MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN UTKAST TILL BUDGETPLANER FÖR EUROOMRÅDET 2014: ÖVERGRIPANDE BEDÖMNING AV FINANSPOLITISKT NULÄGE OCH FRAMTIDSPERSPEKTIV /* COM/2013/0900 final */





Sammanfattning och kommentarer Som svar på de finanspolitiska utmaningar som följt på krisen och inom ramen för en förstärkt ekonomisk styrning följer kommissionen och medlemsstaterna en differentierad finanspolitisk strategi, enligt de olika ländernas specifika utmaningar. I höst presenterade medlemsstaterna i euroområdet för första gången utkast till budgetplaner för kommissionen, för att på så sätt få ett yttrande om huruvida deras budgetplaner för nästa år förefaller ligga i linje med deras skyldigheter enligt stabilitets- och tillväxtpakten. Inom tidsfristen den 15 oktober lämnade alla medlemsstater i euroområdet som inte omfattas av ett makroekonomiskt anpassningsprogram in sina utkast till budgetplaner för 2014. Kommissionen har bedömt dessa och ger medlemsstaterna ett yttrande om varje plan. Det är betryggande att inga utkast till budgetplan har konstaterats brista allvarligt i efterlevnaden av skyldigheterna enligt stabilitets- och tillväxtpakten, och att det inte är nödvändigt att begära några reviderade budgetplaner. I flera fall finner dock kommissionen anledning till betydande kritik och uppmanar de berörda medlemsstaterna att beakta kommissionens yttranden i den slutliga utformningen av 2014 års budgetar. Kommissionen konstaterar följande: 1. För två länder (Estland och Tyskland) överensstämmer utkasten till budgetplan med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. 2. För tre länder (Frankrike, Nederländerna och Slovenien) överensstämmer utkasten till budgetplan, dock utan någon marginal för eventuella avvikelser som skulle riskera korrigeringen av det alltför stora underskottet. Kommissionen uppmanar myndigheterna att strikt genomföra budgeten. 3. För tre länder (Belgien, Österrike och Slovakien) överensstämmer utkasten till budgetplan i stort sett. Samtidigt som länderna är på väg att korrigera sina alltför stora underskott inom tidsfristen 2013 skulle deras planer kunna leda till vissa avvikelser från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. Kommissionen uppmanar myndigheterna att säkerställa full överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpakten i det nationella budgetförfarandet. 4. För fem länder (Spanien, Italien, Luxemburg, Malta och Finland) utgör utkastet till budgetplan en risk för bristande överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpakten. För Spanien och Malta medför planerna risker när det gäller överensstämmelse med rekommendationerna enligt förfarandet vid alltför stora underskott. För Italien finns en risk att de nuvarande planerna skulle kunna leda till ett brott mot skuldminskningsregeln 2014. För Luxemburg och Finland finns det risk för betydande avvikelser från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. Kommissionen uppmanar myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för den nationella budgetprocessen för att säkerställa att 2014 års budget helt överensstämmer med stabilitets- och tillväxtpakten, och särskilt ta itu med de risker som konstaterats i bedömningen. 5. För euroområdet som helhet förväntas statsskulderna stabiliseras. De stora konsolideringsansträngningar som gjorts under de senaste åren ger nu resultat. Med stöd av den begynnande återhämtningen förväntas det genomsnittliga totala budgetsaldot kunna sänkas till en nivå under referensvärdet på 3 % av BNP. De länder som har de största finanspolitiska utmaningarna planerar att genomföra de starkaste konsolideringsåtgärderna, om än med en viss grad av differentiering beroende på det finanspolitiska utrymmet. Det är dock endast två medlemsstater som har nått sina medelfristiga budgetmål, vilket innebär att ytterligare konsolidering är nödvändig. 6. Enligt planerna skulle de sammanlagda finanspolitiska ansträngningarna, uttryckta i förändringen av det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, uppgå till ¼ % av BNP nästa år. Samtidigt som den låga nivån på de finanspolitiska åtgärderna kan visa på ett otillräckligt övergripande svar på euroområdets finanspolitiska utmaningar, kan det strukturella saldot underskatta de sammantagna finanspolitiska ansträngningarna på grund av att inkomsternas respons på den ekonomiska tillväxten är lägre än normalt och att den nuvarande potentiella produktionstillväxten på medellång sikt är måttlig. 7. Ytterligare strukturella reformer är nödvändiga för att stärka grunden för en hållbar tillväxt. Medlemsstaterna bör stödja sina strategier för sunda offentliga finanser med strukturella reformer. De fem länder i euroområdet som erhöll reviderade rekommendationer inom förfarandet vid alltför stora underskott tidigare under 2013 lämnade in ekonomiska partnerskapsprogram, som beskriver de finanspolitiska strukturreformer som bör ge stöd till en varaktig korrigering av deras underskott. På det hela taget visar programmen framsteg i fråga om förbättrade nationella finanspolitiska ramverk, men också blandade resultat i fråga om skattereformer och betydande reformer av pensions- och hälso- och sjukvårdssystem, om än inte för alla länder. 8. Budgetplanerna uppmärksammar fortfarande inte i tillräcklig utsträckning sammansättningen av budgetkonsolideringsåtgärderna. I synnerhet gäller detta de senaste årens allmänna trend med minskande investeringsutgifter i den offentliga sektorn, som stabiliseras men inte vänds. Ett visst fokus på utgiftsbegränsningar är centralt i en väl utformad konsolideringsstrategi, särskilt där den offentliga sektorn är relativt stor. Fortsatta framsteg mot sunda offentliga finanser bör stödjas av tillväxtfrämjande strukturella åtgärder. Innehållsförteckning I. Inledning. 5 II. Översikt av utkasten till budgetplaner. 6 III. Aggregat – huvudsakliga resultat. 10 Tabell 2: Översiktstabell med ekonomiska och budgetrelaterade aggregat (EA-13) för 2013 och 2014 10 I. Inledning Under de senaste åren har betydande förbättringar genomförts i EU:s ekonomiska styrning, vilket nu ger möjlighet till en enhetlig årlig cykel för budgetpolitiken i Europa, med ytterligare steg för euroområdet. Under cykelns första hälft under våren, den europeiska planeringsterminen, utformar medlemsstaterna i euroområdet sin finanspolitik på medellång sikt i stabilitetsprogrammen, som kommissionen bedömer i förhållande till bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. På grundval av rekommendationer från kommissionen utfärdar rådet rekommendationer för finanspolitik och strukturreformer till medlemsstaterna. Under andra halvåret förväntas medlemsstaterna genomföra den gemensamt överenskomna politiken. I syfte att säkerställa en väl fungerande ekonomisk och monetär union lämnade euroområdets medlemsstater i höst för första gången in sina utkast till budgetplaner för det kommande året till kommissionen och Eurogruppen. Dessa planer sammanfattar innehållet i de budgetförslag regeringarna överlämnat till de nationella parlamenten. När det gäller den gemensamma tidsplanen översände tretton medlemsstater i euroområdet sina utkast till budgetplaner till kommissionen senast den 15 oktober.[1] De fyra länder i euroområdet som omfattas av ett makroekonomiskt anpassningsprogram är inte skyldiga att lämna in en plan, eftersom programmet redan tillgodoser behovet av en nära övervakning av finanspolitiken. Kommissionen avger ett yttrande om varje plan, med en bedömning av om dess innehåll är förenligt med landets skyldigheter när det gäller stabilitets- och tillväxtpakten. Den avger även en övergripande bedömning av budgetsituationen och utsikterna för euroområdet som helhet. Dessa yttranden ger oberoende politisk rådgivning till de nationella parlamenten under budgetprocessen, men med respekt för dessa staters budgetmässiga självständighet, och bör bidra till en bättre bedömning av budgetförslagens överensstämmelse med åtagandena enligt de gemensamma finanspolitiska reglerna. Det är i medlemsstaternas intresse att beakta yttrandena eftersom den förstärkta stabilitets- och tillväxtpakten sedan 2011 tillåter striktare och snabbare påföljder om budgetutvecklingen skulle strida mot bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. Den nuvarande förstärkta ekonomiska styrningen innehåller en omfattande uppsättning åtgärder för att behandla ekonomisk politik och budgetpolitik som en fråga av gemensamt intresse i den mening som avses i fördraget. I juli 2013 uppmanade rådet Eurogruppen[2] att övervaka och samordna finanspolitiken i euroområdets medlemsstater och den kollektiva finanspolitiska inriktningen för euroområdet som helhet, för att garantera en tillväxtfrämjande och differentierad finanspolitik. I detta syfte uppmanades Eurogruppen att diskutera kommissionens yttranden om utkasten till budgetplaner för var och en av euroområdets medlemsstater, liksom budgetsituationen och utsikterna för euroområdet som helhet på grundval av kommissionens övergripande bedömning av utkasten till budgetplaner och samspelet mellan dessa. Samordningen bör bidra till att garantera att takten i budgetkonsolideringen är differentierad beroende på den finanspolitiska och ekonomiska situationen i euroområdets olika medlemsstater och med en finanspolitisk korrigering