SV    SV 
 
 
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN   
Bryssel den 17.6.2015  
COM(2015) 297 final  
  
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET  
om genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 762/2008 av 
den 9 juli 2008 om inlämning av statistik över vattenbruket från medlemsstaterna och 
om upphävande av rådets förordning (EG) nr 788/96   
 2    1. INLEDNING  
Den 9 juli 2008 antog Europaparlamentet och rådet förordning (EG) nr 762/20081 om inlämning av 
statistik över vattenbruket från medlemsstaterna. I artikel 11 fastställs följande: ”Senast den 
31 december 2011 och vart tredje år därefter ska kommissionen lämna en utvärderingsrapport till 
Europaparlamentet och rådet om den statistik so m sammanställs enligt denna förordning och 
särskilt om statistikens relevans och kvalitet. Denna rapport ska även innehålla en analys av 
kostnadseffektiviteten hos det system som inrättats för insamling och bearbetning av statistiken, och 
en redogörelse fö r bästa praxis för att lätta på arbetsbördan för medlemsstaterna och för att 
förbättra uppgifternas användbarhet och kvalitet.”  
 
2. RÄCKVIDD OCH INNEHÅLL  
Förordningen kräver inlämnande av uppgifter inom fyra områden, nämligen  
a) den årliga produktionen (vo lym och enhetsvärde) från vattenbruket,  
b) det årliga intaget (volym och enhetsvärde) till fångstbaserat vattenbruk,  
c) den årliga produktionen från kläckerier och yngelanläggningar, och  
d) företagsstrukturen i vattenbrukssektorn.  
Uppgifter ska lämnas in å rligen utom när det gäller strukturer som ska lämnas in vart tredje år. Det 
första året för vilket uppgifter skulle överföras (referensåret) var 2008 och dessa uppgifter skulle 
inkomma till Eurostat senast den 31 december 2009. Genom förordningen infördes möjligheten för 
medlemsstater att senarelägga genomförandet eller att erhålla undantag från vissa eller alla sina 
krav. Sju medlemsstater beviljades en övergångsperiod för genomförandet av förordningen. 
Tjeckien skulle för första gången lämna uppgifter för  referensåret 2009, Portugal för 2010 och 
Tyskland, Grekland, Österrike, Polen och Slovenien för 20112. Tre medlemsstater (Österrike, 
Tjeckien och Luxemburg) hade medgivits undantag för lämnande av uppgifter fram till referensåret 
2011 och behöver antingen  inte lämna in några sådana uppgifter (Luxemburg) eller bara 
uppskattningar för vissa kategorier av uppgifter i stället för omfattande validerade statistiska 
uppgifter3. Uppgifterna om vattenbruksproduktionen från Belgien (2010 –2012), Danmark (2011), 
Tyskl and (2011, 2012), Estland (2012), Litauen (2010 –2012), Österrike (2011, 2012), Slovenien 
(2011, 2012), Finland (2011, 2012) och Island (2012) innehåller många konfidentiella värden. Ett 
land får förklara uppgifterna konfidentiella om det är rimligt att ant a att enskilda enheter kan kännas 
igen på basis av de uppgifter som lämnas. Om produktionsvolymen eller värdet på enskilda företag 
framgår av de vattenbruksuppgifter som samlats in i medlemsstaterna, klassificeras dessa sålunda 
som konfidentiella och får i nte offentliggöras av Europeiska kommissionen.  
2.1 Insamling av uppgifter och källor  
I de flesta medlemsstater görs varje år en totalundersökning av de registrerade 
vattenbruksproducenterna, och uppgifterna samlas in per post eller på nätet. Nästan alla länder har 
införlivat kravet på insamling av uppgifter om det europeiska vattenbruket i sin nationella 
lagstiftning. Registrering av vattenbruksföretag är ett lagstadgat krav i EU:s lagstiftning om 
                                                 
1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr  762/2008 av den 9 juli 2008 om inlämning av statistik över 
vattenbruket från medlemsstaterna och om upphävande av rådet s förordning (EG) nr  788/96 (EUT L 218, 
13.8.2008, s. 1).  
