2007/ECFIN/021

[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 30.9.2008

KOM(2008)590 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

OM EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS UPP- OCH UTLÅNING UNDER 2007 {SEK(2008)2504}

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. INLEDNING 3

2. UPPLÅNINGSTRANSAKTIONER 3

3. UTLÅNING I TREDJELAND 4

3.1. Översikt 4

3.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd 5

3.3. EIB: s finansieringstransaktioner enligt utlåningsmandaten 5

3.3.1. Transaktionsvolym 6

3.3.2. Framsteg i fråga om riskdelning 6

3.3.3. Bidrag till målen för EU:s yttre politik 7

3.3.4. Samarbete med kommissionen 9

3.3.5. Samarbete med andra internationella finansinstitut 10

4. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN 10

4.1. Garantier ur budgeten 10

4.2. Övriga aktiviteter 11

1. INLEDNING

Enligt de rådsbeslut som inrättat Europeiska gemenskapernas olika låneinstrument ska kommissionen varje år informera rådet och Europaparlamentet om hur dessa instrument har använts. För att uppfylla denna upplysningsskyldighet beskrivs i rapporten utlåningstransaktionerna för varje område.

När det gäller utlåningen till länder utanför gemenskapen är kommissionen enligt de respektive rådsbesluten[1] skyldig att årligen underrätta rådet och Europaparlamentet om hur de av Europeiska investeringsbankens (EIB:s) lånetransaktioner (lån och lånegarantier) som garanterats genom gemenskapsbudgeten använts i föranslutningsländerna, Medelhavsområdet, Östeuropa, Sydkaukasien, Ryssland, Asien och Latinamerika samt Sydafrika.

För att komplettera bilden av utlåningsverksamheten innehåller rapporten även en kort sammanfattning av upplåningen för att finansiera utlåningstransaktionerna, gemenskapens makroekonomiska stöd till tredjeländer och de räntesubventioner och garantier som är knutna till gemenskapslånen. Dessutom innehåller rapporten uppgifter om Euratom:s utlåningsverksamhet.

Mer detaljerad information om de ovanstående transaktionerna, inklusive statistiska tabeller, återfinns i det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar (nedan kallat “bilagan”)[2]. Hänvisningar till tabellerna i denna rapport avser bilagan om inget annat anges.

2. UPPLÅNINGSTRANSAKTIONER

För att finansiera den utlåning som rådet beslutat om har kommissionen givits befogenhet att ta upp lån på kapitalmarknaderna[3] på respektive gemenskaps vägnar (EG, Euratom).

Europeiska gemenskapernas och EIB:s totala upplåning ökade under 2007 med 13,8 % till 54,7 miljarder euro jämfört med 48,1 miljarder det föregående året (se tabell och diagram i avsnitt 1.1 i bilagan). Denna betydande ökning beror till största delen på en högre takt i utbetalningar av EIB-lån, vilket ledde till en ökning i upplåningsprogrammet under året. EIB betraktade också marknadsvillkoren som mycket gynnsamma, eftersom efterfrågan på förstklassiga upplåningsinstrument, liknande dem som banken erbjuder, kraftigt ökat i kölvattnet på bolånekrisen.

När det gäller Europeiska gemenskaperna grundas upplåningsverksamheten på beslut rörande Euratom, makroekonomiskt stöd och betalningsbalanslån. Ett belopp på 39 miljoner euro anskaffades för Euratom:s räkning under 2007 baserat på beslut som godkänts 1994. Ett nytt beslut om makroekonomiskt bistånd på 50 miljoner euro antogs den 10 december 2007 men inbegrep inte någon utbetalning och motsvarande upplåning under 2007. Avsikten är att utbetala lånet i två lika stora delar med början 2008.

När hänsyn tagits till återbetalningar, avskrivningar och växelkursvariationer uppgick den totala utestående upplåningen per den 31 december 2007 till 255,4 miljarder euro, vilket är en ökning med 2,8 % jämfört med 2006 (se tabell 1.2).

I avsnitt 1.3 i bilagan (se tabell 1.3) visas andelen upplåning i euro respektive i andra valutor än gemenskapsvalutor.

3. UTLÅNING I TREDJELAND

3.1. Översikt

Det finansiella stödet till de tredjeländer som slutit samarbetsavtal med gemenskapen tar sig olika former beroende på geografiskt område och de mål som eftersträvas.

