EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 20.9.2021 COM(2021) 578 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET 32:a årsrapporten om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning 2020 {SWD(2021) 257 final} - {SWD(2021) 258 final} - {SWD(2021) 259 final} - {SWD(2021) 262 final} - {SWD(2021) 263 final} - {SWD(2021) 264 final}



RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET 32:a årsrapporten om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning 2020 Innehållsförteckning FÖRKORTNINGAR Sammanfattning 1.Inledning 2.EU:s ekonomiska intressen under 2020 3.De aktörer som skyddar EU:s ekonomiska intressen och viktiga händelser under 2020 3.1.EU:s ramlagstiftning 3.2.Kontrollramen för EU:s ekonomiska intressen 3.2.1.EU-nivå 3.2.2.Medlemsstatsnivå 4.Samarbete för att bekämpa bedrägerier 4.1.Samarbete mellan institutionerna på EU-nivå 4.1.1.Samarbete mellan kommissionen (Olaf), Europaparlamentet och rådet 4.1.2.Samarbete mellan Olaf och revisionsrätten 4.1.3.Praktiska överenskommelser mellan Olaf och Eppo 4.1.4.Samarbete mellan Olaf och Europol 4.2.Samarbete mellan EU och medlemsstaternas myndigheter

4.2.1.Den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) 4.2.2.Tullsamarbete 4.2.3.Gemensamma tullaktioner 4.3.Samarbete mellan EU:s medlemsstater 4.4.Samarbete med länder utanför EU 5.Antagna, genomförda och pågående initiativ 2020 5.1.Kommissionens strategi mot bedrägerier 5.2.Herkulesprogrammet: stöd till medlemsstaternas åtgärder mot bedrägerier 5.3.Inkomster: EU-nivå 5.3.1.E-handelspaketet för mervärdesskatt 5.3.2.Bekämpning av tullbedrägerier 5.3.3.Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror 5.4.Inkomster: Medlemsstatsnivå 5.5.Utgifter: EU-nivå 5.5.1.Rättsstatsprincipen - villkorlighetsordningen 5.5.2.EU:s budget för 2021–2027 5.5.3.Faciliteten för återhämtning och resiliens 5.5.4.Tekniskt stöd via stödprogrammet för strukturreformer 5.6.Utgifter: Medlemsstatsnivå 6.Oriktigheter, bedrägerier och risker

6.1.Från upptäckt till risk 6.1.1.Momsbedrägerier – Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States (publicerades 2020) 6.1.2.Oriktigheter och bedrägerier som påverkar inkomsterna 6.1.3.Oriktigheter och bedrägerier som påverkar utgifterna 6.2.Nya risker för oriktigheter och bedrägerier från och med 2021 6.2.1.Covid-19-relaterade risker på inkomstsidan 6.2.2.Covid-19-relaterade risker på utgiftssidan 6.2.3.Risker som sammanhänger med faciliteten för återhämtning och resiliens 7.Verktyg för att förstärka kampen mot bedrägerier 7.1.Arachne 7.2.Systemet för tidig upptäckt och uteslutning (Edes) 7.3.GetI-projektet 7.4.Nationella it-verktyg till skydd för EU:s ekonomiska intressen 8.Slutsatser och rekommendationer



FÖRKORTNINGAR Afcos Sambandscentraler för bedrägeribekämpning CAFS Commission Anti-Fraud Strategy Ejflu Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling ECA Europeiska revisionsrätten Edes Systemet för tidig upptäckt och uteslutning Eppo Europeiska åklagarmyndigheten Eruf Europeiska regionala utvecklingsfonden. ESF Europeiska socialfonden ESI-fonderna Europeiska struktur- och investeringsfonderna EU Europeiska unionen IMS Irregularity Management System FBR Flerårig budgetram NGEU Europeiska unionens återhämtningsinstrument (Next generation EU) Olaf Europeiska byrån för bedrägeribekämpning PIF Protection of financial interests RRF Faciliteten för återhämtning och resiliens FEUF Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt TOR Traditional Own Resources Moms Mervärdesskatt



Sammanfattning Ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen delas mellan EU och dess medlemsstater. För att ta sig ur den kris som covid-19-pandemin orsakade och stödja övergången till ett mer modernt och hållbart Europa har EU:s medlemsstater antagit ett finansieringspaket som består av den fleråriga budgetramen för 2021–2027 (EU:s budget) på 1,074 biljoner euro samt ett tillfälligt återhämtningsinstrument, Next Generation EU, på 750 miljarder euro. Pengarna ska investeras i att bygga ett grönt, digitalt och motståndskraftigt Europa med nya källor till inkomster för EU. Totalt omfattar detta paket mer än 1,8 biljoner euro.

I syfte att skydda skattebetalarnas pengar har en moderniserad struktur för bedrägeribekämpning i EU byggts upp under de senaste åren. Denna struktur utgörs av en reformerad europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf) den europeiska åklagarmyndighetens befogenheter att utreda och lagföra brott, Eurojusts samordnande roll, Europols analyskapacitet och ett nära samarbete med och mellan nationella myndigheter. Under 2020 har detta samarbete vidareutvecklats: praktiska överenskommelser har ingåtts, beslut har fattats om gemensamma initiativ och insatser, god praxis har utbytts och utbildningar har anordnats. Ett antal viktiga händelser och åtgärder som har tillkommit under 2020 och första halvåret 2021 har gjort EU och de nationella myndigheterna ännu bättre rustade att skydda EU:s ekonomiska intressen. Några exempel: ·Den europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) har inlett sin verksamhet. ·Genom en reviderad förordning har Olaf fått möjligheter att samarbeta med Eppo samt utökade utredningsbefogenheter. ·En generell villkorlighetsordning har införts för att skydda unionsbudgeten mot överträdelser av rättsstatens principer som påverkar skyddet av EU:s ekonomiska intressen. ·Stora framsteg har gjorts med att genomföra kommissionens strategi mot bedrägerier: två tredjedelar av de planerade åtgärderna har genomförts och genomförandet av den återstående tredjedelen pågår. Antalet bedrägerier och oriktigheter som rapporterades av behöriga myndigheter på EU-nivå och nationell nivå var lägre 2020 än tidigare år. Minskningen av antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri kan förklaras med vissa cykliska effekter, men minskningen av graden av upptäckt och rapportering av oriktigheter utan misstanke om bedrägeri inom vissa utgiftsområden låter sig inte förklaras enkelt och är därför oroande. Nya utmaningar håller på att växa fram vid sidan av de kända riskerna. Dessa sammanhänger med nya sätt att hantera och spendera EU-medel, resultat och uppnående av specifika mål samt områden med ökade utgifter såsom till exempel den gröna och digitala omställningen och hälso- och sjukvårdssektorn. För att dessa risker ska kunna hanteras effektivt kommer det att krävas nya tillvägagångssätt och verktyg samt en förnyad och gemensam europeisk vision om bekämpande av bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Denna vision kommer att bygga på de uppnådda resultaten under de senaste åren och inbegripa effektivare insamling och användning av uppgifter, större öppenhet, bättre samordnade och sammanhängande insatser mot bedrägerier från medlemsstaternas sida genom nationella strategier för att bekämpa bedrägerier samt ett utökat samarbete inom nationella myndigheter, mellan EU:s medlemsstater och med EU.

1.Inledning EU och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Medlemsstaternas myndigheter förvaltar större delen av EU:s utgifter och uppbär traditionella egna medel. Kommissionen utövar tillsyn på båda dessa områden, fastställer standarder och kontrollerar efterlevnaden. I enlighet med artikel 325.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen i samarbete med EU:s medlemsstater varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som har vidtagits mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet som skadar Europeiska unionens ekonomiska intressen. Denna skyldighet fullgörs för 2020 genom denna rapport och de åtföljande dokumenten. År 2020 präglades av covid-19-pandemin och dess effekter. EU:s institutioner reagerade genom att fatta mer omfattande beslut om den finansiella och ekonomiska politiken än någonsin. De slutförde förhandlingarna om och antog EU-budgeten för 2021–2027 liksom Next Generation EU (NGEU) och dess flaggskeppsprogram, faciliteten för återhämtning och resiliens. Budgeten på 1,8 biljoner euro kommer att bidra till återuppbyggnaden av ett Europa som är grönare, mer digitaliserat, mer motståndskraftigt och bättre lämpat att klara av aktuella och framtida utmaningar. Skyddet av EU:s ekonomiska intressen kommer att vara avgörande för om de ambitiösa målen för denna historiska budgetöverenskommelse kan nås. Årsrapporten för 2020 innehåller I)en översikt över EU:s ekonomiska intressen i enlighet med de strategiska beslut som fattades under 2020, II)uppgifter om de viktigaste aktörerna på EU-nivå och nationell nivå, III)information om samarbetet mellan dessa aktörer, IV)en presentation av de viktigaste initiativ som har tagits, V)information om de risker som EU:s ekonomiska intressen är och kommer att vara exponerade för, på basis av de oriktigheter och bedrägerier som EU:s organ och nationella myndigheter har upptäckt och VI)en presentation av de verktyg som har tagits fram för att bekämpa bedrägerier. 2.EU:s ekonomiska intressen under 2020

EU:s ekonomiska intressen omfattar de inkomster, utgifter och tillgångar som omfattas av Europeiska unionens budget eller av EU:s institutioners, organs och byråers budgetar eller de budgetar som dessa förvaltar och övervakar. Budgetens inkomstsida består av tullar, mervärdesskatt och en andel av medlemsstaternas bruttonationalinkomst. Figure 1 visar EU:s tillgängliga resurser under 2020. EU använder dessa resurser för att finansiera sina politiska åtgärder (se Figur 2 ). Budgeten omfattar visserligen ett år, men den är en del av unionens långsiktiga budget, den fleråriga budgetramen, som sätter gränser för utgifterna under en sjuårsperiod. År 2020 var det sista året med den fleråriga budgetramen för 2014–2020, och även det år då den rättsliga ramen för nästa långsiktiga budget fastställdes. EU:s budget används med tre olika förvaltningssätt (se Figur 3 ). För att ta sig ur den kris som covid-19-pandemin orsakade och stödja övergången till ett mer modernt och hållbart Europa har EU:s medlemsstater antagit en långsiktig EU-budget för 2021–2027 på 1,074 biljoner euro samt ett tillfälligt återhämtningsinstrument, Next Generation EU, på 750 miljarder euro. Totalt omfattar detta paket mer än 1,8 biljoner euro (se Figur 4 ). Faciliteten för återhämtning och resiliens är en viktig del av NGEU, genom vilken 672,5 miljarder euro görs tillgängliga under perioden 2021–2026 i form av lån och icke återbetalningspliktig finansiering. 3.De aktörer som skyddar EU:s ekonomiska intressen och viktiga händelser under 2020 Det finns många aktörer som tar till vara EU:s ekonomiska intressen och oavbrutet arbetar för att förbättra skyddet av dem, både genom att utforma den ramlagstiftning som krävs och genom att genomföra de bakomliggande politiska åtgärderna. 3.1.EU:s ramlagstiftning Kommissionen lägger fram förslag till lagstiftning mot bedrägerier, vilken Europaparlamentet och rådet (”medlagstiftarna”) sedan fattar beslut om. Table 1 visar de viktigaste rättsakter som antogs under 2020 och början av 2021.