2 Kommissionens beslut av den 9  februari 2010 om beviljande av en övergångsperiod för tillämpningen av 
förordning (EG) nr  762/2008.  
3 Kommissionens genomförandebeslut 2011/626/EU av den 22  september  2011 om beviljande av undantag vad 
gäller genomförandet av förordning (EG) nr  762/2008.  
 3    djurhälsa4. Svarsbortfallet för vattenbruksföretag är i al lmänhet lågt i många medlemsstater, och det 
är jämförelsevis lätt för myndigheterna att följa upp information med uppgiftslämnare. Vissa 
medlemsstater rapporterar att de använt sig av administrativ information från källor inom industrin. 
I vissa länder för ekommer det att veterinärkontor och fiskerimyndigheter samarbetar och utför 
dubbelkontroller av uppgifterna i registret och uppgifterna om avkastning.  
2.2 System för uppgiftsinsamling i medlemsstaterna  
Landsinformationen är hämtad ur de senaste årliga meto drapporterna för vattenbruksstatistik 
(referensåren 2013 –2011) som medlemsstaterna lämnat till Europeiska kommissionen i enlighet 
med förordning (EG) nr  762/2008. De återger inte på något sätt Europeiska kommissionens 
ståndpunkter.  
Belgien  
Belgiens statist ikbyrå lämnar uppgifter om vattenbruket till Eurostat. I Belgien finns det ingen lag 
som reglerar vattenbruksstatistiken. Urvalspopulationen omfattar alla företag som registrerats av det 
federala organet för livsmedelssäkerhet (AFSCA/FAVV). En stor del av produktionen i Belgien 
används för utplantering av fisk eller sportfiske och är inte till salu och omfattas sålunda inte av 
Eurostats statistik. På grund av den låga produktionsvolymen får Belgien lämna in summariska 
uppgifter om den uppskattade totala pro duktionen.  
Bulgarien  
I Bulgarien ansvarar den nationella myndigheten för fiske och vattenbruk (Nafa) för det nationella 
registret över vattenbruksanläggningar och kräver att företag varje år ska lämna statistiska uppgifter 
om produktion och försäljning. Källor dubbelkontrolleras regelmässigt mot varandra avseende 
giltighet. Uppgifterna kontrolleras också av inspektörer från Nafa vid kontrollbesök.  
Tjeckien  
Jordbruksministeriet samlar in uppgifterna enligt förordning (EG) nr  762/2008 från 
vattenbruksproduc enter och det tjeckiska fritidsfiskeförbundet. Jordbruksministeriet och den 
tjeckiska statistikbyrån validerar uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Inga uppskattningar har 
gjorts.  
Danmark  
Naturerhvervstyrelsen som lyder under Ministeriet for Fødevarer , Landbrug og Fiskeri samlar in 
uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Produktionsuppgifterna från första försäljningen samlas 
in från alla kommersiella vattenbruksanläggningar. Hela industrin omfattas av detta och inga 
stickprovsmetoder används. Tidiga re uppgavs det ungefärliga antalet sålda unga individer, baserat 
på färskvikt, men sedan 2012 lagras det faktiska antalet.  
 
Tyskland  
Uppgifterna lämnas av Destatis, den federala tyska statistikbyrån, som i sin tur får uppgifterna från 
de enskilda förbundsl ändernas statistikbyråer. Dessa gör en totalundersökning av 
produktionsvolymen vid första försäljning vid alla registrerade vattenbruksföretag. 
Produktionsvärdet uppskattas utgående från ett urval på högst 500 företag. De uppgifter om 
                                                 
4 Rådets direktiv 2006/88/EG av den 24 oktober 2006 om djurhälsokrav för djur och produkter från vattenbruk 
och om förebyggande och bekämpning av vissa sjukdomar hos v attenlevande djur (EUT L 328, 24.11.2006) 
och kommissionens beslut av den 30 april 2008 om genomförande av rådets direktiv 2006/88/EG i fråga om en 
internetbaserad informationssida för att göra information om vattenbruksföretag och godkända 
bearbetningsanl äggningar tillgänglig elektroniskt (EUT L 138, 28.5.2008, s. 12).  
