A4-0291/97

Resolution om kommissionens meddelande om modernisering och nydaning av social trygghet i Europeiska unionen (KOM(97)0102 - C4-0143/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(97)0102 - C4-0143/97),

- med beaktande av artiklarna 2, 3, 117 och 118 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- med beaktande av avtalet om socialpolitik, som slutits mellan medlemsstaterna med undantag av Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland, i synnerhet artiklarna 1 och 2, och med beaktande av att Förenade Konungariket vid Europeiska rådet i Amsterdam förklarat sig villigt att ansluta sig till detta avtal,

- med beaktande av utkastet till Amsterdamfördrag,

- med beaktande av rådets rekommendation 92/441/EEG av den 24 juni 1992 om gemensamma kriterier för tillräckliga tillgångar och socialt bistånd i socialskyddssystem och rådets rekommendation 92/442/EEG av den 27 juli 1992 om konvergerande mål och metoder inom socialpolitiken ((EGT nr L 245, 26.8.1992, s. 46 och 49.)),

- med beaktande av sina resolutioner av den 16 januari 1996 om det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt 1995-1997 ((EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 24.)), av den 28 november 1996 om resolutionen från kommissionen om sysselsättningen i Europa 1996 och meddelandet från kommissionen om «Insatser för sysselsättningen - en förtroendepakt» ((EGT nr C 380, 16.12.1996, s. 84.)) och av den 19 februari 1997 om meddelandet från kommissionen om den sociala trygghetens framtid - en ram för en europeisk debatt och rapporten från kommissionen om social trygghet i Europa 1995 ((EGT nr C 85, 17.3.1997, s. 63.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och utskottet för kvinnors rättigheter (A4-0291/97), och med beaktande av följande:

A. De många skillnaderna mellan medlemsstaternas sociala trygghetssystem kommer att bestå också i framtiden.

B. Det finns ett oupplösligt samband mellan ekonomisk tillväxt, social stabilitet och trygghetssystem baserade på solidaritet.

C. Å ena sidan krävs reformer för att säkerställa finansieringen av de sociala trygghetssystemen, å andra sidan saknar många människor en anständig utkomst för närvarande, trots de befintliga systemen.

D. Solidaritetstanken har en nyckelroll då alla grundläggande sociala frågor skall lösas.

E. Till ett effektivt socialt skydd hör också arbetstagares rättigheter, och dessa rättigheter skall förstärkas ytterligare genom Amsterdamfördragets bestämmelser om medbestämmande och dataskydd.

1. Parlamentet anser att rådet och kommissionen bör utnyttja de ökade möjligheter till en gemensam europeisk socialpolitik som Amsterdamfördraget ger till nya initiativ för att främja social konvergens; beklagar dock att det i fördraget fortfarande krävs enhällighet vid rådets beslut om socialskydd och skattepolitik,

2. hänvisar till att ansvaret för socialskyddet på grund av den historiska utvecklingen och de olika nationella finansieringssystemen även i fortsättningen måste åligga medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen,

3. betonar att man parallellt med medlemsstaternas ansträngningar att uppfylla konvergenskriterierna för den ekonomiska och monetära unionen, bör ständigt uppdatera den europeiska sociala trygghetsmodellen som grundas på solidaritet och som säkerställer att medborgare skyddas mot social utslagning,

4. understryker nödvändigheten av att konsolidera de offentliga finanserna i samtliga medlemsstater för att i framtiden undvika ökade underskott och tunga skuldbördor, som annars utgör ett stort hot mot den sociala tryggheten för kommande generationer; understryker därför att uppfyllandet av Maastrichtkriterierna för EMU inte är oförenligt med starka socialskyddssystem, utan stödjer medlemsstaterna i att uppnå lägre räntor och ökad ekonomisk tillväxt, vilket genom en utökad skattebas ger möjlighet att förbättra de sociala trygghetssystemen; förväntar sig dock att kommissionen och rådet ofördröjligen tar ställning till de utmaningar som sociala trygghetssystem och sysselsättning ställs inför till följd av den ekonomiska och monetära unionen,

5. kräver att kommissionen, då den undersöker de kostnader och fördelar som den sociala tryggheten för med sig, klargör vilken betydelse en hög nivå på den sociala tryggheten har för den europeiska konkurrenskraften,

6. anser att endast en aktiv sysselsättningspolitik kan utgöra grunden för att den sociala tryggheten bevaras och förstärks, och uppmanar kommissionen att tillsammans med den nya sysselsättningskommittén analysera hur den framtida utvecklingen av sociala trygghetssystem kan bidra till att nya arbetstillfällen skapas,

7. ger sitt stöd åt ansträngningarna att göra beskattningen och de sociala trygghetssystemen mer sysselsättningsvänliga; avvisar emellertid strategier som syftar till att motverka arbetslöshets- och fattigdomsfällor genom minskning av offentliga bidrag; förordar tvärtom att stimulera till bidrag inom ramen för en allmän politik för de arbetslösas handledning, utbildning och arbetslivserfarenhet,

