Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till medlemsstaterna om fastställande av riktlinjer för ett gemenskapsinitiativ om transeuropeiskt samarbete för att främja en harmonisk och balanserad utveckling av det europeiska territoriet (Interreg)"(1)

(2000/C 51/20)

Den 19 oktober 1999 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Ekonomiska och sociala kommittén utsåg Paolo Barros Vale att som huvudföredragande ansvara för det förberedande arbetet.

Vid sin 368:e plenarsession den 8-9 december 1999 (sammanträdet den 9 december) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 78 röster för, 1 röst emot och 5 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Detta yttrande har utarbetats inom ramen för ett brådskande rådfrågningsförfarande, under den institutionella processens inledande fas och med en mycket begränsad tidsram, vilket tvingar kommittén att urskilja och tydligt fokusera på de avgörande frågor som kommittén vill ta upp och senare redovisa i detalj för kommissionen. Tidigare erfarenheter och lärdomar från operativa åtgärder som genomförts, liksom den framtida utvecklingen för Interreg III, kommer att kunna bli föremål för en senare behandling i form av ett mer omfattande, traditionellt yttrande från ESK.

1.2. Kommittén ser mycket positivt på att kommissionsledamot Michel Barnier vill höra kommittén i detta skede; något som vi hoppas kommer att ske även i framtiden i liknande ärenden.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén välkomnar förslaget som ligger i linje med de förslag som kommittén tidigare fört fram om att minska antalet gemenskapsinitiativ och att koncentrera åtgärderna så att de får större tyngd och bredd. Kommittén beklagar emellertid att kommissionens förslag inte underbyggs av information om resultaten av föregående periods åtgärder.

2.2. Kommittén ser mycket positivt på att arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer kommer att få ett större inflytande under programmets olika faser.

2.3. Det är av stor betydelse och mycket positivt att de berörda regionala myndigheterna skall involvera lokala organisationer redan i utformningen av varje program. När man minskar centralstyrningen av programmen och ger lokala aktörer inflytande, anpassas programmen på ett bättre sätt till de verkliga förhållanden som råder i varje region och åtgärderna blir mer decentraliserade och lättare att genomföra.

2.4. Att urvalet av projekt skall ske genom ett ansökningssystem som är öppet såväl för den offentliga sektorn som den privata är något som kommittén stöder, eftersom det leder till att hela förfarandet blir mer öppet för insyn.

2.5. Kommittén välkomnar kommissionens beslut om hur utbetalningar skall ske. Medel från ERUF skall överföras till ett enda bankkonto i förvaltningsenhetens eller den utbetalande enhetens namn; därifrån överförs sedan medel till myndigheter och organ som ansvarar för genomförandet av de olika underprogrammen eller åtgärderna, och först därefter utbetalas medel till de slutgiltiga bidragsmottagarna.

2.6. Kommittén välkomnar också möjligheten att erhålla lån från EIB.

2.7. Kommittén stöder kravet på att 50-80 % av medlemsstaternas totala anslag skall satsas på del A och anser att de 6 % (292 miljoner euro) som skall satsas på del C bör fördelas på följande sätt: 3 % bör satsas på de projekt som kommissionen godkänt för denna del och övriga 3 % bör satsas på projekt som har samband med och kan förstärka projekt som godkänts för programmets del A och B.

2.8. Kommittén konstaterar med tillfredsställelse ännu en gång att kommissionen gör stora ansträngningar för att möjliggöra en gynnsam utveckling i gränsregionerna, inte bara inom EU utan också utanför, med utvidgningen i tankarna.

2.9. Kommittén uppskattar strävan efter samordning mellan olika gemenskapsinitiativ, vilket resulterat i att programmet även kommit att omfatta vissa områden när det gäller utveckling i landsbygdsområden och åtgärder för fiskeri.

2.10. Kommittén ser också positivt på att man när det gäller finansieringen skiljer mellan stödåtgärder som genomförs inom Europeiska unionen och sådana som genomförs utanför unionen. De förra finansieras via ERUF och de senare med andra finansiella instrument.

2.11. Flexibiliteten som införs i fördelningen av fondmedlen inom medlemsstaterna till de olika delarna i programmet (med hänsyn tagen till kommissionens fördelningsvillkor), till gränsområden och regioner, är också något som kommittén uppskattar.

2.12. Kommittén ser med tillfredsställelse på att det skall finnas en övervakningskommitté med representanter för lokala och regionala myndigheter, eventuellt även för den nationella myndighet som ansvarar för programmet, för arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer. Detta främjar ett bredare perspektiv och följaktligen ett bättre genomförande.

2.13. Kommittén vill dock framhålla att de finansiella anslagen för detta initiativ är begränsade med tanke på programmets ambitiösa och omfattande innehåll och att vissa andra gemenskapsinitiativ samtidigt upphör.

3. Specifika förslag

3.1. För att kunna ingripa mot eventuella missförhållanden eller mindre positiva effekter anser kommittén att det vore mycket värdefullt om man utarbetade en rapport om genomförandet av gemenskapsinitiativet liksom en jämförande översikt över de olika Interreg-programmen. Detta är något som för närvarande saknas.