 4    produktionsvärdena so m saknas bedöms på basis av ett vägt medeltal för artgrupperna (t.ex. 
laxfiskar, karpfiskar).  
Estland  
Estlands statistikbyrå samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Uppgifterna samlas in 
genom en enkät som skickas till alla företag som har komm ersiell fiskuppfödning, utplantering av 
fisk och fiskturism som sin huvud - eller biverksamhet. Undersökningen omfattar kommersiell 
produktion, uppfödning, försäljning och mellanliggande produktion och konsumtion. Uppgifterna 
valideras och dubbelkontrollera s mot miljöministeriets uppgifter om utplantering av fisk. Estland 
har identifierat ett särskilt problem med att den produktion som sålts mellan jordbruksföretag 
räknats två gånger.  
Irland  
Irländska havsfiskestyrelsen (Bord Iascaigh Mhara) ansvarar för ins amling och inlämning av 
uppgifter till Eurostat. Svarsbortfallet uppgår till cirka 20  procent. De uppgifter som saknas bedöms 
på basis av expertutlåtanden och de genomsnittliga uppgifterna från de senaste fem åren samt 
aktuella regionala trender. Om svar u teblir flera år i rad sammanställs uppgifterna indirekt från 
övriga organ. Det är svårt att ta fram tillförlitliga uppgifter för företag som är verksamma inom fler 
än en jurisdiktion, vilket har lett till att samma uppgifter i vissa fall räknats två gånger . 
Grekland  
Den grekiska statistikmyndigheten (Elstat) samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. 
Uppgifter om produktionen vid första försäljningen samlades in vid en totalundersökning. Årliga 
uppdateringar av företagsregistret garanterar att hela  sektorn omfattas. Svarsbortfallet minskade 
från 3  procent 2011 till 1,6  procent 2013. Saknade värden imputerades.  
Spanien  
Underdirektoratet för statistik vid ministeriet för jordbruk, livsmedel och miljö (Magrama) samlar 
in uppgifterna och lämnar dem till  Eurostat. En totalundersökning görs av alla aktiva 
vattenbruksanläggningar, och tillförlitligheten betraktas som god. Ytterligare ett stratifierat urval av 
musselodlare i Galicien utförs med en tillförlitlighetsgrad på 95  procent. Uppgifterna kontrolleras  
mot föregående års uppgifter. Tidigare hade Spanien identifierat ett särskilt problem med tilldelning 
av priser och korrekta omräkningsfaktorer (antal individer i ton färskvikt) för vildfångster till 
produktionscykeln, men det problemet har nu lösts.  
Fran krike  
Direktoratet för havsfiske och vattenbruk (DPMA) vid ministeriet för ekologi, hållbar utveckling 
och energi samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Uppgifterna samlas in genom en 
årligt enkät som skickas ut per post. Från och med 2015 är det tänkt att insamlingen ska ske via 
nätet. Uppgifter som saknas imputeras på basis av uppgifter från liknande anläggningar i samma 
geografiska område. Utvärderingen av uppgifterna innebär att man utför sökningar med avvikande 
värden, interna korshänvisni ngar av uppgifter och jämförelser med tidigare inlämnade uppgifter.  
Kroatien  
Jordbruksministeriets fiskeridirektorat använder loggböcker för den årliga insamlingen av uppgifter 
om vattenbruket. När det gäller vattenbruk i havet är svarsbortfallet mycket hö gt bland 
skaldjursodlare, och en uppskattning görs av de värden som saknas för denna undersektor. Kroatien 
ämnar ta upp frågan om kvaliteten på uppgifterna för både vattenbruk i sötvatten och i havet på 
workshoppar som anordnas för odlarna.  
 
 
 5    Italien  
Minis teriet för jordbruks -, livsmedels - och skogsbrukspolitik lämnar uppgifterna till Eurostat. 
Uppgifterna samlas in regionalt genom Unimar, ett konsortium av forskningskooperativ på området 
fiske och vattenbruk. Alla vattenbruksanläggningar som den regionala samordnaren känner till 
utgör målpopulationen för den årliga totalundersökningen. Intervjuerna görs på anläggningarna. 
Inga uppskattningar görs.  
