P6_TA(2006)0389

Kvinnor och internationell handel

Europaparlamentets resolution om kvinnors framtidsutsikter i den internationella handeln (2006/2009(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2836/98 av den 22 december 1998 om genusfrågornas integrering med utvecklingssamarbetet [1]

- med beaktande av rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) [2], samt tillhörande arbetsprogram,

- med beaktande av FN-konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW) från 1979 samt dess frivilliga protokoll,

- med beaktande av den deklaration och handlingsplattform som antogs vid FN:s fjärde kvinnokonferens i Peking den 15 september 1995,

- med beaktande av FN:s resolution av den 10 juni 2000 om uppföljningen av handlingsplattformen från Peking, översynen och utvärderingen av handlingsplattformen från Peking och slutdokumentet från generalförsamlingens 23:e särskilda session,

- med beaktande av kommissionens grönbok av den 18 juli 2001 om främjandet av en europeisk ram för företagens sociala ansvar (KOM(2001)0366),

- med beaktande av kommissionens meddelande av den 22 mars 2006"Genomförande av partnerskapet för tillväxt och sysselsättning: Göra Europa till ett kompetenscentrum för företagens sociala ansvar" (KOM(2006)0136),

- med beaktande av FN:s normer för transnationella företags och andra affärsföretags ansvar i fråga om mänskliga rättigheter, som antogs den 13 augusti 2003 av FN:s underkommission för främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna,

- med beaktande av Internationella arbetsorganisationens (ILO) trepartsförklaring från november 1977 om principerna för multinationella företag och socialpolitik samt OECD:s nuvarande riktlinjer för multinationella företag,

- med beaktande av ILO:s förklaring om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet av den 18 juni 1998, ILO:s rekommendation R 100 om skydd av migrerande arbetstagare i utvecklingsländer och utvecklingsterritorier, ILO:s rekommendation R 111 om diskriminering vid anställning och yrkesutövning, ILO:s rekommendation R 156 om skydd för arbetstagare mot risker i arbetet på grund av luftföroreningar, oljud och vibrationer samt ILO:s rekommendation R 191 om översynen av rekommendationen om skydd vid havandeskap,

- med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000 och översynen och uppdateringen av den vid världstoppmötet den 14- 16 september 2005,

- med beaktande av ordförandeskapets slutsatser från toppmötet i Bryssel den 16- 17 december 2004, där EU:s fulla engagemang för millennieutvecklingsmålen och för politisk samstämmighet bekräftades,

- med beaktande av förklaringen "Spirit of São Paulo" från FN:s handels- och utvecklingskonferens den 18 juni 2004,

- med beaktande av sin resolution av den 15 november 2005 om globaliseringens sociala dimension [3],

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0254/2006), och av följande skäl:

A. Den internationella handeln har potential att bidra till jämställdhet mellan könen och främja kvinnors ekonomiska, sociala och politiska egenmakt både i den produktiva och i den reproduktiva sfären. Handelns globaliseringsprocess har emellertid bidragit till att arbetsmarknadsförhållandena blivit mindre formella, till att de otrygga anställningarna ökat och till att arbetslösheten i flera näringslivssektorer blivit ett kvinnofenomen.

B. Av de 1,3 miljarder människor i världen som lever i fattigdom är 70 procent kvinnor. Kvinnor har i regel svårare att få tillgång till utbildning, egendom, krediter och andra produktionsresurser och produktionsfaktorer samt till politiska beslutsinstanser.

C. Ojämlikhet mellan könen, som innebär att kvinnor har sämre tillgång till produktionsmedel och till marknaden, hindrar tillväxten på lång sikt eftersom kvinnor relativt sett lägger en större andel av sin egen inkomst på utbildning, hälso- och sjukvård och mat och eftersom den ekonomiska potentialen hos hela befolkningen därmed inte utnyttjas fullt ut.

D. Handelsavtal måste vara förenliga med gällande internationell rätt om mänskliga, sociala och arbetsmässiga rättigheter och efterleva gällande internationella konventioner om hållbar utveckling.

E. Reproduktiva plikter och arbete i hemmet anses, precis som skyldigheten att ta hand om familjen och att ge social omsorg, allmänt vara kvinnors huvuduppgift i nästan alla samhällen men får ofta inget erkännande och är i hög grad oavlönat.

F. Om inte marknadsliberaliseringen sker med hänsynstagande till könsspecifika faktorer kommer detta att förstärka företeelser som att otrygga anställningsförhållanden är ett kvinnofenomen, exploatering av kvinnor och underminering av försörjningsstrategierna för fattiga kvinnor i hela världen, däribland invandrarkvinnor.

G. Handelns liberalisering har starkt bidragit till ett ökat kvinnligt deltagande i den informella ekonomin.

H. Enligt ILO:s definition bygger den informella ekonomin på kontraktslösa anställningar och på anställningar utan anställningsförmåner eller socialt skydd, såväl inom som utanför informella företag.

I. Det faktum att det i allt större utsträckning är kvinnor som står för den internationella migrationen får inte tillräcklig uppmärksamhet. Migrerande arbetstagare hindras ofta från att kräva rättvisa arbetsvillkor.

