SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 28.5.2009 
SEK(2009) 671 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Meddelande från kommissionen till Europaparl amentet, rådet, Europeiska ekonomiska 
och sociala kommittén samt Regionkomm ittén om en kva litetspolitik för 
jordbruksprodukter 
 
Sammanfattning av konsekvensbedömningen 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Sammanfattning av konsekvensbedömningen  
Kvalitetspolitik för jordbruksprodukter 
1. POLITISK BAKGRUND OCH PROBLEMFORMULERING  
Kvalitetspolitiken för jordbruksprodukter ska lösa  de marknadsstörningar som uppstått till 
följd av bristande symmetri i informationen om  jordbruksprodukters kva litetsaspekter mellan 
jordbrukare och köpare. Den är fr ämst inriktad på jordbrukarna och producenterna av primära 
jordbruksprodukter och produkter i fö rsta förädlingsskedet (vin, ost, olivolja, kött osv.).  
EU har utvecklat en rad instrument för salufö ring av jordbruksprodukt er, som ska garantera 
produkternas egenskaper och kännetecken. 
– Handelsnormer  och produktdirektiv som fastställer jordbruksprodukters id entitet (t.ex. 
definitioner av konsumtionsmjölk , fruktsaft , vin etc.), produktklassifi cering (klass, storlek 
osv.), märkning med ursprung och produktionsplat s, och definition av vissa reserverade 
begrepp som anger värdeökande egenskaper och kännetecken, exempelvis odlingsmetod. 
– EU:s system för produktkval itet inom jordbruket . Det finns sex olika system: 
geografiska beteckningar (tre system), garanterade traditionella specialiteter, ekologiskt jordbruk och produkter från EU:s  yttersta randområde n. Ytterligare två system håller på att 
utvecklas: Miljömärket  ska utvidgas till att även omfa tta livsmedel, och det kommer ett 
märkningssystem för djurskydd. 
Dessutom har en hel rad enskilda och nationella (eller regionala) certifieringssystem 
utvecklats. Hit hör system för certifiering av  livsmedel (som garanterar att grundläggande 
standarder uppfyllts) och livsmedelskvalitet som skiljer ut produkter på marknaden genom att 
göra köpare och konsumenter uppmärksamma på värdeökande produktegenskaper och 
kännetecken. 
Dessa instrument (EU-system, enskilda och nationella system) syftar till att lösa de 
grundläggande marknadsproblem som uppstår till följd av asymmetrisk information  och 
som annars skulle störa försäljning och inköp av  produkter till rättvist pr is i förhållande till 
deras egenskaper och kännetecken. Dessutom finns  det svårigheter och problem i vart och ett 
av dessa system. Globalt sett  har EU:s politik utvecklats spont ant, från fall till fall, och 
därigenom har den på vissa punkter blivit motsägelsefull , eller riskerar i alla fall att bli det. 
Dessutom håller flera nya initiativ på att utv ecklas, bland annat på miljöområdet, som kan 
leda till ännu fler samstämmighetsbr ister. Dessa initiativ förvärrar 
samstämmighetsproblemet  genom sin mångfald, och det finns risk för att det brister i 
samordningen i hanteringen av produktkvalitetsåtgä rder inom jordbruket, vilket kan leda till 
förvirring bland berörda parter och konsumen ter, och till dåligt avstämda strategier. Konkret  
kan det sägas att EU:s system är onödigt komplexa . De geografiska beteckningarna har inte 
lyckats bli tillräckligt kända, oc h man har främst identifierat en rad tekniska aspekter. De 
traditionella specialiteterna har in te heller levt upp till sitt löfte, och handelsnormerna är 
krångliga och alltför bindande. Inom de privata och nationella sektorerna har antalet 
SV 3   SV certifieringssystem formligen exploderat, vilk et har lett till förvirring bland konsumenterna 
och till att det har if rågasatts huruvida den in re marknaden fungerar korrekt. Att märkningen 
avseende produktionsplats har hanterats olika från fall till fall har slutligen lett till en  splittring 
där produktionsplats måste anges för nötkött men inte för fläsk, och för honung men inte för mejeriprodukter. 
