EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.05.1997 
KOM(97) 178 slutlig 
97/0132 COD 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för 
insatser på folkhälsoomradet 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT 
om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av 
personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet 
(framlagda av kommissionen) 

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för 
insatser på folkhälsoomradet 
INNEHÅLL 
1. INLEDNING 4 
2. FÖREBYGGANDE AV OLYCKOR OCH PERSONSKADOR 5 
3. ÖVERSIKT ÖVER ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS I MEDLEMSSTATERNA 
OCH AV INTERNATIONELLA ORGANISATIONER 8 
4. ÖVERSIKT ÖVER PÅGÅENDE VERKSAMHET INOM EUROPEISKA 
GEMENSKAPEN 9 
5. BEHOVET AV GEMENSKAPSÅTGÄRDER INOM RAMEN FÖR INSATSER PÅ 
FOLKHÄLSOOMRADET 13 
6. FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER FÖR ETT FEMÅRSPROGRAM 16 
7. KONSULTATION, UTVÄRDERING OCH RAPPORTER 21 
1 INLEDNING 
1. Genom artiklarna 3 o och 129 i Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen har 
gemenskapen för första gången fatt en uttrycklig rättslig grund för att vidta åtgärder på 
folkhälsoomradet. Gemenskapens roll är att medverka till att säkerställa en hög 
hälsoskyddsnivå, att besluta om åtgärder för förebyggande av sjukdomar - särskilt genom 
att främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser, samt 
arbeta för en samordning av deras riktlinjer och program. I kommissionens meddelande av 
den 24 november 1993 om en ram för gemenskapsåtgärder på folkhälsoomradet1 fastslogs 
att gemenskapens roll skall vara att stödja medlemsstaternas insatser på folkhälsoomradet, 
bistå vid utformning och genomförande av mål och strategier, samt bidra till att en hög 
hälsoskyddsnivå uppnås inom gemenskapen. Målsättningen är att uppnå de bästa resultat, 
som redan uppnåtts på ett givet område var som helst inom gemenskapen. 
2. I enlighet med betoningen av "de stora folksjukdomarna" i artikel 129 är förebyggande av 
avsiktliga och oavsiktliga personskador och olyckor ett av de områden, som kommissionen 
skall prioritera. 1991 ledde personskador till 190 000 dödsfall i de tolv EG-länderna (mer än 
någon annan kategori förutom kardiovaskulära och respiratoriska sjukdomar och cancer). 
Inom Europeiska gemenskapen är personskador fortfarande den främsta dödsorsaken i alla 
åldersgrupper mellan 1 och 34 år. Denna koncentration av dödsfall i de yngre 
åldersgrupperna innebär att personskador är en oproportionerligt stor orsak till förlust av 
potentiella levnadsår. Även om dödsorsaken för äldre människor oftast är en annan än 
personskador, så är antalet dödsfall på grund av skador fortfarande högre i åldersgruppen 
över 75 år än i någon annan åldersgrupp. Invaliditet och sjukdomstillstånd är också mycket 
omfattande. I England behöver uppskattningsvis vart tionde barn sjukvård på grund av 
skada de ådragit sig vid olyckor varje år, liksom 500 000 personer över 65 år, som skadat 
sig vid olyckor i hemmet och på fritiden. Varje år läggs uppskattningsvis 700 000 personer i 
EG-länderna in på sjukhus på grund av självmordsförsök. I Frankrike beräknas 2,9 % av 
befolkningen (mer än 1,5 miljoner människor) vara funktionshindrade till följd av olyckor. 
3. De ekonomiska konsekvenserna av personskador är också omfattande. I Danmark beräknas 
11% av alla sjukhusdagar bero på olyckor och i Nederländerna uppskattas de medicinska 
kostnaderna för olyckor i hemmet och på fritiden uppgå till mer än 450 ecu per år. 
Kostnaderna för den skadade personen och hans eller hennes familj är mycket högre än de 
direkta vårdkostnaderna. Skadeersättningar från försäkringsbolag kan ge en antydan om vad 
det rör sig om: i Frankrike är ersättningen i genomsnitt över 15.000 ecu för varje barn som 
skadas i en trafikolycka. 
4. Mera uppmuntrande är dock de bevis som finns på att förebyggande åtgärder kan vara 
mycket kostnadsefFektiva. Det finns väl underbyggda bevis för att den investering som görs 
i initialskedet kan betala sig på så kort tid som tre år, framför allt i de länder som deltar i 
WHO:s program för säkra samhällen, däribland Sverige som redovisar en minskning på 
25 % eller mer av antalet olyckor under denna period. Det finns få hälsofrämjande insatser 
som gett så goda resultat när det gäller kostnadseffektivitet. 
5. Av dessa skäl och av de skäl som diskuteras nedan föreslår kommissionen ett program för 
gemenskapsåtgärder för att förebygga personskador inom ramen för insatser på 
folkhälsoomradet. 
KOM(93) 559 slutlig, 24.11.1993 
2. FÖREBYGGANDE AV OLYCKOR OCH PERSONSKADOR 
6. Vid en översikt av personskador och förebyggande av dem är det lämpligt att börja med en 
genomgång av alla yttre orsaker till personskador och förgiftningar, t.ex. genom att utgå 
från definitionen i WHO: s internationella sjukdomsklassifikation, International 
classification of diseases (ICD). Denna definition innefattar olyckor, självtillfogad skada, 
misshandel, "ingripande av ordningsmakt", krig, komplikationer vid medicinsk åtgärd och 
följder av allt detta. Bland alla dessa områden kommer ett urval för gemenskapsåtgärder att 
diskuteras i avsnitten 5 och 6. 
7. Det främsta syftet med ett förebyggande program måste vara att bemöta den fatalistiska 
uppfattningen att "olyckor inträffar" och därför inte går att förebygga. Denna inställning 
måste ersättas av insikten att olyckor och personskador inte behöver inträffa. Stora 
ansträngningar måste därför göras för att kartlägga risker och orsaker, så att olyckor kan 
undvikas, förebyggas eller så att man åtminstone kan skydda sig mot dem på bästa möjliga 
sätt. 
8. Olyckor och personskador kan med fördel betraktas utifrån tre huvudperspektiv vad gäller 
förebyggande insatser: var de inträffar, vem som drabbas och hur de inträffar. "Var" och 
"när" aktualiserar den traditionella uppdelningen mellan arbetsolyckor, olyckor på väg till 
eller från arbetet, trafikolyckor (främst på vägarna) och olyckor i hemmet eller på platser för 
sport och fritidsaktiviteter. Denna uppdelning präglar de flesta aktuella gemenskapsåtgärder 
på detta område. 
9. De grupper av personer som drabbas av olyckor eller personskador - och de som förorsakar 
dem - är viktiga därför att de är målgrupper för förebyggande åtgärder. Viktigast anses 
oftast barnen vara, eftersom de är mest utsatta och har mest att förlora vad gäller levnadsår 
och livskvalitet. Olyckor och personskador är de största hotet mot dem. 
10. Äldre människor är en annan sårbar grupp, och antalet mycket gamla ökar kontinuerligt. 
Det finns också andra, mer avgränsade målgrupper såsom ungdomar som medvetet söker 
sig till farliga aktiviteter, idrottsfolk, kvinnor och barn (som ofta lever under torftiga 
socioekonomiska omständigheter) som utsätts för våld i hemmet och vissa grupper som är 
särskilt självmordsbenägna såsom jordbrukare, poliser och läkare. 
11. Vilken typ av olycka eller skada det rör sig om och den direkta orsaken är givetvis mycket 
viktigt, när det gäller förebyggande åtgärder, eftersom detta kan ge antydningar om fel och 
farliga brister i produkter, utrustning, ämnen, tjänster och miljö som går att rätta till eller 
reducera eller som man kan varna för. 
12. En viktig åtskillnad görs ofta när det gäller att förebygga olyckor mellan "aktivt 
förebyggande", att ändra riskgruppernas beteende, och "passivt förebyggande", att anpassa 
omgivningen så att människor inte kommer i kontakt med riskkällorna och/eller att eliminera 
riskkällorna. Det kommer fram allt fler belägg för att passivt förebyggande är mer effektivt 
och kostnadseffektivt. Barn i trafiken är exempel på båda förhållningssätten. I en värld, som 
är så dominerad av motorfordon, är det uppenbarligen viktigt att barn har kunskaper i 
trafiksäkerhet (aktivt förebyggande). Det finns dock forskningsresultat som visar att barn 
under 8-9 år förstår säkerhetsföreskrifter mycket bra, men däremot inte kommer ihåg att de 
måste följas hela tiden. Barns säkerhet kan garanteras endast om de hålls helt borta från 
fordon i trafik (passivt förebyggande). 
Möjliga områden för skadeförebyggande insatser 
Befolkningsgrupper 
13. Fastställandet av vilka befolkningsgrupper som bör bli föremål för förebyggande insatser 
handlar inte bara om vilka som är mest utsatta för olyckor eller personskador, utan också 
om förslag till lämpliga åtgärder och tillvägagångssätt. Fastställandet av var olika grupper 
kan nås har stor betydelse för att åtgärderna skall bli effektiva. 
14. Barn är mer utsatta för risker på grund av sin relativa oförmåga att bedöma risker och på 
grund av att de i övrigt är mer sårbara. Olycksrisken är nära förbunden med socialt armod i 
form av t.ex. trånga och dåliga bostäder, billiga och dåligt utformade produkter, bristande 
tillsyn och till och med avsiktliga skador, som barn tillfogas av stressade föräldrar. 
15. Att ungdomar är besvikna, uttråkade eller helt enkelt bara har för mycket energi leder till att 
de medvetet utsätter sig för risker som kan få tragiska konsekvenser. Balansen mellan 
förebyggande insatser, kännedom om risker, lämplig förberedelse och utbildning för farliga 
aktiviteter och överbeskydd är svår att upprätthålla, och den beror på vilka relationer som 
finns till de ungdomar det gäller. 
16. Äldre människor löper störst risk att råka ut för olyckor när deras rörlighet inskränks och 
deras sinnen börjar svikta, eller när de förlorar sin partner eller den sin invanda omgivning. 
Förebyggande insatser vad gäller förmåga att klara av saker och att kunna använda lämpliga 
redskap eller hjälpmedel kan bidra till att personskador undviks och att livskvaliteten 
förbättras avsevärt. Ett ökat självförtroende och ökad självtillit tack vare att man på ett 
säkert sätt kan använda redskap, delta i sociala aktiviteter och förflytta sig inomhus och 
utomhus är oerhört viktigt. 
17. Behovet av olycks- och skadeförebyggande åtgärder för professionella idrottsmän och 
idrottskvinnor kan troligen bäst bedömas av deras egna organisationer. Amatöridrottsmän, 
särskilt de som håller på helt på egen hand och som inte har någon kontakt med 
idrottsföreningar och inte får någon information eller några råd, löper större risk, eftersom 
de kan hamna i farliga situationer utan att ha adekvat skydd och utbildning. Personer som på 
egen hand reser i olika världsdelar kan drabbas av liknande problem. Det är mycket svårt att 
få fram information och råd till sådana personer. Även gör-det-själv-entusiasten som 
använder för honom ovanliga verktyg och ämnen, eller en trädgårdsmästare som använder 
maskiner och olika material, kan vara svåra att nå. 
18. Andra befolkningsgrupper som är i behov av förebyggande insatser är psykiskt och fysiskt 
handikappade, socialt utslagna, narkomaner och alkoholmissbrukare och i vissa fall etniska 
minoriteter, som är ovana vid de försiktighetsåtgärder som måste vidtas i ett urbaniserat, 
västerländskt samhälle, från användning av gas och elektricitet till risk för matförgiftning, 
mat som förvarats vid fel temperatur eller användning av frätande ämnen som används i 
hushållet. 