J. WTO-avtalet om handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPS) från 1995 har begränsat tillgången till generiska mediciner så kraftigt att en överenskommelse om en anpassning av TRIPS nåddes i Hongkong i december 2005.

1. Europaparlamentet understryker att konsekvenserna av handelns liberalisering är olika för kvinnor och män och framhåller behovet av verklig samstämmighet mellan målen inom å ena sidan den europeiska jämställdhetspolitiken och å andra sidan handels-, utvecklings- och biståndspolitiken, så att jämställdhet mellan kvinnor och män kan främjas inom dessa politikområden. Parlamentet poängterar att ekonomiskt deltagande är nyckeln till kvinnors egenmakt och till elimineringen av den strukturella diskrimineringen av kvinnor, vilket leder till förbättrade levnadsförhållanden för kvinnor och deras familjer och bidrar till ett mer aktivt kvinnligt deltagande i politiken och att främja av den sociala sammanhållningen. Ett av målen är rättvis fördelning av tillgångar, jämlikhet och ekonomiskt oberoende.

2. Europaparlamentet konstaterar att handelns liberalisering och utländska direktinvesteringar visserligen varit av godo för många kvinnor tack vare de anställningsmöjligheter som uppstått härigenom men att liberaliseringen även bidragit till att arbetsmarknadsförhållandena blivit mer informella, till att arbetsvillkoren försämrats och till att arbetslösheten i flera näringslivssektorer blivit ett kvinnofenomen.

3. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ha som prioritet att alla reservationer mot CEDAW skall hävas och att samtliga partnerstater skall ratificera dess frivilliga protokoll.

4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inför de behöriga parlamentsutskotten för kvinnors rättigheter och internationell handel lägga fram en rapport, undertecknad av administratörerna för givarrespektive mottagarorganisationen av ekonomiskt stöd till kvinnor för att visa att detta stöd verkligen når fram till sitt mål och inte använts till något annat än det från början fastställda ändamålet.

5. Europaparlamentet framhåller behovet av att det görs studier av hur kvinnor kan dra nytta av handelns liberalisering samt en systematisk insamling av könsspecifika data så att man kan avhjälpa genusblindheten i dagens handelspolitik och i de globala ekonomiska institutionernas politik. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en årlig framstegsrapport för parlamentet i denna fråga. Parlamentet erinrar om att en genusanalys måste ingå i de konsekvensbedömningar av handelspolitiken ur ett hållbarhetsperspektiv som kommissionen för närvarande utför.

6. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en konsekvensbedömning ur ett jämställdhetsperspektiv innan den ingår några nya handelsavtal med tredjeländer och att införa effektiva villkorsklausuler med länder där de mänskliga rättigheterna, i synnerhet kvinnors rättigheter, är kraftigt åsidosatta.

7. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att formellt inrätta en avdelning för handels- och genusfrågor inom GD Handel, vars uppgift bland annat skulle vara att kontrollera om stater med vilka EU upprätthåller handelsförbindelser efterlever de mänskliga rättigheterna, i synnerhet kvinnors rättigheter, och att aktivt reagera vid överträdelser av de mänskliga rättigheterna.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera de av WTO definierade processerna och produktionsmetoderna (PPM) ur ett genusperspektiv i syfte att kartlägga sådana processer och produktionsmetoder som innebär en särskild könsdiskriminering enligt CEDAW och konventionerna på människorättsområdet och att ta fram strategier för att främja efterlevnaden av internationella bestämmelser i exportländerna.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att företag som drar fördel av EU-programmen för marknadstillträde inom ramen för EU:s samarbetspolitik inte medverkar till uppkomsten av sådana företeelser som omänsklig exploatering av arbetstagare, i synnerhet av kvinnor.

10. Europaparlamentet framhåller att fördelarna med ett arbete i den formella och informella ekonomin hänger samman med en rad faktorer som lön, arbetsvillkor och säkerhet på arbetsplatsen, och kvinnor blir alltjämt diskriminerade när det handlar om att dra nytta av dessa. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att inrätta en särskild fond inom ramen för kommande handels- och samarbetsavtal med tredjeländer som skall gynna kvinnorna i de berörda länderna genom att uppmuntra deras tillgång till krediter, utbildning och yrkesutbildning för att minska deras andel av de informella arbetstillfällena. Kommissionen uppmanas även att inför parlamentet lägga fram en rapport som undertecknats av biståndsgivarna respektive -mottagarna för att visa att den särskilda finansieringen inte har använts för andra syften än de som ursprungligen avsågs.

11. Europaparlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att skyndsamt införa principerna om icke-diskriminering och jämställdhet i verksamheten inom ramen för Europeiska fonden för justering av globaliseringseffekter (EGF) och att se till att stöd från denna fond inte ersätter det sociala trygghetssystemet.