2. S
YFTEN  
Produktkvalitetspolitiken inom jordbruket har som allmänt mål  att ge jordbrukare och 
producenter möjlighet att uppfylla konsumen ternas förväntningar i fråga om 
produktegenskaper och känneteck en, och att kommunicera dessa  på ett effektivt sätt. 
Därigenom vill man uppnå följande:  
– Att jordbrukare och producente r får rättvisa priser för den produktkvalitet de erbjuder. 
– Att jordbrukare och producenter kan reager a på konsumenternas efterfrågan efter 
värdeökande produktegenskaper och kännetecken. 
– Att konsumenterna kan lita på märkningen för a tt identifiera egenskap er och kännetecken 
hos jordbruksprodukter. 
De särskilda målen  är följande: 
– Att förbättra kommunikationen mellan jordbr ukare, köpare och konsumenter och råda bot 
på den asymmetriska informationssituati on som råder i fråga om jordbruksprodukters 
kvalitet. 
– Att öka samstämmigheten mellan EU:s olika in strument för produktkvalitet i jordbruket.  
– Att förenkla förfarandena och informati onsläget för jordbrukare, producenter och 
konsumenter. 
För att uppnå dessa mål har man undersökt fyra strategier .  
– Strategi 1: Handelsnormer, bland annat märkning med produktionsplats. 
– Strategi 2: Geografiska beteckningar 
– Strategi 3: Traditi onella specialiteter 
– Strategi 4: Privata, nationella och nya EU-system för certifiering.  
3. STRATEGIER  
3.1. Strategi 1: Handelsnormer, bland a nnat märkning med produktionsplats. 
Två alternativ förkastades efter en teknisk prövning: 
– Införandet av en EU-logotyp som visar överensstämmelse med EU-kraven  skulle 
medföra allvarliga tekniska hinder och avvisades av så got t som alla berörda parter.  
– Inga EU-åtgärder: Om man strök handelsnormerna  i gemenskapslagstiftningen skulle 
det lämna ett tomrum med risk för att olika, nationella handelsnormer införs. Alla berörda 
parter stödde bibehållandet av (förenklade) handelsnormer. 
SV 4   SV Fem alternativ behölls för vidare granskning: 
– Alternativ 1.1. Oförändrad situation plus förenkling , inbegripet harmonisering av 
standarder, harmonisering av gemensamma el ement i olika sektorer, undanröjande av 
överflödiga regler och rättsak ter utformade i enlighet med aktuella principer för hur 
rättsakter bör skrivas.  
– Alternativ 1.2. Ersättning av särskilda EU-handelsnormer med en allmän 
grundläggande norm.  Detta alternativ skulle innebära att alla handelsnormer försvann ur 
gemenskapslagstiftningen, och att en ny allm än norm infördes för alla produkter.  
– Alternativ 1.3. Kombinerad lösning.  Detta alternativ  skulle vara grundläggande krav 
eller normer i lagstiftningen (som  i alternativ 1.2) och tekniska specifikationer i standarder 
som överenskoms av berörda parter via ett standardiseringsorgan (CEN-ramen). 
– Alternativ 1.4. Vidareutveckling av utnyttjandet av reserverade begrepp.  Införa 
klara definitioner, identiteter,  klasser och storleka r som måste respekteras om de används 
vid utsläppandet på markna den och är frivilliga för producenter/aktörer (t.ex. 
”lantprodukt”, ”ägg från utehöns” och, särsk ilt om instrumentet för traditionella 
specialiteter avskaffas, be greppet ”traditionellt”).  
– Alternativ 1.5. Utvidgning av den befi ntliga obligatoriska märkningen med 
produktionsplats (EU/icke-EU eller la nd) till samtliga jordbruksprodukter . Märkning 
med EU/icke-EU och/eller medlemsstat/tredje land bör inte minst överväga mot bakgrund 
av WTO-debatten. 
3.2. Strategi 2: Geograf iska beteckningar 
Fyra alternativ förkastade s efter en teknisk prövning: 
– Ett allmänt direktiv  som delegerar uppgiften att iden tifiera och skydda geografiska 
beteckningar till medlemsstaterna är inte före nligt med det politiska målet att uppnå en 
harmoniserad tillämpning över hela inre marknaden. 
– Alternativen samreglering  och självreglering , som förutsätter medverkan av icke-statliga 
organisationer och arbetsmarknadens parter , avvisades på grund av sektorns stora 
splittring.  