Finansiella transaktioner som sköts av kommissionen i enlighet med rådets beslut har i allmänhet formen av bilaterala lån (makroekonomiskt stöd eller betalningsbalansstöd) där gemenskapen bidrar till att återupprätta den makroekonomiska balansen i ett land.

Lån som beviljas av EIB av egna medel har antingen formen av direkt finansiering av enskilda projekt eller globala lån till banker som i sin tur tar på sig uppgiften att fördela medlen mellan lokala projekt av mindre omfattning. Vissa av dessa lån omfattas av en garanti från EU:s budget och är, om inget annat anges, föremålet för denna rapport. Enligt det generella mandatet 2007-2013 kan EIB även bevilja lånegarantier. Ett brett spektrum av finansiella instrument (från vinstandelslån till prioriterade lån) används av EIB när det förvaltar gemenskapsmedel eller medel från medlemsstaterna (bland annat i Medelhavsländer och AVS-länder).

Euratom-låneinstrumentet[4] kan utnyttjas för att finansiera transaktioner i EU-medlemsstaterna och vissa länder utanför EU (Armenien, Ryssland och Ukraina).

De geografiska områden inom vilka gemenskapen bedrev utlåningsverksamhet 2007 förtecknas i tabell 2.1 och 2.2).

3.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd

Makroekonomiskt stöd i form av lån är till sin karaktär exceptionellt och ingår som ett led i det internationella samfundets ansträngningar att, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, stötta betalningsbalansen i vissa länder som står inför makroekonomiska problem av övergående art. Makroekonomiskt stöd inriktas på geografiskt näraliggande områden, såsom västra Balkan och Kaukasus. Utbetalningarna görs på villkor att mottagarländerna uppfyller vissa mål beträffande makroekonomisk stabilisering och strukturreformer. Under dessa omständigheter är det ett begränsat antal transaktioner som genomförs varje år och det är svårt att göra meningsfulla jämförelser mellan olika år vad gäller det beviljade stödets utveckling.

De bidrag och lån som utbetalats med stöd av detta instrument förtecknas i tabell 2.2. Ett nytt beslut om makroekonomiskt stöd till Libanon togs 2007 bestående av 50 miljoner euro i lån och upp till 30 miljoner euro i bidrag. Utbetalningarna bör starta 2008. För ytterligare information hänvisas till kommissionens årliga rapport om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredje land[5].

3.3. EIB: s finansieringstransaktioner enligt utlåningsmandaten

Detta avsnitt, kompletterat med informationen i bilagan, utgör årsrapporten för 2006 som ska lämnas till Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 2 i rådets beslut 2000/24/EG och artikel 6 i rådets beslut 2006/1016/EG.

Under år 2007 har två – delvis överlappande – externa utlåningsmandat för EIB varit i kraft, eftersom det generella mandatet 2000-2006 som löpte ut den 31 januari 2007 förlängdes till den 31 juli 2007 för de geografiska områden för vilka utlåningstaket inte hade nåtts, samtidigt som det generella mandatet 2007-2013 trädde i kraft den 1 februari 2007. De första lånen enligt det nya ramverket undertecknades under andra halvåret 2007 efter det att det nya avtalet om gemenskapsgarantier till EIB hade undertecknats i augusti 2007.

Fram till den 31 juli 2007 fortsatte utlåningen enligt det generella mandatet 2000-2007 i alla regioner utom Medelhavsregionen för vilken mandatets lånetak för regionen hade uppnåtts vid utgången av 2006. För en sammanfattning av EIB:s utlåningsverksamhet i dessa regioner sedan 2000 hänvisas till avsnitt 2.3 i bilagan.

Enligt båda mandaten är kommissionen skyldig att årligen informera Europaparlamentet och rådet om de lånetransaktioner som genomförs med stöd av mandat, deras bidrag till att uppnå målen för EU:s yttre politik med beaktande av målen för EIB:s verksamhet, samt lämna in en bedömning av samordningen och graden av samarbete mellan EIB och andra internationella finansiella institut verksamma på de områden som täcks in av mandaten. Enligt det generella mandatet 2000-2006 är kommissionen vidare skyldig att rapportera om vilka framsteg som gjorts i fråga om riskdelning enligt artikel 1.3 i rådets beslut 2000/24/EG. Enligt det generella mandatet 2007-2013 ska kommissionen slutligen göra en bedömning av graden av samarbete mellan EIB och kommissionen.