uttryckt i strukturella termer enligt stabilitets- och tillväxtpakten, så att de automatiska stabilisatorerna kan verka under hela anpassningen, samt till att budgetkonsolideringen – i syfte att öka finanspolitikens trovärdighet på medellång sikt – stöds av en övergripande effektiv och tillväxtfrämjande sammansättning av utgifter och inkomster och av lämpliga strukturreformer som stärker ekonomins tillväxtpotential. II. Översikt av utkasten till budgetplaner Kommissionens yttrande om utkasten till budgetplaner är fokuserat på överensstämmelse med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten och de rekommendationer som utfärdats på grundval av denna. För medlemsstaterna som omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott utgör kommissionens yttrande en bedömning av om korrigeringen av det alltför stora underskottet går i rätt takt. För medlemsstater i euroområdet som berörs av den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, dvs. inte av förfarandet vid alltför stora underskott, bedöms framstegen mot det medelfristiga målet för att kontrollera om dessa ligger i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten och de landsspecifika rekommendationer som riktades till medlemsstaterna i juli. Bedömningen grundas på kommissionens höstprognos 2013. I tabell 1 sammanfattas bedömningarna av de enskilda ländernas utkast till budgetplaner utgående från kommissionens yttranden av den 15 november, tillsammans med bedömningen av framsteg när det gäller finanspolitiska reformer. Kommissionen får begära in ett reviderat utkast till budgetplan om den upptäcker särskilt allvarliga brister i den ursprungliga planen när det gäller efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheter som fastställs i stabilitets- och tillväxtpakten. Detta är fallet om genomförandet av utkastet till budgetplan skulle äventyra den finansiella stabiliteten i den berörda medlemsstaten, om det skulle äventyra en väl fungerande ekonomisk och monetär union eller om det skulle innebära ett uppenbart och betydande brott mot de rekommendationer som antagits av rådet inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. Kommissionens bedömning har inte konstaterat att något utkast till budgetplan har allvarliga brister i efterlevnaden. Flera av de inlämnade planerna ger dock anledning till oro. För att möjliggöra jämförelser är bedömningen av utkasten till budgetplaner sammanfattad i fyra grova kategorier (tabell 1). Dessa är följande: Överensstämmelse: enligt kommissionens höstprognos 2013 finns det inget behov av att anpassa budgetplanen i det nationella budgetförfarandet för att säkerställa överensstämmelse med reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten. Överensstämmelse utan marginal: enligt kommissionens höstprognos 2013 kommer budgetplanen att överensstämma med reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten, men utan någon marginal. Även om kommissionen inte uppmanar myndigheterna att vidta ytterligare åtgärder inom det nationella budgetförfarandet bör budgeten genomföras strikt. Om någon avvikelse uppstår jämfört med planen riskerar den berörda medlemsstaten bristande överensstämmelse med reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten. Överensstämmelse i stora drag: detta gäller medlemsstater som inte uppvisar de anpassningar mot de medelfristiga budgetmålen som krävs i stabilitets- och tillväxtpakten enligt kommissionens höstprognos 2013. Om denna situation kvarstår under flera år kan den leda till att medlemsstaten i fråga placeras inom förfarandet för betydande avvikelser inom den förebyggande delen. Kommissionen uppmanar därför myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för den nationella budgetprocessen för att säkerställa att 2014 års budget helt överensstämmer med stabilitets- och tillväxtpakten. Risk för bristande överensstämmelse: enligt kommissionens höstprognos 2013 kommer budgetplanen sannolikt inte att överensstämma med reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten. Kommissionen uppmanar därför myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för den nationella budgetprocessen för att åtgärda de risker som konstaterats av kommissionen i dess bedömning av utkastet till budgetplan, för att säkerställa att 2014 års budget kommer att överensstämma med stabilitets- och tillväxtpakten. Tabell 1: Översikt av kommissionens enskilda yttranden om utkasten till budgetplaner Land || Övergripande överensstämmelse mellan utkast till budgetplan och stabilitets- och tillväxtpakten || Övergripande överensstämmelse med finanspolitiska strukturreformer föreslagna i 2013 års landsspecifika rekommendationer Övergripande bedömning grundad på kommissionens höstprognos 2013 || Överensstämmelse med förfarandet vid alltför stora underskott för 2013/2014 || Överensstämmelse med kraven enligt den förebyggande delen för 2014 || Övergripande slutsats om framsteg mot finanspolitiska struktur-reformer || Framsteg för enskilda reformer som svar på den strukturpolitiska delen av de finanspolitiska landsspecifika rekommendationerna sedan juni 2013 BE || Överensstämmelse i stora drag || Varaktig korrigering av det alltför stora underskottet under 2013 || Viss avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet || Begränsade framsteg || Begränsade åtgärder: Uttrycklig överenskommelse om samordning mellan federal nivå och underliggande nivåer DE || Överensstämmelse || ej relevant || Medelfristiga budgetmålet överträffat || Inga framsteg || Ingen åtgärd inom de strukturpolitiska delarna av de finanspolitiska landsspecifika rekommendationerna EE || Överensstämmelse || ej relevant || Medelfristiga budgetmålet uppnått || Vissa framsteg || Framsteg: Regel om budgetbalans Begränsade åtgärder: Regler och tak för fleråriga utgifter ES || Risk för bristande överensstämmelse || Finanspolitiska insatser gjorda under 2013, i riskzonen 2014 || ej relevant || Vissa framsteg* || Framsteg: Oberoende finanspolitisk institution, restskulder i offentlig sektor, indexeringssystem, pensionssystem, reform av offentlig förvaltning, hälso- och sjukvårdsutgifter Begränsade åtgärder: Heltäckande utgiftsöversyn, översyn av skattesystem FR || Överensstämmelse utan marginal || Finanspolitiska ansträngningar gjorda för både 2013 och 2014 || ej relevant || Begränsade framsteg* || Framsteg: Pensionssystem Begränsade åtgärder: Utgiftsöversyn, skattesystem; decentralisering IT || Risk för bristande överensstämmelse || ej relevant || Överensstämmelse med riktmärke för skuld under 2013, i riskzonen 2014 || Begränsade framsteg || Begränsade åtgärder: Offentliga utgifter, skattepolitik LU || Risk för bristande överensstämmelse || ej relevant || Betydande avvikelse från medelfristigt budgetmål || Vissa framsteg || Framsteg: Budgetramar på medellång sikt MT || Risk för bristande överensstämmelse || Målet för det totala underskottet uppnått under 2013, finanspolitiska ansträngningar i riskzonen för både 2013 och 2014 || ej relevant || Begränsade framsteg* || Framsteg: Finanspolitiskt ramverk, effektivitet i offentlig förvaltning (risker vid antagande och genomförande kvarstår), hälso- och sjukvård (informationen är ofullständig) Begränsade åtgärder: Pensionssystem NL || Överensstämmelse utan marginal || Finanspolitiska ansträngningar gjorda för både 2013 och 2014 || ej relevant || Vissa framsteg* || Framsteg: Finanspolitiskt ramverk, bostadsmarknad (genomförande av tidigare reformer) Begränsade åtgärder: Pensionssystem, skattekrediter och skatteavdrag AT || Överensstämmelse i stora drag || Varaktig korrigering av det alltför stora underskottet under 2013 || Viss avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet || Vissa framsteg || Framsteg: Pensionssystem, arbetsmarknad Begränsade åtgärder: Koppling av pensionsförmåner till förändringar i förväntad livslängd, harmonisering av pensionsålder SI || Överensstämmelse utan marginal || Finanspolitiska ansträngningar gjorda för både 2013 och 2014 || ej relevant || Begränsade framsteg* || Framsteg: Skattesystem, finanspolitiskt ramverk, långtidsvård Begränsade åtgärder: Pensionssystem SK || Överensstämmelse i stora drag || Varaktig korrigering i riskzonen för 2014 – finanspolitiska ansträngningar har gjorts || Viss avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet || Begränsade framsteg || Framsteg: Skattesystem (uppbörd) Begränsade åtgärder: Pensionssystem, skattepolitik, hälso- och sjukvård, budgetregler FI || Risk för bristande överensstämmelse || ej relevant || Betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, brott mot referensvärdet på 60 % för 2014 || Vissa framsteg || Framsteg: Effektivitet i offentlig sektor, den kommunala sektorns finanser, pensionsreform Teckenförklaring: ej relevant * Denna medlemsstat har överlämnat ett ekonomiskt partnerskapsprogram. III. Aggregat – huvudsakliga resultat De offentliga finanserna i de tretton medlemsstater i euroområdet som lämnade ett utkast till budgetplan (EA-13) har som helhet blivit bättre (tabell 2). Enligt de nationella planerna förväntas det aggregerade totala budgetunderskottet i år minska med 0,7 % av BNP och uppgå till 2,7 % av BNP. Detta är första gången sedan 2008 som det understiger referensvärdet 3 % av BNP. Detta är resultatet av fortlöpande förbättringar sedan 2011 av det strukturella