8. betonar att den medelfristiga ökningen av strukturfondsmedel i synnerhet måste användas till utbildnings- och fortbildningsåtgärder, och räknar med att kommissionen lägger fram förslag till hur den privata sektorn kan förmås att bli mer delaktig i yrkesutbildning,

9. uppmanar kommissionen att undersöka om de sociala säkerhetssystemen på ett tillräckligt sätt förhindrar social utslagning och garanterar återinträde på arbetsmarknaden,

10. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag i enlighet med rådets ovannämnda rekommendation 92/442/EEG,

11. ber kommissionen och kommittén för arbetsmarknaden och sysselsättningen att utarbeta en social konvergensstrategi med målet att knyta samman EU:s sysselsättningspolitik med ett ordentligt socialt skydd,

12. uppmanar kommissionen att tillsammans med den nya sysselsättningskommittén fortsätta utvärderingen av de reformer som genomförts i medlemsstaterna och lyfta fram tillvägagångssätt som varit framgångsrika (god praxis); uppmanar dessutom kommissionen att utveckla nya synsätt och strategier som kan möta nuvarande ekonomiska, sociala och demografiska utmaningar; man bör inte minst undersöka möjligheterna till flexibla system för övergång från yrkesverksamhet till pension och finansiering av pensionssystem,

13. uppmanar kommissionen att vartannat år lägga fram en rapport om hur rikedomen och fattigdomen utvecklats i EU,

14. uppmanar kommissionen att lägga fram en grönbok om ämnet «Social trygghet och det offentliga intresset - gemensamma etiska principer»,

15. anser att tilläggsmedel också måste användas för att finansiera den tredje sektorn för att förbättra organisationernas möjligheter att producera innovativa tjänster för att komplettera den offentliga sektorns social- och hälsovårdstjänster,

16. välkomnar de framsteg som gjordes vid det informella Ekofin-sammanträdet den 12-14 september 1997 i riktning mot en överenskommelse om ett uppförandekodex för att avskaffa illojal skattekonkurrens mellan medlemsstaterna, anser dessutom att en skatteväxling skall ske från arbete till andra faktorer,

17. påpekar att om politiken inte ändras kan befolkningens tilltagande ålder leda till avsevärda merutgifter för alla pensionssystem, vare sig de baseras på premiereserver eller på fördelning; är av den åsikten att en övergång till premiereserver för att finansiera de allmänna pensionerna leder till budgetproblem under övergångsperioden; fäster i detta avseende uppmärksamhet vid grönboken om tilläggspensioner på den inre marknaden,

18. påpekar återigen de problem som existerar beträffande social trygghet och skattelagstiftning inom ramen för personers fria rörlighet och framför allt gränsöverskridande arbete; yrkar på att förordning (EEG) nr 1408/71 förenklas och uppdateras, bland annat genom att dess tillämpningsområde utökas till nya typer av sociala insatser såsom vårdförsäkringar och genom reglering av tillgången till hälso- och sjukvård; yrkar dessutom på att det utarbetas ett direktiv om samordning av kompletterande pensionssystem; kräver på nytt att samordningen av skatterättsliga och sociala säkerhetsåtgärder för gränsarbetare skall säkerställas på ett bättre sätt genom att införa ett försök för gränsarbetare på kort sikt och genom en enhetlig tillämpning av principerna om arbets- och bosättningsland,

19. efterlyser en översyn av socialskyddssystem som beaktar den nuvarande ojämlikheten mellan könen på arbetsmarknaden, i synnerhet vad gäller arbetssegregering och orättvisa löner,

20. uppmanar kommissionen och rådet att avskaffa diskriminering som uppstår genom användningen av försäkringstekniska faktorer vid beräkningen av kompletterande pensioner och att ändra det direktiv som berör detta ärende,

21. är medvetet om de problem som framför allt kvinnor möter när det gäller erkännandet av avledda sociala trygghetsrättigheter; framhäver hur sårbara kvinnor är i dessa system, i synnerhet efter en skilsmässa eller upplösningen av ett samboförhållande, eller i de fall äktenskapet eller förhållandet är våldsamt; är övertygat om att samma avledda rättigheter dessutom försvårar kvinnornas deltagande i yrkeslivet,

22. anser att individualiseringen av rättigheterna till social trygghet endast kan lyckas genom insatser för att förbättra kvinnornas möjligheter på arbetsmarknaden, vilket gör det möjligt för dem att bygga upp sina egna rättigheter till social trygghet, till exempel genom att införa rättigheten till ett minimibidrag oberoende av hur länge man arbetat och lönenivå, genom att säkerställa banden mellan in- och utbetalningar och tillerkänna rättigheter som överstiger de rent proportionella rättigheterna vid korttidsarbete eller lågavlönat arbete samt genom att införa perioder som ger likadana rättigheter vid avbrott i karriären; uppmanar kommissionen att närmare analysera sådana mekanismer mot bakgrund av medlemsstaternas bästa tillvägagångssätt,