Beteenderektterade olyckor och personskador 
19. Denna rubrik täcker både avsiktliga och oavsiktliga olyckor och personskador, men man 
behöver inte fasta alltför stor uppmärksamhet vid den exakta skillnaden mellan dem. Detta 
ar en av de stora fördelarna med ett program som omfattar båda kategorierna. Avsiktligt 
slarv eller allvarligt risktagande kan vara svårt att skilja från självmord, pseudosjälvmord 
eller, om det är andra personer som kommer till skada, från mord och överfall. Medan det 
klart kan definieras vilka förebyggande åtgärder som skall sättas in om handlingen är 
avsiktlig eller oavsiktlig, är det svårare att definiera åtgärder när dessa begrepp delvis 
överlappar varandra. Att förmedla erforderlig kunskap, information, sakkunskap och 
sjärvtillit kan vara relativt okomplicerat när det gäller personer, vars fysiska och psykiska 
förmåga är helt intakt, men det krävs specialutbildade rådgivare och konsulenter i andra fall. 
20. Förebyggande av självmord och pseudosjälvmord innebär särskilda problem och kräver 
särskilda insatser, som måste vara tillgängliga just när de behövs. Möjlighet till samtal, 
framför allt genom telefonrådgivning, har visat sig vara mycket effektivt i detta 
sammanhang. Social isolering är ofta en bidragande orsak till självmord och 
telefonrådgivning är ett sätt för socialt isolerade personer att på ett acceptabelt sätt få hjälp 
av andra, utan att de behöver känna sig hotade av ett personligt sammanträffande. Andra 
former av rådgivning och stöd kan dock behövas på något längre sikt, när det akuta hotet 
väl har undanröjts. 
Miljörelaterade olyckor och personskador 
21. Miljöfaktorer kan spela en stor roll när det gäller orsaker till olyckor och personskador, 
oavsett om olyckan inträffar i hemmet, i trädgården, på gatan, i skolan eller på någon annan 
plats. Det går aldrig att helt eliminera risker eller att helt skydda sig mot dem, men det går 
att fastställa vilka miljöfaktorer som oftast bidrar till olyckor, och man kan bygga säkrare 
hem, skolor och lokalsamhällen. Brand- och säkerhetskontroller börjar bli allt vanligare, 
men mer allmänna säkerhetsöversikter borde kunna göras och mer långsiktiga planer i 
förebyggande syfte kan visa sig vara mer effektiva än panikreaktioner på katastrofrapporter. 
22. Det är trafikolyckor som är den främsta orsaken till personskador i Europa. Enbart 
vägtrafikolyckor förorsakar 48 000 dödsfall per år inom Europeiska gemenskapen. Detta 
har angripits genom en rad förebyggande åtgärder, av vilka en del nämns i avsnitten 3 och 
4. Man bör komma ihåg att trafiksäkerhet enligt artikel 75 är av gemenskapens 
ansvarsområden och att förbättrad trafiksäkerhet är ett av de främsta målen för 
gemenskapens transportpolitik. 
23. Olyckor och personskador i arbetet är ett annat område som redan blivit föremål för många 
förebyggande åtgärder. Detta har lett till en imponerande minskning av antalet olyckor på en 
del områden under de senaste årtiondena. Förebyggande verksamhet på europeisk nivå 
ingår i gemenskapens socialpolitik. 
Produktrelaterade olyckor och personskador 
24. På detta område kommer uppgifter i huvudsak att samlas in genom gemenskapens system 
för snabbrapportering angående farliga produkter eller genom gemenskapens 
informationssystem angående olyckor i hemmet och på fritiden (EHLASS), som inrättats 
inom ramen för gemenskapens konsumentskyddspolitik.2 Anpassningar av produkter, 
märkning, varningsmärken, information och standardisering hör till de områden, som 
EGT nr L 319, 21.12.1993, utvidgad genom EGT nr L 331, 21.12.1994 
7 
behandlas inom ramen för gemenskapens politik vad gäller rörlighet för varor och tjänster. 
Detta har haft stor betydelse för den allmänna produktsäkerheten. 
3. ÖVERSIKT ÖVER ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS I MEDLEMSSTATERNA 
OCH AV INTERNATIONELLA ORGANISATIONER 
Åtgärder i medlemsstaterna på regeringsnivå 
25. Dödsfall, personskador, lidande och kostnader till följd av olyckor och skador har lett till att 
man i alla medlemsstater utarbetat program för att försöka minska detta. En del leds av ett 
ministerium eller av flera ministerier i samarbete med icke-statliga organisationer. För andra 
program ansvarar olika statliga myndigheter. Det är oftare ministerier och organisationer för 
konsumentfrågor än ministerier på hälsovårdssidan, som har ansvaret för program för att 
förebygga olyckor i hemmet och på fritiden. Trafikolyckor och arbetsolyckor handhas av en 
rad organisationer som samarbetar med transport- och arbetsministerier. En stor del av den 
viktigaste förebyggande verksamheten sköts på regional och lokal nivå. 
Frivilliga och icke-statliga organisationer 
26. Frivilliga och icke-statliga organisationer spelar en mycket viktig roll i den olycks- och 
skadeförebyggande verksamheten, eftersom de ofta når ut till allmänheten genom lokala 
avdelningar och i sina program ofta har medverkan av yrkesmässig och akademisk expertis 
från nationella och lokala organisationer. Sjukvårdspersonalens insatser för förebyggande av 
personskador genom t.ex. rådgivning till patienter och till allmänhet är ofta ett av de 
viktigaste bidragen. När det gäller att förebygga självmord har frivilligorganisationer spelat 
en avgörande roll genom att man ofta prövat nya metoder för att nå personer i riskzonen 
och ett internationellt samarbete håller nu på att utvecklas. I många fall gör centraler för 
förgiftningar och brännskador en särskild insats när det gäller att informera allmänheten om 
risker. 
Internationella organisationer 
27. Internationella organisationer spelar också en viktig roll när det gäller att förebygga olyckor 
och personskador. Åtgärder inom Europeiska gemenskapen kan ge mycket gott resultat, 
om de genomförs i samarbete med verksamhet i sådana organisationer i Europa, så att 
dubbelarbete undviks och åtgärderna kompletterar varandra. Arbetet med 
Världshälsoorganisationens (WHO) olycksförebyggande program leds från organisationens 
huvudkontor i Geneve. WHO ansvarade för det program som genomfördes i samband med 
Världshälsodagen (7 april) 1993 med temat "förebygg olyckor och vårdslöshet". Flera 
WHO-projekt härrör från detta program: "hjälminitiativet" (cyklister), piojektet "säkra 
samhällen", skaderegister och datasystem och utvärdering av personskadors påverkan på 
hälsan. WHO arrangerar världskonferenser om säkerhetsfrämjande och skadekontroll. 
Organisationen har också ett nätverk av enheter som samarbetar i frågan. 
28. Icke-statliga organisationer arbetar i Europa på områden som t.ex. 
produktsäkerhetsstandarder, bamsäkerhet, brandsäkerhet, förebyggande av idrottsskador, 
olycksfellsforskning och bestämmelser som stärker konsumentskyddet. De gör också 
snabba hjälpinsatser i samband med olyckor, innan den drabbade kommer till sjukhus. 
Sådana åtgärder kan bidra till att följderna av olyckan inte blir så allvarliga och bestående 
som de i annat fall skulle ha blivit. Det arbete som yrkesorganisationer på europeisk nivå 
utför är också ett viktigt inslag. 
4. ÖVERSIKT ÖVER PÅGÅENDE VERKSAMHET INOM EUROPEISKA 
GEMENSKAPEN 
Säkerhet och hälsa i arbetet 
29. I juli 1995 antog kommissionen ett meddelande om gemenskapsprogram för säkerhet, 
hygien och hälsa i arbetet (1996-2000)3. Tyngdpunkten i programmet ligger på ökat stöd 
för att förbättra säkerheten i små och medelstora företag och åtgärder, som inte kräver 
lagstiftning, som vägledning, information och utbildning. Projektet angående europeisk 
statistik om arbetsolyckor (ESAW-projektet), som tillhandahåller statistik om 
arbetsolyckor inom högriskyrken, fortsätter sitt arbete med att öka antalet variabler för att 
öka kunskaperna om orsakerna till arbetsolyckor. Vidare har ett pilotprojekt som gäller 
jämförbara uppgifter om yrkessjukdomar i Europa (EODS-projektet) kommit igång. 
Kommissionens arbete för att fastställa harmoniserade yrkeshygieniska gränsvärden 
fortsätter också4 och i september 1995 framlades ett förslag att ändra direktiv 90/394/EEG 
om karcinogener genom att fastställa gränsvärden och utvidga direktivets ursprungliga 
räckvidd.5. 
Transport 
30. När det gäller landsvägstrafik omfattar de nuvarande åtgärderna trafikkontroller, 
hastighetsbegränsande anordningar i lastbilar och bussar, införande av nya standarder för 
körkort vad gäller teoretiska, praktiska och medicinska prov, och framtagande av ny 
utrustning för kontroll av yrkesförarnas körtid. Föreslagna åtgärder som inte innefattar 
lagstiftning är bl. a. informationskampanjer om rattonykterhet och unga förare. Genom Care-
programmet som antogs 19936 har en databas om trafikolyckor upprättats, som gör det 
möjligt att analysera omfattande information om orsaker till trafikolyckor i hela 
gemenskapen. Andra trafiksäkerhetsåtgärder på senare tid är bl.a. en förordning om 
säkerhetsansvar på ro-ro-passagerarfarjor7 och direktiv om transport av farligt gods.8. 
3 KOM(95) 282 slutlig, 12.7.1995 
4 Inbegripet antagandet av kommissionsbeslut om inrättandet av en vetenskaplig kommitté för 
yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser: EGT nr L 188, 9.8.1995 
5 EGT nr C 317, 28.11.1995 
6 Rådets beslut 93/104/EG, EGT nr L 329, 30.12.1993 
7 EGT nr L 320, 30.12.1995 
8 EGT nr L 145, 19.6.1996, EGT nr L 235, 17.9.1996 
9 
Kontroll av olyckor i hemmet och på fritiden 
31. I rådets beslut 86/138/EEG9 godkändes ett demonstrationsprojekt med inriktning på att 
upprätta ett informationssystem på gemenskapsnivå för information om olyckor beträffande 
konsumentprodukter (EHLASS). Det första målet var att kartlägga på vilka områden 
förebyggande åtgärder var nödvändiga. I projektet insamlades uppgifter från 
olycksfallsavdelningarna på vissa sjukhus och genom enkäter till hushållen. Systemet har 
gjort det möjligt att fastställa vilka produkter som framkallat olyckor, behov av sjukhusvård, 
genomsnittslängd på sjukhusvistelsen, typ av skada och den skadade personens ålder. Denna 
information har använts som underlag för förebyggande kampanjer (information och 
medvetandegörande), förhandlingar med företag om ändring av produkter och införandet av 
standarder eller regler. EHLASS-projektet har nu förlängts till slutet av 199710. 
Produktsäkerhet 
32. Rådet antog direktiv 92/59/EEG om allmän produktsäkerhet den 29 juni 199211. Detta är 
en omfattande lagbestämmelse som föreskriver att endast säkra produkter får släppas ut på 
marknaden, att man skall informera om eventuella risker och införa regler för rapportering 
om riskprodukter och för att de skall kunna dras tillbaka från marknaden, när så är 
nödvändigt. En produkts säkerhet festställs genom gemenskapsbestämmelser, nationella 
bestämmelser eller frivilliga praxisöverenskommelser beroende på vad som gäller för den 
aktuella produkten. Medlemsstaterna har ansvaret för att det införs lagstiftning om kontroll 
av produktsäkerhet, stickprov, tillfälliga förbud osv. och måste meddela kommissionen om 
de inför försäljningsrestriktioner (RAPEX), i synnerhet när det krävs omedelbara 
restriktioner på grund av allvarliga risker. Kommissionen kan sedan kräva att alla 
medlemsstater vidtar temporära åtgärder och ange orsakerna till detta. En rådgivande 
kommitté för produktsäkerhet har inrättats för att bistå kommissionen. 
Produkter som används vid byggnadsarbete: brand 
33. Gemenskapsåtgärder som är brandförebyggande grundas huvudsakligen på bestämmelser 
om brandsäkerhet vad gäller material eller komponenter som används i byggnadsarbete. Ett 
direktiv av den 21 december 198812 fastställer gemenskapsstandarden på detta område. 