budgetläget för EA-13, och det övergripande strukturella saldot bör förbättras med ytterligare 0,7 procentenheter i år enligt utkasten till budgetplaner. Skuldkvoten för EA-13 kommer i sin tur att fortsätta att öka i år, låt vara i långsammare takt, och nå 93,0 % under 2013. Utkasten till budgetplaner[3] visar att den offentliga skulden slutligen stabiliseras som en procentandel av BNP under 2014, trots begränsad konsolidering under 2014. Enligt de makroekonomiska scenarier som ligger till grund för utkasten till budgetplaner bör en återgång till tillväxt noteras under 2014, vilket överensstämmer med kommissionens höstprognos. Det genomsnittliga totala underskottet för EA-13 kommer enligt planerna att uppgå till 2,3 % av BNP under 2014 (0,4 procentenheter lägre än 2013), från ett litet överskott i Tyskland till ett underskott på 3,6 % i Frankrike, 5,8 % i Spanien och 6,7 % i Slovenien[4]. Viktigast av allt är att skuldkvoten för EA-13 förväntas stabiliseras 2014 på omkring 93 % av BNP[5] – med variation från 132,7 % i Italien, följt av Belgien (100,2 procent) och Spanien (98,9 %), till så lågt som 26,1 % i Luxemburg och 10,0 % i Estland. Tabell 2: Översiktstabell med ekonomiska och budgetrelaterade aggregat (EA-13) för 2013 och 2014 || 2013 || 2014 Stabilitets-program || Utkast till budget-planer || Komm. höstprognos 2013 || Stabilitets-program || Utkast till budget-planer || Komm. höstprognos 2013 Real BNP-tillväxt (förändring i %) || −0,2 || −0,4 || −0,3 || 1,3 || 1,2 || 1,1 Totalt underskott (% av BNP) || −2,7 || −2,7 || −2,8 || −1,9 || −2,3 || −2,5 ∆ Strukturellt saldo (% av BNP) || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,5 || 0,3 || 0,2 Skuld (% av BNP) || 92,2 || 93,0 || 92,9 || 91,8 || 93,0 || 93,5 Utgiftskvot (% av BNP) || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6 Inkomstkvot (% av BNP) || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1 För 2014 motsvarar de strukturella konsolideringsansträngningarna i utkasten till budgetplaner – mätta som en positiv förändring av det strukturella saldot – 0,3 % av BNP. Detta är mindre än förutsett av medlemsstaterna i sina stabilitetsprogram[6]. Eftersom elva av de tretton länderna antingen omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott eller ännu inte har uppnått det medelfristiga budgetmålet[7] kan detta visa på en generellt sett otillräcklig reaktion på euroområdets finanspolitiska utmaningar. Denna slutsats bör dock dras med reservation för att det strukturella saldot kan underskatta de underliggande finanspolitiska ansträngningarna, på grund av att inkomsternas respons på den ekonomiska tillväxten är lägre än normalt och att den nuvarande potentiella produktionstillväxten på medellång sikt är måttlig. Bakom den övergripande uppgiften på 0,3 procentenheter är det de länder som står inför de största finanspolitiska utmaningarna, med ett underskott som överstiger 3 % av BNP och skuldnivåer en bra bit över 60 %, som planerar att göra de största konsolideringsansträngningarna, med en viss differentiering. Den övergripande anpassningen tyder på en i stora drag neutral finanspolitik, vilket bör bidra till återhämtningen. Analysen av utkasten till budgetplaner tyder på att konsolideringsplanerna inte tillräckligt uppmärksammar sammansättningen av konsolideringsåtgärderna. En omläggning mot mer tillväxtvänliga finanspolitiska åtgärder bör vara möjlig. Fem av de länder i euroområdet som har erhållit reviderade rekommendationer enligt förfarandet vid alltför stora underskott tidigare under 2013 (Spanien, Frankrike, Malta, Nederländerna och Slovenien) lämnade in ekonomiska partnerskapsprogram som beskriver de finanspolitiska strukturreformer som de avser att genomföra till stöd för en varaktig korrigering av sina underskott. De gäller främst finanspolitiska reformer. På det hela taget visar programmen framsteg i fråga om förbättrade nationella finanspolitiska ramverk, men också blandade resultat i fråga om skattereformer och betydande reformer av pensions- och hälso- och sjukvårdssystem, om än inte för alla länder. I bilaga III presenteras en mer detaljerad översikt över deras innehåll. När det gäller sammansättningen av nästa års smärre anpassning visar utkasten till budgetplaner för EA-13 minskade utgiftskvoter för 2014, medan inkomstkvoterna bör stabiliseras efter upprepade ökningar sedan 2010. På samma sätt förväntas nu skattekvoten stabiliseras under 2014, efter fortlöpande ökningar under de senaste tre åren. Utformningen av åtgärderna i utkasten till budgetplaner visar att de genomsnittliga planerade förändringarna i sammansättningen av utgifter är ganska små jämfört med 2013[8]. Särskilt förutses i utkasten till budgetplaner något sjunkande utgifter för ersättningar till anställda (−0,2 % av BNP), sociala avgifter, insatsförbrukning och investeringsutgifter (med −0,1 % vardera), medan utgifter för subventioner förblir stabila och ränteutgifterna bör öka något (med 0,1 %). För investeringsutgifter planeras de största minskningarna i Estland, Slovakien och Frankrike. Det faktum att investeringsutgifterna fortfarande förutses sjunka både i dessa länder och, om än endast marginellt, övergripande för femte året i rad, kan stå i strid med målet att övergå till en mer tillväxtvänlig offentlig utgiftsstruktur. Åtgärder som rör beskattning, såsom aviseras i utkasten till budgetplaner, bör innebära några smärre ändringar i skattesammansättningen i EA-13. Särskilt bör inkomsterna från indirekta skatter öka, medan inkomsterna från direkta skatter förutses sjunka på grund av minskade inkomster från kapitalskatter. I sin tur bör andelen sociala avgifter förbli stabil i förhållande till BNP. Dessa begränsade ändringar i inkomstsammansättningen, delvis beroende på genomförandet av skattereformer i vissa medlemsstater (t.ex. Frankrike, Nederländerna och Slovenien), kan anses vara mer tillväxtvänliga eftersom indirekta skatter, som främst tas ut på konsumtionen, förväntas öka medan det mer snedvridande skattetrycket på arbete och kapital förväntas minska något under 2014. En jämförelse mellan utkasten till budgetplaner för EA-13 2014 och kommissionens höstprognoser för nästa år gör det möjligt att bedöma eventuella risker för förverkligandet av medlemsstaternas finanspolitiska planer. På den övergripande EA-13-nivån ligger de föreslagna planerna i stora drag i linje med kommissionens prognos, med en marginell aggregerad skillnad på 0,2 % av BNP[9]. Skillnaderna mellan utkasten till budgetplaner och kommissionens prognos för det totala underskottet är dock större på medlemsstatsnivå, av skäl som varierar från ett land till ett annat. Malta utmärker sig med ett mål för det totala underskottet 2014 som är 1,3 procentenheter lägre än värdet i kommissionens prognos, följt av Belgien och Luxemburg (0,5 procentenheter) och Österrike, Slovenien, Slovakien och Finland (0,4 procentenheter). Skillnader i de planerade strukturella saldona är de viktigaste förklaringsfaktorerna i Maltas och Slovakiens fall. Estland slutligen är den enda medlemsstat i EA-13 där kommissionens prognoser visar på ett lägre underskott 2014 än landets eget utkast till budgetplan (−0,1 %, i motsats till −0,4 %), och det finns ingen skillnad i prognoserna för Nederländerna. [1] Detta nya krav beskrivs i förordning (EU) nr 473/2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet. Denna är en av de två förordningarna i den ”tvåpacken”, som trädde i kraft i maj 2013. [2] Rådets rekommendation av den 9 juli 2013 om genomförande av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de medlemsstater som har euron som valuta (EUT C 217, 30.7.2013, s. 97). [3] De övergripande slutsatserna är föremål för tre förbehåll. För det första återspeglar de planerna för tretton (EA-13) snarare än alla sjutton länder som utgör euroområdet. Grekland, Irland, Portugal och Cypern omfattas inte av skyldigheten att lämna in utkast till budgetplan, på grund av sina makroekonomiska stödprogram. För det andra har Tyskland, Österrike och Luxemburg (som svarar för 34 % av BNP i EA-13) lämnat in sina planer enligt ett scenario med oförändrad politik, i samband med nationella val. För dessa tre länder ger utkasten till budgetplan inte någon tydlig vägledning om regeringarnas politiska avsikter. Slutligen finns det, bakom de övergripande genomsnitt som är i fokus för detta dokument, stora skillnader mellan länderna, även i de fall där detta inte uttryckligen påpekas. [4] Se tabell A1 i bilaga IV. 5 Se tabell A3 i bilaga IV. Bilaga II innehåller känslighetsanalyser. [6] Överensstämmelse mellan de budgetplaner på medellång sikt som anges i stabilitetsprogrammen och de finanspolitiska besluten enligt utkasten till budgetplaner för 2014 är en oumbärlig förutsättning för finanspolitikens stabilitet och förutsägbarhet. En jämförelse mellan EA-13:s finanspolitiska mål som presenteras i utkasten till budgetplaner och dem som anges i stabilitetsprogrammen visar i detta hänseende överensstämmelsen mellan medlemsstaternas planer på medellång sikt och deras årliga budgetar. Det bör dock hållas i minnet att vissa medlemsstater (bland EA-13-länderna gäller detta Belgien, Spanien, Frankrike, Malta, Nederländerna och Slovenien) som fick nya rekommendationer utfärdade i samband med sina förfaranden vid alltför stora underskott i juni, var tvungna att