3.2. När det gäller Interreg-programmet anser kommittén att kommissionen bör spela en mer framträdande roll i samband med övervakningen och genomförandet och verka som drivkraft.

3.3. Eftersom det har föreslagits en samordning mellan Interreg och andra gemenskapsinitiativ, t.ex. Phare, Tacis, MEDA och ISPA, och med tanke på att de olika stödfondernas förfaranden skiljer sig mycket åt, borde kommissionen se till att förfarandena samordnas. I annat fall riskerar vi att verksamheten lamslås.

3.4. Inom ramen för detta gemenskapsinitiativ bör kommissionen föra in Kosovo och Montenegro i gruppen av stödberättigade regioner vid Adriatiska havet, eftersom det är två gränsområden som för närvarande brottas med svåra strukturella problem.

3.5. I syfte att främja välfungerande lösningar i genomförandet av gemenskapsinitiativen, strama upp projektens handläggning och stärka deras trovärdighet (vilket kunnat uppnås i andra fall, t.ex. när det gäller Leader) bör kommissionen införa regler om att varje projekt skall följas upp av en auktoriserad revisor eller en sakkunnig med liknande kompetens.

3.5.1. För att bevara denna anda av stramhet och trovärdighet anser kommittén att det, för att kunna säkerställa att riktlinjerna i den allmänna förordningen tillämpas, är nödvändigt att kommissionen ser till att medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna verkligen tar med arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper i diskussionen och utöver principförklaringar säkerställer deras verkliga deltagande i hela planeringsprocessen och genomförandet av programmet.

3.6. Kommittén föreslår dessutom att man vid urvalet av projekt fäster stor vikt vid deras långtgående strukturella effekter för att motverka det som händer ganska ofta, nämligen att vissa projekt upphör samtidigt som stödet från Interreg upphör. Målet bör vara att bygga upp infrastrukturer som är självförsörjande och varaktiga på lång sikt.

3.7. Projekten bör också vara tydligt inriktade på företagsamhet samt ha en objektiv och konkret inriktning på samarbete, men framför allt bör det handla om hållbara projekt som för med sig gynnsamma effekter på längre sikt.

3.8. Kommittén vill påpeka att det är viktigt att man behandlar regionerna i unionens yttersta randområden med särskild vaksamhet, när Regis-initiativet upphör och stöd till dessa regioner faller inom ramen för Interreg.

3.9. När det gäller kustregionerna, ö- och bergsregionerna menar kommittén att kommissionen bör se till att medlemsstaterna uppmärksammar dem i sina program i paritet med övriga regioner; annars riskerar dessa regioner att få en sämre utveckling än andra gränsregioner i samma land.

3.10. Att dela upp programmen i tre delar inom Interreg-initiativet, i syfte att klart avgränsa de olika områden som projekten skall inriktas på, kan eventuellt medföra att somliga i sig mycket bra projektförslag inte antas. Det kan bli fallet för projekt av bredare karaktär som inte direkt kan hänföras till någon av de fastställda delarna. Kommittén anser att man vid bedömningen av sådana projekt bör iaktta en viss smidighet, under förutsättning att de bedöms vara viktiga och intressanta ur samarbetssynpunkt.

3.11. För att kunna ta till vara resultaten från de två första Interreg-programmen och inleda samarbetsprojekt mellan företag och myndigheter anser kommittén att det är nödvändigt att fortsätta att stödja initiativ av det slag som inletts under Interreg II.

3.12. Kommittén föreslår följande ändringar med avseende på kommissionens prioriteringar och åtgärder:

- Del A, punkt 11 andra strecksatsen

- "Stärka företagarandan och tillväxten i små och medelstora företag: Utveckling av transeuropeiska nät och infrastrukturer, ekonomiska förbindelser mellan små och medelstora företag (...), information, utbildning (...)"

- "De gränsöverskridande organisationernas verksamhetskostnader måste kunna samfinansieras under en längre period en den som föreslås av kommissionen."

- "Turism: (...) kulturturism, friluftsturism, miljöturism (...)"

- Del A, punkt 11 sjätte strecksatsen

- "Förbättra transporter: Förbättra nät, tjänster och informations-, utbildnings- och kommunikationscentra."

- Del A, punkt 11 åttonde strecksatsen

- "Öka den mänskliga och institutionella potentialen: (...) för att främja sysselsättningen. Detta arbete skall särskilt inriktas på ungdomar med tanke på att en sådan satsning får en strategiskt avgörande betydelse för ett verkligt närmande mellan de sociala, kulturella och ekonomiska förhållandena i berörda regioner i framtiden."

3.13. I övrigt är det viktigt att utarbeta system för utvärdering, godkännande, utbetalning och kontroll med avseende på projekten på alla beslutsnivåer, i syfte att få till stånd snabba och smidiga förfaranden och därmed minska byråkratiska hinder, stödja aktörerna och skyndsamt göra programmet funktionellt. Detta är något som hittills inte brukat fungera när det gäller Interreg.

Bryssel den 9 december 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs

Ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) Ej officiell titel. Dokumentet föreligger ännu inte på svenska.