På grund av det begränsade antalet transaktioner under 2007 inom ramen för det generella mandatet 2007-2013 ingår i denna rapport och bilagan till den bedömningen av effekterna av och effektiviteten i EIB:s finansieringstransaktioner samt deras bidrag till att uppnå målen för EU:s yttre politik, inklusive samarbetet med andra internationella finansieringsinstitut och med kommissionen. I framtiden kommer emellertid denna bedömning att bli föremål för en särskild rapport, med början nästa år, då antalet transaktioner beräknas växa betydligt.

Avsnitt 2.19 i bilagan innehåller slutligen tabeller över EIB-finansiering, uppdelad på sektorer och regioner, i Afrika, Västindien, Stillahavsområdet och utomeuropeiska länder och territorier under 2007. Dessa transaktioner, som genomförs inom ramen för Cotonouavtalet om partnerskap och beslutet om associering av utomeuropeiska länder och territorier, täcks inte av gemenskapsgarantin och omfattas därför inte av denna rapport. EIB:s årliga rapport för 2007 om investeringsfaciliteten inom ramen för partnerskapsavtalet AVS-EU (Cotonouavtalet) återfinns på webbplatsen www.eib.org.

3.3.1. Transaktionsvolym

Banken undertecknade 2007 lån på totalt 3 723 miljoner euro, 1 825 miljoner euro enligt det generella mandatet 2000-2006 (som löpte ut den 31 juli 2007) och 1 898 miljoner euro enligt det generella mandatet 2007-2013.

I tabell I nedan ges en översikt över EIB:s utlåning till tredje land under 2007 enligt de gemenskapsstödda mandaten, uppdelat på sektorer och geografiska regioner. De enskilda lånen förtecknas i avsnitt 2.13 i bilagan, medan lånevolymernas sammanlagda fördelning redovisas i avsnitt 2.4 i bilagan.

Tabell I: Sektorsvis fördelning av långivning enligt mandaten som undertecknats 2007 (miljoner euro)

Region | Totalt | Transport-infrastruktur | Kreditramar | Energi | Industri & tjänster | Telecom | Vatten, avlopp |

Energi - Försörjningstrygghet | X | X | X | X | X |

Miljöskydd och miljöförbättring | X | X | X | X | X |

Utveckling av den privata sektorn, små och medelstora företag | X | X | X |

Utveckling av infrastruktur, inklusive utbyggnad av transeuropeiska nät | X | X | X | X |

Föranslutningsstöd | X |

Stöd genom EU-närvaro (direktinvesteringar, teknik- och kunskapsöverföring) | X |

Inom ramen för 2007 års mandat gick 13 % av utlåningen till energisektorn . EIB finansierade energiinvesteringar i Egypten (två gasdrivna kombikraftverk), Marocko (vattenkraftsprojekt), Bosnien-Hercegovina (återställande av vattenkraftverk och distributionsnät) och Sydafrika (uppförande och sammankoppling av högspänningsnät).

Totalt bidrog 938 miljoner euro eller 25 % av EIB:s finansiering som täcks av mandat till bankens övergripande mål att främja en miljömässigt hållbar utveckling i partnerländer. Projekt i anslutningsländer som finansierades inom ramen för mandat med särskilt miljöskydd som det främsta målet för utlåningen stod 2007 för 731 miljoner euro eller 42 % av den totala utlåningen i regionen. Dessa gällde offentliga transportprojekt i Turkiet och ett förnybart energiprojekt i Bosnien-Hercegovina. I Medelhavsområdet avsattes 120 miljoner euro för miljöprogram i Israel, bland annat till miljö- och hälsoförbättringar genom försörjning med säkert dricksvatten. Ett projekt i Asien på 60 miljoner euro för att bygga ut och förbättra vattenförsörjningen och vattendistributionen i Stor-Manila hade samma inriktning, liksom ett annat projekt på 27 miljoner euro i Latinamerika som syftade till att förbättra sanitets- och miljöförhållandena i Panama City.