Cypern  
Avdelningen för fiske och havsforskning (DFMR) på ministeriet för jordbruk, naturresurser och 
miljö samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Uppgifterna samlas i huvudsak in genom 
en statistisk totalundersökning som kompletteras med inspektioner  på plats och intervjuer med 
chefer för eller ägare till vattenbruksföretag. Ytterligare information erhålls från godkännanden för 
lagring av dammar och bassänger, från exportuppgifter och fiskfoderimporten. Vissa 
inkonsekvenser i uppgifter som skickats ti ll olika organisationer har identifierats, men problemet 
borde ha lösts 2014.  
Lettland  
Lettlands statistikbyrå samlar in uppgifter om vattenbruket. Avdelningen för fiske vid ministeriet 
för jordbruk ansvarar för att se till att uppgifterna är samstämmiga och rapporteras till Europeiska 
kommissionen. Hela industrin omfattas av frågeformuläret och inga uppskattningar görs.  
Litauen  
Litauens centrum för jordbruksinformation och företagande på landsbygden (AIRBC) samlar in 
uppgifterna och lämnar dem till Eurost at. Vartannat år lämnar alla kommersiella 
vattenbruksanläggningar in sina uppgifter. Svarsprocenten är 100  procent.  
Luxemburg  
Det finns ingen produktion av fisk för marknaden i Luxemburg. Den enda fiskanläggningen ägs av 
staten, och den producerar endast f isk för utsättning.  
Ungern  
Det är jordbruksministeriet som bär huvudansvaret för att samla in uppgifter om vattenbruket. 
Ungerns statistikbyrå lämnar den slutgiltiga statistiken till Eurostat. Uppgifterna utvärderas genom 
jämförelse med satta gränser för v arje djurart och åldersklass. Den relativt lilla statistiska 
populationen gör det möjligt att följa upp eventuella avvikelser per telefon. Förbättringar planeras 
för att fastställa de genomsnittliga försäljningspriserna från första försäljningen.  
Malta  
Maltas statistikbyrå (NSO) samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Den lilla maltesiska 
industrin består bara av sex anläggningar, av vilka fem är specialiserade på gödning av tonfisk. 
Uppgifterna om avkastningen granskas noggrant och korshänvisni ngar görs till uppgifterna om 
försäljning av levande fisk och internationell handel.  
Nederländerna  
Från och med referensåret 2013 samlas uppgifter om vattenbruk in av Nederländernas statistikbyrå 
från den nederländska sammanslutningen av fiskodlare (NeVeVi ) och från musselauktionen. 
Uppgifterna om ostron fås från ekonomiministeriet. Det finns inget marknadspris på musselyngel, 
och priset har därför uppskattats av de nederländska musselodlarnas organisation. Av sekretesskäl 
har ett beräknat värde fastställts  för musselproduktionen i två företag. NeVeVi har tagit fram 
uppgifterna om vattenbruksanläggningarnas struktur på basis av den totala produktionen per art och 
produktionsmetod.  
 
 6    Österrike  
Österrikes statistikbyrå samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Uppgifterna samlas 
genom en årlig totalundersökning av företagen. Sedan den första undersökningen gjordes för över 
tre år sedan har svarsfrekvensen ökat från 90  procent till 99  procent. Uppskattningar av enhetspriset 
på fisk för livsmedelskonsumt ion görs i 5 –15 procent av fallen där priset är okänt, eftersom 
företagen säljer den bearbetade fisken direkt.  
Polen  
Institutet för inlandsfiske i Olsztyn samlar uppgifter om vattenbruksproduktion och lämnar dem till 
ministeriet för jordbruk och landsbygds utveckling som vidarebefordrar dem till den centrala 
statistikbyrån. Frågeformuläret om vattenbruket sprids på nätet, genom informationskampanjer och 
e-postlistor. Nästan alla områden täcks. Kvaliteten på uppgifterna påverkas av definitionerna av 
produktio ns- och odlingsmetoder i förordning (EG) nr  762/2008 som skiljer sig från polsk praxis.  
