Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "För en förnyelse av relationerna mellan Europeiska unionen och ASEAN-länderna"

(97/C 89/11)

Den 19 december 1996 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Relationerna mellan Europeiska unionen och ASEAN-länderna".

Sektionen för externa relationer, handels- och utvecklingspolitik, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 17 januari 1997. Föredragande var Antonello Pezzini.

Vid sin 342:a plenarsession den 29-30 januari 1997 (sammanträdet den 30 januari 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 38 röster för, 1 emot och 1 nedlagd röst.

1. Kommissionens meddelande går tillbaka till ett ämne som behandlats i ett meddelande från 1994 (), vilket hade den ambitiösa målsättningen att vitalisera kontakterna mellan europeiska unionen och ASEAN (). Innan vi granskar innehållet i meddelandet vill Ekonomiska och sociala kommittén uttrycka sin uppskattning för att GD I:s Asien-direktorat har velat rådfråga kommittén angående en sådan betydelsefull problematik som så direkt rör detta direktorats roll och arbete. Trots att det första avtalet mellan dessa sammanslutningar ingicks 1980, hade inga större framsteg i de ömsesidiga relationerna uppnåtts fram till början av 90-talet. Handelsförbindelserna ökade något på grund av den ekonomiska utvecklingen i ASEAN-länderna, men den politiska dialogen och det interinstitutionella samarbetet ökade inte nämnvärt.

2. Sedan 1994 kan man se ett ökat intresse från båda parter och ett ökat antal initiativ som strävar efter att närma Europa och länderna i Sydostasien. Anledningen är lätt att förstå. Till följd av att maktbalansen i världen förändrades efter det kalla krigets slut, försöker varje geografisk-ekonomiskt område att säkra allianser och marknader för att möta globaliseringen. Under världsekonomins omstrukturering måste Europa, trogen den öppna regionalpolitikens modell, söka sig allierade och framtida partner bland grupperingar som fäster stor vikt vid ekonomisk integration och med vilka man redan har etablerade kontakter. ASEAN är, liksom Mercosur i Latinamerika, en sådan sammanslutning.

3. Å andra sidan kommer europeiska gemenskapen som handelspartner och vad beträffar direktinvesteringar i ASEAN-länderna på andra plats efter Japan och före USA. Asien och Stillahavsområdet är attraktivt för USA, som gärna ingår associationsavtal och samarbetsavtal, med detta vidsträckta område, där 56 % av världsproduktionen och 46 % av världshandeln sker. Därför gäller det för Europa att försvara och stärka sin position i området och se till att inte bli utestängda. Mot denna bakgrund förstår man att meddelandets målsättning är att skapa en ny modell för de framtida relationerna mellan EU och ASEAN.

4. Det konstateras med rätta i kommissionens dokument att avtalet med ASEAN är statiskt därför att det saknas ett gemensamt projekt. Utöver problemen av ekonomisk och social karaktär blir den kulturella aspekten allt viktigare och utgör grunden för djupare förståelse mellan parterna. Det är känt att det mellan de två områdena finns bristande förståelse och olikheter på det politiska och kulturella området - respekt för mänskliga rättigheter, frihet demokrati, minoriteter, rättssäkerhet. Detta gör det svårt att finna en utgångspunkt för att starta ett gemensamt projekt. Denna aspekt, som i kommissionens meddelande är bristfällig och saknar skärpa, måste betonas mer.

5. Redan i september 1994 på det elfte AEMM () i Karlsruhe togs kommissionens meddelande emot positivt, och man utsåg en expertgrupp för att finna konkreta åtgärder för en ny strategi i förbindelserna med ASEAN. Gruppens uppgift är att föreslå konkreta åtgärder för att utveckla dialogen på det kulturella planet och de ekonomiska relationerna EU-ASEAN. Kommissionen har vid utarbetandet av meddelandet som är föremål för detta förslag till yttrande tagit hänsyn till gruppens arbete, vilket slutfördes i juni 1996.