uppdatera sina finanspolitiska planer som svar. [7] Det medelfristiga budgetmålet är en hörnsten i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten. [8] Se diagram A1 i bilaga IV. [9] Se diagram A3 och A4 i bilaga IV. BILAGA I: Metoder och antaganden som ligger till grund för den ekonomiska höstprognosen för EU 2013 I artikel 7.4 i förordning (EU) nr 473/2013 sägs följande: ”De metoder (inklusive modeller) och antaganden som ligger till grund för de senaste ekonomiska prognoserna från kommissionens avdelningar för varje medlemsstat, inklusive uppskattningar av hur de aggregerade budgetåtgärderna påverkar den ekonomiska tillväxten, ska bifogas den samlade bedömningen.” Ekonomiska prognoser för EU framställs separat av kommissionens personal. De antaganden som ligger till grund för kommissionens höstprognos 2013 förklaras i själva prognosdokumentet[1]. Budgetuppgifter fram till 2012 bygger på uppgifter som medlemsstaterna lämnat in till Europeiska kommissionen den 1 oktober och som kontrollerats av Eurostat den 21 oktober 2013. Eurostat har uttryckt en reservation beträffande kvaliteten på de uppgifter som lämnats av Österrike på grund av osäkerheter om den statistiska påverkan från slutsatserna i den federala revisionsmyndighetens rapport om delstaten Salzburg, som offentliggjordes den 9 oktober 2013. Rapporten visade brister när det gäller den ekonomiska förvaltningen och fullständigheten hos de offentliga räkenskaperna i delstaten Salzburg. De statistiska konsekvenserna av revisionen för förfarandet vid alltför stora underskott utreds för närvarande av Statistik Austria i samarbete med Eurostat, för att klargöra den exakta inverkan för 2012 och också för föregående år. Det är möjligt att detta kommer att leda till en justering uppåt av den offentliga skulden med upp till en halv procent av BNP, med ytterligare mindre revideringar av det offentliga underskottet, på grundval av de uppgifter som är tillgängliga vid tidpunkten för kontrollen. För prognosen har åtgärder för att stödja den finansiella stabiliteten registrerats i enlighet med Eurostats beslut av den 15 juli 2009[2]. Om inget annat rapporterats av den berörda medlemsstaten har kapitaltillskott där det finns tillräckligt detaljerade uppgifter tagits med i prognosen som finansiella transaktioner, dvs. de har ökat skulden, men inte underskottet. Statliga garantier för bankskulder och inlåning ingår inte som offentliga utgifter, såvida det inte finns bevis på att de varit utnyttjade vid den tidpunkt då prognosen slutfördes. Observera dock att lån som beviljats till banker av regeringen eller av andra enheter som räknas till den offentliga sektorn vanligen ökar den offentliga skulden. För 2014 har hänsyn tagits till budgetar som antagits eller presenterats för de nationella parlamenten och alla andra åtgärder där tillräckligt detaljerade uppgifter är kända. Särskilt återspeglas i denna prognos alla uppgifter som ingår i de utkast till budgetplaner som lämnades in senast den 15 oktober. För 2015 innebär antagandet om ”oförändrad politik” i prognoserna en extrapolering av inkomst- och utgiftstrender och att åtgärder där det finns tillräckligt detaljerade uppgifter beaktas. Saldot i de offentliga finanserna som är relevant för förfarandet vid alltför stora underskott kan skilja sig något från det som offentliggörs i nationalräkenskaperna. Skillnaden gäller betalningar som grundar sig på swapavtal och framtida räntesäkringsavtal (FRA). Enligt ENS 95 (ändrad genom förordning (EG) nr 2558/2001) är flöden relaterade till swappar och framtida räntesäkringsavtal finansiella transaktioner och därför undantagna från beräkningen av det offentliga saldot. Vid tillämpning av förfarandet vid alltför stora underskott räknas dock sådana flöden som ränteutgifter netto. EU-omfattande aggregat för den allmänna offentliga skuldsättningen för prognosperioden 2013–15 offentliggörs på icke-konsoliderad grund (dvs. de är inte justerade för mellanstatliga lån). För att säkerställa enhetlighet bakåt i tiden är även historiska data offentliggjorda på samma grunder. För 2012 innebär detta att skuldkvoten i euroområdet är 2,1 procentenheter (1,5 procentenheter i EU) högre än den konsoliderade skuldkvot för den offentliga sektorn som offentliggjordes av Eurostat i dess pressmeddelande nr 152/2013 av den 21 oktober 2013. Prognoserna för de enskilda medlemsstaternas offentliga skuldsättning under 2013‑15 omfattar effekterna av garantier till EFSF[3], bilaterala lån till andra medlemsstater och deltagande med kapital till ESM som fanns planerade på brytdatum (förutsatt att de har godkänts). Enligt kommissionens höstprognos 2013 uppgår de sammanlagda finanspolitiska åtgärderna under 2014 till ¼ % av BNP. Tillväxteffekten av denna uppskattning skulle på kort sikt vara mindre än ¼ %, dvs. förenlig med en i huvudsak neutral finanspolitik. Det är viktigt att iaktta viss försiktighet vid tolkningen av denna uppskattning: · Frånvaro av åtgärder mot finanspolitiska obalanser skulle kunna öka svagheten i de finansiella tillgångarna och leda till större spreadar och högre utlåningsräntor. Valet står därför inte mellan att vidta eller inte vidta åtgärder. · Förordningen syftar till att utvärdera effekterna av åtgärder som vidtas enligt utkasten till budgetplaner. Åtgärder som redan vidtagits och trätt i kraft före utkastet till budgetplan ingår därför inte i bedömningen (även om de kan påverka prognosen). · Åtgärder som vidtas med verkan för 2014 kompenserar också befintliga åtgärder med en engångseffekt för 2013 – vars verkan således upphör – och för den trendmässiga ökningen av utgifter som, när den är högre än den medelfristiga BNP-tillväxten, leder till en finanspolitisk expansion i sig. Kommissionen bedömer att samlade engångsåtgärder på EA-13-nivå för 2013 är 0,1 % av BNP och att den trendmässiga ökningen av utgifter på EA-13-nivå, i avsaknad av politiska åtgärder, är 0,3 % av BNP. BILAGA II: Känslighetsanalys I artikel 7 i förordning (EU) nr 473/2013 sägs följande: ”Den samlade bedömningen ska inbegripa en känslighetsanalys som ger en indikation på riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet i fall av ogynnsam ekonomisk, finansiell eller finanspolitisk utveckling.” Denna bilaga innehåller därför en känslighetsanalys av hur den offentliga skuldsättningen utvecklas vid olika möjliga makroekonomiska störningar (av tillväxt och räntesatser), som bygger på resultat från stokastiska skuldprognoser[4]. Analysen gör det möjligt att uppskatta de möjliga konsekvenserna av nedåt- och uppåtrisker kopplade till den offentliga skuldutvecklingen (även med hänsyn tagen till deras inverkan på den konjunkturberoende komponenten av budgetsaldot, genom de automatiska stabilisatorernas verkan) samt effekterna av positiva/negativa förändringar i finansmarknadernas utveckling, som medför lägre/högre lånekostnader för regeringarna. Med stokastiska prognoser speglas osäkerheten i de framtida makroekonomiska omständigheterna i analysen av den offentliga skuldutvecklingen kring ett ”centralt” skuldprognosscenario som motsvarar kommissionens scenario (höstprognosen 2013) respektive scenarierna i utkasten till budgetplaner i de två diagrammen nedan, med resultat för EA-13[5] (i båda fallen gäller det vanliga antagandet om oförändrad politik efter prognosperioden)[6]. Kraftiga störningar simuleras på de makroekonomiska villkor (kortfristiga och långfristiga räntor på statsobligationer, tillväxttakt) som antas föreligga i det centrala scenariot för att erhålla den ”kon” (spridning) av möjliga skuldbanor som visas i diagrammen nedan. Konen motsvarar ett brett spektrum av möjliga bakomliggande makroekonomiska villkor, med så många som 2 000 kraftiga störningar simulerade på tillväxt och räntesatser. Storleken av och sambanden mellan störningarna återspeglar variablernas historiska beteenden.[7] En simulerad skuldutveckling tar hänsyn till det faktum att kraftiga störningar i tillväxten fortplantas till ”budgetmässiga störningar”, dvs. den konjunkturmässiga komponenten i de offentliga finanserna påverkas genom inverkan av de automatiska stabilisatorerna. De resulterande solfjädersdiagrammen nedan ger sannolikhetsbaserad information om skuldutvecklingen för EA-13, med hänsyn tagen till den eventuella förekomsten av kraftiga störningar av tillväxt och räntesatser av sådan storlek och med sådana samband som tidigare har iakttagits. Solfjädersdiagrammen visar den prognostiserade skuldbanan enligt det centrala scenariot (runt vilket makroekonomiska kraftiga störningar simuleras) som en streckad linje, och skuldbanans medianvärde – som delar in hela spektret av möjliga skuldutvecklingar till följd av kraftiga störningar i två halvor – som en heldragen svart linje i konens centrum. Själva konen omfattar 80 % av alla möjliga skuldbanor som erhållits genom att simulera de 2 000 kraftiga störningarna på tillväxt och räntesatser (de nedre och övre gränslinjerna motsvarar fördelningens 10- respektive 90-percentil), och undantar därmed de simulerade skuldbanor (20 % av det totala antalet) som uppstår av extremt kraftiga (och därför mindre sannolika) störningar (tail events). Delarna med olika skuggning inom konen utgör olika delar av den totala fördelningen av möjliga skuldbanor. Den mörkblåa ytan (avgränsad av 40- och 60-percentilerna) omfattar