Portugal  
Generaldirektoratet för naturresurser, säkerhet och havstjänster (DGRM) lämnar uppgifterna till 
Eurostat. DGRM samlar direkt in uppgifter om vattenbruket i brä ckt vatten och havsvatten, och får 
uppgifter om vattenbruket i inlandet från institutet för bevarande av natur och skogar (ICNF).  
Typen av och området och miljön för vattenbruksanläggningarna tas från ett administrativt register. 
Övriga variabler samlas in  genom en årlig undersökning som sänds ut per post, samt, vid behov, 
genom intervjuer. Svarsfrekvensen är hög för fiskodling, men uppskattningar måste göras för 
bottenodlade musslor (stor venusmussla).  
Rumänien  
Den nationella byrån för fiske och vattenbruk  (Nafa) samlar in uppgifterna och lämnar dem till 
Eurostat. Alla enheter för vattenbruk är registrerade och godkända. Produktionsvolymerna och 
värdena samlas in månadsvis.  
Slovenien  
Ministeriet för jord - och skogsbruk och livsmedel (Maff) och Sloveniens st atistikbyrå (Surs) samlar 
in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Alla kommersiella fiskodlare, inklusive organisationer 
för fritidsfiskare som deltar som vattenbruksproducenter på vattenbruksfiskemarknaden, fyller 
årligen i frågeformulär på nätet ell er sänder dem per post. Uppgifter som inte kan tas fram 
imputeras på grundval av tidigare uppgifter eller anläggningarnas kapacitet. I vissa fall används 
omräkningsfaktorer för att räkna om rensad eller filead fisk till färskvikt. Slovenien konstaterar att  
fiskodlarna har svårigheter med att rapportera om fiskrom på ett tillförlitligt sätt.   
Slovakien  
Slovakiens statistikbyrå samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Insamlingen av 
uppgifter sker genom en totalundersökning per post av aktiva regi strerade vattenbruksproducenter. 
Täckningen genom undersökningen är fullständig och inga uppskattningar görs. Ständiga 
förändringar gör det svårt att uppskatta hur omfattande anläggningarna/metoderna är.  
Finland  
I Finland ansvarar Naturresursinstitutet för  uppgifter om vattenbruk. Uppgifterna samlas in med 
hjälp av statistiska frågeformulär som skickas ut till alla produktionsenheter i vattenbruksregistret. 
Åren 2012 och 2013 ökade svarsfrekvensen till 93  procent och 90  procent (från ungefär 75  procent 
unde r tidigare år). Uppskattningar av resterande anläggningar erhålls genom stratifiering av 
resultaten och tillämpning av strataspecifika koefficienter. En del av produktionsvolymen grundar 
sig på rensad vikt som omräknats till färskvikt genom fasta omräkning sfaktorer. Värdet på 
matfiskproduktionen beräknas på basis av de genomsnittliga producentpriserna.  
 7    Sverige  
Statistiska centralbyrån samlar in uppgifterna på uppdrag av Statens jordbruksverket och lämnar 
dem till Eurostat. En totalundersökning görs varje år  och uppgifterna samlas in per post. 
Svarsbortfallet är lågt. Saknade värden imputeras på basis av uppgifterna från tidigare år.  
Förenade kungariket  
Statistik över vattenbruk samlas in separat  av de regionala myndigheterna: Centre for Environment, 
Fisheries and Aquaculture i England och Wales, Marine Scotland Science (MSS) i Skottland och 
Department for Agriculture and Rural Development i Nordirland. För Förenade kungariket 
sammanställs aggrega t av Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (Cefas). 
Myndigheterna är beroende av industrins samarbetsvilja för att få de uppgifter som behövs, och 
samarbetet betraktas som mycket gott. Uppgifterna om produktionsvolymen samlas in genom e n 
årlig totalundersökning av alla producenter. Uppgifterna om enhetspriset är uppskattningar som 
baserar sig på olika expertyttranden. Ett vägt medeltal av enhetspriset har lämnats in (baserat på det 
totala värdet) där enhetspriserna varierar per nation oc h art. Insamlingen av uppgifter för 
fångstbaserat vattenbruk överensstämmer inte helt med kraven i förordning (EG) nr  762/2008.  
