tillämpa sina skyldigheter avseende kundkännedom gentemot säljföretaget.

(35)Trots att medlemsstaternas regler för skyldigheten att identifiera kunder i viss mån harmoniserades genom direktiv (EU) 2015/849, fastställdes i det direktivet inte några detaljerade regler för de förfaranden som de ansvariga enheterna måste följa. Med tanke på vilken avgörande betydelse denna aspekt har i förhindrandet av penningtvätt och finansiering av terrorism, är det lämpligt att, i enlighet med den riskbaserade metoden, införa mer specifika och detaljerade bestämmelser om identifiering av kunden och kontroll av dennes identitet, oavsett om det gäller fysiska eller juridiska personer, juridiska konstruktioner som truster eller enheter som har rättskapacitet enligt nationell rätt.

(36)Den tekniska utvecklingen och alltmer omfattande digitaliseringen har möjliggjort säker distansbaserad eller elektronisk identifiering och kontroll av presumtiva och befintliga kunder och kan underlätta ett distansbaserat utförande av åtgärder för kundkännedom. Identifieringslösningarna utgör, som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 samt i förslaget om ändring av den förordningen vad gäller inrättandet av en ram för europeisk digital identitet, ett säkert och betrott medel för identifiering och kontroll av både presumtiva och befintliga kunder och kan underlätta ett distansbaserat utförande av åtgärder för kundkännedom. Elektronisk identifiering i enlighet med den förordningen bör beaktas och godtas av ansvariga enheter för kundidentifieringsprocessen. Risknivån för dessa identifieringsmedel kan, om lämpliga riskreducerande åtgärder vidtas, vara genomsnittlig eller till och med låg.

(37)För att säkerställa att ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism förhindrar att olagliga medel förs in i det finansiella systemet bör ansvariga enheter utföra åtgärder för kundkännedom innan de ingår affärsförbindelser med presumtiva kunder, i enlighet med den riskbaserade metoden. För att undvika onödiga förseningar i den normala affärsverksamheten får de ansvariga enheterna dock samla in informationen från den presumtiva kunden under det att affärsförbindelsen ingås. Kreditinstitut och finansiella institut får inhämta de nödvändiga uppgifterna från de presumtiva kunderna när förbindelsen har ingåtts, förutsatt att inga transaktioner initieras förrän processen för kundkännedom är slutförd.

(38)Insättare vilkas medel utgörs av vinning av penningtvätt bör uteslutas från återbetalning enligt insättningsgarantisystem. För att förhindra att olagliga medel återbetalas till sådana insättare bör kreditinstituten, under tillsynsorgans överinseende, utföra åtgärder för kundkännedom när det bedöms att instituten fallerar eller sannolikt kommer att fallera eller när insättningar konstateras indisponibla. Kreditinstituten bör rapportera alla eventuella misstänkta transaktioner som upptäcks vid utförandet av sådana åtgärder för kundkännedom till FIU.

(39)Processen för kundkännedom är inte begränsad till identifiering av kunden och kontroll av dennes identitet. Ansvariga enheter bör också, innan de ingår affärsförbindelser eller utför enstaka transaktioner, bedöma en affärsförbindelses syfte och natur. Information inför ingående av avtal eller annan information till presumtiva kunder om den produkt eller tjänst som erbjuds kan bidra till förståelsen av det syftet. Ansvariga enheter bör alltid kunna göra en otvetydig bedömning av en presumtiv affärsförbindelses syfte och natur. I fall där kunden kan använda den tjänst eller produkt som erbjuds för att utföra flera olika typer av transaktioner eller åtgärder bör ansvariga enheter inhämta tillräcklig information om hur kunden avser att använda förbindelsen.

(40)För att säkerställa att ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism fungerar effektivt bör ansvariga enheter regelbundet granska den information de fått från sina kunder, i enlighet med den riskbaserade metoden. Ansvariga enheter bör också inrätta ett övervakningssystem för att upptäcka atypiska transaktioner som kan väcka misstankar om penningtvätt eller finansiering av terrorism. För att säkerställa att transaktionsövervakningen fungerar effektivt bör de ansvariga myndigheternas övervakningsåtgärder i princip omfatta samtliga tjänster och produkter som erbjuds kunderna och samtliga transaktioner som utförs på kundernas vägnar eller erbjuds kunderna av de ansvariga enheterna. Emellertid behöver inte alla transaktioner granskas enskilt. Övervakningens intensitet bör avgöras med den riskbaserade metoden och utformas på grundval av precisa och relevanta kriterier, med beaktande av i synnerhet kundernas egenskaper och den därmed förknippade risknivån, de produkter och tjänster som erbjuds och de länder eller geografiska områden som berörs. Penningtvättsmyndigheten bör utarbeta riktlinjer för att säkerställa att intensiteten i övervakningen av affärsförbindelser och transaktioner är tillräcklig samt står i proportion till risknivån.