Titel Beskrivning av mekanismen för skydd av EU:s ekonomiska intressen Rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 av den 17 december 2020 om den fleråriga budgetramen 2021–2027. ”FBR-förordningen”. Harmoniserade bestämmelser om bedrägeribekämpning har antagits för alla sektorsspecifika rättsakter inom den fleråriga budgetramen. Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2092 av den 16 december 2020 om en generell villkorlighetsordning för skydd av unionsbudgeten. ”Villkorlighetsförordningen.” Syftet med villkorlighetsordningen är att skydda EU:s budget mot överträdelser av rättsstatens principer från medlemsstaternas sida som påverkar eller allvarligt riskerar att skada den sunda finansiella förvaltningen av budgeten eller EU:s ekonomiska intressen på ett tillräckligt direkt sätt. Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2223 av den 23 december 2020 om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 vad gäller samarbete med Europeiska åklagarmyndigheten och effektiviteten i utredningar vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning. ”Olaf-förordningen”. I den reviderade förordningen regleras Olafs förbindelser med Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) i syfte att säkerställa fullständig komplementaritet mellan de båda organen. Olafs utredningsbefogenheter förstärks också genom förordningen. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens. ”RRF-förordningen”. Artikel 22 i förordningen innehåller bestämmelser om skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Europeiska unionens domstol (”domstolen”) säkerställer en enhetlig tillämpning och tolkning av EU-rätten. Under 2020 fattade domstolen tre beslut som rör skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Ärendenummer och beskrivning C-603/19, Úrad špeciálnej prokuratúry. I detta mål bekräftade domstolen att artikel 325 FEUF inte utgör hinder för nationella bestämmelser enligt vilka staten, inom ramen för ett straffrättsligt förfarande, inte har rätt att begära ersättning för skada som orsakats av den tilltalades bedrägliga förfarande som lett till att medel från unionens budget förskingrats, och i vilka det inom ramen för detta förfarande inte föreskrivs någon annan möjlighet för staten att utöva sin rätt gentemot den tilltalade. Domstolen klargjorde att medlemsstaterna enligt artikel 325 FEUF visserligen ska vidta effektiva åtgärder för att återkräva belopp som felaktigt har utbetalats till mottagaren av ett EU-bidrag, men några krav på återkravsförfarandet ställs inte i artikeln. Den nationella domstolen behöver bara beakta om förvaltningsrätten, civilrätten eller straffrätten innehåller något effektivt rättsmedel för handlingar som skadar EU:s ekonomiska intressen. C-743/18, Elme Messer Metalurgs. I detta mål hade domstolen tillfälle att tolka artikel 2.7 i förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden, i vilken begreppet ”oriktighet” definieras. Domstolen tolkade bestämmelsen så att detta begrepp inkluderar en situation där mottagaren av ett stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden, under den relevanta perioden, inte uppnår den omsättning som föreskrivs inom ramen för den insats som beviljats finansiering på grund av insolvens eller avbrott i den enda handelspartnerns verksamhet. I domen underströk domstolen att det inte är nödvändigt att visa att det föreligger en viss ekonomisk påverkan på EU:s budget, utan att det är tillräckligt att sådan påverkan inte är utesluten. C-496/18 och C-497/18, HUNGEOD med flera. EU:s direktiv om offentlig upphandling ger medlemsstaterna möjlighet att anta nationell lagstiftning som tillåter att en tillsynsmyndighet i syfte att skydda unionens ekonomiska intressen ex officio kan inleda ett förfarande för att kontrollera överträdelser av lagstiftningen om offentlig upphandling. Beträffande detta fastslog domstolen att om ett sådant förfarande föreskrivs omfattas det av unionsrättens tillämpningsområde, eftersom de offentliga kontrakt som är föremål för en sådan prövning omfattas av det materiella tillämpningsområdet för direktiven om offentlig upphandling. Därför ansåg domstolen att dessa prövningar måste följa unionsrättens allmänna principer och särskilt rättssäkerhetsprincipen. 3.2.Kontrollramen för EU:s ekonomiska intressen Figure 6 visar hur komplicerad EU:s kontrollram är, med en mängd aktörer på både EU-nivå och nationell nivå. 3.2.1.EU-nivå EU:s institutioner och organ hanterar EU:s inkomster och utgifter. Kommissionen fastställer strategier och omvandlar de övergripande politiska mål som EU-institutionerna gemensamt har slagit fast till politiska åtgärder och initiativ. Kommissionens avdelningar ansvarar för olika politikområden och de utgiftsprogram som sammanhänger med dem. Förvaltningen av de ekonomiska resurserna kan ske på något av de sätt som visas i Figure 3 . Kommissionen ansvarar för förvaltningen av EU:s budget. Europaparlamentet utövar demokratisk kontroll för att säkerställa att kommissionen och de andra institutionerna hanterar EU:s medel korrekt. På rekommendation av rådet fattar Europaparlamentet beslut om ansvarsfrihet, det vill säga det slutliga godkännandet av budgeten för ett visst år. Europaparlamentet fattar detta beslut efter att dess budgetkontrollutskott (CONT) har gjort en noggrann granskning av kommissionens ekonomiska redovisning. Europaparlamentets resolution om årsrapporten för 2018 antogs vid plenarsammanträdet den 10 juli 2020, efter att ha godkänts av budgetkontrollutskottet den 7 maj 2020. Europaparlamentets resolution är ett viktigt politiskt dokument i vilket många olika frågor som rör skyddet av EU:s ekonomiska intressen tas upp och områden där förbättringar kan göras framhålls. Europaparlamentet uppmanade till exempel kommissionen och EU:s medlemsstater att öka användningen av ny teknik för medelsförvaltningen, stärka sin analytiska förmåga för att förbättra bedömningen av bedrägeririsker och riskhantering, förbättra rapporteringen av jämförbara data och användningen av analytiska it-verktyg samt lägga fram ett lagförslag om ömsesidigt administrativt bistånd i fråga om EU:s utgifter. Europeiska revisionsrätten utvärderar om EU:s åtgärder är ekonomiskt försvarbara, ändamålsenliga, effektiva, lagliga och korrekt genomförda. Varje år granskar revisionsrätten EU:s intäkter och kostnader och uttalar sig om hur tillförlitlig årsredovisningen är och om inkomst- och utgiftstransaktionerna följer gällande regler och bestämmelser. Årsrapporten för räkenskapsåret 2019 offentliggjordes den 10 november 2020. Europeiska revisionsrättens slutsats var att räkenskaperna inte innehöll några väsentliga felaktigheter. Vad beträffar transaktionernas korrekthet drar revisionsrätten slutsatsen att intäkterna inte innehöll väsentliga fel. När det gäller kostnaderna visade revisionen att den uppskattade felnivån hade ökat jämfört med 2018. Risken för fel var hög i fråga om kostnader med hög risk (främst ersättningsbaserade utgifter), som ofta omfattas av komplexa regler.

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) gör oberoende utredningar av bedrägerier och korruption med EU-medel och utformar EU:s strategi för bedrägeribekämpning i syfte att bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Ögonblicksbild 4– Nyheter från Olaf 2020 Både Olaf och Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) skyddar EU:s budget. För detta har de sina respektive befogenheter, men Olaf- och Eppoförordningarna säkerställer ett nära samarbete mellan de båda organen. Detta samarbete har tre ben att stå på: i) Eppo kan förlita sig på Olafs stöd och sakkunskap. ii) Olaf kan på begäran av eller i samförstånd med Eppo starta utredningar som kompletterar Eppos, i syfte att underlätta indrivning eller vidta administrativa försiktighetsåtgärder. iii) Eppo och Olaf utbyter information före och under utredningar med hjälp av mekanismer för ömsesidig rapportering. Den reviderade Olaf-förordningen ger också Olaf bättre verktyg för att undersöka bedrägerier riktade mot EU:s budget. Till exempel har reglerna för Olafs genomförande av kontroller på plats förtydligats och samarbetet med de nationella myndigheterna förstärkts. Olaf kommer också att få tillgång till bankkontouppgifter på samma villkor som gäller för de behöriga nationella myndigheterna. Dessa verktyg finns nu vid sidan av utökade rättssäkerhetsgarantier för personer som berörs av Olafs utredningar samt mekanismer för att kontrollera att dessa garantier tillämpas, bland annat en tillsynsansvarig för rättssäkerhetsgarantier. Resultaten av Olafs verksamhet 2020 beskrivs i byråns årsrapport. I juni 2020 genomgick Olaf en omorganisation som syftade till att förstärka dess utredningskapacitet, interna kontroller och ekonomiska förvaltning samt dra maximal nytta av personalens breda kompetens och erfarenheter. Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) har befogenheter att utreda och lagföra brott som skadar EU:s ekonomiska intressen i de 22 deltagande EU-medlemsstaterna. Den inledde sin verksamhet den 1 juni 2021. Ögonblicksbild 5– Nyheter från Eppo 2020 Eppo inrättades genom rådets förordning (EU) 2017/1939, vilken trädde i kraft den 20 november 2017. Den europeiska chefsåklagaren Laura Codruța Kövesi utsågs 2019 och Europeiska åklagarmyndighetens kollegium bildades i september 2020. För att kunna fungera effektivt har kollegiet antagit ett antal interna regler, såsom en intern arbetsordning, anställningsvillkor för europeiska delegerade åklagare samt regler om dataskydd och permanenta avdelningar. På den decentraliserade nivån, som består av europeiska delegerade åklagare i de av EU:s medlemsstater som deltar i Eppo, har medlemsstaterna nominerat kandidater som nu formellt ska utses av kollegiet. I början av 2021 flyttade Europeiska åklagarmyndighetens huvudkontor in i sina lokaler i Luxemburg. Ärendehanteringssystemet, som är ett viktigt verktyg för Eppo, har införts. Under uppbyggnadsfasen konsulterades de deltagande EU-medlemsstaterna om viktiga frågor, t.ex. de förändringar som krävs för att integrera Eppo med de nationella systemen. Kroatien, Tjeckien och Frankrike meddelade att de slutförde sina förberedelser för deltagande i Eppo under 2020 genom att vidta organisatoriska åtgärder och införa lagändringar. Sverige tillsatte en utredning med uppdrag att analysera och föreslå nödvändiga lagändringar och andra åtgärder som krävs för att Sverige ska kunna medverka i Eppo. Eurojust, Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete, samordnar de insatser som nationella myndigheter – både i EU:s medlemsstater och i länder utanför EU – gör för att utreda och lagföra gränsöverskridande brott. Europol, Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning, fungerar som ett stödcentrum för brottsbekämpande insatser, ett nav för information om brottslig verksamhet och ett expertcentrum för brottsbekämpande insatser.