de 20 % av alla möjliga skuldbanor som ligger närmare det centrala scenariot. Solfjädersdiagram från stokastiska prognoser av offentlig skuldsättning runt kommissionens prognosscenario och prognosscenariot enligt utkasten till budgetplaner || För både kommissionens scenario och scenariot enligt utkasten till budgetplaner visar solfjädersdiagrammen 40 % sannolikhet för en sämre skuldkvot än den som prognostiserats för EA-13 2014, på grund av förekomsten av skadliga makroekonomiska störningar[8]. I både kommissionens scenario och scenariot enligt utkasten till budgetplaner gäller att om hänsyn tas till både nedåt- och uppåtrisker för tillväxt och finansiella marknadsförhållanden så leder det till en skuldsättning för EA-13 för 2014 som i stort sett ligger mellan 91 % och 95 % av BNP med 80 % sannolikhet (konen utgör 80 % av alla möjliga simulerade skuldbanor). De nedre och övre gränserna för skuldkvoten under 2014 skulle bli något vidare i kommissionens scenario jämfört med scenariot enligt utkasten till budgetplaner, detta på grund av en skillnad på 0,5 procentenheter mellan de respektive centrala prognoser som utsätts för de simulerade störningarna (en skuldkvot på 93,5 % i kommissionens scenario kontra 93,0 % i scenariot enligt utkasten till budgetplaner). Efter 2014, som utgör horisonten för de aktuella utkasten till budgetplaner, visar simuleringsresultaten på en ökad skillnad mellan kommissionens scenario och scenariot enligt utkasten till budgetplaner när det gäller prognostiserade skuldkvoter under påverkan av kraftiga störningar. I slutet av den prognoshorisont som används i diagrammen (2018) finns det 50 % sannolikhet för en skuldkvot högre än 90 % av BNP med kommissionens scenario, och 50 % sannolikhet för en skuldkvot högre än 88 % av BNP i scenariot enligt utkasten till budgetplaner. Skillnaden beror till största delen på att det primära strukturella saldot ligger kvar på ett högre senast prognostiserat överskott i scenariot enligt utkasten till budgetplaner, jämfört med kommissionens scenario, vilket leder till en kraftigare nedgång för simulerade skuldkvoter efter 2014 i det förstnämnda scenariot. BILAGA III: Genomförande av strukturella reformer: starkare tillväxt, mer sysselsättning och sundare offentliga finanser Strukturreformer är centrala delar i de ekonomisk-politiska rekommendationerna från Europeiska kommissionen. · För det första är deras genomförande av avgörande betydelse för att främja tillväxt och sysselsättning, som är en strategisk prioritering för både Europeiska unionen och medlemsstaterna, och en del i Europa 2020-strategin. Dessutom kan minskad strukturell stelhet mildra effekten av den pågående ekonomiska anpassningen och främja en effektiv omfördelning av resurserna, vilket ger förbättrade utsikter för produktivitet och konkurrenskraft. I detta avseende har euroområdets medlemsstater, särskilt de mest utsatta, genomfört ett stort antal strukturreformer under de senaste åren för att korrigera de obalanser som skapats tidigare och för att vända ekonomin mot en mer hållbar tillväxtbana. Reformtakten är särskilt påtaglig i de två länder som uppmärksammats med alltför stora obalanser inom förfarandet vid makroekonomiska obalanser, dvs. Spanien och Slovenien, liksom i programländerna[9]. I Spanien går ombalanseringen framåt och nytillkomna uppgifter pekar på en stabilisering av ekonomin och finanssektorn, stärkt genom det grundliga genomförandet av 2012 års ESM-program för rekapitalisering av finansinstitut. I detta sammanhang har det skett en synlig ökning av reformtakten för att åtgärda strukturella brister, till stor del i linje med de befintliga åtagandena inom ramen för den europeiska planeringsterminen. För det första har viktiga åtgärder vidtagits för att ta itu med pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, samtidigt som man fortsätter med att bromsa hälso- och sjukvårdsutgifterna. För det andra förväntas flera initiativ som syftar till att förbättra kvaliteten på de offentliga utgifterna och effektiviteten i den offentliga förvaltningen (t.ex. att minska användningen av indexklausuler i den offentliga sektorn, att minska byråkratin eller att inrätta ett oberoende finanspolitiskt råd) träda i kraft från och med 2014. För det tredje fortsätter arbetet med modernisering och förstärkning av arbetsförmedlingarna och främjande av en aktiv arbetsmarknadspolitik samt deras koppling till passiva åtgärder. För det fjärde är olika initiativ som siktar mot förbättrat näringslivsklimat och som främjar en större konkurrens i tjänstesektorn på väg: i) lagen om garanterat enhetlig marknad, ii) första utkast till lag för att reformera tjänster inom de fria yrkena, iii) lagen om entreprenörskap som förbättrar ramverket för insolventa bolag och iv) en reform inom elsektorn som tar itu med det alltför stora gapet mellan snabbt växande reglerade kostnader och fastslagna tariffer för slutkonsumenterna. Slovenien har gjort betydande framsteg med reformerna inom några centrala politikområden, särskilt när det gäller skatter och banker. De reformer som har genomförts inom andra områden är dock i ett mer preliminärt skede och deras slutliga inverkan på ekonomin kommer att vara helt beroende på att tempot hålls uppe under genomförandefasen. För det första, när det gäller den finanspolitiska styrningen och de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, pågår arbete med en reform av det finanspolitiska ramverket, medan reformer av långtidsvården, en utgiftsöversyn och en ny bedömning av möjliga reformer av pensionssystemet är i en förberedande fas. För det andra, när det gäller åtgärder för att stabilisera banksektorn, pågår en grundlig utredning av tillgångarnas kvalitet och ett stresstest, vilket banar väg för en mer omfattande omstrukturering och rekapitalisering av sektorn med tanke på avyttringen av offentliga aktieinnehav i de inhemska bankerna. För det tredje, när det gäller arbetsmarknadsområdet, har Slovenien nyligen reviderat lagstiftningen om anställningsskydd, samtidigt som ändringar av lagstiftningen om minimilön och arbete under studenttiden är under övervägande. För det fjärde är andra reformer som syftar till att förbättra anpassningsförmågan och tillväxtutsikterna i ekonomin också i förberedelsefasen, men med vissa förseningar. En reform av insolvenslagstiftningen, med nya bestämmelser för rekonstruktionsförfaranden utanför domstol, håller på att utarbetas. Föreslagna ändringar av lagstiftningen om statspappersinnehav (Slovenia Sovereign Holding Act) skulle medföra förbättringar i fråga om styrning, förvaltning och ansvarsskyldighet för statsägda företag. Den ändrade lagen skulle också kräva att myndigheterna utarbetar en strategi baserad på en klassificering av offentligt ägda tillgångar som underlättar privatiseringen av tillgångar som inte är väsentliga för kärnverksamheten. Slutligen verkar förbättringar när det gäller ärendehandläggningen ha haft en positiv effekt på rättsväsendets effektivitet, eftersom ett lyckat pilotprojekt kommer att leda till en landsomfattande spridning under 2014. · För det andra är alltför stora offentliga budgetunderskott ofta till en del orsakade av strukturella svagheter. Därför behöver finanspolitiska åtgärder ofta vidtas i kombination med strukturreformer för att säkerställa en bestående korrigering av situationer med alltför stora underskott. Sedan tvåpacket trädde i kraft är medlemsstater som i detta sammanhang omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott skyldiga att tillhandahålla ett ekonomiskt partnerskapsprogram, som är en färdplan för finanspolitiska strukturreformer och avgörande för en effektiv och varaktig korrigering av det alltför stora underskottet. Ekonomiska partnerskapsprogram bör särskilt beskriva reformer inom områdena i) nationella finanspolitiska ramverk, ii) beskattning och iii) pensions- och hälso- och sjukvårdssystem. Spanien, Frankrike, Malta, Nederländerna och Slovenien lämnade in sina program[10] för första gången den 1 oktober 2013. Den sammanlagda bild som kommer från dessa program för de tre finanspolitiska reformområdena beskrivs nedan: 1. Genomgripande reformer av nationella finanspolitiska ramverk är på god väg i samtliga medlemsstater i euroområdet, pådrivna av kraven i ”sexpacket” (närmare bestämt direktiv 2011/85/EU om budgetramverk), ”tvåpacket” samt det mellanstatliga fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen. Mot bakgrund av dessa övergripande insatser för att stärka den inhemska finanspolitiska styrningen fick tre av de fem medlemsstater som lämnade in ekonomiska partnerskapsprogram (Spanien, Malta och Slovenien) även rekommendationer om det finanspolitiska ramverket som en del av 2013 års landsspecifika rekommendationer. Motsvarande politiska åtgärder från dessa tre medlemsstater syftar till att ta itu med viktiga byggstenar, t.ex. genomförande av strukturella regler för balanserade budgetar och inrättande av oberoende finanspolitiska institut och stabila budgetramar på medellång sikt. De nationella beslutsprocesserna är i olika stadier, i allmänhet med målsättningen att fullborda dessa reformer i slutet av 2013 eller början av 2014. De två andra medlemsstaterna (Frankrike och Nederländerna), som 2013 inte fick någon landsspecifik rekommendation om finanspolitiska ramverk, har