23. uppmärksammar kommissionen och rådet på det faktum att det sociala skyddet för arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden ännu inte har reglerats på ett tillfredsställande sätt, och med hänsyn till att en majoritet av arbetstagarna med sådan anställning är kvinnor bryts principen om lika möjligheter för kvinnor och män i dubbelt avseende (arbetsinkomst och [tjänste]pension),

24. uppmanar kommissionen att offentliggöra meddelandet om individualisering av social trygghet och skattesystem och deras relativa inverkan på lika möjligheter för kvinnor och män, som utlovades i det medelfristiga sociala handlingsprogrammet 1995-1997,

25. uppmanar kommissionen att undersöka i varje medlemsstat om det förekommer skillnader mellan gifta par och sambopar i de sociala trygghetssystemen,

26. uppmanar kommissionen att utan dröjsmål lägga fram det sedan länge emotsedda förslaget om ändring av rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap ((EGT nr L 359, 19.12.1986, s. 56.)),

27. anser att de avgiftsbaserade och icke-avgiftsbaserade systemen i medlemsstaterna bör omfatta bidrag för barn- eller äldreomsorg till de personer som avbryter sin yrkeskarriär för att ta hand om barn eller äldre familjemedlemmar, så att de kan uppfylla gällande krav på tjänstgöringstid eller andra krav för erhållande av ålders- eller sjukpension, och att de inte blir förfördelade vad gäller bidragens nivå på grund av att de har ägnat sig åt familjen,

28. uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag om lagstiftning på gemenskapsnivå för införande av minimitjänster på barnomsorgsområdet i enlighet med ministerrådets rekommendation 92/241/CEE från 31 mars 1992 om barnomsorg ((EGT nr L 123, 8.5.1992, s. 16.)) yrkar på att medlemsstaterna skall utveckla omfattande omsorgssystem som bidrar till att:

- nödvändigheten av att ta hand om anhöriga inte blir ett hinder för avlönat arbete,

- de som väljer att ge omsorg till familjemedlemmar inte blir missgynnade beträffande social trygghet,

29. anser att servicesektorn fortfarande är den mest lovande när det gäller att skapa arbetstillfällen med hög kvalitet och uppmanar, med tanke på det höga antalet kvinnor inom denna sektor, kommissionen att bidra till en omformning av sektorn med inriktning på nya arbetstillfällen med lämpligt och rättvist socialt skydd,

30. uppmanar medlemsstaterna att stimulera utvecklingen av lokala sysselsättningsinitiativ genom att skapa partnerskap mellan lokala offentliga myndigheter och privata entreprenörer och genom att avskaffa befintliga reglerade, finansiella eller institutionella hinder; lokala sysselsättningsinitiativ inom området för vardagliga tjänster (t.ex. barnomsorg och hemhjälpstjänster), tjänster som förbättrar livskvaliteten (t.ex. sanering av allmänna områden i städer), kultur och fritidstjänster (t.ex. kulturarv och den audiovisuella sektorn) och miljötjänster fyller inte bara befintliga behov, utan de skapar också arbetstillfällen för socialt utslagna personer (och på detta sätt integrerar dem i samhället) och gör den ekonomiska tillväxten mer arbetskraftsintensiv,

31. uppmanar kommissionen att, i enlighet med artikel 129 i EG-fördraget såsom ändrat genom Amsterdamfördraget, skapa ett europeiskt mervärde genom att analysera framgångsrika tillvägagångssätt inom hälso- och sjukvårdssektorn,

32. stödjer kommissionens avsikt att undersöka vilken möjlighet det finns för att sjukdomsförebyggande och hälsofrämjande åtgärder kan medverka till att minska kostnaderna för hälsovård, och att utvärdera i vilken grad och under vilka förhållanden mekanismer på marknaden skulle kunna bidra till sänkta kostnader, samtidigt som man säkrar tillgången och förbättrar kvaliteten på hälsovårdstjänsterna,

33. kräver att klara bestämmelser skall fastställas för hela sjukförsäkringssektorn, framför allt för de tilläggssystem som blir allt viktigare; solidaritet skall vara huvudregeln och skall grunda sig på att risker undviks, att stora risker inte utesluts, ömsesidiga avgifter samt att ideella organisationer bör anlitas: det bör också göras lättare att få tillgång till information om dem som erbjuder vård och om effektiviteten och kostnaderna för den medicinska behandlingen för att konkurrens mellan dem som erbjuder vård skall kunna uppstå på grundval av vårdens kvalitet,

34. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, Ekonomiska och sociala kommittén samt gemenskapernas arbetsmarknadsparter.