3.2.2.Medlemsstatsnivå När det gäller EU:s inkomster ansvarar medlemsstaterna för att genomföra tullagstiftning och tullkontroller samt för att ta ut tullar, punktskatter och moms i samband med import. Medlemsstaternas tullmyndigheter har flera andra mål, såsom att genom icke skattemässiga åtgärder förbättra säkerheten i EU, skydda EU mot orättvis och olaglig handel och värna om miljön. Medlemsstaternas tullmyndigheter spelar en viktig roll för att skapa balans mellan å ena sidan behovet av att underlätta handeln genom snabbare och smidiga importförfaranden och å andra sidan behovet av tullkontroller med stöd av EU. Kommissionen reagerade snabbt på covid-19-krisen genom att anta lagstiftning, utfärda riktlinjer och aktivt stödja EU:s medlemsstater och företag för att säkerställa flexibilitet i fråga om skyldigheterna att betala tullskulder, underlätta snabb och enkel tullklarering för skyddsutrustning och annan medicinsk utrustning samt förhindra att förfalskad eller osäker utrustning kommer in i EU. Medlemsstaterna bidrog också i betydande utsträckning till EU:s insatser mot pandemin under 2020: tullmyndigheterna modifierade sina strategier för tullkontroll och bedrägeribekämpningsorgan i många EU-medlemsstater vidtog effektiva åtgärder mot bedrägerier i samband med covid-19-krisen. Därigenom kunde det övergripande skyddet för EU:s ekonomiska intressen under 2020 upprätthållas på ungefärligen samma nivå som tidigare år, samtidigt som smidiga och friktionsfria handelsflöden för EU:s medborgare och företag säkerställdes. EU:s medlemsstater administrerar också omkring tre fjärdedelar av utgifterna i EU:s budget, via ett antal organ (förvaltande myndigheter, utbetalande organ, revisionsmyndigheter och attesterande organ) vilkas antal kan variera med landets storlek, det belopp av EU-medel som ska förvaltas och graden av decentralisering. Högre revisionsorgan har en viktig funktion när det gäller att övervaka att de nationella offentliga organens verksamhet bedrivs på ett lagligt och korrekt sätt. Eftersom bedrägeri och korruption är brottsliga handlingar spelar nationella brottsbekämpande myndigheter, såsom åklagarmyndigheter och rättsliga myndigheter, en grundläggande roll för skyddet av EU:s ekonomiska intressen, tillsammans med specialiserade organ för till exempel bekämpande av bedrägeri och korruption. Detta komplicerade system innehåller flera olika kontrollnivåer (se Figur 7 ). Sambandscentraler för bedrägeribekämpning (Afcos): Afcos inrättades på basis av förordning (EU, EURATOM) nr 883/2013 (”Olaf-förordningen”) för att underlätta samarbetet och utbytet av operativ och annan information med Olaf. I många medlemsstater samordnar och leder de arbetet med att bekämpa bedrägerier som skadar EU:s ekonomiska intressen. Frankrike och Grekland omorganiserade sina Afcos Eftersom det nationella ramverk som skyddar EU:s ekonomiska intressen är så komplicerat har kommissionen under de senaste åren uppmanat medlemsstaterna att på frivillig basis anta nationella strategier för bekämpning av bedrägerier. Vid utgången av 2020 hade 14 medlemsstater antagit sådana strategier. Dessa strategier kan emellertid vara olika omfattande och djuplodande, och en del av dem behöver uppdateras. Av de EU-medlemsstater som rapporterade att de inte har antagit några nationella bedrägeribekämpningsstrategier uppgav fem att de har inlett förfaranden för att anta sådana strategier (se Figur 8 ). Situationen har förbättrats jämfört med 2019, då 10 EU-medlemsstater uppgav att de hade antagit en strategi. Genomförandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens skulle ge alla de övriga medlemsstaterna möjlighet att tillämpa och inrätta strategier mot bedrägerier på grundval av kommissionens riktlinjer, som har tagits fram i samarbete med experter i EU:s medlemsstater. För de medlemsstater som redan har antagit sådana strategier skulle nästa steg kunna vara att uppdatera dessa med beaktande av de risker som sammanhänger med genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens och covid-19-krisen. Som exempel på åtgärder för att skydda EU:s ekonomiska intressen som vidtogs under 2020 framhöll Grekland, Italien och Rumänien de nationella rättsakter som omvandlade direktiv (EU) 2017/1371 till nationell lag. Irland gjorde detta 2021. Rumänien uppgav att många andra EU-direktiv också hade omvandlats till nationell lagstiftning.

I årsrapporten om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen 2019 gjorde kommissionen en rad rekommendationer till medlemsstaterna om utgifter i kristider och anmälningar av oriktigheter. I fråga om utgifter i kristider gjorde kommissionen följande rekommendationer: •Kontrollen och övervakningen måste fortsätta med oförminskad styrka: 22 medlemsstater svarade att de hade genomfört detta till fullo. Malta och Slovakien rapporterade att de delvis hade genomfört rekommendationen, medan Danmark och Österrike ansåg att deras system redan var anpassade. •Om akut upphandling ska göras bör avgöras genom en noggrann bedömning: 23 medlemsstater svarade att de hade genomfört detta till fullo. Slovakien rapporterade att de delvis hade genomfört rekommendationen, medan Danmark och Österrike ansåg att deras system redan var anpassade. •Gå över till e-upphandling: 18 medlemsstater svarade att de helt hade övergått till e-upphandling. Sex svarade att de delvis hade genomfört rekommendationen. Österrike hade inte genomfört den och Irland svarade inte på denna fråga. •Överväga möjligheten att ytterligare öka insynen i hur EU-medel används, särskilt när det gäller akuta upphandlingar: 17 medlemsstater svarade att de hade gjort detta och åtta rapporterade att de inte hade gjort det. Danmark uppgav att frågan inte var relevant för landet. När det gäller rekommendationen att anmäla och noggrant övervaka oriktigheter rapporterade 22 medlemsstater att de hade genomfört detta till fullo och fyra att de delvis hade genomfört rekommendationen. 4.Samarbete för att bekämpa bedrägerier Den komplicerade strukturen för bedrägeribekämpning gör det nödvändigt för de olika aktörerna att ha ett nära samarbete. 4.1.Samarbete mellan institutionerna på EU-nivå 4.1.1.Samarbete mellan kommissionen (Olaf), Europaparlamentet och rådet Flera möten hölls 2020 med Europaparlamentets budgetkontrollutskott där Olafs verksamhet diskuterades och byrån fick tillfälle att presentera sina resultat. Olaf representerade kommissionen i flera av rådets arbetsgrupper, främst arbetsgruppen för bedrägeribekämpning. Den 1 december 2020 deltog Olaf tillsammans med kommissionen, Europaparlamentet, rådet, den europeiska chefsåklagaren och Olafs övervakningskommitté i en interinstitutionell diskussion om Olaf där EU:s nya struktur för bedrägeribekämpning, omorganisationen av Olaf och samarbetet med Eppo behandlades. Detta var ett högnivåmöte som kännetecknades av fokuserade och positiva diskussioner och banade väg för ett förbättrat samarbete mellan Olaf, Eppo, Eurojust och Europol. 4.1.2.Samarbete mellan Olaf och revisionsrätten Europeiska revisionsrätten och Olaf har visserligen olika befogenheter, men ändå ett gemensamt uppdrag att skydda EU:s ekonomiska intressen och säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av EU:s budget. Revisionsrätten informerar Olaf om misstänkta bedrägerier och annan olaglig verksamhet som rätten upptäcker i samband med sitt granskningsarbete eller som rapporteras till den. Under 2020 fick Olaf sex sådana meddelanden från revisionsrätten. Samtliga resulterade i att utredningar inleddes. Efter det att den administrativa överenskommelsen ingicks i maj 2019 har Olaf och revisionsrätten utökat sitt samarbete genom att arrangera en gemensam årlig workshop och utbyta utbildningsprogram, know-how och riskanalyser. Den workshop som skulle ha anordnats 2020 måste skjutas upp till 2021 på grund av covid-19-pandemin. 4.1.3.Praktiska överenskommelser mellan Olaf och Eppo Enligt den rättsliga ramen för Eppo och Olaf ska de praktiska aspekterna av förbindelserna mellan de båda organen regleras genom praktiska överenskommelser. En praktisk överenskommelse gjordes i november 2020 och undertecknades den 5 juli 2021. I överenskommelsen fastställs de mekanismer som behövs för att säkerställa en effektiv rapportering, undvika dubbelarbete och göra utredningar som kompletterar varandra. Genom att praktiska metoder för att utbyta information fastställs och tekniska förutsättningar för ömsesidig direkt tillgång till ärendehanteringssystemen skapas läggs grunden för ett nära samarbete.

4.1.4.Samarbete mellan Olaf och Europol Under hösten 2020 undertecknade Olaf och Europol praktiska överenskommelser som resulterade i att en säker kommunikationskanal (Siena) inrättades och en sambandsman för Olaf utsågs hos Europol. 4.2.Samarbete mellan EU och medlemsstaternas myndigheter 4.2.1.Den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) Den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) sammanför kommissionen (representerad av Olaf) och sakkunniga från medlemsstaterna. Den utgör ett forum för diskussioner om viktiga händelser i kampen mot bedrägerier och upprättandet av denna rapport. Kommitténs arbete är strukturerat kring fyra arbetsgrupper och en plenarsession. Under 2020 hölls virtuella möten om följande ämnen: •Olafs utredningar i EU:s medlemsstater. •Bedrägeririsker och åtgärder för att minska dessa i samband med covid-19-krisen. •Möjliga sätt att använda systemet för tidig upptäckt och uteslutning (Edes-systemet) för att skydda EU:s ekonomiska intressen vid delad förvaltning. •Åtgärder för att bygga upp kapacitet att identifiera och förebygga bedrägerier och korruption i de europeiska struktur- och investeringsfonderna. •Viktiga trender och typer av bedrägerier och oriktigheter. •Det nya trepartssamarbetet mot bedrägerier: Afcos, Olaf och Eppo. 4.2.2.Tullsamarbete Mot bakgrund av tullbedrägeriernas gränsöverskridande natur är det mycket viktigt att tullmyndigheterna i EU:s medlemsstater samarbetar för att förebygga, utreda och lagföra brott mot tull- och jordbrukslagstiftningen. Information kan utbytas på EU-nivå mellan medlemsstaterna eller mellan dem och kommissionen, eller på internationell nivå med länder utanför EU. På EU-nivå sker informationsutbytet antingen i enlighet med förordningen om ömsesidigt bistånd eller tullriskhanteringssystemet när det gäller riskrelaterad information. Informationsutbytet med länder utanför EU bygger på särskilda avtal (se avsnitt 4.4). En utvärdering av förordning 515/97 inleddes 2019 och är nu nästan slutförd. Berörda aktörer i EU:s medlemsstater, vid kommissionens avdelningar och organ samt andra organisationer har framfört sina synpunkter på genomförandet av förordningen och dess relevans när det gäller att bekämpa bedrägerier på tull- och jordbruksområdena. Aktörerna, särskilt EU:s medlemsstater, är generellt sett nöjda med förordningens nuvarande utformning och anser att den fyller sitt syfte och är ett bra instrument för att tackla de nya utmaningar som uppkommer i kampen mot bedrägerier. Tullmyndigheterna kan också samarbeta med varandra och utbyta information och bästa metoder genom gemensamma åtgärder, seminarier, kurser, projektgrupper, arbetsbesök och gränsöverskridande insatser som finansieras via EU:s åtgärdsprogram Tull 2020 och Herkules III. 4.2.3.Gemensamma tullaktioner Gemensamma tullaktioner är tidsbegränsade riktade insatser för att bekämpa bedrägerier och smuggling av känsliga varor i särskilda riskområden och/eller längs identifierade handelsvägar. Utöver sina utredningar av inkomstbedrägerier och förfalskningar samordnar Olaf storskaliga gemensamma tullaktioner som EU genomför i samarbete med internationella operativa partner. Olafs stöd anpassas till respektive tullaktion och kan inbegripa användning av permanent teknisk infrastruktur, it- och kommunikationsverktyg, i synnerhet virtuella aktionssamordningsenheter för säkert informationsutbyte, samt särskilda strategiska analyser och administrativt och ekonomiskt stöd. De gemensamma tullaktioner som Olaf medverkade till under 2020 visas i Table 2 .