– Inga insatser på EU-nivå (avska ffande av nuvarande lagstiftning)  skulle sannolikt leda 
till 27 olika system i medlemsstaterna, och dä rmed ökad börda för producenter, förvirring 
hos konsumenterna och risk för missbruk, identi tetsstöld osv. utanför det land som erbjuder 
skydd.  
– Tillämpning av internationella regler genom Lissabonfördraget  skulle inte kunna 
genomföras på kort sikt, eftersom det skulle  behövs internationella förhandlingar om 
tillträde till Världsorganisati onen för den intellektuella ägande rätten (WIPO) och ett antal 
förändringar av definitioner. På längre sikt bör detta alternativ emellertid inte förkastas 
helt. 
Tre alternativ (med tre delalternati v) har behållits för vidare analys: 
– Alternativ 2.1. Oförändrad situation pl us Förenkling av systemen med skyddad 
ursprungsbeteckning/geografisk beteckning  och slimmade befintliga förfaranden.  
SV 5   SV Lagstiftningen skulle kunna förtydligas utan  att den nuvarande rättsliga strukturen 
ändrades, vilket skulle minska den tid de t tar att behandla ans ökningar på EU-nivå.  
– Delalternativ 2.1.1, slå ihop SUB och SGB.  I praktiken skulle den skyddade 
ursprungsbeteckningen försvi nna, och befintliga registre ringar skulle omvandlas 
till skyddade geografiska beteckningar. Detta delalternativ skulle vända den 
nuvarande tendensen att öka skillnad en mellan dessa båda märkningar. 
– Delalternativ 2.1.2, skapa ett enda instrument  för registrering av vin, sprit och 
jordbruksprodukter samt livsmedel, vilket skulle ge en mer samstämmig politik, 
exempelvis genom att liknande kriterier oc h registreringsförfar anden tillämpades.  
– Delalternativ 2.1.3, nationella syst em för skyddade beteckningar , parallellt 
med EU-systemet. Skyddet av dessa namn s kulle då endast omfatta den nationella 
marknaden. Parallellt skulle  handelskriterier (volym och värde) kunna användas 
som förutsättning för registrering av namn i EU-registren.  
– Alternativ 2.2. Avskaffa det nuvarande egna  systemet för SUB/SGB på EU-nivå och 
ersätt det med det befintliga systemet med handelsnormer.  Skyddsnivån för 
geografiska beteckningar skulle vara sa mma som i Trips-avtalet, men de rättsliga 
möjligheterna att skydda namn skulle endast finnas i gemenskapens varumärkessystem.  
– Alternativ 2.3. Tydliga re regler för SUB/SGB.  Det nuvarande systemet skulle kunna 
förtydligas, både genom ändrade regler och genom riktlinjer. 
3.3. Strategi 3: Garanterade tr aditionella specialiteter  
Fyra alternativ (med två delalternati v) har behållits för vidare analys: 
– Alternativ 3.1: Oförändrat läge – befintliga system fortsätter . Detta anses inte vara 
någon fungerande lösning, men alternativet behålls som jämförelse för de andra 
alternativen.  
– Alternativ 3.2: Förenklat system,  begränsat till ett av de nuvarande alternativen:  skydd 
antingen med eller utan reservation av namnet.  
– Delalternativ 3.2.1. Registrering utan reservation av namnet. Detta 
delalternativ skulle innebära att skyddet  av namnet avskaffades . Användningen 
av det registrerade namnet skulle endast begränsas i kombination med uttrycket ”garanterad traditionell specialitet” eller gemenskapens symbol.  
– Delalternativ 3.2.2. Registrering som gar anterad traditione ll specialitet med 
reservation av namnet. I detta fall skulle själva na mnet vara skyddat och skulle 
endast kunna användas för produkter som tillverkats enligt specifikationen.  
– Alternativ 3.3: Skydd av uttrycket ”tradi tionell” som reserverat begrepp enligt 
handelsnormer.  Detta omfattas av alternativ 1.4 ovan. 
– Alternativ 3.4: Inga EU-åtgärder: Det nuvarande systemet stryks.  Reglering av 
traditionella specialiteter överlåts åt den priv ata sektorn, medlemsstaterna och regionerna.  