vidtagit konkreta åtgärder för att förbättra sina finanspolitiska ramverk. Inrättandet av det höga rådet för de offentliga finanserna i Frankrike förväntas få betydande inverkan på den finanspolitiska planeringen och övervakningen, samtidigt som det förestående ikraftträdandet av rättsakten för hållbara offentliga finanser i Nederländerna kommer att ge en god grund för budgetdisciplin som säkerställer överensstämmelse med EU:s krav. 2. Samtliga fem medlemsstater som lämnade in ett ekonomiskt partnerskapsprogram hade fått landsspecifika rekommendationer om beskattning. Sammantaget inriktas programmen i stor utsträckning mot pågående eller redan planerade skattereformer, men det förekommer även nyligen tillkomna eller helt nya åtgärder. Mer specifikt betonar Nederländerna reformer som genomförs för närvarande inom bostads- och arbetsbeskattning för att uppfylla rekommendationerna, men överenskommelsen om dessa reformer är huvudsakligen från förra året. Malta presenterar en rad reformer för att förbättra efterlevnad av skatteregler och god förvaltning i skattefrågor, som svar på rekommendationerna inom detta område. Många av dessa politiska åtgärder verkar dock hänvisa till tidigare eller pågående reformer, samtidigt som rekommendationen att ta itu med den snedvridning i företagsbeskattningen som gynnar skuldsättning inte nämns uttryckligen i programmet. Slovenien i sin tur för fram flera nyligen införda skatteåtgärder i konsolideringssyfte, som en del av den nya finanspolitiska strategin (inklusive höjd moms, avskaffade planer på lättnader i företagsbeskattningen, en nominell frysning av beloppsgränser och avdrag i personbeskattningen och en reform av fastighetsbeskattningen), samt åtgärder för att förbättra skattemoralen. Frankrike håller på att genomföra olika reformer som svar på deras landsspecifika rekommendationer om beskattning. I detta fall betonar det ekonomiska partnerskapsprogrammet införandet och utvidgningen av skattelättnader för konkurrenskraft och sysselsättning, tillsammans med genomförandet av en momsreform och nya miljöskatter. Styrningen när det gäller skatteutgifter håller på att reformeras, och åtgärder håller på att vidtas för att minska den snedvridning i företagsbeskattningen som gynnar skuldsättning. Det ekonomiska partnerskapsprogrammet för Spanien avser främst den pågående översynen av skattesystemet som begärdes i de rekommendationer som riktades till landet, och som planeras vara fullbordad i slutet av februari 2014. Inga konkreta åtgärder läggs fram för att ta itu med de andra aspekterna av Spaniens landsspecifika rekommendationer i fråga om beskattning. 3. Dessutom har samtliga fem medlemsstater som lämnat in ekonomiska partnerskapsprogram fått landsspecifika rekommendationer om pensions- och hälso- och sjukvårdspolitik. Tre länder (Spanien, Frankrike, Nederländerna) har vidtagit konkreta reformåtgärder och inlett den parlamentariska processen för lagstiftning för att ta itu med rekommendationerna om pensionsreformer och för att förbättra stabiliteten i pensionssystemen och därmed de offentliga finansernas hållbarhet. De två andra länderna (Malta och Slovenien) arbetar fortfarande med att formulera ytterligare sådana reformåtgärder. När det gäller hälso- och sjukvårdspolitik har samtliga fem länder tagit steg för att ta itu med effektiviteten i systemen, dvs. vilket resultat som hälso- och sjukvårdsutgifterna leder till. De tar därmed upp de landsspecifika rekommendationerna, om än i varierande grad: Nederländerna, Frankrike och Spanien har relativt långt gångna planer, medan Slovenien och Malta fortfarande är i tidigare skeden av reformprocessen. BILAGA IV: Diagram och tabeller Tabell A1: Mål för totala underskott (% av BNP) för EA-13 enligt utkasten till budgetplaner (DBP), stabilitetsprogrammen (SP) och kommissionens höstprognos 2013 (KOM) || 2013 || 2014 Land || DBP || SP || KOM || DBP || SP || KOM BE || −2,5 || −2,5 || −2,8 || −2,1 || −2,0 || −2,6 DE || 0,0 || −0,3 || 0,0 || 0,2 || 0,2 || 0,1 EE || −0,6 || −0,5 || −0,4 || −0,4 || 0,0 || −0,1 ES || −6,8 || −6,3 || −6,8 || −5,8 || −5,5 || −5,9 FR || −4,1 || −3,7 || −4,1 || −3,6 || −2,9 || −3,8 IT || −3,0 || −2,9 || −3,0 || −2,5 || −1,8 || −2,7 LU || −0,9 || −0,7 || −0,9 || −0,5 || −0,6 || −1,0 MT || −2,7 || −2,7 || −3,4 || −2,1 || −2,1 || −3,4 NL || −3,2 || −3,4 || −3,3 || −3,3 || −3,0 || −3,3 AT || −2,3 || −2,3 || −2,5 || −1,5 || −1,5 || −1,9 SI || −5,6 || −7,9 || −5,8 || −6,7 || −2,6 || −7,1 SK || −3,0 || −2,9 || −3,0 || −2,8 || −2,6 || −3,2 FI || −2,2 || −1,9 || −2,2 || −1,9 || −1,3 || −2,3 EA-13 || −2,7 || −2,7 || −2,8 || −2,3 || −1,9 || −2,5 Tabell A2: Förändringar av strukturellt saldo (% av BNP) för EA-13 enligt utkasten till budgetplaner (DBP), stabilitetsprogrammen (SP) och kommissionens höstprognos 2013 (KOM) || 2013 || 2014 Land || DBP || SP || KOM || DBP || SP || KOM BE || 1,1 || 1,2 || 0,8 || 0,7 || 0,5 || 0,4 DE || 0,3 || 0,0 || 0,3 || 0,0 || 0,4 || 0,0 EE || −0,5 || −0,5 || −0,4 || 0,6 || 0,7 || 0,5 ES || 1,2 || 1,4 || 1,1 || −0,1 || 0,4 || −0,1 FR || 1,1 || 1,6 || 0,9 || 0,6 || 0,7 || 0,7 IT || 0,5 || 0,9 || 0,6 || 0,1 || 0,4 || 0,1 LU || −0,5 || 0,1 || −0,6 || −0,6 || −0,3 || −0,6 MT || 1,3 || 0,5 || 0,35 || 0,5 || 0,6 || −0,1 NL || 1,4 || 1,0 || 0,6 || 0,2 || −0,1 || 0,4 AT || 0,1 || −0,4 || 0,0 || 0,2 || 0,7 || 0,0 SI || 0,5 || 0,2 || −0,1 || 0,6 || 1,2 || 0,7 SK || 1,3 || 1,2 || 1,7 || −0,1 || 0,5 || −0,8 FI || 0,1 || 0,1 || −0,1 || 0,1 || 0,3 || −0,2 EA-13 || 0,7 || 0,8 || 0,6 || 0,3 || 0,4 || 0,2 Tabell A3: Skuldkvot (% av BNP) för EA-13 enligt utkasten till budgetplaner (DBP), stabilitetsprogrammen (SP) och kommissionens höstprognos 2013 (KOM) || 2013 || 2014 Land || DBP || SP || KOM || DBP || SP || KOM BE || 100,0 || 100,0 || 100,4 || 100,2 || 99,0 || 101,3 DE || 79,6 || 80,4 || 79,6 || 76,90 || 77,7 || 77,1 EE || 10,1 || 10,2 || 10,0 || 10,0 || 9,9 || 9,7 ES || 94,2 || 91,4 || 94,8 || 98,9 || 96,2 || 99,9 FR || 93,4 || 93,6 || 93,5 || 95,1 || 94,3 || 95,3 IT || 132,9 || 130,4 || 133,0 || 132,7 || 129,0 || 134,0 LU || 24,9 || 23,8 || 24,5 || 26,1 || 25,9 || 25,7 MT || 73,2 || 74,2 || 72,6 || 73,2 || 74,2 || 73,3 NL || 75,0 || 74,0 || 74,8 || 76,1 || 75,0 || 76,4 AT || 74,6 || 73,6 || 74,8 || 74,0 || 73,0 || 74,5 SI || 63,1 || 61,8 || 63,2 || 65,5 || 63,2 || 70,1 SK || 54,3 || 54,8 || 54,3 || 56,8 || 56,3 || 57,2 FI || 58,3 || 56,3 || 58,4 || 60,7 || 57,3 || 61,0 EA-13 || 93,0 || 92,2 || 92,9 || 93,0 || 91,8 || 93,5 Tabell A4: Real BNP-tillväxt (procentuell förändring) för EA-13 enligt utkasten till budgetplaner (DBP), stabilitetsprogrammen (SP) och kommissionens höstprognos 2013 (KOM) || 2013 || 2014 Land || DBP || SP || KOM || DBP || SP || KOM BE || 0,1 || 0,2 || 0,1 || 1,1 || 1,5 || 1,1 DE || 0,5 || 0,4 || 0,5 || 1,6 || 1,6 || 1,7 EE || 1,5 || 3,0 || 1,3 || 3,6 || 3,6 || 3,0 ES || −1,3 || −1,3 || −1,3 || 0,7 || 0,5 || 0,5 FR || 0,1 || 0,1 || 0,2 || 0,9 || 1,2 || 0,9 IT || −1,8 || −1,3 || −1,8 || 1,1 || 1,3 || 0,7 LU || 1,0 || 1,0 || 1,9 || 2,3 || 2,2 || 1,8 MT || 1,2 || 1,4 || 1,8 || 1,7 || 1,6 || 1,9 NL || −1,3 || −0,4 || −1,0 || 0,5 || 1,1 || 0,2 AT || 0,4 || 1,0 || 0,4 || 1,7 || 1,8 || 1,6 SI || −2,4 || −1,9 || −2,7 || −0,8 || 0,2 || −1,0 SK || 0,8 || 1,2 || 0,9 || 2,2 || 2,9 || 2,1 FI || −0,5 || 0,4 || −0,6 || 1,2 || 1,6 || 0,6 EA-13 || −0,4 || −0,2 || −0,3 || 1,2 || 1,3 || 1,1 Tabell A5: Sammansättning av den finanspolitiska konsolideringen under 2013 och 2014 för EA-13 enligt utkasten till budgetplaner (DBP), stabilitetsprogrammen (SP) och kommissionens höstprognos 2013 (KOM) % av BNP, om inte annat anges || 2013 || 2014 SP || DBP || KOM || SP || DBP || KOM || || || || || || Inkomstkvot || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1 Förändring i procentenheter gentemot föregående år || 1,1 || 0,6 || 0,5 || −0,6 || 0 || 0 Utgiftskvot || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6 Förändring i procentenheter gentemot föregående år || 0,5 || 0,1 || −0,1 || −1,3 || −0,5 || −0,2 Förändring av strukturellt saldo || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,4 || 0,3 || 0,2 Diagram A1: Planerade förändringar av huvudsakliga utgiftstyper (% av BNP) under 2014 för EA-13: Utkast till budgetplaner mot kommissionens höstprognos 2013 Diagram A2: Planerade förändringar av huvudsakliga typer av skatteinkomster (% av BNP) under 2014 för EA-13: Utkast till budgetplaner (DBP) mot kommissionens höstprognos 2013 (COM) Diagram A3: Jämförelse mellan totala saldon för offentliga finanser (% av BNP) för 2014 enligt kommissionens höstprognos 2013 och utkasten till budgetplaner Diagram A4: Nedbrytning av skillnaden i mål för totala saldon (% av BNP) för 2014 mellan kommissionens höstprognos 2013 och utkasten till budgetplaner I diagram A4 visas skillnaderna mellan medlemsstaternas planerade förändringar i sina totala underskott enligt prognoserna i utkasten till budgetplaner och de förändringar som anges i kommissionens höstprognos 2013, uttryckt som procent av BNP. De olika delarna av staplarna representerar olika komponenter som bidrar till den totala skillnaden. I allmänhet är den planerade förändringen av det strukturella saldot 2014 mindre (0,3 % av BNP) i höstprognosen än i utkasten till budgetplaner. Ett negativt värde anger att förändringen av den offentliga sektorns underskott förväntas vara mindre i kommissionens