6. Den fördjupade kulturella kontakt som båda parter eftersträvar var ett viktigt inslag på det forum för kultur, värderingar och teknik för en djupare ömsesidig kontakt som hölls i Venedig i januari 1996. Där slog arbetsgrupperna fast att det inte går att utveckla de ekonomiska förbindelserna utan att först intensifiera det kulturella utbytet mellan universitet, forskare och kulturarbetare, men framförallt måste man skapa nätverk mellan ungdomar och olika samhällsrepresentanter. Ömsesidig förståelse och bevarandet av egna seder och bruk är väsentligt för fortsatta fruktbara relationer.

7. Att skapa ett sådant nätverk är en förutsättning för gemensamma projekt. De frivilliga organisationerna i samhällslivet spelar i denna process en allt viktigare roll, eftersom de med sin kommunikationsförmåga och erfarenhet kan integrera den politiska och den ekonomiska funktionen. Ekonomiska och sociala kommittén har vid ett flertal tillfällen deklarerat att man ställer sig mycket positiv till ett konstruktivt erfarenhetsutbyte med liknande organisationer i området i fråga. Precis som ordföranden i WTO, Renato Ruggiero, betonade under konferensen i Singapore 1996 är de "strukturella justeringarna" inte isolerade företeelser, utan berör även länderna i Sydostasien - vilket ju de senaste händelserna i Korea visar. I en situation då läget vad gäller produktion och sysselsättning verkar stabilisera sig allt mer, växer behovet av en mångfald ekonomiska aktörer fram (arbetsgivarorganisationer, fackföreningar, branschorgan etc.), aktörer som kan utnyttja sin specifika flexibilitet. Dessa synpunkter borde uppmuntra kommissionen att i allt högre grad ta till vara de erfarenheter och de band med samhället som finns representerade i kommittén, och speciellt vad gäller en sådan konkret attityd inför Asiens komplexa situation som projektet innebär. I detta sammanhang kan en globalisering av handeln utgöra en viktig möjlighet till ökad frihet och större ekonomisk och social rättvisa.

8. Det är ett välkänt faktum att europeiska unionen har för avsikt att ingå nya och utökade tredjegenerationsavtal men inte lyckas, på grund av att de mänskliga rättigheterna inte respekteras och på grund av att situationen på Östtimor ännu är otillfredsställande. Det verkar dock som om vissa framsteg har uppnåtts där under 1996, och detta har också inneburit att Nobels fredspris tilldelades pastor Carlos Filipe Ximenes Belo och José Ramos Horta. Så nu kanske tiden är mogen för den europeiska trojkan att inleda en konstruktiv dialog med ASEAN-länderna och med Indonesien för att medverka till att en förhandlingslösning uppnås, baserad på FN:s generalförsamlings senaste resolution. FN:s generalförsamling är dock det organ som har befogenheter och utsikter att slutföra förhandlingarna. Vad beträffar de mänskliga rättigheterna bör man beakta att ASEAN skrivit på FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna från Wienkonferensen 1993, deklarationen om sociala rättigheter från konferensen i Köpenhamn 1995 och deklarationen om kvinnors rättigheter från Pekingkonferensen 1995. För att bättre kunna förverkliga de föresatser som dessa betydelsefulla symposier uttalar behövs mer ömsesidigt engagemang och framförallt åtgärder som syftar till ett åsikts- och erfarenhetsutbyte inom arbetsmarknadsfrågor, jämlikhetsfrågor, andra grundläggande rättigheter för arbetstagare, värnandet om minderåriga (jfr Internationella arbetsorganisationens konvention nr 138 om lägsta arbetsålder) och samarbetet mellan arbetstagare och företag där de ömsesidiga rättigheterna respekteras. En annan angelägen insats som måste samordnas är kampen mot den sex-turism där minderåriga utsätts.

Ett nytt problem utgörs av de fortsatta och allvarliga brotten mot grundläggande mänskliga rättigheter som sker i Myanmar (fd Burma), ett land som kommer att antas till ASEAN inom några år. Kommittén anser därför att man hos vardera parten (EU resp. ASEAN) måste främja de kulturella värden och stärka de sociala och rättsliga instrument som kan förhindra utnyttjandet av minderåriga som arbetskraft och det allvarliga problemet med våld mot minderåriga. Det är endast i ett samhälle där det finns en aktiv och konstruktiv dialog mellan olika sociala instanser - som med beaktande av barnets grundläggande behov eftersträvar en syntes som allt mer närmar sig det som brukar betecknas "välfärd" - det är endast i ett sådant samhälle som respekten för barnet och dess rätt till en mänsklig och socialt dräglig uppväxt kan växa fram.