Aktion Beskrivning Silver Axe V Aktionen samordnades av Europol och riktade sig mot olaglig import av förbjudna bekämpningsmedel, ett av de mest lönsamma affärsområdena för internationella bedragare (handeln uppskattas omfatta upp till 13,8 % av alla bekämpningsmedel som säljs inom EU). Tullaktionen Silver Axe är nu inne på sitt femte år och har hittills resulterat i beslag av 2 568 ton olagliga bekämpningsmedel. Opson IX En världsomspännande insats som leds av Europol och Interpol och är inriktad på förfalskad och undermålig mat och dryck, livsmedelsbedrägerier samt ekonomiskt motiverade förvanskningar. Olaf ledde en aktion mot handel med varumärkesförfalskat vin och andra alkoholhaltiga drycker. 1 158 199 liter vin beslagtogs, främst champagne, samt 109 267 liter av olika alkoholhaltiga drycker som kränker immateriella rättigheter. Shield Aktionen organiserades av Europol och var inriktad på piratkopierade och undermåliga onkologiska läkemedel och hormonpreparat. En riktad insats gjordes mot förfalskade/olagliga/felaktigt använda läkemedel, dopingpreparat, kosttillskott och alla medicinska förnödenheter som användes mot covid-19. Tullaktionen samordnades av Olaf och 13 EU-medlemsstater deltog. 58 fall av olika oriktigheter som rörde olagliga och undermåliga onkologiska läkemedel, hormonpreparat och kosttillskott upptäcktes. Demeter VI En global aktion (73 deltagande länder) för att övervaka och kontrollera olagliga gränsöverskridande förflyttningar av avfall och olaglig handel med ozonnedbrytande ämnen och gasformiga kylmedel. Samordnades av Världstullorganisationen (WCO). Riskbaserad information och kunskaper från Olaf bidrog till att identifiera och övervaka misstänkta leveranser till EU. 98 682,95 ton ozonnedbrytande ämnen och 41,97 ton gasformiga kylmedel upptäcktes och beslagtogs. Stop Aktionen samordnades av Världstullorganisationen, som med stöd av Olaf mobiliserade 99 tullförvaltningar i hela världen. Insatserna riktade sig mot handel med olagliga produkter i samband med covid-19-pandemin. 307 215 524 enheter olagliga läkemedel och 47 891 628 enheter medicinsk utrustning (ansiktsmasker, handskar, testutrustning och termometrar) samt 2 762 386 liter handsprit beslagtogs. Arktos Insatsen samordnades av Frontex tillsammans med de finska och lettiska nationella myndigheterna, och var inriktad på fusk med punktskatter, särskilt smuggling av cigaretter, förfalskade dokument och olaglig invandring vid vissa gränsövergångar vid EU:s östra landgräns. Olaf, Interpol, Eurojust, Europol, Polen, Estland, Litauen och Slovakien deltog. 37 miljoner olagliga cigaretter och över 1,8 ton tobak beslagtogs. Ludus Tullaktionen samordnades av Olaf inom ramen för ett polis- och tullsamarbete som leddes av Europol samt Guardia Civil, polisen och tullen i Spanien. Målet var varumärkesförfalskade och farliga leksaker avsedda för den europeiska marknaden. Utvärderingen av resultaten pågår. 4.3.Samarbete mellan EU:s medlemsstater Medlemsstaterna samarbetar för att bekämpa bedrägerier, ibland med finansiering genom Herkulesprogrammet (se avsnitt 5.2). En del av dessa projekt beskrivs kortfattat i Table 3 . Organisatörsland Projektnamn Andra deltagande länder Hänvisning Bulgarien Utökat samarbete och förbättrade kontrollmodeller för att förebygga bedrägerier som rör tullförfarandena 4200 och 4000 och som påverkar EU:s system för egna medel. Grekland, Rumänien, Turkiet s. 14 Slovakien Utbildning för tulltjänstemän om tolkning av röntgenskannerbilder och tullkontrollprocessen. Bulgarien, Estland, Finland, Grekland, Kroatien, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Ungern s. 15 Lettland Avancerad utbildning om tolkning av röntgenskannerbilder. Estland, Litauen s. 23 4.4.Samarbete med länder utanför EU Samarbetet med länder utanför EU för att förhindra, upptäcka och bekämpa överträdelser av tullagstiftningen bygger på avtal om ömsesidigt administrativt bistånd. För närvarande har EU avtal med över 80 länder, bland annat med viktiga handelspartner såsom Förenta staterna, Kina och Japan. Förhandlingarna med Storbritannien och Uzbekistan slutfördes under 2020, och fortgick med Australien, Indonesien samt de så kallade ESA-länderna i östra och södra Afrika. Frihandelsavtal innehåller i regel en bedrägeribekämpningsklausul som gör det möjligt att tillfälligt dra in förmånstullarna för en produkt vid allvarliga tullbedrägerier och bristande vilja att samarbeta i den utsträckning som krävs för att bekämpa dem. Förhandlingarna med Storbritannien slutfördes under 2020, och fortgick med Australien, Chile, Indonesien och Nya Zeeland. 5.Antagna, genomförda och pågående initiativ 2020 5.1.Kommissionens strategi mot bedrägerier Kommissionens strategi mot bedrägerier, som antogs i april 2019, och dess åtgärdsplan med 63 åtgärder spelar en viktig roll när det gäller att förhindra att EU-medel används felaktigt. Under 2020 gjordes det stora framsteg med att genomföra åtgärderna. I juni 2021 hade två tredjedelar av åtgärderna genomförts och genomförandet av den återstående tredjedelen pågick. Strategin har två prioriterade mål: i) att förbättra insamlingen och analysen av data och ii) att förbättra samordning, samarbete och processer. I linje med det första målet intensifierade Olaf sitt analytiska arbete, till exempel för att göra en bedömning av riskerna för covid-19-relaterade bedrägerier (se punkt 6.2.2) i samarbete med kommissionens avdelningar samt i fråga om oriktigheter och bedrägerier som rör EU:s finansiering av infrastrukturen inom hälso- och sjukvårdssektorn (se Ögonblicksbild 13 ). När det gäller det andra målet för strategin gjordes stora framsteg med ett antal åtgärder som syftar till att förbättra samordningen och samarbetet mellan kommissionens avdelningar och utrusta kommissionen med ett effektivare system för tillsyn över korruptionsbekämpning. Framför allt har kontakterna och samarbetet mellan kommissionens avdelningar intensifierats, särskilt genom inrättandet av grupper bestående av företrädare för kommissionen i Olafs nätverk för förebyggande och upptäckt av bedrägerier (FPDNet). Dessa grupper sätts samman utifrån genomförandemetod eller tema, t.ex. grupperna om interna ärenden och om hantering av bedrägeririsker, som båda startades under våren 2021. I strategin mot bedrägerier har kommissionen också förbundit sig att förbättra övervakningen av hur Olafs rekommendationer följs upp, eftersom dessa rekommendationer är viktiga för att återföra pengarna till EU:s budget och ställa bedragarna inför rätta. Därför gjorde kommissionen och Olaf betydande ansträngningar under 2020 för att göra denna övervakning så effektiv som möjligt, genom lägesbedömningar av cirka 1 400 finansiella rekommendationer utfärdade mellan januari 2012 och juni 2019. Summan av de rekommenderade återvinningsbeloppen för perioden 2012–2020 överstiger 6 miljarder euro, varav över hälften sammanhänger med tullärenden. 5.2.Herkulesprogrammet: stöd till medlemsstaternas åtgärder mot bedrägerier Herkules III-programmet 2014–2020 främjade åtgärder för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Under 2020, som var det sista genomförandeåret, hade programmet en budget på 16,44 miljoner euro för ·åtgärder för att stärka den operativa och administrativa kapaciteten hos nationella och regionala myndigheter i medlemsstaterna samt it-stöd (74 % av programbudgeten) och ·utbildningsverksamhet, konferenser, seminarier och personalutbyten som främst riktade sig till personal vid brottsbekämpande organ i EU:s medlemsstater och partnerländer samt jämförande forskningsstudier och publicering av forskningsresultat (26 % av budgeten). Covid-19-pandemin påverkade genomförandet av programmet i stor utsträckning. Större delen av de kurser som hade planerats för 2020 sköts upp till 2021 eller genomfördes virtuellt när detta var möjligt. De flesta bidragsavtalen förlängdes, så att stödmottagarna kunde fortsätta att genomföra sina projekt.

Mottagare av bidrag från Herkules III under perioden 2017–2019 rapporterade att de tack vare utrustning och utbildning som finansierats via programmet gjort stora framsteg. 5.3.Inkomster: EU-nivå 5.3.1.E-handelspaketet för mervärdesskatt Till följd av covid-19-krisen hade medlemsstaterna och företagen svårt att gå vidare med den it-utveckling som krävs för att genomföra momsreglerna vid e-handel till den 1 januari 2021. Därför sköts ikraftträdandet av e-handelspaketet för mervärdesskatt upp med sex månader. De tullregler som är tillämpliga på e-handel anpassades också för att möjliggöra ett smidigt genomförande av momsreglerna vid e-handel. Vidare antog kommissionen en handlingsplan för tullunionen i september 2020, vilken innehåller åtgärder för att hantera de utmaningar som e-handeln medför och intensifiera kampen mot moms- och tullbedrägerier, t.ex. undervärdering, felaktiga beskrivningar av varor och falska ursprungsdeklarationer. Den 18 februari 2020 antog kommissionen ett lagstiftningspaket enligt vilket betaltjänstleverantörer ska tillhandahålla information om gränsöverskridande betalningar som görs från EU:s medlemsstater samt om mottagarna av dessa gränsöverskridande betalningar. Paketet innehåller bestämmelser om att betaltjänstleverantörer som erbjuder betaltjänster i EU måste övervaka mottagare av gränsöverskridande betalningar och tillställa medlemsstaternas myndigheter information om betalningsmottagare som erhåller mer än 25 gränsöverskridande betalningar under ett kalenderkvartal. Denna information ska sedan centraliseras i en europeisk databas, det centrala elektroniska systemet för betalningsinformation (Cesop) och göras tillgänglig för sakkunniga på området bedrägeribekämpning i EU:s medlemsstater via nätverket Eurofisc. Syftet med denna nya åtgärd är att ge skattemyndigheterna i EU:s medlemsstater rätt instrument för att kunna upptäcka mervärdesskattebedrägerier vid e-handel som begås av säljare som är etablerade i andra medlemsstater eller i länder utanför EU. Uppgifterna ska börja rapporteras den 1 januari 2024. 5.3.2.Bekämpning av tullbedrägerier Covid-19-pandemin har stor inverkan på tullen, som måste utföra sina huvuduppgifter trots den svåra situationen. I början av februari 2020 införde kommissionen en krisvarning i tullriskhanteringssystemet för att förenkla och centralisera utbytet av relaterad information rörande covid-19. EU:s medlemsstater har varit mycket engagerade och informationsutbytet har nått exceptionella nivåer. I maj 2020 antog kommissionen riktlinjer om prioriterade områden för tullkontroll i vilka tillfälliga åtgärder för att stödja medlemsstaterna fastställs. I riktlinjerna anges de risker som ska prioriteras högst med utgångspunkt från krisens påverkan på de olika länderna. Kommissionen genomför inspektioner på plats eller genom fjärranalys i syfte att säkra en korrekt tillämpning av tullagstiftningen och lagstiftningen om traditionella egna medel. Om samarbetet och de framsteg som har gjorts med att hantera kvarvarande problem anses vara otillräckliga vidtas korrigerande åtgärder. Såsom anges i årsrapporten för 2019 har kommissionen tidigare vidtagit sådana korrigerande åtgärder mot Storbritannien avseende undervärderade textilier och skor importerade från Kina (se Ögonblicksbild 1 ). Kommissionen vidtog år 2020 ytterligare åtgärder för att kvantifiera liknande förluster av traditionella egna medel i alla EU:s medlemsstater, och tillställde medlemsstaterna preliminära beräkningar av potentiella förluster till följd av möjligen undervärderade textilier och skor från Kina som har importerats till deras respektive länder. Dessutom kvantifierade kommissionen potentiella förluster av traditionella egna medel som härrör från undandragande av antidumpningstullar på solpaneler och informerade de berörda medlemsstaterna. 5.3.3.Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror Att bekämpa den olagliga handeln med tobaksvaror är en viktig del av politiken till skydd för EU:s ekonomiska intressen. Under hela 2020 fortsatte kommissionen att genomföra den andra handlingsplanen mot olaglig handel med tobaksvaror. De flesta av de viktigaste åtgärderna pågick eller hade avslutats vid utgången av året. Inom EU hjälpte kommissionen medlemsstaterna att införa det nya spårbarhetssystemet för tobak, som togs i drift 2019. Betydande framsteg har gjorts på analys- och underrättelseområdet. Det oberoende tobakslaboratoriet hanterade till exempel över 150 prover 2020. En studie om metoder för att mäta storleken på marknaden för olaglig tobak slutfördes under 2020 och offentliggjordes i början av 2021. Sedan ramkonventionen om tobakskontroll för att eliminera olaglig handel med tobaksvaror trädde i kraft 2018 har Olaf, i nära samarbete med kommissionens avdelningar och EU:s medlemsstater, spelat en aktiv roll på den multilaterala scenen. Det internationella samarbetet var inriktat på att säkra leveranskedjan för tobaksvaror. Inför konventionsparternas andra möte i november 2021 fungerar Olaf som en viktig aktör i arbetsgruppen för spårbarhetssystem. Olaf bidrar också med sina sakkunskaper som aktiv deltagare i arbetsgruppen för bistånd och samarbete. 5.4.Inkomster: Medlemsstatsnivå Såsom framgår av Table 4 har en del EU-medlemsstater antagit särskilda åtgärder för att förbättra skyddet av EU:s inkomster Medlemsstat Beskrivning Inkomstområde Belgien Nationell operativ plan för 2020 Tull- och skattebedrägerier Kroatien Utökade kontroller i Rijekas hamn Tull Genomförande av systemet med allmänt revisionsstöd inom den kroatiska skattemyndigheten Skattebedrägerier Tjeckien Påskyndande av processen för att fastställa tullskulder Tull Estland Bekämpning av bränslebedrägerier Tull Grekland Åtgärder för att minska smuggling Tull- och skattebedrägerier Ungern Plan för kontroller efter frigörande 2021 Tull- och skattebedrägerier Italien Genomförande av kontrollmekanismer som tillämpning av beslut 491/2020 Tull Lettland Registrering av webbplatser eller mobilapplikationer inom kommersiell passagerartrafik Skattebedrägerier Lotterikontroller Skattebedrägerier Segmentering av skattebetalare Tull- och skattebedrägerier Litauen Samarbetsarrangemang JAD HANSA Tull- och skattebedrägerier Nederländerna Förebyggande åtgärder från tullens sida för att förhindra bedrägerier relaterade till covid-19 Tull Portugal Genomförande av gemensamma finansiella riskkriterier och standarder Tull Sammanlänkning av det automatiska urvalssystemet och systemet för import av varor med lågt värde (e-handel) Tull Slovenien Uppdatering av den slovenska riskanalysen Tull- och skattebedrägerier