9 EGT nr L 109, 26.4.1986 
10 EGT nr L 331, 21.12.1994 
11 EGT nr L 228, 11.8.1992 
12 Rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988, EGT nr L 40, 11.2.1989 
10 
Produktstandarder 
34. Det arbete som de europeiska standardiseringsorganisationerna EN, CENELEC, och ETSI 
utfört har sedan 1983 fått stöd av SECO, det europeiska sekretariatet för samordning av 
konsumentmedverkan på standardiseringsområdet. Sedan den nya inriktningen att minska 
tekniska handelshinder inom gemenskapen antogs 1985 innehåller lagstiftningen bara 
allmänna säkerhetskrav. Tillverkarna förväntas anpassa sig till grundläggande säkerhetskrav, 
om deras produkter tillverkas enligt godkända europeiska standarder, som fastställts av 
standardiseringsorganisationerna. 1994 enades man om en gemensam struktur för att 
samordna konsumentrepresentationen i standardiseringsprocessen från sjutton EG- och 
EFTA-stater, benämnd ANEC. 
Livsmedelssäkerhet och jordbruk 
35. Gemenskapen har alltid inriktat en hel del av sina resurser på att skydda konsumenten mot 
matförgiftning t.ex. genom att fastställa regler när det gäller hygien vid produktion och 
distribution, restriktioner för import av riskprodukter och att fastställa maximigränser för 
tillåtna rester av bekämpningsmedel i livsmedel. År 1995 antogs tre direktiv om att 
harmonisera högsta tillåtna restmängder för nio aktiva bekämpningsmedel och att ändra 
tillåtna gränsvärden för tjugo andra ämnen13, ett direktiv om ändring av direktiv 
64/433/EEG om produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött14, och ett förslag 
till direktiv om skydd mot vissa zoonoser inklusive rabies15. 
Miljörelaterad exponering för förgiftning och andra skador 
36. På motsvarande sätt är en av hörnstenarna i gemenskapens miljöpolitik att skydda 
människors hälsa enligt vad som föreskrivs i artikel 130r i Fördraget om upprättandet av 
Europeiska gemenskapen. De flesta potentiella hoten mot hälsan återfinns under rubriken 
yttre orsaker till personskador och förgiftningar, som inleder avsnitt 2 i detta meddelande. 
1995 behandlades t.ex kommissionens förslag rörande luftkvalitet16, kontroll av 
luftföreningar genom avgaser från motorfordon och andra maskiner17; samordnat 
förhindrande och bekämpande av föroreningar18, ändringar i utkastet till direktiv om 
biocidprodukter,19 revidering av direktivet om skydd för personer som genomgår medicinsk 
undersökning eller behandling inklusive joniserande strålning20. Direktivet om grundläggade 
säkerhetsnormer för skydd av arbetstagare och allmänhet mot faror i samband med 
13 Rådets direktiv 95/38/EG, EGT nr L 197, 22.8.1995; 95/39/EG, EGT nr L 197, 22.8.1995 och 
95/61/EG, EGT nr L 292, 7.12.1995 
14 EGT nr L 243, 11.10.1995 
15 KOM(95) 491 slutlig, 23.10.1995 
16 KOM(94) 109 slutlig, 4.7.1994 
17 KOM (94) 558 slutlig, 16.12.1994, KOM (94) 559 slutlig, 16.12.1994 och KOM (95) 350 slutlig, 
6.9.1995 
18 KOM (95) 88 slutlig, 15.5.1995 
19 KOM (95) 387 slutlig, 20.7.1995 
20 84/466/EURATOM, EGT nr L 265, 5.10.1984. Förslaget till revidering finns i KOM (95) 560. 
11 
joniserande strålning reviderades 199621 och en anpassning skedde till den tekniska 
utvecklingen och klassifikationen och märkningen av farliga ämnen ändrades.22 
RÅDET 
37. Rådet och medlemsstaternas representanter, församlade i rådet, uppmanade i resolutioner 
198623 och 199024 kommissionen att vidta särskilda åtgärder för bättre toxikologi och 
förebyggande och behandling av akuta förgiftningar. Arbetet har sedan fortsatt i samarbete 
med giftcentraler i medlemsstaterna. I rådets resolution 1991 om grundläggande val på 
hälsopolitikens område25 erkändes behovet av närmare samarbete mellan medlemsstaterna, 
och bland de ämnen som förutsatte gemensamma överväganden framhölls särskilt 
insamlandet av jämförbara uppgifter, fastställandet av strategier för att underlätta 
prioriteringar och uppmuntrandet av vetenskaplig och allmän debatt. I maj 1993 bekräftade 
rådet ånyo behovet av nära samarbete och fastställde ett antal viktiga riktlinjer för 
gemenskapsåtgärder, bl.a. att man skulle verka för ökad livslängd och ökad livskvalitet, 
utarbeta flerårsplaner och fastställa åtgärdsområden med beaktande av om de var lämpliga 
för förebyggande åtgärder.26 Dessa teman utvecklades i rådets resolution 199427 som svar 
på kommissionens meddelande om ram för åtgärder på folkhälsoomradet1. 
EUROPAPARLAMENTET 
38. Europaparlamentet har i flera resolutioner uttryckt önskemål om att gemenskapen borde 
öka sina insatser för att förebygga olyckor och personskador.28 Kommissionen uppmanades 
framför allt i parlamentets resolution om folkhälsopolitik efter Maastricht i oktober 199329 
att utveckla och genomföra olycksförebyggande åtgärder inom ramen för åtgärder på 
folkhälsoomradet. 
21 80/836/EURATOM, 89/618/EURATOM, 96/29/EURATOM, EGT nr L 159, 29.5.1996 
22 Direktiv 96/56/EG, EGT nr L 236, 18.9.1996 och direktiv 96/54/EG, EGT nr L 248, 30.9.1996 
23 EGT nr C 174, 23.7.1986 
24 EGT nr C 329, 31.12.1990 
25 EGT nr C 304, 23.11.1991 
26 Resolution av den 27 maj 1993, EGT nr C 174, 25.6.1993 
27 EGT nr C 165, 17.6.1994 
28 i bl.a. resolutioner om farliga ämnen (mer än 12 sedan 1982), hälsa och säkerhet i arbetet (mer än 
30 sedan 1981), olyckor och katastrofer (mer än 8 sedan 1984), toxikologi (1985), föroreningar (fler 
än 14 sedan 1980) och olyckor och faror förenade med konsumentprodukter (3 sedan 1980). 
29 EGT nr C 329, 6.12.1993 
12 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
39. Yttranden har under de senaste åren avgivits om bl.a. akuta förgiftningar hos människor30 
och informationssystem på gemenskapsnivå om olyckor som rör konsumentprodukter.31 
Kommitténs omfattande yttrande den 6 juli 199432 om kommissionens meddelande om ram 
för åtgärder på folkhälsoomradet uppmanade till en vid tolkning av området för 
hälsoframjande insatser. • 
5. BEHOVET AV YTTERLIGARE FOLKHALSOÅTGÄRDER PÅ 
GEMENSKAPSNIVÅ 
40. En genomgång av det spektrum av åtgärder som beskrivits ovan avslöjar luckor, som visar 
att det finns behov av nya åtgärder på folkhälsoomradet mot olyckor och personskador 
utöver de gemenskapsåtgärder, som redan pågår. I detta avsnitt redovisas först de allmänna 
principer som gäller för folkhälsoåtgärder på gemenskapsnivå, och därefter följer ett 
resonemang, som leder fram till ett mindre antal nyckelområden, där det nu finns behov av 
nya insatser. I avsnitt 6 följer därefter en mer detaljerad beskrivning av de åtgärder som nu 
föreslås. 
AHmän inriktning på gemenskapens insatser på folkhälsoomradet 
41. I enlighet med principerna i artikel 129 och i kommissionens meddelande om ram för 
åtgärder på folkhälsoomradet kommer gemenskapen att lägga särskild vikt vid att främja 
samarbete mellan medlemsstaterna och att i nära samarbete med dem främja en 
ändamålsenlig samordning av deras riktlinjer och program och främja samarbete med tredje 
land och internationella organisationer. 
42. Gemenskapsåtgärder måste också ta hänsyn till subsidiaritetsprincipen enligt artikel 3b i 
Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I frågor där gemenskapen inte har 
exklusiv behörighet ingriper gemenskapen därför bara när den föreslagna åtgärden på grund 
av dess omfattning eller verkningar bättre kan utföras på gemenskapsnivå. Oavsett om en 
fråga omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet eller inte, måste gemenskapens 
insatser stå i proportion till de mål som skall uppnås. Insatserna måste fastställas på grundval 
av förhandsbedömning och skall medföra ett mervärde för gemenskapen och samtidigt vara 
så kostnadseffektiv som möjligt. 
43. De kriterier som nämns i kommissionens meddelande om ram för åtgärder på 
folkhälsoomradet kan tillämpas på följande sätt när gemenskapen i detta program väljer 
teman och medel för åtgärderna: 
a) temat skall vara en väsentlig orsak till dödlighet eller sjuklighet eller vara orsak till 
dödlighet eller sjuklighet som ökar i oroväckande grad, 
30 EGT nr C 124, 21.5.1990 
31 EGT nr C 62, 12.3.1990 
32 EGT nr C 388, 31.12.1994 
13 
b) de åtgärder som föreslås får inte överlappa andra pågående åtgärder och om det 
pågående arbete är relevant skall åtgärderna samordnas med detta, 
c) det bör finnas skäl att tro att de medel som föreslås kommer att bli kostnadseffektiva, 
och 
d) de åtgärder som föreslås skall medföra ett mervärde för gemenskapen genom att de 
uppfyller en av nedanstående definitioner 
åtgärder i en omfattning som medlemsstaterna själva inte skulle kunna vidta 
eller som de endast med svårighet skulle kunna vidta, 
åtgärder, som med gemensam tillämpning skulle medföra uppenbara fördelar, 
även med beaktande av de extrakostnader som uppkommer, 
verksamhet, som till följd av att liknande arbete utförs på nationell nivå gör det 
möjligt att uppnå betydande resultat inom gemenskapen som helhet, 
verksamhet, som där behovet erkänns, leder till normer och standarder för bästa 
praxis, 
verksamhet, som bidrar till att stärka solidariteten och den sociala 
samhörigheten i gemenskapen och som främjar en harmonisk utveckling. 
Val av åtgärdsområden 
44. Med beaktande av att gemenskapen förfogar över begränsade medel måste stora och 
potentiellt lovande uteslutas. Ovannämnda kriterier ger en rationell grund för detta. Vad 
gäller det första kriteriet, epidemiologi, är det berättigat att begränsa åtgärderna till barn, 
unga vuxna och äldre, eftersom det är dessa grupper som drabbas av flest personskador. 
Det är också lämpligt att utesluta personskador till följd av kriminella handlingar, eftersom 
de är relativt få i förhållande till skador till följd av olyckor och självmord. Detsamma gäller 
medicinska olyckor, naturkatastrofer, skador på grund av miljöförstöring och internationella 
konflikter. Vad gäller det andra kriteriet, att undvika dubbelarbete, bör de åtgärder som skall 
vidtas inom ramen för ett allmänt hälsoprogram under rådande omständigheter undvika 
följande områden, där det redan pågår verksamhet: olyckor som drabbar bilpassagerare, 
arbetsolyckor, olyckor till följd av defekta produkter samt de former av kronisk och akut 
förgiftning, som redan täcks av en rad åtgärder vad gäller toxikologi, livsmedelssäkerhet, 
miljön osv. 
45. Överlappning med gemenskapsprogrammet om hälsoframjande, undervisning och 
yriœsutbildning33 skall undvikas. Medan det sistnämnda programmet tar upp övergripande 
frågor som strategier för hälsoframjande, sätt att nå ut till de grupper som behöver hjälp, 
näring, hälsoutbildning och yrkesutbildning vad gäller hälsoframjande, kommer det 
skadeförebyggande programmet att strikt koncentreras på åtgärder som direkt skall 
förebygga personskador. Genom ett motsvarande nära samarbete kommer kan man undvika 
33 Beslut nr 645/96/EG, EGT nr L 95, 16.4.1996 
14 
överlappning med de åtgärder i detta program, som är riktade till skolor och åtgärder som 
redan kommit igång inom ramen för gemenskapsprogrammet om hälsa och säkerhet.34 
46. Det tredje kriteriet, kostnadseffektivitet vad gäller de medel som används är oförenligt med 
att gemenskapen direkt inleder kampanjer för att informera och utbilda allmänheten. 