SV 6   SV 3.4. Strategi 4: Privata, nationella och nya EU-system för certifiering. 
Ett alternativ förkastades efter en teknisk prövning: 
– Ett rättsligt alternativ , som går ut på regler eller ramar för hur system för certifiering av 
livsmedelskvalitet bör bedrivas. Detta skulle inte vara effektivt eller samstämmigt med 
EU:s andra politiska mål (som förenkling), oc h skulle inte accepteras av berörda parter. 
Fem alternativ behölls för vidare granskning: 
– Alternativ 4.1: Inga EU-insatser = oförä ndrad situation (och vidare forskning) . Detta 
alternativ innebär att den nuva rande situationen fortbestår, och att EU inte direkt 
medverkar i de privata och nationella/regionala  certifieringssystemen. Alternativet skulle 
omfatta vidare forskning  för att bättre kartlägga problemet.  
– Alternativ 4.2: Frivilliga riktlinj er för driften av certifieringssystem , som skulle lyfta 
fram särskilt lyckade metoder enligt kriterier som överenskoms med berörda parter.  
– Alternativ 4.3: Utveckling  av nya EU-kvalitetssystem för vissa politikområden.  
Kommissionen har redan utveckla t certifieringssystem på fler a områden, och håller på att 
utveckla ytterligare sådana system. Varje sådant nytt system måste bedömas för sig.  
– Alternativ 4.4: Gemensamma kriterier för nya EU-system.  Med tanke på hur många 
nya system och förslag som läggs fram, vore en  annan möjlighet inom ramen för alternativ 
4.3 att fastställa kriterier för att bedöma behovet av nya EU-system för certifiering av 
jordbruksprodukter och livsmedel.  
– Alternativ 4.5: Utveckling av  skyddade reserverade beg repp enligt specifikationer. I 
de fall där direkta EU-åtgärder är motiverade sk ulle en administrativt  enklare lösning vara 
att utveckla skydd av reserverade begrepp . Detta övervägs under rubriken 
handelsnormer (alternativ 1.4).  
4. KONSEKVENSANALYS  
För varje fråga undersöktes alternativ, so m bedömdes utifrån deras effektivitet och 
samstämmighet, och i förhållande ti ll de politiska mål som ska uppnås.  
För strategi 1 (handelsnormer, inbegrip et märkning med produktionsplats) , är de 
alternativ som föredras 1.4 (vidareutveckl ing av utnyttjandet av reserverade begrepp), 
1.3 (kombinerad lösning), som ska unders ökas vidare, samt,  särskilt för 
jordbruksprodukter, 1.5 (obligatoris k märkning med produktionsplats).  
För strategi 2 (geografiska beteckningar) skulle 2.3 (tydligare re gler för SUB/SGB) och 
2.1.2 (ett enda instrument för registrering av vin, sprit och jordbruks produkter) vara mest 
effektiva och samstämmiga. Det krävs ytterl igare analys för att bedöma hur effektivt 
alternativ 2.3 skulle vara (t ydligare regler för SUB/SGB).  
För strategi 3 (traditionella specialiteter)  är 3.3 att föredra (skydd av begreppet 
”traditionell” som reserverat begrepp inom ramen för handelsnormer), följt av 3.2 (förenklat system).  
SV 7   SV För strategi 4 (privata, nati onella och nya EU-system)  är 4.2 (riktlinjer) och 4.4 (kriterier 
för nya system) att föredra: dessa kan kombine ras. Alternativ 4.5 (vidareutveckling av 
utnyttjandet av reserverade begr epp), som uppfyllde alla  kriterier mycket väl, hanteras under 
strategi 1 (handelsnormer).  
SV 8   SV  
5. ALLMÄN SAMSTÄMMIGHET OCH SYNERGIER MELLAN FÖRSTAHANDSALTERNATIVEN  
I tabellen nedan (förstahandsaltern ativ) visas hur dessa bidrar till den allmänna strategin , 
vilka synergier  som skapas mellan de olika instrumenten, och vilka rättsliga och 
administrativa förtydliganden  de tillgodoser. 