Kreditramarna (kreditlimits) till stöd för utvecklingen av den privata sektorn motsvarade 28 % av den totala utlåningen, av vilken huvuddelen beviljades till följande länder i Medelhavsområdet: Jordanien, Libanon, Syrien och Tunisien. Kreditramar till stöd för små och medelstora företag utgjorde mer än hälften av den totala utlåningsvolymen i Medelhavsområdet under 2007. Föranslutningsländerna utgjorde den näst största mottagargruppen, där 40 % av den totala kreditramen hade utställts till förmån för Bosnien-Hercegovina, Serbien och Turkiet. Industri- och tjänstesektorn representerades av dels ett projekt i Sydafrika, som gäller utbyggnaden en fabrik för spånskivor och MDF-skivor, och dels ett projekt i Turkiet, som gäller stärkandet av landets vetenskaps- och forskningskapacitet. Denna kombinerade sektor stod för 11 % av den totala utlåningen.

Transportinfrastruktur för järnvägs-, väg-, hamn- och stadstransporter utgjorde en tredjedel av det totala utlåningsmandatet under 2007. Majoriteten (65 %) av lånen till transportsektorn beviljades i föranslutningsländerna, nämligen Turkiet, Serbien, Bosnien-Hercegovina och Albanien. Uppbyggnad eller förbättring av järnvägsinfrastruktur representerade 76 % av utlåningen i föranslutningsländerna medan utbyggnaden av transportnät kopplade till transeuropeiska nät stod för 24 %. De första lånen som beviljades i de östra grannländerna Ukraina och Moldavien var också inriktade på att återställa vägsträckor som ansluter till prioriterade transeuropeiska nät. Utbyggnaden av de europeiska transportnätverken svarade tillsammans med dessa båda transaktioner för 34 % av den totala utlåningen på transportområdet. Ytterligare två transportprojekt finansierades inom ramen för mandatet i Marocko (utbyggnad av en del av det avgiftsbelagda motorvägsnätet) och Uruguay (utbyggnad av Montevideos privatägda containerterminal. Av den totala utlåningen gick 8 % till telekommunikationssektorn för finansieringen av två projekt i Latinamerika. I Peru finansieras ett projekt som gäller inköp och installation av system för tillhandahållande av telefoni, snabbt Internet, dataöverföring, betal-TV via kabel och satellit samt VSAT-tjänster. I Brasilien gäller ett projektering, licensgivning och drift av överlagrade GSM-nät för att gå över från CDMA (koduppdelad access) till ett GSM-nät.

ALA-regionen (Asien-Latinamerika) är den främsta mottagaren av utländska direktinvesteringar från EU i tillväxtekonomierna. Inom ramarna för ALA-mandaten har följaktligen huvuddelen av EIB:s finansieringsverksamhet i Asien och Latinamerika har hittills stöttat EU:s närvaro i regionen genom utländska direktinvesteringar.

EIB utvärderar det mervärde dess transaktioner skapar utifrån en bedömningsram som är uppbyggd kring tre pelare[6].

1:a pelaren – överensstämmelse med och bidrag till EU:s politiska mål,

2:a pelaren – projektets kvalitet och rimlighet, och

3:e pelaren – EIB:s finansiella och icke finansiella bidrag till projektet.

Varje enskild finansieringstransaktion bedöms mot denna ram, med användning av en uppsättning relevanta indikatorer. Inom ramen för 2007 års mandat bedömde EIB att 84 % av dess transaktioner i hög grad var förenliga med mandatets mål och prioriteringar och gav ett kraftfullt bidrag till dem. Detta avspeglas i omdömet ”hög” i fråga om 1:a pelaren. Andelen omdömen ”hög” i 2:a pelaren gällde 39 % av projekten. Omdömet ”medelhög” gavs till 55 % av projekten. Inom ramen för de 3:e pelaren bedömdes 81 % av projekten kunna tilldelas omdömet ”hög”, medan 16 % gavs omdömet ”medelhög".

3.3.4. Samarbete med kommissionen

Genom rådets beslut 2006/1016/EG uppmanas kommissionen och EIB att stärka överensstämmelsen mellan EIB:s åtgärder och EU:s politik, framförallt genom ett regelbunden och systematisk dialog och tidigt samråd om politik, strategier och pågående projekt. I detta syfte undertecknade EIB och kommissionen den 26 maj 2008 ett särskilt samförståndsavtal som definierar villkoren för detta förstärkta samarbete.

I syfte att förstärka samstämmigheten i EU:s övergripande stöd i de regioner som omfattas av externa utlåningsmandat eftersträvas möjligheter att i lämpliga fall förena EIB-finansiering med EU:s budgetmedel, bland annat genom instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet och, när det gäller Sydafrika, utvecklings- och samarbetsinstrumentet.