Kampanjer skulle förmodligen inte vara de mest kostnadseffektiva sättet att använda en 
mycket begränsad tillgänglig budget för åtgärder på gemenskapsnivå. Man bör hålla detta 
kriterium i minnet vid val av åtgärder 
47. Kriteriet om ett mervärde för gemenskapen utesluter många åtgärder vad gäller 
förebyggande av personskador: det är lätt att sammanställa en lång lista över åtgärder som 
kan vara effektiva eller som kan tänkas vara effektiva, men vid närmare påseende är de allra 
flesta åtgärderna mera lämpade att genomföras på nationell eller regional nivå. 
48. Två verksamhetsområden är lämpliga för insatser på gemenskapsnivå. Det första är 
gemensam utveckling av sakkunskap, i synnerhet vid val av insatser och skadeepidemiologi. 
Det finns en enorm sakkunskap och förmåga att förebygga personskador i medlemsstaterna, 
men de är ojämnt fördelade och de sakkunniga känner ofta inte till varandras erfarenheter. 
Åtgärder för att sprida redan vunna erfarenheter inom ett mycket större område uppfyller 
absolut kriteriet i punkt 43 d genom att de tar fram viktiga kompletterande resultat från 
arbete som utförs på nationell nivå. I vissa fall kan resultaten huvudsakligen vara ett 
informationsflöde med erfarenheter från medlemsstater som varit industrialiserade under 
längre tid till de stater som nu lider av effekterna från sin snabba ekonomiska utveckling 
under 1970- och 1980-talet. Självmordsfrekvensen håller t. ex. på att stiga i vissa av 
medlemsstaterna i Sydeuropa och deras folkhälsomyndigheter kanske vill dra nytta av 
erfarenheten i andra medlemsstater som redan har utarbetat åtgärder för att förebygga 
självmord. 
49. Andra former av sakkunskap har en mindre förutsägbar fördelning. Värdet ligger i att hitta 
sakkunskapen och göra den tillgänglig. Erfarenheten ger vid handen att de sakkunniga som 
ger information i ett visst fall också vinner på att se över sina metoder för att ta reda på vilka 
de starka sidorna är och vad som kan vara lämpligt att sprida. 
50. Det andra området som är lämpligt för insatser på gemenskapsnivå är att förbättra kvaliteten 
på dokumentationen. Bra dokumentation är livsviktig för att förebygga olyckor eftersom 
den möjliggör en epidemiologisk utredning av vilka situationer, produkter, beteenden, 
händelseförlopp och platser som är farliga. På så sätt kan begränsade resurser inriktas mot 
rätt vägkorsning, leksak, sport osv. På europeisk nivå skulle jämförbara nationella 
registreringssystem och en harmoniserad metodik, i de fall detta kan beslutas, göra 
dokumentation till ett mycket kraftfullare verktyg. Kommissionen har redan föreslagit ett 
program för gemenskapsåtgärder för hälsokontroll35 där denna typ av åtgärder förutses. 
Uppgjftsinsamlandet i programmet för att förebygga personskador kommer att noga 
samordnas med detta programs insatser. 
34 De viktigaste bestämmelserna om hälsa och säkerhet i arbetet finns i direktiv 89/391/EEG av den 
12 juni 1989 om vidtagande av åtgärder för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa i arbetet för 
arbetstagare, ofta hänvisat till som "ramdirektivet", EGT nr L 183, 29.6.1989 
35 KOM(95) 449 slutlig, 16.10.1995 och KOM(96) 581 slutlig, 11.11.1996 
15 
6. FÖRSLAG TDLL ÅTGÄRDER FÖR FEMÅRSPROGRAMMET 
Verksamhetsområde och målsättningar 
51. Kommissionen anser att det verksamhetsområde som anges genom detta urvalsförfarande är 
värdefiillt, eftersom det som tillförs folkhälsan kan spela en viktig roll för att förebygga 
personskador. Programmets mål skall vara att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter 
att minska förekomsten av personskador genom att främja effektivare spridning och 
tillämpning av förebyggande metoder, som accepterats av experter och genom att förbättra 
folkhälsomyndigheters allmänna resurser att genomföra effektiva åtgärder, som förebygger 
personskador. Programmet bör inriktas mot följande fem verksamhetsområden som väljs 
utifrån ovannämnda elimineringsförfarande: 
a) Olyckor som drabbar barn i hemmet, på fritiden, och i skolan. 
b) Olyckor som drabbar ungdomar i hemmet och på fritiden. 
c) Olyckor som drabbar äldre människor i hemmet och på fritiden. 
d) Självmord. 
e) Kapacitet att förebygga personskador. 
Kategorin fritid kommer att innefatta resurser att förebygga idrottsskador. 
52. Målsättningen för gemenskapsåtgärder bör på vart och ett av de första fyra områdena vara 
att bidra till effektivare spridning och tillämpning av tekniker för att förebygga personskador 
som är vida accepterade av experterna. Detaljerade ämnen föreslås mer för varje område i 
punkterna 70-75 nedan. 
53. Smärre generella investeringar på gemenskapsnivå inom folkhälsoomradet för förebyggande 
av personskador (e) är berättigade utöver verksamhet inom dessa verksamhetsområden. 
Resultat inom dessa områden kan förbättras genom att sprida sakkunskap vid 
organisationen och vid tilldelningen av verksamhet för att förebygga personskador. Detta 
skulle hjälpa folkhälsomyndigheter att förbättra sin kapacitet för att samla, tolka och 
använda dokumentation, identifiera de lämpligaste områdena för arbete, söka stöd, bygga 
allianser, välja de bästa insatserna, övervaka hälsoeffekterna, utvärdera program och göra 
nödvändiga ändringar. Detaljerade ämnen som kan tänkas innefattas i vart område föreslås i 
punkt 75 nedan. Målsättningen skulle vara att bidra till att stärka folkhälsoorganens 
möjligheter att vidta effektiva åtgärder för att förebygga personskador. 
Metoder 
54. Lämpliga metoder för att sprida sakkunskap på gemenskapsnivå kommer att vara likartade 
för alla fem områdena. De är att skapa nätverk, sprida information om kampanjer, stödja 
undersökningar och tekniska utredningar, förbättra kvaliteten på dokumentationen och 
hjälpa medlemsstaterna att samordna strategier och program. Detta diskuteras i det följande. 
16 
Skapa nätverk 
55. Informationsutbytet mellan statliga och icke-statliga organisationer är en av de vanligaste 
europeiska samarbetsformerna, och icke-statliga organisationer som arbetar för att 
förebygga självmord och olyckor bland barn har redan visat intresse för att skapa nätverk. 
Det kan också finnas möjligheter att främja förbindelser med tredje land som har intressen i 
vissa aspekter av ämnet. En del av verksamheten kan inriktas mot att utveckla nya 
tillvägagångssätt eller nyskapande metoder för att bekämpa gemensamma problem. Utbyte 
av material, riktlinjer och handböcker kan spara mycket tid och kraft vid utveckling av 
förebyggande åtgärder för lokala befolkningar. Intresserade organisationer kan får hjälp via 
telematiska medel såsom Internet så att information kan spridas över gränserna. 
56. Utbildning av personalgrupper genom olika yrkesorganisationer skulle underlätta särskilt för 
att sprida meddelanden om och metoder för att förebygga noga identifierade aspekter av 
olyckor och personskador. Utbildning av personal för telefonrådgivning och utveckling av 
rådgivningsgrupper och organisationer, som arbetar lokalt kan utgöra ett användbart 
tillskott i kampen mot självmord. Ett annat exempel är utbildning av personal som arbetar 
med barn och familjer så att de kan identifiera risker och ge förslag till åtgärder för att 
undvika dessa. Professionella organisationer för idrottsmedicin eller andra professionella 
grupper kan uppmuntras att utbilda ledare och tränare från idrottsklubbar och 
rekreationscenter. 
57. Gemenskapsåtgärderna skall uppmuntra och stödja europeiska organisationer eller 
kombinationer av institutioner från medlemsstaterna att vidta olika åtgärder genom att 
arbeta i nätverk. 
Sprida information om kampanjer 
58. Gemenskapen kommer inte själv att organisera kampanjer inom programmet, men kommer 
att stödja kampanjer i medlemsstaterna genom att främja samarbete och utbyte av 
sakkunskap, personal och material mellan de olika arrangörerna. Kommissionen kommer 
för att underlätta detta att utveckla en kunskapsbank med information om utförda 
kampanjer med uppskattning av deras värde, effekter och överförbarhet i tillämpliga fall. 
Det kan vara möjligt att organisera en tävling för att finna de bästa kampanjerna för att 
förebygga personskador. 
59. Inom vissa områden kan det vara lämpligt att gemenskapen främjar parallella kampanjer i ett 
antal medlemsstater och deltar i utvecklandet av grundläggande material och information 
som kan användas av alla deltagande med vissa smärre ändringar. 
60. Inom ramen för programmet kommer man också att göra en förteckning över 
"mönsterkampanjer" för att förebygga personskador, där man åskådliggör förfaranden för 
att hitta fakta, förhandsprova metodik och material och lämpliga övervaknings- och 
utvärderingsmekanismer. 
17 
Förbättra skadedokumentationen 
61. Uppgifter om olyckor i hemmet och på fritiden har sedan 1986 samlats in genom EHLASS-
systemet Men enbart insamling av uppgifter räcker inte, på grund av systemets storlek, för 
att tjäna som statistiskt belägg. Förbättrad dokumentation om olyckor skulle avsevärt 
underlätta planeringen av kostnadseffektiva insatser. Användning av avtalade 
tillvägagångssätt för kodning, bättre registrering av såväl olycksplatser som av 
beteendevetenskapliga aspekter och av händelseförlopp, närmare precisering av dödsorsak, 
gradering av personskadornas omfattning och angivelse av obligatoriska uppgifter skulle ge 
resultat. Harmonisering av såväl definitioner som obligatoriska uppgifter samt undersökning 
av täckningen hos befintliga system för uppgiftsinsamling och vid behov utveckling av 
åtgärder för att förbättra denna täckning bör ske för att möjliggöra jämförelser mellan länder 
och i samarbete med EHLASS bör det möjliga värdet för EG maximeras av resultat från 
internationella statistikuppgifter om personskador {International Collaborative Effort on 
Injury Statistics). 
62. Det är vanligt att utföra särskilda utredningar och analyser då man planerar förbättrade 
förebyggande åtgärder. Gemenskapen skulle under sitt föreslagna 
riälsoövervakningsprogram kunna lägga till frågor eller moduler till innevarande 
utvärderingar i gemenskapen. Programmet för att förebygga personskador skulle kunna 
göra samma sak på sitt område i nära samarbete med hälsoövervakningsprogrammet. 
Kunskaperna och kontakterna som nåtts i programmet för att förebygga personskador 
skulle göra det möjligt att fastställa behovet av sådant arbete och en databas över utförda 
undersökningar skulle kunna skapas för att hjälpa dem som planerar en åtgärd så att de vet 
vad som redan gjorts inom området. Detta kunde leda till att dubbelarbete undviks t. ex. vid 
utarbetandet av metodik. 
Tekniska undersökningar 
63. De som utarbetar strategier och de som är ansvariga för förebyggande åtgärder behöver 
tekniska tjänster för att informera om sina åtgärder och beslut, samt för att se över 
sannolikheten för olyckor, utröna olyckomas troliga kostnader och finna orsaker och 
tekniska förbättringar som kan göras. Gemenskapen kommer att främja samarbete mellan 
institutioner som har sådana specialkunskaper och sådan specialutrustning som behövs för 
dessa åtgärder. Gemenskapen kan utarbeta en förteckning över institutioner och deras 
projekt så att dubbelarbete med analys- och testprogram kan undvikas och medlemsstaterna 
kan dra nytta av redan tillgänglig information och utrustning. Gemenskapen kommer också 
att främja konferenser och utbyten mellan sådana institutioner och program. 
