Galileoprogrammet har nått det huvudsakliga mål som fastställdes för utvärderingsperioden: systemet har tagits i bruk och tillhandahåller de första tjänsterna sedan december 2016, närmare bestämt en första öppen tjänst, en kompletterande lokaliserings- och räddningstjänst och en offentligt reglerad tjänst.

Galileos rymdsegment stärktes med fjorton extra satelliter som sköts upp under utvärderingsperioden, vilket var ett av stegen på vägen mot lanseringen av de första Galileotjänsterna. I november 2016 sköts för första gången fyra Galileosatelliter upp tillsammans med hjälp av en Ariane 5-raket. Genomförandet av komplexa teknikintensiva program innebär dock risker. Galileo är inget undantag. Sådana allvarliga risker besannades under 2014 vid Sojuz-uppskjutningen, då två satelliter sköts upp i fel omloppsbana. Det uppstod också fel som påverkade vissa atomklockor ombord på Galileosatelliterna. I båda fallen har de bakomliggande orsakerna fastställts och nödvändiga begränsningsåtgärder har vidtagits. Fördröjningarna i tidsplaneringen för uppbyggnads- och driftsplanen som orsakades av uppskjutningsfelen rättades till med en påskyndad infasning av Galileos rymdsegment och de två satelliterna används redan av Galileos sök- och räddningstjänst. När det gäller klockorna har ett renoveringsprogram för kommande satelliter som ska skjutas upp genomförts och driftsrutiner för satelliter i omloppsbana har fastställts. Kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls av systemet har inte påverkats av de svårigheter man stött på och systemets prestanda är bättre än väntat.

Egnostjänsterna har fortgående tillhandahållits och förbättrats under perioden 2014–2016. I dag erbjuder Egnos flygbolag och flygplatser världens mest avancerade inflygningstjänster, som ger ökad säkerhet både i luften och vid landning och dessutom gör det möjligt att spara bränsle. Egnos har många användare: över 230 flygplatser i 20 länder använde Egnos inflygningstjänster i slutet av 2016.

Den viktigaste prioriteringen för Egnos är emellertid fortsatt att sprida tjänsten till samtliga 28 EU-medlemsstater och att utöka tjänstens täckning till den återstående 1,02 % av EU-28-området (östra Cypern, Azorerna och norra delarna av Norge och Finland).

2.2.3.Internationellt samarbete

När det gäller det internationella samarbetet har flera åtgärder vidtagits för att stärka Europas position inom GNSS. Det viktigaste framsteget i detta sammanhang var att förhandlingarna med byrån för flygtrafiksäkerhet i Afrika och Madagaskar, Asecna (Agency for Aerial Navigation Safety in Africa and Madagascar), avslutades under 2016, varvid villkor för tillhandahållande i Afrika av Egnos rymdbaserade stödsystem fastställdes. Dessutom slöts ett GNSS-avtal om utökat samarbete med Korea i juni 2016.

2.3.Effektivt genomförande – förvaltning

2.3.1.Budget

Mellan 2014 och 2020 tilldelade EU Galileo- och Egnosprogrammen en budget på sammanlagt 7 071,73 miljoner euro. Anslagen omfattar programförvaltning, utbyggnad och drift av Galileo, drift av Egnos samt risker i samband med dessa verksamheter. I slutet av 2016 kunde det konstateras att Galileo- och Egnosprogrammen så här långt respekterar de budgetramar som fastställts i GNSS-förordningen för perioden 2014–2020. Kommissionen övervakar budgeten på nära håll för att se till att den inte överskrids.

2.3.2.Genomförandemetoder

Under perioden 2014–2016 har den förvaltningsplan som fastställdes 2013 stegvis genomförts: Kommissionen slöt delegeringsavtal med Europeiska rymdorganisationen (ESA) om Galileos uppbyggnadsfas och med Europeiska byrån för GNSS (GSA) om Galileos och Egnos driftsfaser. GSA och ESA kom överens om arbetsförfaranden för både Galileo- och Egnosprogrammen. GSA har gradvis fått en allt större roll i programmens operativa förvaltning.

Den nya förvaltningsplanen har gjort förvaltningsförfarandena mer robusta. Dessa har bidragit till att hålla programutgifterna inom budgetramarna och att minska riskerna för och effekterna av oförutsedda händelser på programmen.

Den nya förvaltningen krävde att huvudaktörerna (Europeiska kommissionen, ESA och GSA) anpassade sig till sin nya roll – en roll som inte nödvändigtvis överensstämmer helt med deras verksamhetskultur, kompetens och/eller struktur. Denna anpassning innebar dock en viss ineffektivitet. Till exempel har ansvarsfördelningen och kontrollprocesserna ofta krävt långa diskussioner mellan förvaltningens aktörer, vilket har gjort beslutsprocessen trögare. Eftersom uppbyggnadsfasen och driftsfasen löper parallellt med olika förvaltningsstrukturer har det krävts att båda organisationerna vidtagit ytterligare åtgärder för att säkerställa samstämmighet med kommissionen om hur uppgifterna ska utföras.

De enheter som deltar i programmen förväntas få allt större erfarenhet, vilket bör förbättra situationen inom några år. Det är särskilt viktigt med en effektiv beslutsprocess för de operativa program som bygger på tjänster och användarnas behov som dem hos Galileo och Egnos. I detta sammanhang måste man titta närmare på samspelet mellan enheten med ansvar för uppbyggnad (ESA) och enheten med ansvar för drift (GSA).

När det gäller säkerhet har förklaringen om Galileos första tjänster och överlappningen av uppbyggnads- och driftsfaserna har medfört vissa problem. Det står klart att de olika enheter som ansvarar för genomförande och verifiering av säkerhetskraven (Europeiska kommissionen, GSA och ESA) bör behålla sitt operativa oberoende.

Det är dock värt att optimera den nuvarande förvaltningsstrukturen för Galileo- och Egnosprogrammen ytterligare för att visa övergången till driftsfasen för sådana tjänstebaserade program. Detta kan minska den administrativa bördan för huvudaktörerna samt minska beslutsprocessens komplexitet och längd. Slutligen bör strukturen utvecklas med hänsyn till nya säkerhetsutmaningar såsom it-säkerhet och tydligt fastställa vilka roller och ansvarsområden de aktörer ska ha som ansvarar för genomförandet och kontrollen av säkerhetskraven.

2.4.EU-mervärde

I och med lanseringen av de första Galileotjänsterna tog detta program officiellt steget från en testfas till ett tillhandahållande av livetjänster. Runtom i världen används nu Galileos tjänster för positionering, navigering och tidsbestämning.

Bara några månader efter lanseringen av de första tjänsterna nådde ett antal Galileokompatibla enheter massmarknaden. Alla de vanligaste chipset (som säljs av 17 stora återförsäljare i hela världen som utgör 95 % av marknaden) som används i smarttelefoner, surfplattor, bilar, lantmäteriutrustning osv. använder Galileo.

I dag finns dessa chipset i varor som både vanliga konsumenter och yrkesaktörer använder. Baserat på de mest sålda produkterna beräknar GSA att mer än 100 miljoner Egnos- och/eller Galileokompatibla användarenheter hittills har sålts i EU. Från och med 2018 kommer alla nya bilmodeller som säljs i unionen dessutom att använda Egnos och Galileo för positionsbestämning vid nödsamtal.