höstprognos 2013 än i utkasten till budgetplaner. Utvecklingen av engångsåtgärder är den största enskilda förklaringen till den mindre förändringen i budgetunderskottet i kommissionens prognos. Diagram A5: Nedbrytning av skillnaden i skuldmål (% av BNP) för 2014 mellan kommissionens höstprognos 2013 och utkasten till budgetplaner I diagram A5 visas skillnaden i skuldutveckling mellan 2013 och 2014 enligt prognosen i utkasten till budgetplaner respektive kommissionens prognos. En positiv skillnad visar att prognoserna i utkasten till budgetplaner anger högre skuldsättning (eller skuldkomponent). Skillnaderna i utveckling är nedbrutna i olika delar: baseffekt, skillnader i snöbollseffekt (eller räntetillväxtdel), skillnader i primärt underskott och skillnader i stock/flödesjusteringar. Utvecklingen av stock-/flödesjusteringarna förklarar den mindre skuldminskningen i kommissionens prognos. BILAGA V: Landsspecifika bedömningar av utkast till budgetplaner Planer som överensstämmer med landets skyldigheter enligt stabilitets- och tillväxtpakten Estland uppnådde det medelfristiga målet med ett strukturellt överskott under 2012 och bör bevara en sund finanspolitisk ställning som säkerställer överensstämmelse med det medelfristiga målet. Även om Estlands strukturella saldo tillfälligt försämras jämfört med det medelfristiga målet (½ % av BNP under 2013) förväntas avvikelsen korrigeras senast 2014 enligt planen. Avvikelsen från det medelfristiga målet under 2013 beror delvis på regeringens beslut att minska utdelningarna från statsägda företag 2013 och att införa ytterligare utdelningar för 2014 och 2015, dvs. detta får en positiv effekt på 2014 års budget. På det hela taget är riskerna i samband med utvecklingen av de offentliga finanserna låga, med nominella budgetsaldon nästan i balans och med den lägsta offentliga skuldsättningen i EU (10 % av BNP år 2014). I Tysklands utkast till budgetplan förutses en balanserad statsbudget och en minskande skuldkvot under 2013 och 2014. Tyskland uppfyllde dessutom, i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del, sitt medelfristiga mål 2012 och planerar att fortsätta att göra detta under 2013 och 2014. Man gör också tillräckliga framsteg i riktning mot uppfyllandet av skuldkriteriet. Dessa prognoser är i stort sett i linje med kommissionens höstprognos och verkar på det hela taget realistiska. Utkastet till budgetplan lämnades dock in av den avgående förbundsregeringen under antagande om en oförändrad politik. Planer som överensstämmer, men utan någon marginal För Frankrike beräknar kommissionen att det nominella underskottet, på grundval av det inlämnade utkastet till budgetplan, kommer att bli högre än vad som rekommenderats både 2013 och 2014. Förändringen av det strukturella saldo som ligger till grund för det beräknade totala underskottet uppskattas till 0,9 % och 0,7 % av BNP för det här året respektive nästa år. Efter korrigering för revideringar av uppskattningarna av den potentiella BNP-tillväxten samt för oväntade bortfall i skatteintäkter jämfört med prognosen vid tidpunkten då rådets rekommendation utfärdades, hamnar de strukturella åtgärderna dock på 1,3 % respektive 0,8 % av BNP. De korrigerade strukturella åtgärderna verkar därför ligga precis i linje med rådets rekommendation. Bedömningen kompletteras av en bedömning nedifrån och upp av åtgärderna, som tyder på att Frankrike har vidtagit ytterligare åtgärder för 2014 som sammanlagt motsvarar något mindre än 1 % av BNP. Även om det fortfarande finns betydande risker för det förväntade budgetresultatet för 2013 och 2014 kan Frankrike anses ha vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets rekommendation av den 21 juni 2013 för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2015. Nederländerna verkar enligt kommissionens höstprognos 2013 uppfylla kraven i förfarandet vid alltför stora underskott för 2013, både i fråga om totala och strukturella underskottsmål och i fråga om effektiva åtgärder, i enlighet med rådets rekommendation av den 21 juni 2013. För 2014 förutses det totala underskottet ligga kvar över det rekommenderade nominella målet på 2,8 % av BNP. På grundval av höstprognosen 2013 är förändringen av det strukturella saldot, korrigerat för revideringar av den potentiella tillväxten och oväntat inkomstbortfall, 0,5 % av BNP. Denna nivå ligger under den rekommenderade förändringen på cirka 0,7 % av BNP i rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott. En bedömning nedifrån och upp visar att Nederländerna har vidtagit ytterligare åtgärder för 2014 motsvarande cirka 1 % av BNP, vilket är i linje med den åtgärdsomfattning som anses vara nödvändig för att uppnå de strukturella mål som anges i rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott. För Slovenien ligger de mål för det totala underskottet som planeras i utkastet till budgetplan (5,6 % av BNP 2013 och 6,7 % av BNP 2014) över målen för det totala underskottet från förfarandet vid alltför stora underskott (4,9 % respektive 3,3 % av BNP). Enligt kommissionens höstprognos 2013 uppskattas förändringen av det strukturella saldot till −0,1 % av BNP för 2013 och 0,7 % av BNP för 2014. Efter korrigering för oväntade inkomstbortfall och reviderade beräkningar av den potentiella tillväxten uppskattas förbättringen till 0,6 % av BNP för både 2013 och 2014, något lägre än de 0,7 % av BNP som rekommenderades för årliga strukturåtgärder under 2013, men strax över de 0,5 % av BNP som rekommenderades för 2014. Baserat på en bedömning nedifrån och upp ligger den totala storleken på de konsolideringsåtgärder för 2013 som antagits efter rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott i juni 2013 strax över den nivå (1 % av BNP) för ytterligare konsolideringsåtgärder som nämns i rekommendationen från juni 2013. För 2014 visar motsvarande analys nedifrån och upp ett resultat som är något lägre än den nivå (1½ % av BNP) för ytterligare konsolideringsåtgärder som nämns i rekommendationen från juni 2013. På grundval av tillgängliga uppgifter förefaller Slovenien ha vidtagit effektiva åtgärder under 2013 och är på god väg att genomföra de rekommenderade strukturella förbättringarna under 2014, men utan någon marginal. Planer som överensstämmer i stora drag För Belgien ligger det totala saldo för 2013 som planeras i utkastet till budgetplan under referensvärdet för underskottet på 3 % av BNP, men enligt kommissionens prognos något över målet på 2,7 % av BNP inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. De finanspolitiska insatserna uppskattas i dagsläget till 0,8 % av BNP. Efter korrigering för nedskrivning av den potentiella tillväxten sedan rådets beslut samt inkomstbortfall jämfört med den prognos som låg till grund för rådets beslut uppskattas dock den justerade strukturella förbättringen till 1 % av BNP, i linje med den ansträngning på 1 % av BNP som krävs av rådet. Följaktligen kan Belgien anses ha vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets beslut av den 21 juni 2013. Om Belgien korrigerar sitt alltför stora underskott senast 2013 kommer man att omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Belgien skulle göra tillräckliga framsteg i riktning mot uppfyllandet av skuldkriteriet. En avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga målet är dock att vänta under 2014. Om den upprepas det följande året kan den bedömas vara betydande, och den skulle då kunna äventyra uppfyllandet av kraven i stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Belgien förväntas uppfylla skuldkriteriet 2014. För Österrike förväntas det offentliga underskottet för 2013 ligga under referensvärdet 3 %, både i utkastet till budgetplan och i kommissionens prognos, och i linje med rådets rekommendation att korrigera det alltför stora underskottet senast 2013. Osäkerhet om kostnaderna för det förväntade bankstödet skulle möjligen kunna äventyra efterlevnaden av kravet på en hållbar korrigering av underskottet. Om rådet upphäver sitt förfarande vid alltför stora underskott under våren 2014 skulle Österrike uppfylla kravet avseende övergångsperioden från 2014 när det gäller skuldkriteriet. Österrike planerar dock inte att uppnå en årlig strukturell anpassning mot det medelfristiga målet med mer än 0,5 % nästa år, och en betydande avvikelse när det gäller förändringen av det strukturella saldot skulle framträda. Utkastet till budgetplan lämnades dock in av den avgående förbundsregeringen under antagande om en oförändrad politik. På grundval av utkastet till budgetplan och kommissionens prognos förväntas Slovakien bringa underskottet i linje med referensvärdet 3 % av BNP år 2013, vilket är rådets fastställda tidsfrist för korrigering av det alltför stora underskottet. De genomsnittliga årliga finanspolitiska insatserna under perioden 2010–2013, justerade för förändringar av tillväxtpotentialen och inkomstbortfall jämfört med den prognos som ligger till grund för rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott, uppgår till 2 % av BNP, vilket ligger betydligt över den årliga genomsnittliga finanspolitiska insats på 1 % av BNP som rekommenderats av rådet. Målet för 2014 i utkastet till budgetplan är ett totalt underskott på 2,8 % av BNP, medan kommissionen beräknar att underskottet med oförändrad politik ökar till 3,2 % av