5.5.Utgifter: EU-nivå Antagandet av utgiftspaketet för EU-budgeten 2021–2027 och NGEU åtföljs av nödvändiga bestämmelser för att säkerställa att EU:s ekonomiska intressen får ett tillräckligt skydd. 5.5.1.Rättsstatsprincipen - villkorlighetsordningen Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2092 införs en generell villkorlighetsordning för att skydda EU:s budget. Syftet är att skydda budgeten mot överträdelser av rättsstatens principer som påverkar eller allvarligt riskerar att skada den sunda finansiella förvaltningen av EU:s ekonomiska intressen på ett tillräckligt direkt sätt. Den har således en koppling till EU:s budget. På grundval av denna förordning kan kommissionen föreslå lämpliga åtgärder för rådet i syfte att skydda EU:s budget eller ekonomiska intressen, såsom att innehålla och avsluta utbetalningar, förbjuda nya rättsliga åtaganden eller göra finansiella korrigeringar. Förordningen kompletterar andra förfaranden som har fastställts i EU:s regelverk och har som mål att skydda EU:s budget, däribland Olafs och Eppos utredningar. Kommissionen kommer att fortsätta att använda alla tillgängliga instrument för att ge EU:s budget ett effektivt skydd, till exempel systemet för tidig upptäckt och uteslutning, kontroller och revisioner samt finansiella korrigeringar. Kommissionen kommer att tillämpa villkorlighetsordningen från och med 2021, när den anser att andra instrument inte är mer effektiva när det gäller att skydda EU:s budget. I juli 2021 publicerade kommissionen sin andra årsrapport om rättsstatsprincipen, som innehåller en sammanfattning av situationen i fråga om rättsstatsprincipen i EU och en bedömning av situationen i respektive medlemsstat. I rapporten om rättsstatsprincipen behandlas betydande händelser, både positiva och negativa, som rör rättsstatsprincipen i EU:s medlemsstater. Rapporten är indelad i fyra avsnitt: i) domstolsväsendet, ii) regelverket för korruptionsbekämpning, iii) mediernas mångfald och oberoende och iv) andra institutionella frågor som rör kontroller och motvikter. Den är ett separat instrument i förhållande till förordningen om en generell villkorlighetsordning för att skydda unionsbudgeten och utgör en viktig informationskälla för kommissionen. 5.5.2.EU:s budget för 2021–2027 Den ramlagstiftning som håller på att tas fram för EU:s budget för 2021–2027 kommer att innehålla en del betydande förändringar och förenklingar i fråga om förvaltningen av EU-medel, särskilt vad gäller ESI-fonderna, med ökad ·andel betalningar som baserar sig på resultat i stället för kostnader och ·användning av förenklade kostnadsalternativ och schablonbelopp. I samband med godkännandet av EU:s budget för 2021–2027 ska också särskilda förordningar antas för varje utgiftsprogram. För att säkerställa att ansvariga utanordnare, Olaf och revisionsrätten har de rättigheter och åtkomstmöjligheter som krävs för att de ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt och att tredje part som medverkar i genomförandet av EU:s finansiering beviljar motsvarande rättigheter har särskilda bestämmelser om bedrägeribekämpning antagits. När det gäller Olaf måste dessa rättigheter innefatta rätten att göra utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013. Dessa bestämmelser omfattar också länder utanför EU som deltar i EU-program. 5.5.3.Faciliteten för återhämtning och resiliens Kommissionens förslag till förordning om inrättande av en facilitet för återhämtning och resiliens från maj 2020 följdes i september 2020 av kommissionens riktlinjer till EU:s medlemsstater om upprättandet av nationella planer för återhämtning och resiliens, vilka uppdaterades efter den politiska överenskommelsen mellan parlamentet och rådet i december 2020. I juli och december 2020 underströk Europeiska rådet vikten av sund ekonomisk förvaltning och skydd av EU:s ekonomiska intressen när det gäller detta nya instrument. Vid bedömningen av de nationella planerna för återhämtning och resiliens kontrollerar kommissionen i enlighet med RRF-förordningen att medlemsstaterna inför interna kontrollsystem för att hantera faciliteten och se till att den erhållna finansieringen används i överensstämmelse med europeisk och nationell lag, och särskilt för att kunna förebygga, upptäcka och åtgärda intressekonflikter, bedrägerier, korruption och dubbelfinansiering. Under genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens måste EU:s medlemsstater säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av medlen och återvinna felaktigt använda belopp. Medlemsstaterna ska samla in standardiserade kategorier av uppgifter och information om slutmottagare av utbetalade medel, uppdragstagare, underleverantörer och verkliga huvudmän för granskning och kontroll och säkerställa att kommissionen, Olaf, revisionsrätten och Eppo (i tillämpliga fall) har tillgång till dessa data. Kommissionen kommer att tillhandahålla ett informations- och övervakningssystem till medlemsstaterna, vilket inbegriper ett enda datautvinnings- och riskgraderingsverktyg för tillgång till och analys av relevanta data. Till begäran om utbetalning av medel genom faciliteten ska medlemsstaterna bifoga en förvaltningsförklaring och en sammanfattning av de revisioner som har genomförts, inklusive konstaterade brister och eventuella vidtagna korrigerande åtgärder.

Efter utbetalningen genomför kommissionen riskbaserade kontroller. På det hela taget innehåller förordningen en heltäckande uppsättning åtgärder som syftar till att förstärka skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Under de första månaderna 2021 hade EU:s medlemsstater ett nära samarbete med kommissionen för att detta skulle återspeglas i de nationella planer för återhämtning och resiliens som lämnades in under andra kvartalet 2021. Kommissionen kommer att noga övervaka genomförandet av dessa planer. 5.5.4.Tekniskt stöd via stödprogrammet för strukturreformer Under 2020 tillhandahölls tekniskt stöd via stödprogrammet för strukturreformer till ett antal insatser för att bekämpa korruption och bedrägerier. Tillsammans med myndigheterna i en del EU-medlemsstater har projekt startats i syfte att ·öka medvetenheten om och standarderna för bekämpning av bestickning vid internationella affärstransaktioner, ·utveckla ramverk för riskbedömningar och kunskaper om beteenden för att bättre kunna hantera korruptionsrisker, ·förstärka samordningen av åtgärder för att förebygga och upptäcka korruption, ·förbättra möjligheterna att upptäcka risker för bidragsbedrägerier och ·effektivisera genomförandet och övervakningen av åtgärder mot korruption. 5.6.Utgifter: Medlemsstatsnivå Under 2020 antog åtskilliga medlemsstater åtgärder för att förbättra skyddet för medel som härrör från EU:s budget och spenderas under delad förvaltning. Dessa omfattar en mängd olika initiativ, såsom sektoriella strategier, förstärkt samarbete mellan berörda organ, förstärkt bekämpning av korruption och förebyggande av intressekonflikter. Några av dessa initiativ framgår av Table 5 . Ytterligare åtgärder som rör it-verktyg för bedrägeribekämpning beskrivs i avsnitt 6.5. Medlemsstat Åtgärd Budgetområde Österrike Revisionsstrategi Jordbruk, fiske, sammanhållningspolitiken och fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt Motverka oriktigheter genom täta kontroller Sammanhållningspolitiken Belgien Åtgärder för att förstärka kontrollerna Sammanhållningspolitiken Åtgärder för att öka integriteten och motverka intressekonflikter Jordbruk, fiske och sammanhållningspolitiken Bulgarien Föreskrifter om oriktigheter som gör det motiverat att göra finansiella korrigeringar och motsvarande andel korrigeringar enligt lagen om förvaltning av resurser från ESI-fonderna Alla utgiftsområden Kroatien Genomförande av strategi för bedrägeribekämpning avseende operativa program Sammanhållningspolitiken Tjeckien Uppdatering av förfaranden för att kontrollera ägarstrukturer och intressekonflikter Sammanhållningspolitiken Danmark Åtgärdsplan om den gemensamma jordbrukspolitiken Jordbruk Fiskeristyrelsens strategi för bedrägeribekämpning Fiske Finland Samarbete mellan nationella myndigheter för att bekämpa bedrägerier relaterade till ESI-fonderna Alla utgiftsområden Tyskland Åtgärder mot bedrägerier (Nordrhein-Westfalens Eruf-program) Sammanhållningspolitiken Ungern Paket för bekämpning av korruption Alla utgiftsområden Luxemburg Administrativ åtgärd för att bekämpa bedrägerier Sammanhållningspolitiken Polen Förstärkning av kontrollmekanismer och sätt att övervaka offentliga kontrakt som finansieras med EU-medel genom att ändra reglerna om offentlig upphandling Alla utgiftsområden Policy mot korruption inom byrån för jordbrukets omstrukturering och modernisering Jordbruk Portugal Granskning av åtgärder mot bedrägerier antagna av operativa program för programperioden 2014–2020 Sammanhållningspolitiken Slovakien Inrättande av en avdelning mot korruption i ministeriet för jordbruk och landsbygdsutveckling Jordbruk ISO 37001-certifiering – system för hantering av åtgärder mot korruption och uppförandekod Sammanhållningspolitiken Slovenien Samarbete i ärenden inför nationella domstolar Sammanhållningspolitiken Åtgärder vidtagna av byrån för jordbruksmarknader och landsbygdsutveckling Jordbruk Spanien Samarbetsavtal mellan spanska Afcos och Guardia Civil Alla utgiftsområden Befäst samarbete mot bedrägerier mellan nationella, regionala och lokala myndigheter Alla utgiftsområden 6.Oriktigheter, bedrägerier och risker 6.1.Från upptäckt till risk EU:s ekonomiska intressen kan påverkas negativt av ·minskade resurser i EU:s budget, vilket gör det svårare att finansiera politiska åtgärder, ·ökade kostnader för en utgiftspost, ·slöseri med resurser genom finansiering av projekt som håller låg kvalitet eller inte ger förväntade resultat och ·felaktig användning av sådana medel, för andra ändamål än det ursprungligen avsedda (stödmottagaren eller projektet har inte rätt till finansiellt stöd).