För att förstärka det finansiella stöd till förmån för Medelhavsområdet som beviljas ur EIB:s egna medel förvaltar EIB EU:s budgetmedel inom följande tre områden: Tekniskt bistånd, riskkapital och räntesubventioner som ges till vissa utvalda EIB-lån, vilka förtecknas i avsnitt 2.11 i bilagan.

Kommissionen och EIB samverkade vidare för att inrätta EU:s investeringsfacilitet för grannskapspolitiken (”Neighbourhood Investment Facility”), som kommer att tillföra ytterligare medel för att finansiera infrastrukturprojekt främst inom energi-, transport- och miljösektorerna i hela det område som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken genom att subventionera EIB:s och andra offentliga finansiella EU-instituts utlåningstransaktioner. Kommissionen och EIB har också ett löpande nära samarbete inom ramen för EU:s finansiella instrument till stöd för Västra Balkan inom instrumentet för stöd inför anslutningen.

3.3.5. Samarbete med andra internationella finansinstitut

Under 2007 fullföljde EIB aktivt sin politik att effektivisera verksamheten genom att ytterligare förstärka och utveckla sitt operativa partnerskap med andra internationella finansinstitut.

Genomförandet av det trepartsavtal mellan kommissionen, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och EIB som undertecknades i slutet av 2006 om operativt samarbete i Östeuropa, Sydkaukasien, Ryssland och Centralasien inleddes under 2007 med en tät dialog mellan de tre institutionerna och upprättandet av ett gemensamt pipelineprojekt. EIB och EBRD samarbetar också nära i andra initiativ och partnerskap (t. ex. initiativet för tekniskt bistånd inom ramen för EU:s regionalpolitik ”Joint Assistance to Support Projects in European Regions (JASPERS)”.

Under 2007 ingick vidare EIB formella överenskommelser om samarbete med andra internationella finansiella institut på miljövårdsområdet: Instrumenten “Multilateral Carbon Credit Fund” med ERBD, “Carbon Fund for Europe” som inrättats tillsammans med Världsbanken och EIB-KfW koldioxidprogram (“Carbon Program”). Slutligen lanserades under EIB Forum i Ljubljana 2007 uppföljningsinstrumentet ”Post 2012 Carbon Credit Fund, som ett direkt resultat av det pågående samarbetet på området för klimatförändringen mellan EIB och tre ledande Europeiska nationella finansiella institutioner, nämligen Instituto de Crédito Oficial , KfW och Nordiska Investeringsbanken.

EIB, EBRD,CEB, NIB och NEFCO (Nordic Environment Finance Corporation) utfäste sig att fortsatt följa villkoren i de europeiska principer till förmån för miljön som starkt stöddes av kommissionen.

Övriga närmare upplysningar ges i avsnitt 2.9 i bilagan.

4. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN

Utlåningen påverkar gemenskapsbudgeten i de fall då den åtföljs av garantier ur budgeten, räntesubventioner eller sker under särskilda villkor som gör att den utgör en risktransaktion för långivaren.

4.1. Garantier ur budgeten

Den 22 december 2004 beslöt rådet att ändra beslut 2000/24/EG i syfte att beakta utvidgningen av Europeiska unionen och den europeiska grannskapspolitiken (rådets beslut 2005/47/EG[7]).

Gemenskapsgarantin är begränsad till 65 % av det aggregerade beloppet för de beviljade krediterna plus alla därmed sammanhängande belopp (mot 70 % i det generella mandatet för perioden 1997-2000). Vidare beslutade rådet den 22 december 2004 att bevilja en gemenskapsgaranti till EIB för att täcka förluster avseende lån till vissa typer av projekt i Moldavien, Ryssland, Ukraina och Vitryssland (rådets beslut 2005/48/EG[8]). Det sammanlagda taket för beviljade krediter är 500 miljoner euro och EIB kan utnyttja en extraordinär gemenskapsgaranti på 100 %.

Perioden då denna lånegaranti kan utnyttjas löpte ut den 31 januari 2007, men förlängdes automatiskt med sex månader eftersom lånetaken inte hade utnyttjats fullt ut per det datumet.

Under 2007 (det sista året av 2000-2006 års generella mandat) undertecknade EIB låneavtal på totalt 1 595 miljoner euro. Därigenom ökade den sammanlagda utlåningen under detta mandat (20 060 miljoner euro[9]) till 19 587 miljoner euro, motsvarande 98 % av det totala lånetaket.