64. Den här typen av tekniska institutioner har ibland också goda förutsättningar att utföra 
utvärderingar av förebyggandeprojekt och kampanjer på ett opartiskt och kunnigt sätt. 
Gemenskapen kommer att stödja sådan utveckling. 
18 
Samråd och samarbete 
65. Enligt artikel 129 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall 
gemenskapen främja samarbete mellan medlemsstaterna och samordning av deras politik 
och deras program för att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå. Kommissionen har 
befogenhet att vidta initiativ för att främja detta. 
66. Samråd kan ske för alla aspekter av ämnet, men de huvudsakliga områdena kommer att 
vara utveckling av offentlig strategi på olika förvaltningsnivåer (internationell, nationell, 
regional och lokal) samt jämförelser av åtgärder för att genomföra dessa olika strategier 
som kan vara i form av lagstiftning, administration eller förhandling om frivilliga standarder 
och koder. 
67. De områden som är särskilt viktiga för sådant samarbete är sådana som avser val av 
prioriteringar för insatser, utvärderingar av allmänhetens inställning till olyckor, risktagande 
och självmord, förebyggande verksamhet inriktad mot vissa befolkningsgrupper t. ex. 
småbarn, och åtgärder för att minska miljörelaterade risker. 
68. Åtgärder som organiseras, delfinansieras eller understöds av kommissionen kan vara 
formella och informella möten på olika nivåer vad gäller förvaltning, konferenser, 
seminarier, arbetsgrupper och rådgivande grupper. Samråd skulle kunna innefatta 
oberoende experter och representanter för icke-statliga organisationer. Dessa grupper 
kommer att ha fasta och tidsbegränsade mandat. Kommittén för det program, som beskrivs i 
punkt 76, kommer att ha den allmänna överblicken över denna verksamhet. 
Folkhälsomervärde till andra gemenskapsprogram 
69. Det femte särskilda verksamhetsområdet, att stärka folkhälsoresurser för att förebygga 
personskador skulle också gagnas av verksamhet som ökar den nytta 
hälsovårdsmyndigheter kan ha av andra gemenskapsinsatser för att förebygga personskador. 
Ett flertal paraplyorganisationer stöder redan sina medlemmar genom att höja 
medvetenheten om gemenskapsprogram och vilka deltagandevillkor de ställer. De hjälper 
till att inrätta föreningar över nationella gränser och hjälper intressegrupper att finna de mest 
lämpliga kontaktpersonerna i gemenskapsinstitutionerna. Programmet skulle kunna stödja 
liknande verksamhet som i större grad syftar till att förebygga personskador och som riktas 
till dem som berörs av personskador. 
Detaljerad redogörelse för de valda områdena 
70. Valet av fem områden för åtgärder som beskrevs i punkterna 51-53 och punkterna 54-69 
visade hur gemenskapens mål inom dessa områden kan genomföras. Nu återstår att 
redogöra för innehållet på ett mer ingående sätt. 
Olyckor som drabbar barn i hemmet, på fritiden, och i skolan 
71. Bästa tillvägagångssättet inom detta område skulle kunna vara metoder för kontroll av 
spädbarns säkerhet i hemmet, stöd till och utbildning av föräldrar, tilldelning av 
säkerhetsglas eller säkerhetsfilm för glas, bestämmelser om förpackningar med barnsäkra 
19 
förslutningar, brandvarnare och annan säkerhetsutrustning för hemmet, utbildning för 
utövande av olika sporter och fritidssysselsättningar, simkunnighet, färdigheter för det 
dagliga livet t. ex. i köket och på lekplatsen, specialarbete som utförs av skolhälsovården, 
schemalagd undervisning om säkerhet, utbildning av personal inom barnomsorgen och 
utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. 
Olyckor som drabbar ungdomar i hemmet och på fritiden 
72. Särskilt lämpliga områden här är utbildning för utövande av olika sporter och 
fritidssysselsättningar, införandet av mer allmän säkerhetsinformation på förpackningar för 
sportprodukter, medvetenhet om vilka effekter alkohol och droger har på riskbenägenheten, 
medvetenhet vid sporter som innebär höga risker som t. ex. risken för ryggradsskador då 
man dyker i okänt vatten, första hjälpen och aterupplivning, identifiering av sammanlänkade 
faktorer som cykelaffärer, skivaffärer och ungdomsgrupper, ökad medvetenhet om faror i 
köket och vid gör-det-själv-arbete och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. 
Den sakkunskap som finns hos sportorganisationer och hos professionella idrottsmän kan 
vara värdefull vid förebyggande av personskador hos amatörer. 
Olyckor som drabbar äldre människor i hemmet och på fritiden 
73. Inom detta område bör bästa tillvägagångssätt tillämpas inom områden som metoder för 
kontroll av äldres säkerhet i hemmet, övningar för personlig rörlighet och smidighet, 
rådgivning i lämpliga sammanhang som vid kontakter med hälsovården, upprätthållande av 
säkra och jämna trottoarer, säkerhetsstrategier i äldrevården, kontroll av 
uppvärmingsanordningar, översyn av läkemedel (i synnerhet vad gäller lugnande medel, och 
blodtryckssänkande medel) för att undvika missbruk, tillräcklig belysning, inklusive 
gatubelysning och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. Man bör i synnerhet 
inrikta sig mot att förebygga fallolyckor, som permanent kan invalidisera de allra äldsta. 
Självmord 
74. De som arbetar för att förebygga självmord kan använda programmet för att utbyta 
information inom sådana områden som effektiv hjälp för dem som försökt begå självmord 
(den grupp som löper störst risk att göra ett nytt försök), tillhandahållande av en god 
omvårdnad för dem som försökt begå självmord, så att riskerna för upprepade försök 
minskar, ökad förståelse för depressioner och stöd till dem som har svåra somatiska 
sjukdomar, utvärdering av olika former av telefonrådgivning och rådgivning, och utveckling 
av självhjälps- och frivillighetsgrupper (inklusive för alkoholmissbrukare och psykiskt 
sjuka). 
Stärka folkhälsosektorns kapacitet 
75. Utöver de åtgärder som beskrevs i punkt 69 och som ger mervärde till annan 
gemenskapsverksamhet, kan information spridas inom områden som omfattar 
skadeepidemiologi, ökade aktiviteter i samhället (genom att t. ex. bygga vidare på WHO:s 
program för säkra samhällen i samarbete med de ansvariga för detta), bygga allianser mellan 
20 
organisationer, effektivitet och kostnadseffektivitet för åtgärder för att förebygga 
personskador och för utvärderingsverktyg. 
7. KONSULTATION, UTVÄRDERING OCH RAPPORTER 
Konsultation 
76. Åtgärderna i detta programs kommer att genomföras i nära samarbete med 
medlemsstaterna, särskilt vad gäller samordning av deras riktlinjer och program. 
Kommissionen föreslår att det inrättas en rådgivande kommitté bestående av 
medlemsstaternas representanter. Lämpliga kontakter kommer också att upprätthållas med 
Europeiska miljöbyrån, WHO, andra relevanta organisationer och tredje land i enlighet med 
gemenskapens övriga bestämmelser. 
Utvärderingsrapporter 
77. Bedömningen av programmet kommer att göras i två rapporter: 
En utvärdering under programmets tredje år till rådet, Europaparlamentet, 
Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Syftet med denna rapport 
är att säkerställa att gemenskapsinstitutionerna, och därigenom alla berörda parter far 
fullständig information om hur de vidtagna åtgärderna framskrider. 
En slutrapport om programmets genomförande, som också innehåller en utvärdering 
av de åtgärder som vidtagits, kommer att lämnas till ovan nämnda institutioner av 
kommissionen efter programmets slutförande. 
Allmän informationsverksamhet 
78. Kommissionen kommer, utöver den informationsverksamhet som finns i programmet, att 
säkerställa att allmänheten och alla berörda parter får tillgång till rapporter om genomförda 
åtgärder. 
21 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT 
om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av 
personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet 
22 
MOTIVERING 
1. I sitt meddelande (KOM (93) 559 slutlig) av den 24 november 1993 om ramen för åtgärder 
på folkhälsoomradet angav kommissionen principerna och strategin som skulle följas vid 
vidtagandet av gemenskapsåtgärder med inriktning på att uppnå målen inom hälsoskyddet 
enligt artiklarna 3 o och 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. 
Gemenskapens uppgift är att stödja medlemsstaternas satsningar på folkhälsoomradet, att 
bistå vid utformningen och uppfyllandet av mål och genomförandet av strategier samt att 
bidra till tillhandahållandet av hälsoskydd i hela gemenskapen, varvid som mål uppställs de 
bästa resultaten som redan har uppnåtts på ett givet område varsomhelst i gemenskapen. 
2. I enlighet med artikel 129 lägger kommissionen fram förslag till inledande åtgärder som 
skall bidra till att säkerställa ett hälsoskydd på hög nivå som Europaparlamentet och rådet 
skall godkänna. Kommissionens meddelande som nämns ovan fastställer kriterier för hur ett 
prioriterat område för gemenskapens handlingsprogram skall bestämmas. I enlighet med 
dessa kriterier fastställdes det att förebyggande av personskador utgör ett sådant område 
som skall prioriteras. Kommissionens nuvarande förslag som grundar sig på artikel 129 och 
som redan har tillkännagivits i kommissionens årliga arbetsprogram omfattas av principen 
för delad behörighet mellan kommissionen och medlemsstaterna och strävar efter att främja 
folkhälsan genom att bidra till åtgärder som minskar personskadomas omfattning. 
3. Personskador är ett vidsträckt begrepp som i princip täcker enligt internationellt accepterade 
definitioner all slags ohälsa som framkallas av yttre orsaker (som kontrast till 
sjukdomsförlopp), till exempel stötar, brännskador, förgiftning, bett och stick och 
krosskador, samt utan att göra skillnad mellan orsaken till det yttre skeendet avsiktligt skada 
sig själv eller på lagligt eller olagligt sätt avsiktligt eller oavsiktligt skada en annan person. 
Målet med kommissionens nuvarande förslag är ett litet antal nyckelområden inom detta 
vidsträckta område, vilka har valts ut på grundval av att de utgör en betydande orsak till 
personskador och dödsfall som kan undvikas, att det inte redan finns åtgärder på 
gemenskapsnivå som är inriktade på dem, att de erbjuder möjligheter till kostnadseffektiv 
verksamhet och att de skulle ge gemenskapen mervärde genom att sammanföra och 
komplettera den verksamhet som sker på nationell nivå och inom medlemsstaterna. 
4. De områden som har valts ut är barns, ungdomars och äldre människors olyckor i hemmet 
och på fritiden, olyckor som drabbar barn i skolan samt självmord och lindrigare former av 
att avsiktligt skada sig själv (pseudosjälvmord). Detta urval av områden kan motiveras väl 
med de ovannämnda kriterierna och behandlar alla slag av personskador som är de största 
orsakerna till dödsfall, invaliditet och ohälsa till skillnad från arbetsskador och trafikolyckor, 
som redan behandlas genom andra gemenskapsåtgärder. Uppgifter som har insamlats 
genom Irlands system för förfrågning av sjukhuspatienter {Hospital In-Patient Enquiry 
System) visar att de kategorier som har valts omfattar trefjärdedelar av alla personskador 
som ledde till intagningar på sjukhus i Irland 1993. 
5. De föreslagna stimulansåtgärderna är av två slag. Det första är understöd till 
expertsamarbete - och utveckling av det - särskilt vid val av sätt att ingripa och vad gäller 
skadans epidemiologi. Medlemsstaterna besitter stor erfarenhet och förmåga att förebygga 
personskador, men den är ojämnt fördelad och de som verkar på området känner många 
gånger inte till andras erfarenheter. Åtgärder för att sprida de för närvarande bästa 
tillvägagångssätten kommer att bidra till att de bästa resultaten, som redan har uppnåtts 
någonstans inom gemenskapen, får en större spridning. När antalet personskador som 
förekommer i en medlemsstat är högre än det lägsta nationella antalet i någon annan av 
23 
gemenskapens medlemsstater, kunde skillnaden med skäl kallas för de personskador som 
kan undvikas, och detta förslag skulle kunna bidra till att överföra nödvändig expertis för att 
hjälpa till att minska sådana personskador. 