När den negativa effekten på EU:s budget är följden av ett regelbrott definieras den som en oriktighet. När det är frågan om uppsåtliga handlingar eller uppsåtlig underlåtenhet, såsom användning eller presentation av falska, felaktiga eller ofullständiga uppgifter eller dokument eller undanhållande av information som ska lämnas i enlighet med särskilda föreskrifter, betecknas beteendet som bedrägeri. En oriktighet kan således vara resultatet av en felaktig tolkning av en regel, medan bedrägeri är resultatet av ett avsiktligt regelbrott. EU:s ekonomiska intressen kan även påverkas av andra olagliga beteenden, såsom aktiv och passiv korruption och förskingring av EU-medel eller tillgångar av en offentlig tjänsteman som direkt eller indirekt är anförtrodd uppdraget att förvalta dem. Bedrägerier riktade mot EU:s budget kan också begås som förbrott till andra brott. EU:s rättsliga ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har visserligen ingen direkt koppling till skyddet av EU:s budget, men är ändå relevant i detta sammanhang. Organiserad brottslighet är ett betydande hot mot medborgare, företag och statliga institutioner i Europa, liksom mot ekonomin som helhet. Organiserade kriminella grupper finns i alla EU:s medlemsstater. De använder sina stora olagliga vinster för att infiltrera den lagliga ekonomin och de offentliga institutionerna, bland annat genom korruption, vilket urholkar rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna och underminerar människors rätt till trygghet och deras förtroende för offentliga myndigheter. Bedrägeribrott blir mer och mer lockande för den organiserade brottsligheten. Korruption är en central del av de organiserade kriminella gruppernas arbetssätt. Enligt EU:s nuvarande regler mot korruption ska medlemsstater fälla både aktiv och passiv korruption av offentliga tjänstemän, införa lämpliga påföljder och säkerställa att personer som korrumperar tjänstemän hålls straffrättsligt ansvariga. Under 2019 införde EU ny lagstiftning för skydd av visselblåsare med krav på inrättande av säkra kanaler för rapportering av korruption. I den årliga rapporten om rättsstatsprincipen undersöks medlemsstaters situation även i förhållande till korruptionsbekämpningspolitiken. Den kontrollram som har inrättats på europeisk och nationell nivå (se punkt 3.2) syftar till att förebygga, upptäcka och korrigera dessa risker. Medlemsstaterna har ett förstahandsansvar för att hantera cirka 80 % av utgiftsbudgeten och för att uppbära nästan alla inkomster. EU:s medlemsstater bör rapportera oriktigheter (inklusive potentiella bedrägerier) som de har upptäckt till kommissionen. På basis av dessa rapporter (”rapporterade bedrägerier” eller ”rapporterade oriktigheter”) kan kommissionen fastställa de mest förekommande bedrägeririskerna och typerna av bedrägerier. De följande avsnitten innehåller en kortfattad redogörelse för de viktigaste trenderna för oriktigheter och bedrägerier som medlemsstaterna tidigare har upptäckt. Dessa trender visar på risker som kan behöva åtgärdas i framtiden. Tidigare upptäckter kan betraktas som indikatorer på inneboende risker och sårbarheter i förvaltningssystemen, vilka har utnyttjats av bedragare. Om inte de förebyggande åtgärderna förbättras väsentligt finns det risk att liknande oriktigheter och bedrägerier äger rum också i framtiden. Ögonblicksbild 13 – Att upptäcka bedrägerier Att upptäcka ett bedrägeri är mycket svårare än att upptäcka en ”enkel” oriktighet, där inget avsiktligt försök till bedrägligt förfarande görs. Medan det senare vanligtvis härrör från en sårbarhet i den första kontrollomgången är det föregående exemplet, även när befintliga svagheter utnyttjas, resultatet av en specifik åtgärd som har vidtagits av personer och/eller organisationer med illvilliga avsikter och med metoder som varierar från de enklaste till mycket komplexa planer. Upptäckt och rapportering av bedrägerier visar att det övergripande kontrollsystem som har inrättats på nationell nivå och EU-nivå fungerar. 6.1.1.Momsbedrägerier – Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States (publicerades 2020) EU:s medlemsstater går miste om flera miljarder euro i momsinkomster till följd av skattebedrägerier och otillräckliga skatteuppbördssystem. ”Momsklyftan” (skillnaden mellan förväntade och faktiska inkomster av mervärdesskatt) skadar EU:s ekonomiska intressen. Den sammantagna momsklyftan i EU:s medlemsstater var cirka 140 miljarder euro 2018. Kommissionens prognoser visar att momsklyftan troligen minskade 2019, och kan understiga 130 miljarder euro eller 10 % av den totala momsskulden. Andelarna i enskilda medlemsstater varierar fortfarande kraftigt i förhållande till medianvärdet för 2018, som var 9,2 %. I 21 medlemsstater minskade klyftan, mest i Ungern (-5,1 %), Lettland (-4,4 %) och Polen (-4,3 %). Den största ökningen skedde i Luxemburg (+2,5 %), följd av marginella ökningar i Litauen (+0,8 %) och Österrike (+0,5 %). 6.1.2.Oriktigheter och bedrägerier som påverkar inkomsterna I förhållande till femårsgenomsnittet minskade antalet rapporterade fall av oriktigheter både med och utan misstanke om bedrägeri som påverkar EU:s inkomster. De motsvarande beloppen ökade i fråga om oriktigheter med misstanke om bedrägeri, men minskade för oriktigheter utan misstanke om bedrägeri. Budgetområde Oriktigheter med misstanke om bedrägeri oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Andel upptäckta bedrägerier Andel upptäckta oriktigheter Antal miljoner EUR Antal miljoner EUR % % Traditionella egna medel 451 108 4 003 382 0,43 % 1,54 % På det hela taget verkar situationen 2020 ha påverkats mindre av covid-19-pandemin än man kunde vänta sig. Antalet fall som rapporterades som med eller utan misstanke om bedrägeri liksom de motsvarande beloppen ligger inom det normala intervallet för årliga fluktuationer (se rutan till höger). En del medlemsstater har emellertid drabbats hårdare än andra (se punkt 5.3.1).

Det sätt som gav bäst resultat 2020 när det gällde att upptäcka bedrägerier och berörda belopp var inspektioner genomförda av bedrägeribekämpningsorgan. Kontroller efter frigörande och kontroller vid frigörande var ungefär lika effektiva sätt att upptäcka organiserat tullundandragande och nya bedrägerimönster. Oriktigheter utan misstanke om bedrägeri upptäcktes främst genom kontroller efter frigörande. I monetära termer upptäcktes cirka 43 % av de totala uppskattade och fastställda beloppen i samband med kontroller efter frigörande, och 29 % i samband med skatterevisioner, som blev ett viktigare sätt att upptäcka oriktigheter under 2020. De flesta fall som rapporterades 2020 av oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri som påverkar EU:s inkomster gällde undervärdering, felaktig klassificering/felaktiga beskrivningar av varor samt smuggling. De typer av varor som mest var föremål för bedrägerier och oriktigheter, sett till antalet fall och beloppens storlek, var skor, textilier, fordon, elektriska maskiner och elektrisk utrustning. 6.1.3.Oriktigheter och bedrägerier som påverkar utgifterna Under de senaste fem åren har antalet rapporterade oriktigheter (med och utan misstanke om bedrägeri) som påverkar EU:s utgifter under programperioden 2007–2013 minskat, medan antalet som sammanhänger med EU:s budget för 2014–2020 har ökat, i överensstämmelse med genomförandecyklerna. Antalet rapporterade oriktigheter i fråga om årliga utgifter (direkt stöd till jordbrukare och åtgärder till stöd för marknaden) var oförändrat. Budgetområde Oriktigheter med misstanke om bedrägeri Oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Andel upptäckta bedrägerier Andel upptäckta oriktigheter Antal miljoner EUR Antal miljoner EUR % % Jordbruk 255 28,4 3 016 162,4 0,02 % 0,11 % Landsbygdsutveckling 127 19,2 2 086 96,9 0,14 % 0,70 % Stöd till jordbruket 117 6,5 903 62,1 0,02 % 0,15 % Bådadera/oklart 11 2,7 27 3,4 - - ESI-fonderna 281 225,1 2 297 490,2 0,40 % 0,88 % Sammanhållning och regionalpolitik 221 213,7 1 685 432,1 0,52 % 1,05 % Socialpolitik 56 8,7 554 51,8 0,07 % 0,40 % Fiske 4 2,7 54 6,2 0,36 % 0,82 % Övrigt 0 0 4 0,2 0,00 % 0,02 % Föranslutning 28 3,4 98 4,8 0,18 % 0,25 % IPA I 17 2,9 49 3,7 - - IPA II 11 0,5 49 1,1 0,03 % 0,06 % Direkta utgifter 41 9,1 1 285 53,2 0,03 % 0,28 % TOTALT 605 266,0 6 696 710,6 0,19 % 0,51 % Jordbruk – Under de senaste fem åren (se rutan nedan) har rapporteringen av oriktigheter med misstanke om bedrägeri relaterade till landsbygdsutveckling under perioden 2014–2020 haft en trög start, vilket kan vara ett tecken på otillräckliga ansträngningar för att rapportera oriktigheter i EU:s medlemsstater. För programperioden 2007–2013 har den som väntat minskat. När det gäller stöd till jordbruket (som inbegriper direkt stöd till jordbrukare och marknadsåtgärder) var antalet rapporterade fall i princip oförändrat. I proportion till betalningar som mottas av EU:s medlemsstater tycks landsbygdsutveckling påverkas mer av bedrägerier än direkt stöd till jordbrukare. Det sistnämnda är stödrättighetsbaserat, och det finns förebyggande system. Åtgärder till stöd för marknaden kräver mindre finansiella resurser, men mängden rapporterade bedrägerier som andel av betalningarna är till och med högre än för landsbygdsutveckling (se Figur 14 ). De rapporterade bedrägerierna rör särskilt nationella program till stöd för vinsektorn (investeringsåtgärder, marknadsföring, särskilt på marknader utanför EU, samt omstrukturering och konvertering av vingårdar), frukt- och grönsakssektorn (stöd till producentgrupper för förhandserkännanden, särskilt investeringsåtgärder). Andelen bedrägerier tycks vara större i marknadsföringssektorn, på marknader både i och utanför EU. På jordbruksområdet, liksom på många andra utgiftsområden, finns det risk för förfalskning av dokument. När det gäller landsbygdsutveckling kan förfalskningarna till exempel röra fakturor, att begagnad utrustning uppges vara ny, erbjudanden i samband med upphandlingsförfaranden och information om att villkoren för att erhålla stöd är uppfyllda. För andra former av stöd till jordbruket kan förfalskningarna exempelvis gälla fakturor eller leasingavtal eller ansökningar om stöd, som kan innehålla felaktig information om den stödberättigande areal den sökande förfogar över, efterlevnaden av andra stödvillkor etc. Det finns också risk att konstlade situationer skapas. Stödmottagare kan till exempel på konstlad väg dela upp jordbruksföretag och ansöka om stöd via flera olika sammankopplade företag, för att slippa gradvis minskande stödbelopp eller begränsningar i fråga om arealer eller djur. Inom området landsbygdsutveckling rör ett stort antal oriktigheter med misstanke om bedrägeri ofullständigt genomförande av en åtgärd, vilket visar att det finns betydande risker på detta område. I fråga om marknadsåtgärder registrerades höga belopp i många fall av intressekonflikter i kombination med andra överträdelser kopplade till marknadsföring som Olaf utredde. Sammanhållnings- och fiskepolitiken – Under de senaste fem åren har antalet upptäckta och rapporterade oriktigheter med eller utan misstanke om bedrägeri för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna, det vill säga Sammanhållningsfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden) under programperioden 2007–2013 minskat i linje med genomförandecykeln (se rutan till höger). Antalet rapporterade oriktigheter för 2014–2020 har ökat. När det gäller oriktigheter utan misstanke om bedrägeri var denna ökning dock begränsad, vilket belyser att det har skett en exceptionell minskning av antalet upptäckta oriktigheter (och motsvarande belopp) jämfört med den föregående programperioden. Skillnaden är betydande för alla fonderna, men särskilt stor för Europeiska regionala utvecklingsfonden. ESI-projekten om forskning och teknisk utveckling, innovation och entreprenörskap är de som oftast berörs av rapporterade oriktigheter med eller utan misstanke om bedrägeri. EU:s medlemsstater rapporterar ett ökande antal oriktigheter med misstanke om bedrägeri som sammanhänger med åtgärder för att förbättra anställbarhet. Oriktigheter med misstanke om bedrägeri som berör infrastruktur avsedd för att tillhandahålla grundläggande tjänster till européerna (till exempel inom områdena energi, miljö, transporter och informations- och kommunikationsteknik) och infrastruktur för sociala tjänster, hälso- och sjukvård och utbildning rapporteras i ökande utsträckning. De högsta beloppen för oriktigheter utan misstanke om bedrägeri avser infrastrukturprojekt, särskilt motorvägar och vägar i TEN-T (stomnätet). Fiskepolitiken verkar vara ett område med hög förekomst av bedrägerier och oriktigheter i förhållande till betalningarna. Åtgärder för produktiva investeringar i vattenbruk och investeringar i beredning och saluföring tycks tillhöra de mest riskfyllda. Också tekniskt stöd och utveckling av nya avsättningsmöjligheter och reklamkampanjer framstår som sårbara områden. Figure 15 visar de mest frekvent upptäckta typerna av oriktigheter med misstanke om bedrägeri för projekt som finansierades under programperioden 2014–2020. Dessa var felaktiga, saknade, falska eller förfalskade stöddokument, brott mot avtalsvillkor, stödberättigande och bristande efterlevnad av reglerna om offentlig upphandling. Överträdelser på områdena etik och integritet och dubbelfinansiering förekom i 5 % respektive 1 % av de upptäckta fallen. I och med att användningen av förenklade kostnadsalternativ ökar förskjuts riskerna mot det faktiska och korrekta genomförandet av åtgärderna. Detta måste beaktas i kontrollstrategierna.