 
EES -länder  
Island  
Sedan början av 2015 har den isländska livsmedels - och veterinärmyndigheten samlat in uppgifter 
om vattenbruk sproduktionen och den isländska statistikbyrån lämnar uppgifterna till Eurostat. 
Uppgifter samlas in årligen genom ett frågeformulär på nätet. Inga stickprovsmetoder används. 
Island har framför allt problem med uppgifter om vattenbrukssektorns struktur. In ga uppgifter fanns 
tillgängliga före referensåret 2013, och uppgifterna för 2011 har sålunda uppskattats på basis av den 
totala produktionen. Svarsbortfallet har också varit ett problem under senare år. Man hoppas att 
problemen ska lösas med den nya lagsti ftningen och genom inspektioner av 
vattenbruksanläggningarna.  
Norge  
Fiskeridirektoratet samlar in uppgifterna och lämnar dem till Eurostat. Alla kommersiella och 
forskningsinriktade vattenbruksproducenter är skyldiga att lämna sina uppgifter på papper. Sak nade 
produktionsvärden imputeras på basis av tidigare års priser. De norska myndigheterna har inte 
några större svårigheter att uppfylla kraven i förordning (EG) nr  762/2008, eftersom de redan 
samlar in uppgifterna för andra ändamål.  
 
2.3 Uppgifternas kval itet 
Majoriteten av uppgiftslämnarna rapporterar att täckningen av industrin är uttömmande och att 
uppgiftskvaliteten är god. Ett fåtal länder nämner inget om uppgiftskvaliteten i sina rapporter (t.ex. 
Rumänien och Lettland). Några andra länder påpekar sär skilda problem med uppgiftskvaliteten. 
Kroatien meddelar att de inte fått några svar från skaldjurssektorn. Enligt Portugal var 
svarsfrekvensen låg och opålitlig för bottenodlade musslor. Både Irland och Island nämner att 
uppgifter i vissa fall har saknats  eller att kvaliteten i vissa fall varit låg. Irland konstaterar att 
svarsfrekvensen och kvaliteten på uppgifterna beror på hur samarbetsvillig industrin är. Sannolikt 
stämmer det här, även om många länder upplever att samarbetet med industrin är gott. Spa nien och 
Förenade kungariket har problem med uppgifterna om det fångstbaserade vattenbruket, för vilket 
uppgifterna endast delvis finns tillgängliga. Alla länder som har problem med tillgängligheten eller 
kvaliteten på vissa uppgifter är beredda att kontin uerligt arbeta för förbättringar.  
 8    Överlag verkar uppgifterna på aggregatnivå om vattenbruksprodukton för livsmedelskonsumtion 
vara mycket samstämmiga från år till år. På artnivå verkar uppgifterna också på det hela taget vara 
goda. Det är mycket sällan som  produktionen av vissa arter ökar eller minskar plötsligt. Uppenbara 
fall av dålig uppgiftskvalitet förekommer mycket sällan. Det är ganska vanligt med saknade 
uppgifter, dvs. att uppgifterna för vissa år saknas. Detta kan delvis bero på övergångsregler so m 
gällde fram till 2011 och delvis på rapportering av släkten eller artgrupper snarare än detaljer på 
artnivå. I vissa fall är det dock helt klart nödvändigt med en översyn. Dessutom verkar 
vattenbruksproducenter i många länder experimentera med nya arter i mycket små mängder. Hur 
dessa uppgifter ska användas står fortfarande öppet.  
Uppgifter om produktion av fiskrom för livsmedelskonsumtion är mycket samstämmiga från år till 
år på art - och landsnivå. Vissa tidsserier är fortfarande korta, till följd av de undantag som gällde 
2008–2010.  
Uppgifterna om fångstbaserad vattenkultur anses vara av relativt låg kvalitet. Uppgifterna för 
nästan alla arter och i alla länder varierar stort. Trots att variationerna i dessa uppgifter delvis kan 
förklaras med naturliga v ariationer i den mängd yngel som samlas in i naturen verkar de stora 
skillnaderna från år till år inte vara fullständigt motiverade. Många uppgifter saknas, och ibland är 
tidsserierna för korta för att man ska kunna analysera om uppgifterna är samstämmiga.  Fler 
riktlinjer för och definitioner av de uppgifter som förväntas under denna punkt kan bidra till att 
förbättra uppgiftskvaliteten.  