6. Det andra slaget av föreslagna stimulansåtgärder är att uppmuntra förbättring av 
uppgifternas kvalitet. Uppgifter om personskador är väsentliga vid förebyggande av skador, 
eftersom de ger möjlighet till epidemiologisk undersökning av de situationer, produkter, 
beteenden och platser som är farliga. Även om kunskaperna om många sjukdomars 
epidemiologi har ökat inom gemenskapen, finns det fortfarande allvarliga brister vad gäller 
uppgifter som behövs som stöd för en riktig epidemiologi av en skada. Detta resulterar på 
motsvarande sätt i att det är svårt att rikta in de knappa resurserna på de mest effektiva 
förebyggande åtgärderna. På gemenskapsnivå skulle bättre uppgifter underlätta betydligt 
arbetet för dem som planerar förebyggande åtgärder på gemenskapsnivå, eftersom de skulle 
kunna använda uppgifterna för att till exempel fastställa om deras nationella eller regionala 
belastning av sport- och cykelolyckor är mycket större än grannländemas och i så fall på 
vilket sätt. Samtidigt skulle de kunna föreslå områden som bör uppmärksammas. 
7. Gemenskapsåtgärder bör enligt detta förslag utformas till att uppmuntra och stödja 
skapande av nätverk, spridning av information om förebyggande kampanjer samt förbättring 
av uppgifter inklusive förfrågningar och tekniska undersökningar. Det kunde också uppstå 
lämpliga möjligheter att hjälpa medlemsstaterna med att samordna deras riktlinjer och 
program enligt artikel 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. 
8. Det finns bevis på att åtgärder som förebygger personskador kan vara både effektiva och 
lönsamma, särskilt de så kallade passiva förebyggande åtgärderna, genom vilka man skapar 
en säkrare miljö istället för att lära människor att vara försiktigare i miljöer som 
fortsättningsvis kan vara farliga. Alla åtgärder fungerar emellertid inte lika bra, och 
betydelsen av kommissionens förslag ligger i att det skulle bidra till att ge publicitet åt det 
som har visat sig fungera bäst och informera dem i de andra medlemsstaterna som vill 
genomföra motsvarande åtgärder om de principer som ligger till grund. 
9. Europaparlamentet har länge visat intresse för åtgärder som förebygger personskador på 
gemenskapsnivå, och det aktuella förslaget är i synnerhet ett svar på parlamentets resolution 
om folkhälsopolitik efter Maastricht, i vilken det ingår en särskild begäran om åtgärder som 
förhindrar olyckor. Åtgärder avseende förebyggande av personskador är också ett svar på 
de prioriteringar som rådet har fastställt på folkhälsoomradet, såsom behovet att välja 
åtgärdsområden med beaktande av hur de lämpar sig för förebyggande åtgärder. 
10. Detta program kan endast vidtas på grundval av Europaparlamentets och rådets beslut 
enligt artikel 129. Det hör inte till gemenskapens exklusiva kompetensområde och strävar 
inte efter eller förutsätter inte harmonisering av nationella bestämmelser på det berörda 
området. 
11. De åtgärder som skall genomföras enligt det föreslagna programmet kommer att ge 
mervärde på ett antal olika sätt: 
1) De kommer att leda till att åtgärder som redan har vidtagits relativt isolerat på 
nationell nivå sammanförs och kompletterar varandra med betydande resultat för 
gemenskapen som helhet, såsom vidsträckt spridning av bra tillvägagångssätt som 
tidigare endast förekommit inom en region, mer rationella och effektiva fördelning 
24 
av arbetskraften på tekniska områden och utarbetande av uppgifter som är 
jämförbara inom hela gemenskapen. 
2) De kommer att bidra till att solidariteten och sammanhållningen inom gemenskapen 
stärks och till en övergripande harmonisk utveckling genom att hjälpa de regioner 
där det förekommer mest personskador att dra fördel av erfarenheterna i de 
regioner där förebyggande av personskador har uppmärksammats mer. 
3) De kommer att vid behov leda till att normer och standarder för de bästa 
tillvägagångssätten utarbetas. 
12. En utvärdering av de åtgärder som vidtas inom programmet kommer att ges i två rapporter: 
en utvärdering under programmets tredje år, 
en slutrapport om programmets genomförande. 
I dessa rapporter kommer att ingå information om gemenskapens finansiering av de olika 
åtgärdsområdena samt om utvärderingsresultaten. De kommer att överlämnas till rådet och 
Europaparlamentet samt Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. 
25 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT 
om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av 
personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT 
FÖLJANDE 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 129.4 
första strecksatsen i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag36, 
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande37, 
med beaktande av Regionkommitténs yttrande38, 
i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget39, och 
med beaktande av följande: 
1. Inom hela gemenskapen är personskador att anses som en av de främsta orsakerna till ohälsa 
som avses i artikel 129 och de ger upphov till stor allmän oro. 
2. I enlighet med artikel 3 o i fördraget skall gemenskapens verksamhet inbegripa insatser som 
syftar till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå. 
3. I artikel 129 fastställs uttryckligen gemenskapens befogenhet på detta område genom att 
främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser; främja 
samordning av deras politik och program och främja samarbete med tredje land och 
internationella organisationer behöriga på folkhälsoomradet. Gemenskapsåtgärder bör vara 
inriktade på att förebygga sjukdomar och att främja hälsoupplysning och hälsoundervisning. 
4. I rådets och hälsovårdsministrarnas, som möttes i rådet, resolution av den 27 maj 1993 om 
framtida åtgärder på folkhälsoomradet40 bekräftades behovet av gemenskapsåtgärder som 
strävar efter att förbättra livskvaliteten och tillföra levnadsår samt att välja områden för 
sådana åtgärder med beaktande av områdenas lämplighet vad gäller förebyggande åtgärder. 
5. Europaparlamentet uppmanade i sin resolution om folkhälsopolitik efter Maastricht av den 
19 november 199341 kommissionen att utveckla och genomföra åtgärder som förhindrar 
olyckor. 
36 EGT nr 
37 EGT nr 
38 EGT nr 
39 EGT nr 
40 EGT nr C 174, 25.6.1993, s. 1. 
41 EGT nr C 329, 6.12.1993, s. 375. 
26 
6. Kommissionen fastställde i sitt meddelande av den 24 november 1993 om ramar för 
åtgärderna på folkhälsoomradet42 att avsiktliga och oavsiktliga skador och olyckor är 
åtgärdsområden som skall prioriteras på folkhälsoomradet. 
7. Europaparlamentet och rådet framlade i sitt beslut nr 3092/94/EG43 ett informationssystem 
inom gemenskapen öm olyckor som sker i hemmet och på fritiden, med vilket detta förslag 
bör samordnas. 
8. I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen enligt artikel 3b i 
fördraget bör åtgärder vad gäller förebyggande av personskador, endast vidtas av 
gemenskapen om och i den utsträckning som dessa, på grund av sin omfattning och 
verkningar, bättre kan genomföras på gemenskapsnivå. Detta program kommer att leda till ett 
mervärde på gemenskapsnivå genom att de sammanför åtgärder som redan har vidtagits 
relativt isolerat på nationell nivå samt genom att de kompletterar varandra med viktiga 
resultat för gemenskapen som helhet, bidrar till att stärka solidariteten och sammanhållningen 
inom gemenskapen och leder till upprättande av normer och standarder för det bästa 
tillvägagångssättet. 
9. Samarbetet med behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet och med tredje 
land bör främjas. 
10. Programmet kommer att bidra till att gemenskapens mål som anges i artikel 129 uppnås 
genom att stödja förbättring av kunskaperna om och förståelsen för, samt en större spridning 
av information om, förebyggande av personskador, genom att säkerställa en bättre 
jämförbarhet av uppgifter av detta slag och genom att utveckla åtgärder som kompletterar 
gemenskapens befintliga program och åtgärder, samtidigt som onödigt dubbelarbete undviks. 
11. För att öka programmets värde och verkningar bör en fortlöpande granskning ske av de 
åtgärder som vidtagits, särskilt vad gäller deras effektivitet och huruvida de uppställda målen 
uppfyllts, med inriktning på att vid behov göra nödvändiga anpassningar. 
12. Detta beslut föreskriver en finansiell ram som utgör den viktigaste utgångspunkten för den 
budgetansvariga myndigheten under det årliga budgetförfarandet enligt punkt 1 i 
Europaparlamentets, rådets och kommissionens deklaration av den 6 mars 1995.44 
13. Gemenskapens budgetplan är giltig fram till 1999 och kommer därefter att ses över. 
14. Detta program bör ha en varaktighet av fem år för att man skall ha tillräcklig tid att 
genomföra de åtgärder genom vilka de uppställda målen skall uppnås. 
42 KOM (93) 559 slutlig, 24.11.1993. 
43 EGTnrL 331, 21.12.1994, s. 1. 
44 EGT nr C 102,4.4.1996, s. 4 
27 
HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE: 
Artikel 1 
Programmets upprättande 
1. Ett program för gemenskapsåtgärder om förebyggande av personskador, nedan kallat 
"programmet", antas härmed för perioden 1 januari 1999 till 31 december 2003 inom ramen 
för verksamhet på folkhälsoomradet. 
2. Programmets mål skall vara att bidra till folkhälsoatgärder för att minska antalet 
personskador genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande 
metoder som accepterats av experter och genom att förbättra folkhälsomyndigheters 
allmänna möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger personskador. 
3. De åtgärder som skall genomföras inom ramen för detta program och deras specifika mål 
anges i bilagan. 
Artikel 2 
Genomförande 
Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna säkerställa att de åtgärder som 
anges i bilagan genomförs. 
Kommissionen skall samarbeta med institutioner och organisationer som är aktiva vad gäller 
förebyggande av personskador. 
Artikel 3 
Budget 
1. Finansieringsramen för genomförande av programmet för 1999 skall i enlighet med 
nuvarande finansiella mål vara 1,3 miljoner ecu Finansieringsramen för programmets fyra 
sista år (2000 - 2003) skall avgöras i detalj efter det att framtida finansiella mål upprättats. 
2. De årliga anslagen skall fastslås av den budgetansvariga myndigheten i enlighet med de 
aktuella finansiella målen. 
28 
Artikel 4 
Överensstämmelse och komplettering 
Kommissionen skall säkerställa att det råder överensstämmelse mellan de åtgärder, och att de 
kompletterar varandra, som skall genomföras inom ramen för programmet och de som genomförs 
enligt andra relevanta gemenskapsprogram och åtgärder. 
Artikel 5 
Kommitté 
1. Kommissionen skall bistås av en rådgivande kommitté, i det följande kallad "kommittén", 
bestående av företrädare från medlemsstaterna och en företrädare för kommissionen som 
ordförande. 
Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. 
Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med 
hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. 
Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin 
uppfattning tagen till protokollet. 
Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall 
underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. 
2. Kommittén skall rådfrågas, särskilt avseende 
a) kriterier och förfaranden för urval och finansiering av projekt inom ramen för detta 
program, 
b) utvärderingsförfarande. 
3. Kommissionens företrädare skall regelbundet informera kommittén om förslag från 
kommissionen eller gemenskapsinitiativ och genomförande av program inom andra 
politikområden som är av betydelse för att målen i detta program skall uppnås. 
Artikel 6 
Internationellt samarbete 
1. Vid genomförande av detta program skall samarbete med tredje land och med behöriga 
internationella organisationer på folkhälsoomradet främjas. 
2. I programmet skall de associerade länderna i Central- och Östeuropa kunna delta i enlighet 
med de villkor som fastställs i de associeringsavtal eller därtillhörande tilläggsprotokoll om 
medverkan i gemenskapsprogram. I programmet skall Cypern och Malta kunna delta med 
29 
stöd av tilläggsanslag enligt samma regler som tillämpas för EFTA-länderna i enlighet med 
förfaranden som skall fastställas i överenskommelse med dessa länder. 