Den största andelen av rapporterade oriktigheter utan misstanke om bedrägeri utgörs av bristande efterlevnad av reglerna om offentlig upphandling (se Ögonblicksbild 18 när det gäller risker i samband med offentliga upphandlingar). Direkta utgifter – Antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri som är relaterade till kommissionens direkta utgifter har minskat sedan 2016 och legat på en ganska stabil nivå under de senaste tre åren. När det gäller oriktigheter utan misstanke om bedrägeri registrerades de lägsta siffrorna för både antal fall och belopp 2020. De mest förekommande typerna av oriktigheter rör utgifters stödberättigande och otillräckliga eller uteblivna resultat. Särskilt i fråga om oriktigheter med misstanke om bedrägeri är frågor som sammanhänger med den stödjande dokumentationen de näst vanligaste, efter frågor om stödberättigande. De politikområden som berördes mest av oriktigheter under 2020 var forskning och innovation, kommunikationsnät, innehåll och teknik samt internationell utveckling och samarbete. 6.2.Nya risker för oriktigheter och bedrägerier från och med 2021 Till följd av covid-19-pandemin var 2020 ett år utan motstycke i nutidshistorien. Mot den bakgrunden förändrar också faciliteten för återhämtning och resiliens risksituationen. Nya målsättningar och betydande förändringar av omständigheterna måste utlösa åtgärder från EU:s medlemsstater och kommissionen för att identifiera och bedöma nya risker för oriktigheter och bedrägerier. 6.2.1.Covid-19-relaterade risker på inkomstsidan År 2020 präglades av covid-19-pandemin och de kraftigt minskade importflödena. Handeln inom EU-27 drabbades hårt. Importen minskade betydligt (-11,6 %) jämfört med 2019. De minskade importvolymerna och en markant övergång till e-handel till följd av covid-19-pandemin har dels påverkat antalet tulldeklarationer som ska behandlas, dels förändrat tullens arbetsbelastning och arbetssätt. De nationella myndigheternas reaktioner på dessa utmaningar och den hastighet med vilken tullmyndigheterna har kunnat anpassa sig till nya omständigheter är bara delvis jämförbara, eftersom nedstängningsbestämmelserna i medlemsstaterna och specifika regioner i vissa medlemsstater har genomgått stora förändringar under året. På basis av de sammantagna siffrorna verkar dock förändringarna av det totala antalet rapporterade oriktigheter (med och utan misstanke om bedrägeri) och beloppen i fråga hålla sig inom det normala intervallet för årsfluktuationer , och har således troligen påverkats mindre av covid-19-pandemin. Tullbedrägerier tycks emellertid ha drabbat EU:s medlemsstater i varierande grad under covid-19-pandemin. I Belgien, Bulgarien, Kroatien, Polen, Slovenien, Sverige, Tyskland och Ungern var andelen upptäckta fall högre 2020 än under de föregående fem åren. I Italien, Nederländerna, Portugal, Slovakien och Österrike var den lägre . När det gäller covid-19-relaterade varor observerades en liten ökning av de belopp som rapporterades som fall av oriktigheter under 2020, särskilt för skyddskläder och liknande varor. Analysen visar emellertid att oriktigheter som rör covid-19-relaterade varor tycks ha haft en relativt låg inverkan 2020 (6 % av det totala antalet rapporterade oriktigheter 2020 och 3 % av beloppen). 6.2.2.Covid-19-relaterade risker på utgiftssidan Under covid-19-pandemin har EU:s institutioner och medlemsstater tillfört EU:s budget de resurser och den flexibilitet som krävs för att vidta åtgärder som svar på krisen. EU har strikta regler för att skydda sin budget mot bedrägerier, men bedragarna anpassar snabbt sin verksamhet. Det finns ett antal viktiga potentiella risker relaterade till covid-19-pandemin som kan medföra nya möjligheter för dem. För det första finns det risker som sammanhänger med krishanteringen, som kräver förenklade förfaranden. Missbruk av förenklade förfaranden kan leda till mindre konkurrens vid offentliga upphandlingar och direkta tilldelningar, vilket ökar risken för intressekonflikter och korruption och försvårar kontrollerna. Användningen av krisförfaranden kan resultera i anbudsspecifikationer av lägre kvalitet, vilket gör det lättare för bedragare att blåsa upp kostnaderna eller sänka kvaliteten under genomförandet. Brådskande insatser kan erhålla EU-finansiering efter att de har genomförts, utanför ramverket för hantering och kontroll av EU-medel (retroaktiv finansiering). Att anlita konsultföretag kan vara till stor hjälp, men en ökad användning av deras tjänster kan medföra bedrägeririsker. Ökad efterfrågan och störningar i leveranskedjor i krissituationer kan leda till avtalsförhållanden med opålitliga motparter. Andra risker orsakas av att de myndigheter som ansvarar för hanteringen av EU-medel är pressade. Förseningar av de pågående operativa programmen till följd av covid-19-pandemin, nya behov av utgifter i kristider och nästa programperiods start kan utgöra stressfaktorer som gynnar bedragare som använder nätverk av (skal-)bolag för att erbjuda samma tjänster i flera olika projekt i olika operativa program (risker för intressekonflikter, dubbelfinansiering med mera) eller blåsa upp kostnader genom falska transaktioner inom nätverken. Sådan press kan försvåra bedömningen av de sökandes uppgifter ytterligare, och därmed öka risken för uppblåsta kostnader och finansiering av företag som inte har någon finansiell och operativ kapacitet. Den kan också leda till att användningen av garantier minskar, eller att kontrollerna, som även hindras av reserestriktioner, blir färre eller mindre omfattande. En annan risk kan sammanhänga med att stödmottagarna omotiverat åberopar force majeure för att rättfärdiga bristande efterlevnad av avtalsmässiga förpliktelser vid genomförandet av program. Detta kan även underlätta bedrägliga konkurser, som falskeligen påstås vara orsakade av krisen. Dessa risker kan göra att kontrollstrategierna för de insatser som genomfördes under den värsta hälsokrisen 2020 måste anpassas, och att det från och med 2021 fordras ett förebyggande arbete med särskilda åtgärder för att minska riskerna samt riktade åtgärder för att upptäcka oriktigheter och bedrägerier. 6.2.3.Risker som sammanhänger med faciliteten för återhämtning och resiliens