Det är också mycket vanligt med ofullständiga eller mycket fluktuerande uppgifter i alla 
producentländer vad gäller mängd en fiskrom som producerats i kläckerier på artnivå. Vad gäller 
unga individer varierar uppgifterna stort för vissa arter och länder och är ofullständiga för andra. 
Tidsserierna för vissa länder är för korta för ytterligare analyser.  
3. UTNYTTJANDE AV UPPGI FTER (SPRIDNING AV UPPGIFT ER) 
Medlemsstaternas rapporter görs tillgängliga via Eurostats databas 
http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . Uppgifterna offentliggörs också i Eurostats 
statistik böcker, senast i Agriculture, forestry and fishery statistics, 2014 edition  (ISBN 978 -92-79-
43201 -9). De uppgifter som samlas in på basis av förordningen är nödv ändiga för en välgrundad 
och evidensbaserad politik, både på nationell nivå och EU -nivå. Information om 
produktionsnivåerna och trenderna inom vattenbruket blir allt viktigare, då ett nytt försök görs att 
utveckla sektorn på ett hållbart sätt inom ramen fö r den gemensamma fiskeripolitiken. Kvantitativa 
uppgifter är särskilt viktiga då man utarbetar fleråriga nationella planer för utveckling av ett hållbart 
vattenbruk. De uppgifter som offentliggörs på basis av förordningen ger politiker, industrin och det 
civila samhället en godtagen uppsättning referenssiffror som kan lämna ett bidrag till debatten om 
vattenbruksproduktionens framtid.  
4. KOSTNADSEFFEKTIVITET  
Kostnadseffektiviteten i insamlingen av uppgifter om vattenbruket enligt förordning (EG) 
nr 762/2008  bedömdes genom metodrapporterna för länderna 2013, med åren 2009 –2013 som 
referens. Tjugosju länder svarade på frågorna om kostnadseffektivitet. Vad gäller 
produktionskostnaden uttryckt i ekonomiska termer rapporterade sex länder en lägre kostnad, tre 
länder en låg till medelhög kostnad, tolv länder en medelhög kostnad, ett land en medelhög till hög 
kostnad, och två länder en hög kostnad. De flesta länder täcker också sina nationella behov med de 
uppgifter om vattenbruket som sammanställs för förordning (E G) nr  762/2008. Allt som allt är det 
20 länder som överskrider en täckning på 50  procent, 15 länder som överskrider 80  procent och sju 
länder som täcker mellan 95   och 100  procent. Sju länder svarade inte på frågan.  
Ett antal länder har föreslagit förbättr ingar som syftar till att minska byråkratin till följd av 
förordning (EG) nr  762/2008, särskilt för att förbättra samarbetet med andra aktörer för att 
standardisera kraven på lämnade av uppgifter, främst i fråga om FAO och ramförordningen om 
 9    uppgiftsinsaml ing (EG) nr  199/2008. Österrike vill göra en åtskillnad mellan uppgifterna om 
odlingsmetoder och arter och begränsa insamlingen av detaljerade uppgifter till större 
produktionsenheter, medan små enheter enbart skulle rapportera den totala produktionen.  
Av landrapporterna förefaller det som om cirka hälften av länderna samlar in uppgifterna direkt från 
anläggningarna på produktionsenhetsnivå, medan andra låter företagsledningen fylla i 
frågeformulären för alla anläggningar. Om uppgifterna samlas in på företa gsnivå underlättas 
samtidigt uppgiftsinsamlingen enligt ramförordningen om uppgiftsinsamling (EG) nr  199/20085, 
även om endast Bulgarien, Cypern, Finland, Lettland och Spanien rapporterade att de gjorde så. 
Tanken att täcka två förordningar med en enda dat ainsamling kan vara värd att undersöka 
ytterligare, för att minska byråkratin i medlemsstaterna.  