Artikel 7 
Kontroll och utvärdering 
1. Kommissionen skall vid genomförandet av detta beslut vidta nödvändiga åtgärder för att 
säkerställa övervakning och fortlöpande utvärdering av programmet och i samband med 
detta beakta de allmänna och särskilda mål som anges i artikel 1 och i bilagan. 
2. Kommissionen skall under programmets tredje år lägga fram en utvärderingsrapport till 
Europaparlamentet och rådet. 
3. Kommissionen skall lämna in en slutlig rapport till Europaparlamentet och rådet, när hela 
programmet genomförts. 
4. Dessa två rapporter skall innehålla information om gemenskapsfinansiering inom olika 
verksamhetsområden, om komplettering med övriga åtgärder som anges i artikel 4, samt om 
utvärderingsresultat. Kommissionen skall också sända dessa rapporter till Ekonomiska och 
sociala kommittén och Regionkommittén. 
Utfärdat i Bryssel den 
På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar 
Ordförande Ordförande 
30 
BILAGA 
SPECIFIKA MÅL OCH ÅTGÄRDER 
L OLYCKOR SOM DRABBAR BARN, UNGDOMAR OCH ÄLDRE 
MÄNNISKOR45 
Mål: Att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter att minska antalet personskador i 
hemmet, på fritiden och i skolan genom att främja effektivare spridning och 
tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter. 
IL SJÄLVMORD 
Mål: Att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter att minska antalet personskador, 
som personer avsiktligt vållat sig själva, genom att främja effektivare spridning och 
tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter. 
HL MÖJLIGHETER ATT FÖREBYGGA PERSONSKADOR 
Mål: Att bidra till att förbättra folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva 
åtgärder som förebygger personskador. 
Åtgärder som skall vidtas för att stödja vart och ett av dessa mål: 
(Åtgärder kan höra samman med fler än ett mål: till exempel ett projekt vad gäller sportsäkerhet kan 
beröra barn, ungdomar och äldre människor.) 
1 Nätverk: Att uppmuntra och bidra till att skapa sådana nätverk som är avsedda att särskilt 
utveckla nya tillvägagångssätt eller nyskapande metoder för lösning av vanliga problem, 
utbyte av material, riktlinjer och handböcker samt anordnande av utbildning. 
2. Kampanjer. Att stödja spridningen av information om kampanjer inklusive utveckling av en 
databank över genomförda kampanjer med, om möjligt, utvärderingar av kampanjernas 
värde, verkningar och överförbarhet samt anordnande av tävlingar för att få fram de bästa 
kampanjerna för förebyggande av personskador, att i förekommande fall främja anordnande 
av parallella kampanjer i ett antal medlemsstater samt att bistå vid utveckling av 
grundläggande material och marknadsföring. 
45 Kommissionens arbete när det gäller civilskydd är borttaget från detta program (jfr särskilt förslaget 
bil Rådets beslut om att upprätta ett Gemenskapsprogram gällande civilt skydd COM(95) 155 slutlig). 
31 
3. Uppgifter om personskador - i samarbete med EHLASS (Europeiska övervakningssystemet 
för olyckor i hemmet och på fritiden!: Att främja avtalade tillvägagångssätt vad gäller 
registrering och definition av uppgifter, bättre registrering av olycksfallsplatsen samt av 
beteendemönster och händelseförlopp, närmare precisering av orsaken till dödsfallet, 
användning av relevant gradindelning för personskadornas omfattning och angivande av 
obligatoriska uppgifter, att stödja tillämpning av viktiga resultat från internationella 
statistikuppgifter om personskador {International Collaborative Effort on Injury Statistics), 
att undersöka befintliga datainsamlingssystems räckvidd och var det är nödvändigt att 
utveckla åtgärderna för att förbättra räckvidden, att inbegripa ytterligare frågor eller 
moduler i pågående undersökningar som omfattar hela gemenskapen, att bistå vid 
fastställande av undersökningsbehov samt att främja upprättande av en databas över gjorda 
undersökningar. 
4. Tekniska undersökningar av riskfaktorer avseende personskador: Att främja samarbete 
mellan institutioner som har sådana specialkunskaper och sådan specialutrustning som 
behövs för dessa åtgärder, att stödja upprättande av en förteckning över institutioner och 
dessas projekt samt utvärderingar av förebyggande projekt och kampanjer. 
5. Samråd och samarbete: Att stödja formella och informella sammanträden på olika nivåer 
inom förvaltning, vid konferenser och seminarier, i arbetsgrupper och rådgivande grupper. 
Även följande åtgärder stöder mål III: 
6. Åtgärder som främjar folkhälsomyndigheternas möjligheter att dra nytta av gemenskapens 
andra verksamhetsområden som är inriktade på att förebygga personskador: Att höja 
medvetenheten om gemenskapsprogram och villkoren för att delta i dem, att hjälpa till med 
att upprätta gränsöverskridande konsortier och att hjälpa grupper som är intresserade av 
specialområden att få kontakt med de förhandlingsparter vid gemenskapens institutioner 
som de kan ha mest nytta av. 
32 
FINANSIERINGSÖVERSIKT 
ÅTGÄRDENS BETECKNING 
Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för 
gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser 
på folkhälsoomradet. 
BERÖRDA BUDGETPOSTER 
B3-
RÄTTSLIG GRUND 
Artikel 3 o och artikel 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. 
BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 
4.1 Allmänt mål 
Att bidra till att de mål som har fastställts i fördraget uppnås: 
- Enligt artikel 3 o skall gemenskapen bidra till att uppnå en hög 
hälsoskyddsnivå. 
Enligt artikel 129 skall gemenskapen bidra till att säkerställa en hög 
hälsoskyddsnivå för människor, särskilt genom att främja samarbetet mellan 
medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser, främja samordning av 
deras politik och program och främja samarbete med tredje land och behöriga 
internationella organisationer på folkhälsoomradet. Gemenskapens insatser 
skall inriktas på att förebygga sjukdomar, särskilt de stora folksjukdomarna, 
genom att främja forskning om deras orsaker och överföring samt 
hälsoupplysning och hälsoundervisning. 
Handlingsprogrammets allmänna mål är att bidra till folkhälsoatgärder som är 
inriktade på att minska antalet personskador som uppkommit vid olyckor i hemmet, 
på fritiden och i skolan och personskador som uppkommit genom att någon 
avsiktligt skadat sig själv, genom att förbättra spridning och tillämpning av 
förebyggande metoder som accepterats av experter samt genom att förbättra 
folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger 
personskador. 
33 
Metoden för att uppnå detta mål inbegriper följande åtgärder: 
- Att uppmuntra och stödja skapande av nätverk för dem som är verksamma 
inom förebyggande av personskador. 
- Att sprida information om kampanjer för att förebygga personskador. 
- Att förbättra tillgängliga uppgifter om olyckor genom undersökningar och 
andra sätt. 
Att genom närmare samarbete mellan expertcentrum främja bättre tekniska 
undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador. 
Att främja samråd och samarbete i förekommande fall mellan medlemsstater. 
- Att hjälpa folkhälsomyndigheter att bättre utnyttja gemenskapens övriga 
verksamhetsområden med anknytning till förebyggande av personskador. 
42 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller 
förlängning 
Femår: 1.1.1999-31.12.2003 
- En rapport om genomförande skall lämnas till rådet och Europaparlamentet 
under programmets tredje år. 
- En rapport lämnas till rådet och Europaparlamentet tillsammans med 
utvärderingsresultaten efter att programmet har avslutats. 
5 KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 
Icke-obligatoriska utgifter 
Differentierade anslag 
6 TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 
Bidrag till samfinansiering med andra finansieringskällor inom den offentliga eller privata 
sektorn (får inte överskrida ett visst procenttal av den totala kostnaden för de föreslagna 
projekten). 
Nivån på beviljade anslag beror på vilken omfattning som de åtgärder som skall finansieras 
har och på i vilken utsträckning som handlingsprogrammet återspeglas i olika planerade 
verksamheter. Anslag av detta slag kommer inte att överskrida 70 % av den totala budget 
som har öronmärkts för de planerade projekten, förutom när det gäller nätverk och arbeten 
34 
som har beställts av kommissionen eller som kommissionen har direkt nytta av, varvid 
bidragen kan uppgå till 100 %. 
BUDGETKONSEKVENSER 
7.1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (definition av kostnad per 
enhet) 
Kalkyleringsmetoden är ett resultat av de erfarenheter som har erhållits av tidigare 
verksamhet med anknytning till hälsofrågor i miljösammanhang. Detta omfattar de 
olika typer av gemenskapsåtgärder som listas i tabell 4 i kommissionens meddelande 
(93)559 slutlig av den 24 november 1993. Metoden representerar 10 års kunnande 
om finansieringssamarbete med medlemsstaterna och icke-statliga organisationer 
inom insamling, analys och spridande av information, nätverk, kvalitetsutvärdering 
av olika kampanjer såsom Europaveckor, inrättande av mekanismer och förferanden 
för rådfrågning och samarbete för inrättande av gemensamma mål, och för att 
samordna insatser, och för att utarbeta och utveckla strategier på gemenskapsnivå. 
De särskilda kostnadsberäkningarna grundar sig på antagandet att hälften av den 
verksamhet som skall genomföras inom detta program kommer att fordra bidrag till 
100 %, medan den andra hälften kommer att fordra bidrag till 50 % och att den 
verksamhet som kommer att genomföras inbegriper de flesta eller alla 
medlemsstaterna. Ett belopp på 1,3 miljoner ecu har bedömts som nödvändigt för 
dessa åtgärder under 1999. Den nya budgetramen för se sista fyra åren kommer att 
upprättas under år 2000 samt beakta den framtida gemenskapens finansiella mål. De 
årliga anslagen kommer att beslutas i enlighet med de normala budgetförfarandena. 
7.1.1 Minskning av olyckor 
Nätverk 
För 1999 har tre nätverk per år planerats till en genomsnittskostnad av 
200 000 ecu per år. 
Spridande av information 
Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (100 000 ecu per 
år) beräknats utifrån tidigare erfarenheter och kostnader av befintliga program 
inom folkhälsoomradet (cancer, aids och överförbara sjukdomar, narkotika, 
hälsoframjande). 
7.1.2 Självmord 
Nätverk 
För 1999 har ett nätverk per år planerats till en genomsnittskostnad av 
200 000 ecu per år. 
35 
Spridande av nätverk 
Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (100 000 ecu 
per år) beräknats utifrån tidigare erfarenheter och kostnader av befintliga 
program inom folkhälsoomradet (cancer, aids och överförbara sjukdomar, 
narkotika, hälsobefrämjande). 
Förbättra uppgifter om självmord 
Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (200 000 ecu 
per år) beräknats utifrån erfarenheterna från Eurostat och EHLASS-
systemet för olyckor i hemmet och på fritiden. 
7.1.3 Förebyggande 
Stöd till minst två nationella evenemang årligen med 50 000 ecu (med särskild 
relevans för 1999) vid programmets inledande. 
36 
7.2 Kostnadernas fördelning mellan åtgärdens olika delar (i mfljoner ecu) 
MÅL VERKSAMHETSOMRÅDE ÅR 
1999 2000 Totalt 1 
till 
av Bidrag 
minskning 
olyckor bland barn, 
ungdomar och äldre 
människor Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av 
information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, 
tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador 
och samråd och samarbete. Vägledande planer 
0,7 
Bidrag till 
minskning av antalet 
självmord 
Bidrag till 
förbättra 
möjligheterna 
förebygga 
personskador Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av 
information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, 
tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador 
och samråd och samarbete. 0,4 
att 
att Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av 
information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, 
tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador 
och samråd och samarbete. 0,1 
Åtgärder för att öka folkhälsomyndigheters användning av 
gemenskapens andra verksamhetsområden med anknytning till 
förebyggande av personskador. 0,1 
Totalt 1,3 Jk™ .m >.m 0,7 
0,4 
0,1 
0,1 
1,3 
37 
7.3 Vägledande tidsplan över anslag (i miljoner ecu) 
Åtagandebe-
myndiganden 
Betalningsbe-
myndiganden 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 
Följande budgetår 
| TOTALT 1999 
1,3 
0,78 
0,52 
= 
= 
= 
= 
1,3 2000 
= 
= 
= 
= 
-
= 
= 
p.m 2001 
= 
= 
= 
= 
= 
= 
= 
p.m 2002 
= 
= 
= 
= 
= 
= 
p.m 2003 
= 
= 
= 
= 
= 
= 
p.m TOTALT 
1,3 
0,78 
0,52 
= 
= 
= 
= 
1,3 
BESTÄMMELSER OM BEDRAGERDBEKAMPNING. RESULTAT AV 
ÅTGÄRDER 
På ansökningsblanketterna för stöd skall eventuella stödmottagare ange kontaktuppgifter och 
organisationens slag för att deras tillförlitlighet skall kunna fastställas på förhand. 