Politiska åtgärder  Förstahandsalternativ  
mot privat och nationell 
certifiering  Alternativ 4.2: riktlinjer för hur certifieringssystem bör hanteras
 
samstämmighet vid utvecklingen av nya EU-system
 Alternativ 4.4: kriterier för nya EU-system  Allmän strategi  
samstämmig utveckling av EU:s handelsnormer
 Alternativ 1.3: kombinerad lösning (ersättning 
av handelsnormer med en allmän standard och 
utveckling av detaljerade regler i en CEN)  
Alternativ 1.4: utveckling av reserverade 
begrepp för övergripande kvalitetsmärken (som 
”energisnål”)   
mer omfattande användning av 
”reserverade begrepp” (från 
handelsnormer)  Alternativ 3.3: skydd av “traditionell” som 
reserverat begrepp (som ersättning för systemet 
med traditionella specialiteter)  
Delalternativ 2.1.1: slimmade förfaranden för 
systemet med geografiska beteckningar, och 
sammanslagning av registren för vin, sprit och 
jordbruksprodukter samt livsmedel i ett system  gemensam användning av 
certifieringssystem för liknande 
system  
Alternativ 2.3: förtydligande av reglerna om 
SUB/SGB  Synergier  
samstämmigt genomförande av 
obligatorisk märkning med 
produktionsplats  Alternativ 1.5: märkning med produktionsplats i 
ett sektorsbundet tillvägagångssätt  
Tabell:  Förstahandsalternativ  
Förstahandsalternativen kan kombineras och utgö r tillsammans ett helt paket för utvecklingen 
av politiken för jordbruksprodukters kvalitet. 
Ökad användning av “reserverade begrepp”, bl and annat som ersättning för systemet med 
traditionella specialiteter, skulle ge stora syne rgieffekter. Riktlinjer för privata och nationella 
system, som även kunde tillämpas på EU-s ystemen, skulle också ha synergieffekter. 
Kriterierna för nya EU-system bör förebygga br istande samstämmighet med befintliga EU-
system och handelsnormer. Sektorsövergripa nde kopplingar uppstår från det föreslagna 
gemensamma certifieringssystemet för geog rafiska beteckningar och den föreslagna 
samstämmiga tillämpningen av obligatorisk märkning med produktionsplats inom ramen för 
handelsnormer. 
SV 9   SV  
Alternativ  Handelsnormer  Geografiska 
beteckningar  Traditionella specialiteter
 Privata, nationella och nya EU-
system
 
Alternativ 1.3: 
kombinerad lösning 
  
X    
Alternativ 1.4: 
reserverade 
begrepp för 
övergripande 
kvalitetsmärkning   
X  Koppling: 
”traditionell” som 
reserverat begrepp 
i handelsnormer  Koppling: förslag 
till nya system kan 
omfatta 
reserverade 
begrepp  
Alternativ 1.5: märkning med 
produktionsplats 
  
X Koppling: skulle 
gälla för SGB om 
råvarorna kommer 
från en annan plats 
än SGB    
Delalternativ 2.1.1: slimmat 
system för geografiska 
beteckningar och 
sammanslagning
   
 
X   
Alternativ 2.3: förtydligande av 
reglerna om 
SUB/SGB
   
X   
Alternativ 3.3: skydd av 
”traditionell” som 
reserverat begrepp
 Koppling: 
användning av 
mekanismen för 
handelsnormer    
X  
Alternativ 4.2: 
riktlinjer för hur 
certifieringssystem bör hanteras
  Koppling: 
riktlinjer gäller 
även för EU-
system  Koppling: 
riktlinjer gäller 
även för EU-
system   
 
X 
Alternativ 4.4: kriterier för nya 
EU-system
 Koppling: undviker 
osamstämmiga 
märkningsinitiativ 
från nya system  Koppling: minskad 
osamstämmighet 
med befintliga 
system  Koppling: minskad 
osamstämmighet 
med befintliga 
system   
X 
Tabell:  Förstahandsalternativens kopplingar  
6. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING  
Denna konsekvensbedömning berör ett meddelande  med strategiska riktlinjer. Under den 
närmaste tiden kommer frågan huruvida dessa rik tlinjer utvecklas och antas att vara måttet på 
deras framgång.  
För själva strategins framgångar har flera gr undläggande framgångsindikatorer föreslagits 
provisoriskt, och dessa kommer att vidareutv ecklas när de olika initiativen förbereds.