BNP, vilket skulle innebära att en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet inte kan säkerställas. Detta innebär att ytterligare åtgärder kan behövas för att säkerställa en hållbar korrigering, vilket är en förutsättning för att förfarandet vid alltför stora underskott ska upphävas. För 2014 uppfyller Slovakien inte heller alla krav i stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del eftersom det strukturella saldot beräknas bli sämre. Planer med risk för bristande överensstämmelse I utkastet till budgetplan för Italien beräknas att det offentliga underskottet ska sjunka till 2,5 % av BNP under 2014, från 3 % 2012 och 2013. I strukturella termer (dvs. det konjunkturrensade saldo, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, som beräknats på nytt av kommissionen på grundval av den information som tillhandahållits i utkastet till budgetplan, med användning av den allmänt vedertagna metoden), innebär regeringsprognoserna en allmän förbättring med 0,5 % av BNP 2013 och 0,2 % 2014 (efter 2¼ % 2012), dock med ett strukturellt saldo som fortfarande visar underskott 2014 (−0,7 % av BNP). I kommissionens prognos förväntas 2014 års underskott uppgå till 2,7 % av BNP. Detta förklaras huvudsakligen av lägre ekonomisk tillväxt, så att det strukturella saldot är i linje med det omräknade strukturella saldot i utkastet till budgetplan. Riskerna på nedåtsidan är förknippade med ett bristande genomförande av åtgärder som redan är fastställda i lagstiftningen och en urvattning av utkastet till budgetplan i parlamentet. I utkastet till budgetplan förväntas den offentliga bruttoskulden nå en topp på cirka 133 % av BNP 2013 och sedan stabiliseras 2014. För 2014 gör Italien inte tillräckliga framsteg mot överensstämmelse med skuldkriteriet, på grund av otillräcklig strukturanpassning enligt kommissionens prognos (0,1 % av BNP jämfört med de föreskrivna 0,7 procentenheterna). Italien har tagit med utgifter på cirka ¼ % av BNP i utkastet till budgetplan, kopplade till regeringens avsikt att tillämpa ”investeringsklausulen”. Eftersom Italien inte uppfyller skuldkriteriet 2014 skulle detta dock leda till att man inte är berättigad att utnyttja investeringsklausulen. Därför bör Italien fortsätta att göra tillräckliga framsteg mot det medelfristiga målet också 2014, genom att säkerställa de strukturella anpassningar som är nödvändiga. Det strukturella saldot pekar mot en avvikelse 2014. Om den upprepas det följande året kan den bedömas vara betydande, och den skulle då kunna äventyra uppfyllandet av kraven i stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt kommissionens höstprognos 2013 för Luxemburg förväntas de offentliga finanserna, i nominella termer, försämras från ett underskott på 0,6 % 2012 till ett underskott på 0,9 % 2013 och 1 % av BNP 2014. I strukturella termer förväntas överskottet i de offentliga finanserna sjunka i både utkastet till budgetplan och i kommissionens prognos, från 0,8 % 2012 till endast 0,2 % av BNP 2013, dvs. lägre än det medelfristiga målet om ett överskott på 0,5 % av BNP. Med antagandet om oförändrad politik beräknas det strukturella saldot därefter att avvika ytterligare från det medelfristiga målet och till och med övergå till ett underskott på 0,4 % av BNP 2014. Sammanfattningsvis väntas Luxemburg avvika från sitt medelfristiga mål under 2013 och ytterligare avvika från det under 2014. Utkastet till budgetplan lämnades dock in av den avgående regeringen under antagande om en oförändrad politik. På grundval av kommissionens höstprognos 2013 beräknas underskottet för Malta 2013 uppfylla kraven i förfarandet vid alltför stora underskott. Samtidigt pekar kommissionens höstprognos 2013 på att förändringen av det justerade strukturella saldot (0,5 % av BNP) kommer att ligga under den rekommenderade årliga strukturella ansträngningen (0,7 % av BNP). Även om Malta hittills kan anses ha uppfyllt rådets rekommendation av den 21 juni 2013 finns det därför en risk att korrigeringen av underskottet inte kan uppnås på grund av den uppenbara bristen på tillräckligt arbete för att stödja den. Situationen måste bedömas på nytt mot uppgifter som anmäls våren 2014. I avvaktan på bedömningen av 2014 års budget uppfylls däremot inte kraven för förfarandet vid alltför stora underskott för 2014, varken i nominella och strukturella termer, eftersom kommissionens underskottsprognos ligger kvar över målet (2,7 % av BNP) för förfarandet vid alltför stora underskott och det justerade strukturella saldot (0,3 % av BNP) är lägre än den rekommenderade årliga finanspolitiska insatsen (0,7 % av BNP) år 2014. Det beräknade underskottet för 2014 (3,4 % av BNP jämfört med det rekommenderade 2,7 % av BNP) omfattar dock inte de konsolideringsåtgärder som tas upp i 2014 års budget, eftersom uppgifter om dessa saknades vid prognosens brytdatum. Det bör noteras att nominellt sett skulle de åtgärder som ingår i utkastet till budgetplan minska underskottsprognosen med 0,2 % av BNP. Det skulle dock fortfarande vara otillräckligt för att uppfylla rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott. För Spanien förväntas i kommissionens höstprognos ett underskott på 5,9 % av BNP för 2014, något över målet på 5,8 % av BNP enligt det utkast till budgetplan som lämnats in av den spanska regeringen. Osäkerheten kring utfallet för de offentliga finanserna under 2013 och 2014 är dock fortfarande på en hög nivå. På grundval av tillgängliga uppgifter förefaller Spanien ha vidtagit effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet år 2013, men det finns en risk att utkastet till budgetplan för 2014 inte kommer att uppfylla kraven i rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott. Utkastet till budgetplan bygger på något optimistiska tillväxtantaganden och det finns vissa risker med genomförandet av vissa åtgärder i planen. Detta utgör risker för att uppnå det målet för det totala underskottet. Vidare verkar den planerade strukturella ansträngningen inte nå upp till det som bedömdes vara nödvändigt i rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott. Spanien uppmanas därför att vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för den nationella budgetprocessen för att säkerställa att 2014 års budget helt överensstämmer med stabilitets- och tillväxtpakten. För 2015 och 2016 når anpassningen av de offentliga finanserna inte alls upp till rekommendationen från förfarandet vid alltför stora underskott, och det återstår för Spanien att ange de strukturella åtgärder för åren 2015–16 som behövs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2016. För Finland beräknas i utkastet till budgetplan ett högre (2,2 % av BNP) offentligt underskott jämfört med prognoserna i stabilitetsprogrammet (1,9 %) för 2013. För 2014 beräknas i utkastet till budgetplan en minskning av det offentliga underskottet till 1,9 % av BNP, jämfört med ett underskott på 2,3 % i kommissionens höstprognos. Dessa skillnader beror på en lägre tillväxt, men också på olika uppskattningar av utvecklingen för de offentliga finanserna. Enligt kommissionens prognos finns det en risk för en betydande avvikelse från det medelfristiga målet eller från anpassningsbanan under 2014. Eftersom den offentliga skuldnivån förväntas överstiga 60 % av BNP 2014 har kommissionen utarbetat en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget för att undersöka om denna skuldsituation motiverar inledandet av ett förfarande vid alltför stora underskott. [1] Metodmässiga antaganden som ligger till grund för kommissionens höstprognos 2013 (från European Economic Forecast Autumn 2013), s. 40. Tillgängligt online på http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/forecasts/index_en.htm [2] Eurostats pressmeddelande (Eurostat News Release) nr 103/2009. [3] I enlighet med Eurostats beslut av den 27 januari 2011 om den statistiska redovisningen av de transaktioner som utförs av den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_PUBLIC/2-27012011-AP/EN/2-27012011-AP-EN.PDF. [4] Metoden för stokastiska prognoser av offentlig skuldsättning som används här presenterades i Europeiska kommissionens rapport om de offentliga finansernas hållbarhet 2012, avsnitt 3.3.3. [5] Medlemsstaterna i euroområdet med undantag för de som omfattas av makroekonomiska anpassningsprogram (Cypern, Grekland, Irland och Portugal). [6] Detta medför att det primära strukturella saldot för EA-13 antas ligga kvar på det senaste prognostiserade värdet – ett överskott på 1,8 % för 2014 i scenariot enligt utkasten till budgetplaner, och ett överskott på 1,4% för 2015 i kommissionens scenario – under resten av prognosperioden. [7] Det antas att kraftiga störningar följer en gemensam normalfördelning. [8] För 2014 stämmer den streckade linje som representerar det centrala prognosscenariot i båda solfjädersdiagrammen överens med linjen för fördelningens 60-percentil, vilket innebär att 40 % av alla möjliga värden för skuldkvoten för 2014 skulle ligga över det prognostiserade värdet. [9] För de senare, se de senaste rapporterna om efterlevnaden i European Economy ¬ Occasional Papers, 159 (Grekland), 164 (Irland), 161 (Cypern), 156 (Rumänien) och 153 (Portugal). [10] Tvåpackets uppförandekod finns på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/130701_-_two_pack_coc_final_endorsed.pdf