En närmare redogörelse för situationen i fråga om de olika garantiåtagandena återfinns i kommissionens halvårsrapporter om garantier som berör den allmänna budgeten[10].

Den 19 december 2006 beslutade rådet att bevilja EIB en gemenskapsgaranti mot förluster på lån och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen (rådets beslut 2006/1016/EG[11]). Gemenskapsgarantin är begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av de utbetalda krediterna och ställda garantierna, minus återbetalda belopp och plus alla kostnader som är förenade med lånen och garantierna. Maximibeloppet för EIB:s finansieringstransaktioner inom detta mandat är 27 800 miljoner euro för perioden 2007–2013, bestående av ett grundläggande belopp på 25 800 miljoner euro och ett villkorat mandat på 2 000 miljoner euro, som kan aktiveras genom rådsbeslut om resultatet av halvtidsöversynen under 2010 motiverar detta. Ett belopp på 1 898 miljoner euro beviljades under 2007 inom ramen för detta nya mandat (se avsnitt 2.3 och tabellen i avsnitt 2.4 i bilagan).

4.2. Övriga aktiviteter

Räntesubventioner har ingått som bidragsform i ett flertal gemenskapsprogram såväl inom som utanför EU. De flesta av dessa program har avslutats och påverkar således inte längre budgetens utgifter. I tabell 2.19 i bilagan redovisas de program som fortfarande pågår och de räntesubventioner som betalats ut under de granskade åren.

Under 2007 beviljade EIB sju riskkapitaltransaktioner inom budgeten för Meda (partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet) med totala åtaganden på 46,4 miljoner euro och 24 transaktioner avseende tekniskt bistånd på totalt 17,5 miljoner euro.

[1] Rådets beslut 97/256/EG, ändrat genom rådets beslut 98/348/EG och 98/729/EG, omfattande perioden 1 februari 1997–31 januari 2000, (nedan: det generella mandatet för perioden 1997-2000 ) och rådets beslut 2000/24/EG, ändrat genom rådets beslut 2000/688/EG, 2000/788/EG, 2001/778/EG, 2005/47/EG och 2006/174/EG, omfattande perioden 1 februari 2000–31 januari 2007, (nedan: det generella mandatet för perioden 2000-2006 ). Rådets beslut 1999/786/EG (avseende programmet för återställande och återuppbyggnad efter jordbävningen i Turkiet – TERRA) ledde till en utvidgning av dessa generella mandat. Dessutom inleddes genom rådets beslut 2001/777/EG en särskild utlåningsinsats för utvalda miljöprojekt i den ryska delen av Östersjöns avrinningsområde inom ramen för den nordliga dimensionen. Genom rådets beslut 2005/48/EG inrättades ett särskilt mandat för vissa typer av projekt i Ryssland och de västra nya oberoende staterna (Ukraina, Moldavien och Vitryssland). Genom rådets beslut 2006/1016/EG inrättades slutligen ett nytt generellt mandat som omfattar perioden 1 februari 2007 –31 december 2013 (nedan: det generella mandatet för perioden 2007-2013 ).

[2] SEK(2007)[…]

[3] Eftersom EKSG-fördraget upphörde att gälla 2002 har ingen ny upplåning skett för EKSG:s räkning.

[4] Rådets beslut 77/270/Euratom, ändrat genom rådets beslut 94/179/Euratom. Upplåningstaket för finansiering av Euratomlån fastställdes ursprungligen genom rådets beslut 77/271/Euratom. Detta tak ökades därefter genom flera ändringar av det beslutet, varav den senaste (rådets beslut 90/212/Euratom) ökade det med en miljard ecu till fyra miljarder ecu.

[5] Direktivet har ännu inte offentliggjorts i EGT. För 2006 se KOM/2007/0493 slutlig.

[6] Se även avsnitt 2.6-2.8 i bilagan.

[7] EUT L 21, 25.1.2005, s. 9.

[8] EUT L 21, 25.1.2005, s. 11.

[9] Sammanlagde beviljanden med avdrag för annullerade lån (inklusive TERRA och det särskilda åtgärdsprogrammet för Turkiet).

[10] KOM(2007) 66 och SEK(2007) 241.

[11] EUT L 414, 30.12.2006, s.95.