9. Man borde trycka hårdare på det faktum att en ökning av antalet små och medelstora företag och hantverksföretag inte bara medför ekonomiska fördelar, utan också ökad kontakt, kunskap och medverkan, vilket påverkar samhällets kulturella tillväxt och de demokratiska värdena positivt. Även inofficiella samråd mellan olika arbetsmarknadsorganisationer där man söker efter möjliga lösningar kan vara ett bra sätt att utveckla social jämlikhet och medbestämmande, och därmed ökad demokrati. Våra asiatiska partner, vars kultur grundar sig på gemenskap, skulle kunna vara mottagliga för detta förslag och vi européer skulle kunna anamma deras anda av social gemenskap.

10. Europeiska unionen har redan ställt sig positivt till att stödja ASEAN:s ansträngningar att lotsa nya stater med planekonomi såsom Vietnam, och snart även Laos och Kambodja, mot marknadsekonomi. EU stöder också ansträngningarna att uppnå ekonomisk balans, med tanke på att staterna befinner sig på mycket olika utvecklingsnivå. Det förnyade samarbetet EU-ASEAN kommer att behandla frågor om miljövård, utsläpp i städerna, bevarande av ekosystemen och den biologiska mångfalden, industrins miljöförstöring. Man bör prioritera införandet av tekniska lösningar för att minska miljöförstöringen. Ett förstärkt samarbete vad beträffar produktionsstandarder och respekt för enhetliga normer kan särskilt bidra till att dessa mål uppfylls.

11. Med beaktande av det ovannämnda och med tanke på den omfattande och väl underbyggda ekonomiska ram som kommissionen fastställt, accepterar Ekonomiska och sociala kommittén inriktningen i alternativ B: ett aktivt partnerskap som består av en deklaration och ett handlingsprogram som skrivs under av gemenskapen, EU:s medlemsstater och medlemsstaterna i ASEAN. Ett sådant förfarande ger utrymme för flexibilitet och en möjlighet att precisera de områden och sektorer som bör prioriteras. Ett likvärdigt partnerskap gör det möjligt att utveckla det ekonomiska samarbetet, de olika regionala marknaderna, utbyte och investeringar, samtidigt som de hinder som upptäcks kan undanröjas. Dessutom skapas på så sätt en stabil grund för en diskussion om mänskliga rättigheter i en anda av ömsesidig respekt.

Ekonomiska och sociala kommittén uppmanar kommissionen att alltmer involvera den privata sektorn på projektstadiet och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer i arbetet i de olika arbetsgrupperna. ESK anser att man förutom Business Dialogue, kan intensifiera och rationalisera mötena på olika nivåer: AEMM (möten med ASEAN-ländernas och EU:s utrikesministrar), SOM (möten med högre tjänstemän från ASEAN:s och EU:s medlemsstater) och framförallt samarbetskommittén ASEAN-EU, underkommittéerna och de informella arbetsgrupperna. Inom den strukturen skulle den privata sektorn och arbetslivsorganisationerna kunna medverka och bidra till en större aktivitet.

Bryssel den 30 januari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() "Mot en ny strategi i relationerna med Asien" (ej officiell titel), KOM(94) 314 slutlig, av den 13 juli 1994.

() Sydöstasiatiska nationers förbund, omfattande: Brunei, Indonesien, Malaysia, Filippinerna, Singapore, Thailand, Vietnam.

() ASEAN-EU ministermöte: institutionell dialog på högsta nivå där utrikesministrarna deltar. Mötena hålls vartannat år och inriktas på politiska frågor, ekonomiska frågor och samarbete. Det senaste ägde rum i Karlsruhe i oktober 1994 och nästa möte hålls i februari 1997.