Bestämmelser om bedrägeribekämpning (checkar, delrapporter, slutrapporter) ingår i avtalen 
eller kontrakten mellan kommissionen och stödmottagama. Kommissionen kommer att 
kontrollera rapporterna och försäkra sig om att arbetet har genomförts väl innan del- och 
slutbetalningarna görs. 
Dessutom gör kommissionen stickprov för att kontrollera hur medlen har använts. Kontroller 
har redan genomförts av andra budgetposter för folkhälsan i samband med budgetåren 1991 
till 1995 och har påvisat deras effektivitet. 
ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 
9.1 Särskilda och kvantifierbara mål 
Handlingsprogrammets allmänna mål är att bidra till att säkerställa en hög 
hälsoskyddsnivå mot personskador genom att främja effektivare spridning och 
tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter samt genom att 
förbättra folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som 
förebygger personskador. 
38 
De indikatorer som visar om målen på detta område har uppnåtts eller inte kommer att 
inbegripa åtgärder av följande slag. De kommer att ytterligare förbättras i samarbete 
med det nya programmet om hälsokontroll, vars arbetsuppgifter inkluderar 
utvecklingen av indikatorer för gemenskapens folkhälsoinsatser. Metoden för att 
uppnå detta mål inbegriper följande åtgärder: 
Att uppmuntra och stödja skapande av nätverk för dem som är verksamma 
inom förebyggande av personskador. 
Att mäta hur aktiva nätverken är (medlemsskap, utarbetande av t.ex. 
nyhetsbrev, anordnande av konferenser, www-diskussionsgrupper...). 
Att sprida information om kampanjer för att förebygga personskador (t.ex. 
utredning av hur många publikationer som programmet bistår samt deras 
kvalitet). 
Att förbättra tillgängliga uppgifter om olyckor genom undersökningar och 
andra sätt (t.ex. vilka nya åtgärder som tas i bruk och i vilka länder). 
Att genom närmare samarbete mellan expertcentrum främja bättre tekniska 
undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador (antalet och kvaliteten 
på rapporter som bistås av programmet). 
Att främja samråd och samarbete i förekommande fall mellan medlemsstater 
(beskrivning av fall av samråd av detta slag osv). 
Att hjälpa folkhälsomyndigheter att bättre utnyttja gemenskapens andra 
verksamhetsområden med anknytning till förebyggande av personskador 
(antal och beskrivning). 
Målgrupp 
1. Medlemsstaternas behöriga offentliga myndigheter på nationell, regional och 
lokal nivå samt behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet 
och inom förebyggande av personskador. 
2. Personer som är verksamma inom hälso- och sjukvården, epidemiologiska 
vårdinrättningar, hälso- och sjukvårdssammanslutningar, specialister på 
förebyggande av olika slag av personskador, akademiska institutioner osv. 
3. Icke-statliga organisationer och andra organ som är intresserade av 
hälsofrågor och förebyggande av personskador samt allmänheten. 
9.2 Skäl för åtgärden 
När verksamhet enligt artikel 129 påbörjas skall gemenskapen delta i förebyggande 
av sjukdomar och i hälsoskydd. Kommissionens meddelande om ramen för insatser 
på folkhälsoomradet (KOM (93) 559 slutlig av den 24 november 1993) fastställer 
kriterier för prioritering av områden i gemenskapsprogrammen. I enlighet med dessa 
kriterier utvärderade rammeddelandet 1993 de olika möjligheterna som finns för att 
hantera sjukdomar, i synnerhet de stora folksjukdomarna och deras bakomliggande 
orsaker, samt utifrån kriterierna i detta meddelande, åtta prioriterade områden där 
förebyggande av skador var ett. 
Det nuvarande förslaget är inriktat på ett litet antal nyckelområden inom detta 
vidsträckta område, vilka på grundval av tidigare utvärderingar har valts ut för att de 
utgör en betydande orsak till personskador och dödsfall som kan undvikas, för att 
det inte redan finns åtgärder på gemenskapsnivå som är inriktade på dem, för att de 
erbjuder möjligheter till kostnadseffektiv verksamhet och för att de skulle ge 
gemenskapen mervärde genom att sammanföra och komplettera den verksamhet 
som sker på nationell nivå och inom medlemsstaterna. Detta skulle vara mycket 
mera effektivt än att dessa frågor sköts genom mellanstatligt samarbete utan 
gemenskapens bistånd. På detta område räknas det med att gemenskapens och 
kommissionens insats i enlighet med artikel 129 tillhandahåller ett allmänt ramverk 
av klara bestämmelser genom vilka man kan undvika förutsättningslösa och 
tidskrävande förhandlingar och som leder till snabbare framsteg på en stabilare 
grund. 
De områden som har valts ut ar olyckor bland barn, ungdomar och äldre människor i 
hemmet och på fritiden, olyckor som drabbar barn i skolan samt självmord och 
lindrigare former av att någon avsiktligt skadat sig själv (pseudosjälvmord). Detta 
urval av områden har motiverats väl genom tidigare utvärdering som har använt de 
ovannämnda kriterierna och det behandlar alla slag av personskador som är de 
största orsakerna till dödsfall, invaliditet och ohälsa till skillnad från arbetsskador och 
trafikolyckor, som redan behandlas genom andra gemenskapsåtgärder. 
Avseende metoder för ingripande och anslag gäller följande: 
Särskild tillämpning av subsidiaritetsprincipen vid fastställande av åtgärder 
som skall vidtas och samfinansieras. 
Fastställande av kriterier och val av projekt för samfinansiering avseende 
förebyggande av personskador. 
- Mervärde för gemenskapen, som även i fortsättningen kommer att uppnås 
särskilt genom samordning av nationella åtgärder, spridning av information 
och erfarenheter, fastställande av prioriteringar, utveckling av lämpliga 
nätverk, val av europeiska projekt och motivering och mobilisering av alla 
inblandade. 
Två metoder kommer att användas vid genomförandet av programmet. Den ena är 
att stödja projekt som genomförs i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. Valet 
av projekt som prioriteras grundar sig i stor utsträckning på allmänna mål och mål på 
medellång sikt. Genomförandet av själva åtgärderna beror på hur kvalitativa och 
40 
effektiva projekt som under året överlämnas till den behöriga avdelningen är. Den 
andra metoden är att vidta särskilda åtgärder som är nödvändiga för att uppnå 
programmets mål, som helt och hållet kommer att finansieras av programmet. 
Projektens urvalskriterier är följande: 
Förenlighet med målen och överensstämmelse med åtminstone ett av de 
uppställda målen. 
Granskning av projektens "mervärde för gemenskapen" (transnationellt 
deltagande, utveckling av en mall som är tillämplig i andra medlemsstater, 
information som är användbar i andra medlemsstater osv). 
- Förmodad effektivitet och lönsamhet. 
Klara och motiverade bestämmelser. 
- Den valda metodikens relevans. 
Organisatorisk behörighet och erfarenhet. 
Lämplig budget för målen. 
Stöd för nationella samarbetspartners projekt. 
Objektiv bedömning. 
- Yttrande av den inblandade rådgivande kommittén. 
Den budget på 1,3 miljoner ecu som har föreslagits för programmets första år svarar 
mot den budget som samtidigt har föreslagits för programmen för ovanliga 
sjukdomar och sjukdomar orsakade av miljöförorening Detta återspeglar att varje 
område i kommissionens meddelande från 1993 ges samma prioritet, vilket 
fortfarande gäller. Det föreslagna beloppet utgör den minsta möjliga summa som 
behövs för att inleda programmet. 
93 Uppföljning och utvärdering av åtgärden 
9.3.1 Uppföljning av åtgärden 
Kommissionen skall verkställa uppföljning på gemenskapsnivå och överlämna en 
rapport till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och 
Regionkommittén då halva programmet har genomförts samt en slutrapport efter att 
programmet har avslutats, med utgångspunkt i nationella rapporter samt 
utvärderingar av programåtgärder och enskilda projekt. 
9.3.2 Utvärdering 
Utvärderingen sker på följande sätt: 
- En utvärdering av huvudåtgärderna och subventionerade projekt, i vilken i 
förekommande fall oberoende experter medverkar. 
41 
En utvärdering under det tredje året. 
- En övergripande rapport om kvaliteten och effektiviteten på projekten som 
har genomförts inom handlingsplanen, vilken skall överlämnas av 
kommissionen till de övriga gemenskapsinstitutionerna efter att programmet 
har slutförts. 
Följande resultatindikatorer har valts för denna utvärdering: 
- Kommissionens tjänstemän eller deras samarbetspartner utvärderar projekten. 
- Analysering av delrapporter om planerade och finansierade åtgärder, i vilka en 
variation av tyngdpunkten tillåts där det är möjligt. 
Externa organ undersöker verkningarna. 
Den av anordnarna använda metodikens relevans. 
Lämplig budget för målen. 
Organens kunskaper och erfarenhet. 
- Spridning av resultaten. 
Utvärderingarnas form och frekvens är följande: 
Utarbetande av del- och slutrapporter om olika åtgärder som vidtagits på 
området. 
Utvecklande av en "standardiserad" utvärderingsblankett för åtgärder, som 
stödmottagarna lämnar in tillsammans med sina slutrapporter. Dessa 
dokument kontrolleras antingen av kommissionens tjänstemän eller av 
tjänstemän på området. 
10 ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A 1 BUDGETEN) 
Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att grundas på 
kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till det antal tjänster och de 
ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. 
42 
10.1 Konsekvenser för antalet tjänster 
Typ 
tjänster av 
• 
Fast 
anställda 
eller tillfällig 
tjänster A 
B 
C 
Övriga tjänster 
Totalt Erforderlig personal för 
att administrera tjänster 
Fasta 
tjänster 
1 
1 
1 
3 Tillfälliga 
tjänster 
0 
0 
0 
0 varav 
Befintliga 
tjänster 
inom berört 
GD eller 
berörd 
enhet 
1 
' 1 
1 
3 Ytterligare 
tjänster 
0 
0 
0 
0 Period 
10.2 Budgetkonsekvens av ytterligare personal 
Ytterligare tjänster kommer inte att tillsättas. 
10.3 Ökning av övriga administrativa utgifter till fölid av åtgärden 
Budgetpost Belopp Beräkningsmetod 
Möten A2510 104 250 ecu 2 möten för rådgivande kommittén/år, 
1 representant/medlemsstat = 
2 möten/år x 15 repr. x 695 ecu/repr. x 5 år = 104 250 ecu 
De medel som behövs för att täcka utgifterna nedan under femårsperioden kommer att 
erhållas genom att befintliga finansiella resurser omplaceras och tilläggsresurser inte 
kommer att behövas. 
a) Personalutgifter (Avdelning Al, A2 och A5) 
3 x 100 000 ecu x 5 år = 1 500 000 ecu 
b) Driftutgifter 
43 
b) Driftutgifter 
Utgifter för möten (A-250) 
2 möten/år x 15 experter x 825 ecu/expert x 5 år = 123 750 ecu 
Reseutgifter (A-l 30) 
24 uppdrag/år Bryssel-Luxemburg x 200 ecu/uppdrag x 5 år = 24 000 ecu 
60 uppdrag/år för medlemsstater x 1000 ecu/uppdrag x 5 år = 300 000 ecu 
c) Totalt: 1 947 750 ecu 
44 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 178 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 05 15 01 
Katalognummer : CB-CO-97-189-SV-C 
ISBN 92-78-19438-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg