De administrativa förfaranden och åtgärder som de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och de anslutna länderna vidtar, den information som utbyts under Eric-kommitténs regelbundna möten och de förtydliganden som görs av kommissionens olika avdelningar som svar på frågor från medlemsstaternas och de anslutna ländernas företrädare har i hög grad bidragit till att underlätta genomförandet av Eric-förordningen. Ett exempel på detta är den stora ökningen av Eric-konsortier som inrättats under de senaste tre åren.

Sju Eric-konsortier hade bildats vid tidpunkten för utarbetandet av den första rapporten om tillämpningen av Eric-förordningen. Dessa är Share-Eric-konsortiet (Survey of Health, Ageing and Retirement in Europe), inledningsvis med Nederländerna och därefter med Tyskland som värdland, Clarin Eric (en gemensam infrastruktur för språkresurser och språkteknologi) och Eatris-Eric (Europeiska infrastrukturen för avancerad överbryggande forskning inom medicin) som båda har Nederländerna som värdland, ESS Eric (en europeisk socialundersökning) med Förenade kungariket som värdland, BBMRI-ERIC (en forskningsinfrastruktur med inriktning på biobanker och biomolekylära resurser) med Österrike som värdland, samt Ecrin-Eric (Europeiska infrastrukturnätverket för klinisk forskning) och Euro-Argo-Eric som båda har Frankrike som värdland.

Ett Eric-konsortium ska inrättas genom ett genomförandebeslut av kommissionen på grundval av genomförandebefogenheter från rådet. Kommissionen agerar på grundval av den ansökan som lämnats in av de medlemsstater, länder och mellanstatliga organisationer som önskar bli grundande medlemmar av Eric-konsortiet. Kommissionen ska under förfarandet för att anta ett beslut inhämta synpunkter från oberoende experter, i synnerhet inom området för Eric-konsortiets avsedda verksamhet. Kommissionen ska också inhämta ett yttrande från den förvaltningskommitté som föreskrivs i artikel 20 i Eric-förordningen (nedan kallad Eric-kommittén) som består av företrädare för alla medlemsstater och anslutna länder.

Den nya versionen av ERIC Practical Guidelines offentliggjordes 2015 på grundval av de erfarenheter och lärdomar som vunnits sedan 2009 när Eric-förordningen antogs. Dessa riktlinjer kommer att uppdateras 2018 för att återspegla den senaste tidens utveckling.

Kommissionens avdelningar har fortsatt att göra förtydliganden utifrån en rad olika frågor om bestämmelserna i Eric-förordningen från medlemsstater, befintliga och framtida Eric-konsortieaktörer samt andra intressenter. Det gäller bl.a. Eric-konsortiets juridiska ställning, medlemmarnas ansvarsskyldighet, undantag från mervärdesskatt och punktskatt, bildandet av avknoppningsföretag, tillämplig lag, särskilt för forskningsinfrastrukturer organiserade i nät med noder och personal i olika länder, likvidation av ett Eric-konsortium och nationella domstolars roll i processen.

Under 2013 utarbetade kommissionens avdelningar mallar för förklaringen om erkännande av ett Eric-konsortium från tredjeländer och mellanstatliga organisationer, som förtydligade och förenklade processen för de länderna att stå som värd för (endast för anslutna länder) eller bli medlem i ett Eric-konsortium. Hittills har två länder, Israel och Serbien, tillhandahållit en sådan förklaring om erkännande som erfordras för att bli medlem i ett Eric-konsortium.

Kommissionens avdelningar fortsätter att spela en aktiv roll i arbetet med Eric-ansökningarna genom att delta i en del styrelsemöten och andra förberedelsemöten i medlemsstater och anslutna länder för att förklara och identifiera möjliga lösningar och kompromisser i när det gäller frågor som har tagits upp i diskussionerna mellan de framtida partnerna. Det handlar bland annat om Eric-konsortiets styrningsstruktur, strategier avseende immateriella rättigheter eller personal samt andra frågor som uppkommer i samband med att bestämmelserna i Eric-konsortiets stadgar färdigställs.

När ett Eric-konsortium har inrättats har kommissionens avdelningar en mer begränsad roll när det gäller Eric-verksamheten, som styrs och förvaltas av Eric-medlemmarna inom ramen för de villkor som fastställs i Eric-förordningen, stadgarna och genomförandebestämmelserna. Kommissionens avdelningar kan endast gripa in om de informeras om eller uppmanas av medlemmarna i ett Eric-konsortium att ta itu med problem som allvarligt kan äventyra ett korrekt genomförande av konsortiets uppgift, eller på grundval av Eric-konsortiets årsrapporter till kommissionen i enlighet med Eric-förordningen.

7.Inledande slutsatser

Eric-förordningen har visat att den verkligen överbryggar klyftan mellan traditionella fördragsbaserade internationella organisationer och nationella rättsliga enheter när det gäller att upprätta europeiska forskningsinfrastruktur.

Eftersom det finns många likheter i bestämmelserna i Eric-konsortiernas stadgar om t.ex. anslutning, beslutsfattande och hantering av frågor såsom ansvarsskyldighet, har Eric-förordningen också gjort mycket för att göra det lättare för medlemsstater, anslutna länder och tredjeländer att överväga samarbete eller ansluta sig till dessa europeiska forskningsinfrastrukturer.

Ansökningsförfarandet för Eric-status och användarvänligheten har förbättrats, men det finns fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar allteftersom medlemsstaterna, forskarsamhället och kommissionens avdelningar går igenom en fortgående lärandeprocess där de skaffar sig en bättre förståelse av de praktiska konsekvenserna av att använda detta relativt nya rättsliga instrument.

I nästa kapitel beskrivs ett antal återkommande frågor och politiska frågor som måste lösas om det rättsliga Eric-instrumentet verkligen ska kunna bli ett framgångsrikt instrument till stöd för europeisk forskning.

8.Återkommande frågor och nästa steg

Till följd av erfarenheterna av ansökningsprocessen för att inrätta ett Eric-konsortium och det växande antalet Eric-konsortier som inrättas kommer flera återkommande frågor att behöva hanteras av medlemsstaterna och av kommissionens avdelningar. Det handlar t.ex. om praxis vid kommissionen och i medlemsstaterna när det gäller att registrera ett Eric-konsortium inom de nationella rättssystemen och förvaltningssystemen, eller i andra register som skulle göra det möjligt för ett Eric-konsortium att erkännas fullt ut av kommissionens avdelningar när det deltar som mottagare eller samordnare av bidrag samt i medlemsstaterna för att öppna bankkonton och ansöka om ersättning för mervärdesskatt och punktskatt. Eftersom ett Eric-konsortium är ett offentligt–offentligt partnerskap, krävs det också ett förtydligande av ställningen för konsortiets anställda i de nationella förvaltningssystemen, eftersom detta kommer att påverka lönernas storlek, inkomstskattefrågor och personalkostnader för Eric-konsortiet.

En annan återkommande fråga handlar om möjliga undantag från mervärdesskatt för bidrag in natura till Eric-konsortiet eftersom medlemmar i ett Eric-konsortium i många fall föredrar att delvis bidra in natura till Eric-konsortiet i stället för att betala in kontanta medel. Frågan om undantaget från mervärdesskatt för Eric-konsortierna har diskuterats vid flera olika tillfällen av mervärdesskattekommittén, vilket ledde till att riktlinjer antogs vid dess 101:a möte den 20 oktober 2014. I riktlinjerna föreskrivs att varor eller tjänster som förvärvas av enheter som företräder medlemmar inte är befriade från mervärdesskatt, inte ens om varorna eller tjänsterna förvärvas i syfte att tillhandahållas Eric-konsortiet som bidrag in natura. Samtidigt uppmanade rådet (konkurrenskraft) i sina slutsatser från mötet den 5 december 2014 kommissionen och medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder för att främja användningen av Eric-instrumentet och att stimulera investeringar i Eric-konsortier och annan infrastruktur inom ramen för Esfris färdplan, t.ex. när det gäller bidrag in natura.

Frågan om Eric-medlemmars mervärdesskattundantag finns återigen på mervärdesskattekommitténs dagordning vid dess möte i april 2018 för ytterligare förtydliganden och riktlinjer.

Frågan om ekonomisk eller icke-ekonomisk verksamhet bör ännu förtydligas ytterligare eftersom det finns en växande efterfrågan på ”innovativa” eller ”socioekonomiska” effekter av forskningsinfrastrukturernas verksamhet för att motivera medlemmarnas investeringar.

De socioekonomiska effekterna bör också diskuteras i samband med hur Eric-konsortierna kan bidra till genomförandet av smarta specialiseringsstrategier samt till regioners socioekonomiska utveckling och på så sätt även vara berättigade till eventuellt stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden.

Eric-konsortier är viktiga för att minska fragmenteringen av europeisk forskning genom att på ett harmoniserat och strukturerat sätt skapa europeiska forskningsinfrastrukturer som utvecklar och erbjuder tjänster i hela EU. På så vis ökar öppenheten i fråga om datainsamling, åtkomst till data och instrument samt underhåll av data och tjänster för användare. Detta stöder inte enbart forskarsamhället utan kan också leda till evidensbaserat beslutsfattande inom områden som hälso- och sjukvård, energi, miljö- och samhällspolitik samt kulturell innovationspolitik.

Eric-konsortiernas lagstadgade säten finns numera i tio länder, och fler medlemsstater och anslutna länder kan väntas stå som värd för ett Eric-konsortium inom en nära framtid. När de förbereder genomförandet av nya Eric-konsortier bör medlemsstater och anslutna länder anstränga sig för att på längre sikt få en mer balanserad representation i hela EU vad gäller de lagstadgade sätenas geografiska läge.

Forskningsinfrastrukturer kan få stor betydelse för det internationella samarbetet, t.ex. med Afrikanska unionen, Latinamerika och länderna i Västindien, Australien, Ryssland, USA och Kanada och med FN-baserade samarbeten genom att tillhandahålla data, tjänster och åtkomst. Kommissionen främjar aktivt Eric-konsortier och andra europeiska forskningsinfrastrukturer i bilaterala samarbetsmekanismer som t.ex. samarbetet mellan EU och Gemenskapen för Latinamerikas och Västindiens stater (Celac).

Eric-konsortiet som en modell för ett nytt rättsligt instrument som i synnerhet kan bidra till att inrätta internationella forskningsinfrastrukturer organiserade i nät har även diskuterats inom ramen för OECD:s globala vetenskapsforum. Det globala vetenskapsforumet beslutade dock att inte gå vidare med kommissionens förslag om att undersöka möjligheten att använda Eric-konsortiet som en möjlig modell eftersom det ansågs för komplicerat.