5 SLUTSATSER  
Analyser av de uppgifter som samlats in på basis av förordning (EG) nr  762/2008 visar att 
uppgiftskvaliteten förefaller vara relativt hög för vatt enbruksproduktion för livsmedelskonsumtion 
(inklusive fiskrom) på aggregatnivå och för stora arter. Däremot är tidsserierna för enskilda arter 
ofullständiga för vissa länder, och en översyn kan behövas. Uppgifterna om fångstbaserat 
vattenbruk och produktio nen av fiskrom från kläckerier och yngelanläggningar är av ganska dålig 
kvalitet. Uppgifterna om antalet unga individer uppvisar bättre samstämmighet, även om 
definitionen av unga exemplar i förordningen inte är exakt.  
Många länder anser att kvaliteten på de nationella vattenbruksuppgifter som de lämnar till Eurostat 
är hög. Andra länder redogör inte uttryckligen för kvaliteten på sina uppgifter, men nämner heller 
inga brister. Endast vissa länder erkänner brister, antingen till följd av svårigheter i det e gna landet 
eller tvetydigheter i förordningen. I ett fåtal fall anser man att förordningen inte är förenlig med 
verkligheten inom branschen.  
Endast ett lågt mått av uppskattningar har använts vid framtagandet av siffrorna för vattenbruket. 
De flesta medlem sstater gör en totalundersökning varje år som täcker hela den kommersiella 
produktionen. Svarsbortfallet är i allmänhet lågt, förutom i vissa specifika fall. Det har dock 
konstaterats att kvaliteten på uppgifterna och hur fullständiga de är i hög grad bero r på hur 
samarbetsvillig industrin är.  
När det gäller kostnadseffektiviteten hävdade endast fyra länder (Tyskland, Irland, Grekland och 
Polen) för referensåret 2013 att bördan till följd av förordning (EG) nr  762/2008 var hög i fråga om 
den tid som krävdes  för att samla in, behandla och lämna in uppgifterna. Två länder (Danmark och 
Tyskland) ansåg att produktionskostnaden uttryckt i ekonomiska termer var hög. Däremot var det 
sju länder som betraktade bördan som låg både med avseende på tid och kostnader. De ssa 
uppskattningar korrelerar inte med medlemsstaternas produktionsvolym. De nationella behoven 
täcks till stor del för de flesta länder som samlar in vattenbruksuppgifter enligt förordning (EG) 
nr 762/2008.  
6. REKOMMENDATIONER  
Europeiska kommissionen arbe tar aktivt för att förbättra kvaliteten på EU:s statistik. Samtidigt har 
kommissionen som en viktig princip att minska bördan för medlemsstaterna. Därför kan en översyn 
av förordning (EG) nr  762/2008 bli nödvändig, utgående från de lärdomar som erhållits f rån 
datainsamling under åren. Hänsyn bör också tas till uppgiftsbehovet till följd av den reviderade 
gemensamma fiskeripolitiken och anpassningen till det fleråriga programmet i ramförordningen om 
uppgiftsinsamling. Framför allt bör man finna en lösning på  problemet med den stora mängden 
konfidentiella uppgifter, så att det blir möjligt att ta fram och använda harmoniserade 
                                                 
5 Rådets förordning (EG) nr 199/2008 av den 25 februari 2008 om upprättande av en gemenskapsram för 
insamling, förvaltning och utnyttjande av uppgifter inom fiskerisektorn och till stöd för vetenskapliga 
utlåtanden rörande den gemensamma fiskeripolitiken (EUT L 60, 5.3.2008, s. 1).  
 10    vattenbruksuppgifter på europeisk nivå. Synergier med de standardiserade formulär om 
vattenbruket som den samordnande arbetsgruppen för  fiskeristatistik använder ska undersökas.  
I medlemsstaterna kan bördan från insamlingen av vattenbruksuppgifter minskas genom ett byte 
från pappersformulär till (delvis förhandsinfyllda) webbformulär och genom att automatisera en del 
av valideringspro cessen. Bulgarien har med framgång infört nya formulär för insamling av 
uppgifter som täcker både kraven på statistiska uppgifter i förordning (EG) nr  762/2008 och kraven 
på socioekonomiska uppgifter i ramförordningen om uppgiftsinsamling (EG) nr  199/2008.