I förordning (EU) 2021/241 om faciliteten för återhämtning och resiliens framhålls särskilt fyra specifika risker som EU:s medlemsstater måste vidta lämpliga åtgärder för att skydda sig mot: i) bedrägerier, ii) korruption, iii) intressekonflikter och iv) dubbelfinansiering. Dessa risker definieras som allvarliga oriktigheter i förordningen. En del medlemsstater som redan har låg kapacitet att tillgodogöra sig medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna kommer att få ta emot stora summor pengar via faciliteten. Detta kommer att öka påfrestningarna på systemet för hantering och kontroll. De flesta medlemsstaterna måste utveckla nya it-verktyg för att samla in och hantera uppgifter för genomförande av faciliteten. Kompatibiliteten mellan olika nationella system kan kanske inte garanteras. För att genomföra faciliteten måste EU:s medlemsstater se till att ha ändamålsenliga och effektiva interna kontrollsystem och utveckla tillförlitlig it-infrastruktur för att samla in a) information om uppnåendet av delmål och mål och b) standardiserade kategorier av uppgifter (om slutmottagare, uppdragstagare, underleverantörer och verkliga huvudmän). Kommissionen kommer att tillhandahålla ett informations- och övervakningssystem som inbegriper ett enda datautvinnings- och riskgraderingsverktyg, för tillgång till och analys av dessa uppgifter och denna information, för allmän tillämpning av medlemsstaterna. Kommissionen, Olaf, revisionsrätten och i tillämpliga fall Eppo kan använda informations- och övervakningssystemet inom ramen för sina befogenheter. Ögonblicksbild 18 – Fokus på hälso- och sjukvårdssektorn Efter covid-19-utbrottet ökade EU:s finansiering av åtgärder för att förstärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemen. Ökningen kommer att fortsätta under nästa programperiod, för att bland annat finansiera de nationella planer som sammanhänger med faciliteten för återhämtning och resiliens. Konsekvenserna blir värre om riskerna materialiseras. Sårbarheter måste identifieras och riskerna minskas. För att förbättra hälso- och sjukvårdens infrastruktur måste det till komplicerade projekt, som inkluderar upphandling av tjänster, arbeten och lager av medicinsk och annan utrustning. I vid mening sammanhänger riskerna för oriktigheter och bedrägerier med i) konkurrensbegränsning (genom att informationen begränsas, att potentiella anbudsgivare utesluts eller avskräcks från att delta, att urvalet eller utvärderingen inte medger insyn eller genom kartellbildning), ii) ändringar av kontrakt efter tilldelningen, iii) brister i genomförandet och iv) uppblåsta kostnader. När det gäller konkurrensbegränsning kan öppenheten i förfarandet undermineras av oriktigheter kopplade till offentliggörandet av meddelandet om upphandling (hur, vad, när), som har till syfte att ge information till alla potentiella anbudsgivare. Orsaken kan vara att det beräknade kontraktsbeloppet är för lågt eller att kontrakt delas upp på ett konstgjort sätt. Antalet potentiella anbudsgivare kan minskas otillbörligt genom att överdrivna eller diskriminerande krav för medverkan i upphandlingen ställs. Vidare kan upphandlande myndigheter otillbörligt lägga samman arbeten, varor eller tjänster som vanligen tillhandahålls av olika ekonomiska aktörer till ett enda kontrakt (artificiell gruppering). Andra möjliga försummelser kan röra tekniska specifikationer som är för snäva eller till och med hänvisar till ett visst varumärke. Otydliga eller ändrade villkor kan göra det svårare att delta. Om dokumentationen av utvärderingsprocessen är otillräcklig och tilldelningskriterierna vaga eller olämpliga kan insynen i utvärderingen bli bristfällig. Kontrakt kan tilldelas aktörer som inte uppfyller kriterierna. Å andra sidan kan vissa aktörer omotiverat uteslutas. Konkurrensen kan sättas ur spel genom kartellbildning – samarbete mellan anbudsgivare eller mellan anbudsgivare och den upphandlande myndigheten. Kontrakt kan ändras efter tilldelningen. Kontraktet kan avvika från upphandlingsspecifikationerna redan när det först undertecknas eller ändras under genomförandetiden. Om sådana ändringar hade ingått i specifikationerna hade andra aktörer kanske kunnat ge bättre anbud och vinna upphandlingen. Ändringar av detta slag kan också generera ytterligare vinster för den ekonomiska aktören genom att billigare eller mindre material används eller mindre arbete utförs mot samma ersättning, eller att mer varor eller tjänster tillhandahålls till ett högre pris. Gällande kontrakt kan ändras och tilläggskontrakt otillbörligen tilldelas den aktuella uppdragstagaren, direkt eller genom ett förfarande utan offentliggörande. Brister i genomförandet kan vara av många olika slag. Dessa kan få allvarliga konsekvenser för hälso- och sjukvårdsinrättningar. De kan åtföljas av dokument som inte överensstämmer med det faktiska genomförandet på plats. Oriktigheter kan också bottna i utgifter som inte resulterar i de förväntade förbättringarna av hälsovårdstjänsterna. Till exempel kanske inte stödmottagaren använder den medicinska utrustning som finansieras genom projektet alls eller bara sällan. Utrustning kan också användas för kommersiella ändamål, i strid mot syftena med finansieringen. Överpriser kan betalas för medicinsk utrustning. Framställningar om ersättning för omkostnader kan inbegripa kostnader för varor eller verksamheter som inte är stödberättigade. Trots att ett projekt omfattar endast ny medicinsk utrustning kan de faktiska utgifterna avse begagnad utrustning som inte är stödberättigad (med ett uppblåst pris som för ny utrustning). En annan potentiell risk är dubbelfinansiering. 7.Verktyg för att förstärka kampen mot bedrägerier Kommissionen kommer att utveckla sina befintliga verktyg och ta fram nya för att klara de utmaningar som covid-19-pandemin och nya sätt att hantera EU:s finansiering har medfört. 7.1.Arachne Kommissionen uppmuntrar användningen av Arachne, som är ett integrerat it-verktyg för datautvinning och databerikning. Det har utvecklats av kommissionen för att hjälpa de förvaltande myndigheterna med deras administrativa kontroller och förvaltningskontroller av strukturfonderna (Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden). Verktyget har sedan utvidgats till att omfatta projekt genom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), och kommer att användas för alla jordbruksmedel efter reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Arachne upprätthåller en omfattande databas över projekt som genomförs inom EU:s fonder på basis av uppgifter från de förvaltande myndigheterna och utbetalande organen samt allmänt tillgänglig information för att, utifrån en uppsättning riskindikatorer, identifiera de projekt, stödmottagare, kontrakt och leverantörer som kan vara mottagliga för risker för bedrägeri, intressekonflikter och oriktigheter. Verktyget tillhandahåller mycket värdefulla riskindikatorer för att komplettera förvaltningskontrollerna, men tar inte fram några bevis för fel, oriktigheter eller bedrägerier. Arachne kan effektivisera projekturval och förvaltningskontroller och göra det lättare att kartlägga, förebygga och upptäcka bedrägerier. Mot bakgrund av de risker som framhålls i avsnitt 6 kan en allmän och systematisk användning av verktyg som Arachne göra det möjligt att intensifiera bekämpningen av bedrägerier, oriktigheter, intressekonflikter och dubbelfinansiering. 7.2.Systemet för tidig upptäckt och uteslutning (Edes) Kommissionen förvaltar systemet för tidig upptäckt och uteslutning (Edes). Edes beskrivs i artiklarna 135 till 145 i förordningen om finansiella regler för EU:s budget. Det är ett verktyg som ska skydda EU:s ekonomiska intressen mot opålitliga enheter och personer genom att utesluta sådana ekonomiska aktörer från deltagande i förfaranden för tilldelning av EU-medel genom direkt och indirekt förvaltning. Uteslutningskriterierna omfattar ett stort antal beteenden som påverkar den yrkesmässiga integriteten (till exempel bedrägeri, korruption och allvarligt fel i yrkesutövningen) samt dåliga resultat (såsom väsentliga brister i genomförandet av avtal). Edes möjliggör ·tidig upptäckt av enheter eller personer som utgör en risk för EU:s ekonomiska intressen, ·uteslutning från att få EU-medel med direkt och indirekt förvaltning för sådana ekonomiska aktörer och/eller påförande av vite, ·registrering av ovanstående information i Edes-databasen, som ekonomiska aktörer med ansvar för unionens medel har tillgång till och ·publicering av de berörda enheternas eller personernas namn på kommissionens webbplats i de allvarligaste uteslutningsfallen. Genom Edes kan en centraliserad bedömning av uteslutningssituationer göras, samtidigt som de berörda personernas och enheternas grundläggande rättigheter skyddas, i synnerhet rätten att höras. Det som gör Edes-systemet speciellt och kraftfullt är EU-institutionernas och organens befogenheter att agera ”i avsaknad av en slutgiltig dom eller, i tillämpliga fall, ett slutgiltigt administrativt beslut”. Sanktioner kan åläggas baserat på ”faktiska omständigheter och slutsatser” som härrör från revisioner eller kontroller som genomförts under den behöriga utanordnarens ansvar, Olafs utredningar eller nationella myndigheters eller internationella organisationers preliminära administrativa beslut. Beslutet att ålägga opålitliga ekonomiska aktörer sanktioner kan endast fattas av den aktuella utanordnaren på formell rekommendation från den centraliserade interinstitutionella panelen. 7.3.GetI-projektet Syftet med GetI-projektet är att utöka den analytiska kapaciteten hos Olaf-personal som har såväl operativa som strategiska arbetsuppgifter, genom att förbättra tillgängligheten till och visualiseringen av information och möjliggöra snabba och flexibla datasökningar. De många olika dataformaten och mängden ostrukturerade uppgifter har under de senaste åren genererat ett behov av en miljö, verktyg och funktioner som underlättar det analytiska arbetet. GetI har som mål att automatisera många tidskrävande arbetsuppgifter och utnyttja modern teknik som artificiell intelligens med hjälp av en uppsättning programvaror, dels program med öppen källkod och dels kommersiell programvara. 7.4.Nationella it-verktyg till skydd för EU:s ekonomiska intressen Under 2020 meddelade EU:s medlemsstater att de hade utvecklat åtskilliga it-verktyg (se Tabell 8 ) för att förstärka skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Dessa kommer att bli särskilt viktiga när det gäller att klara det utmaningar som covid-19-pandemin och nya sätt att hantera EU:s finansiering har medfört. Medlemsstat Verktyg Budgetområde Bulgarien Användning av en centraliserad elektronisk plattform vid offentliga upphandlingar Alla utgiftsområden Tjeckien Uppdatering av förfaranden för att kontrollera ägarstrukturer och intressekonflikter Sammanhållningspolitiken Danmark Sammanslagning av uppgifter för att hitta fall av dubbelfinansiering Sammanhållningspolitiken Estland Lansering av en webbplats för information och anmälningar om internetrelaterad brottslighet Övergripande Utökning av registret över offentlig upphandling Alla utgiftsområden Tyskland Egenbedömning av bedrägeririsk för de federala ESF- och Eruf-programmen Sammanhållningspolitiken Ungern Användning av Arachne och Edes Sammanhållningspolitiken och fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt Litauen Inköp av analysprogram och programvara för genomförande av åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Övergripande It-verktyg och regleringsåtgärder Jordbruk Nederländerna Utökad användning av digitala bidragsansökningar Jordbruk Riskgraderingsverktyg: identifiering av partier som är känsliga för bedrägeri Jordbruk Rumänien Digitaliserade kontroller av behöriga organ för ESI-fonderna för att effektivisera kontrollen av offentliga upphandlingar Sammanhållningspolitiken Spanien Direkt tillgång till det spanska socialförsäkringssystemets databaser för Afcos Alla utgiftsområden Sverige Bättre upphandlingsstatistik Alla utgiftsområden

8.Slutsatser och rekommendationer Den hälsorelaterade kris som covid-19-pandemin har orsakat har haft och kommer att fortsätta att ha stor påverkan på våra liv ekonomiskt och socialt sett. EU:s svar, i form av de resurser som avsätts i nästa EU-budget samt genom Next Generation EU, är den mest omfattande återhämtningsplanen i Europa sedan Marshallplanen. I syfte att skydda skattebetalarnas pengar finns en moderniserad struktur för bedrägeribekämpning i EU, vilken utgörs av ·den europeiska åklagarmyndighetens befogenheter att utreda och lagföra brott, ·Eurojusts samordnande roll, ·Europols analyskapacitet och ·en reformerad europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf) med de verktyg som behövs för att genomföra ännu effektivare utredningar i samarbete med Eppo. Ett nära och effektivt samarbete med de nationella myndigheterna, som håller på att anpassa sig för att kunna hantera nya risker och nya sätt att förvalta EU-medel, är nödvändigt. Hanteringen av faciliteten för återhämtning och resiliens och en betydande del av utvecklingsprogrammen för perioden 2021–2027 kommer att vara resultatbaserade, och EU:s medlemsstater kommer att få en större del av ansvaret. Med tanke på dessa exceptionella förändringar kan strategin knappast vara att fortsätta som vanligt. Det kommer att krävas ökade ansträngningar och kraftfullare åtgärder för återhämtning i Europa. Därför behövs det en förnyad och gemensam europeisk vision om bekämpande av bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. Denna vision kan sättas samman utifrån följande beståndsdelar: ·En effektivare insamling och användning av data som till fullo utnyttjar de möjligheter som sammanlänkning av it-system, datautvinning och riskgraderingsverktyg erbjuder. Användningen av Europaomfattande verktyg skulle öka effektiviteten ytterligare och göra inriktningen på riskfyllda områden mer fokuserad. ·Ökad insyn för mottagare (inklusive uppdragstagare, underleverantörer och verkliga huvudmän) av offentlig finansiering (från EU och medlemsstaterna). ·Bättre samordnade, övergripande insatser mot bedrägerier på medlemsstatsnivå, baserat på utveckling och genomförande av nationella bedrägeribekämpningsstrategier. ·Mer samarbete mellan nationella myndigheter, mellan EU:s medlemsstater och med EU-nivån. Rekommendation EU-medlemsstater som inte har anslutit sig till Eppo bör överväga att göra det. EU-medlemsstater som inte har antagit nationella bedrägeribekämpningsstrategier bör överväga att göra det. Nationella strategier som har antagits tidigare och inte har anpassats till de nya betydande riskerna bör omgående uppdateras. Inkomster EU:s och medlemsstaternas tullpolitik bidrog väsentligt till EU:s svar på covid-19-pandemin under 2020, genom att säkerställa smidiga handelsflöden för européerna och skydda EU:s ekonomiska intressen. En del medlemsstater kunde anpassa sin kontrollverksamhet snabbare och på ett mer flexibelt sätt. Graden av divergens på nationell nivå, restriktionernas olika varaktighet och landsspecifika utmaningar påverkade EU-medlemsstaternas förmåga att anpassa sig till den hårda verkligheten 2020. Nu är det mycket viktigt att undersöka alla möjligheter att se till att tullunionen och medlemsstaternas tullmyndigheter kan fungera optimalt och förbli flexibla och motståndskraftiga i kristider samt bättre förutse problem. Detta innebär framför allt att större vikt läggs vid att säkerställa bättre tillgänglighet till och användning av data och dataanalys för tulländamål samt utveckling av en lämplig uppsättning verktyg för prognosticering och gemensam krishantering. Mot bakgrund av att bedrägerier och spridning av specifika bedrägerimekanismer inte stoppas av landsgränserna krävs det fortsatta åtgärder för riskbedömning, standardiserade kontroller samt EU-omfattande och internationell samordning och samarbete för att upptäcka oriktigheter.