12. Europaparlamentet framhåller att det stora antalet förlorade arbetstillfällen i Europa bekräftar trenden med en tilltagande industriell omstrukturering. De värst drabbade sektorerna är tillverkning, transport, telekommunikationer och finansiella tjänster. Parlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att ta stor hänsyn till icke-diskriminering och jämställdhet med avseende på Europeiska fonden för justering av globaliseringseffekter.

13. Europaparlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att förse alla europeiska fonder med mål för jämställdhetsintegrering och lika möjligheter och framhåller behovet av indikationer på hur jämställdhetsarbetet och kampen mot alla former av diskriminering fortskrider.

14. Europaparlamentet konstaterar att arbetstillfällen, sysselsättning och anständigt arbete bör vara innehållet i ett nionde millennieutvecklingsmål som bör antas så snart som möjligt och kräver att grundläggande arbetsnormer skall inbegripas i multilaterala och bilaterala handelsavtal och att jämställdhetsprincipen skall inbegripas i alla millennieutvecklingsmål.

15. Europaparlamentet påpekar att allmän och ekonomiskt överkomlig tillgång till grundläggande tjänster som vatten, utbildning, hälso- och sjukvård och energi är en förutsättning för kvinnors egenmakt. Parlamentet poängterar emellertid att liberaliseringen av tjänster inom ramen för det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) endast kan bidra positivt till detta mål om GATS-principerna om nationell flexibilitet och nationellt politiskt spelrum efterlevs fullt ut i de pågående bilaterala och multilaterala förhandlingarna.

16. Europaparlamentet understryker att det efter två års tillämpning av TRIPS skulle göras en översyn som ännu inte ägt rum och efterlyser därför en översyn som bygger på en konsekvensbedömning av utvecklingsländernas kostnader för tillämpningen av avtalet.

17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka om genomförandet av den överenskommelse som nåddes vid WTO:s ministermöte i Hongkong i december 2005 angående obligatorisk licensiering av antivirusmediciner mot hiv/aids verkligen ger större tillgång till mediciner och att i denna undersökning utgå från ett jämställdhetsperspektiv.

18. Europaparlamentet efterlyser nationella politiska åtgärder som gagnar jämställdhet, skydd och främjande av sysselsättning, social trygghet och förbättrade hälso- och arbetsvillkor för kvinnor och män och som bidrar till hållbar utveckling. Parlamentet framhåller vikten av att respektera nationell flexibilitet och nationellt politiskt spelrum i alla handels- och utvecklingspolitiska förhandlingar och kräver att utvecklingsländer och sårbara ekonomier garanteras rätten att själva välja vilka tjänstesektorer de skall öppna för eller undanta från marknadsliberalisering.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin dialog och sitt samarbete med tredjeländer lägga särskild vikt vid de juridiska hindren för kvinnors tillgång till produktionsmedel som krediter, markrättigheter och kapital.

20. Europaparlamentet betonar att det med tanke på kvinnors viktiga roll i familjejordbruk är nödvändigt att respektera och förstärka utvecklingsländernas rätt att utveckla och föra en jordbrukspolitik som garanterar deras självförsörjning med livsmedel, i synnerhet inom ramen för WTO-förhandlingarna. Parlamentet understryker betydelsen av mikrokrediter, som ett redskap för att lindra fattigdom. Parlamentet uppmanar kommissionen att två gånger per år lägga fram en rapport som undertecknats av givarmyndigheterna och av de stödmottagande organisationerna för att visa att det ekonomiska stödet når fram till sitt mål.

21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att bistå utvecklingsländerna med att utveckla kapaciteten att utforma, förhandla fram och genomföra handelspolitiken på ett sätt som är skräddarsytt efter varje lands behov och som främjar en hållbar, jämnt könsfördelad ekonomisk utveckling. Parlamentet kräver att allt bistånd skall vara jämnt könsfördelat.

22. Europaparlamentet anser att konsekvensbedömningar ur ett jämställdhetsperspektiv bör göras tidigt i planeringen och budgeteringen av bistånd till utvecklingsländer. På så sätt skulle beslutsfattarna mer exakt kunna bedöma hur en viss politik påverkar kvinnor och män och jämföra och utvärdera den aktuella situationen och tendensen i förhållande till de förväntade resultaten av den föreslagna politiken. Parlamentet anser att den årliga rapporten bör innehålla ett avsnitt om uppföljningen av konsekvensbedömningarna ur ett jämställdhetsperspektiv.

23. Europaparlamentet välkomnar den norska regeringens beslut att lagstifta om att minst 40 % av styrelseledamöterna i aktiebolag skall vara kvinnor

24. Europaparlamentet kräver att handelsbiståndsprogrammen skall riktas in på att främja jämställdhet och hållbar utveckling och finansieras via tilläggsmedel. Parlamentet poängterar att handelsbiståndet bör bidra till att bygga upp den kapacitet på utbudssidan som krävs för att bedriva handel och att dessa medel inte får villkoras av att de stödmottagande regeringarna liberaliserar sina jordbruks-, industri- och tjänstemarknader.

25. Europaparlamentet framhåller betydelsen av genusbudgetering i den europeiska handelspolitiken som en strategi för att bidra till jämställdhet och uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att snarast införa genusbudgetering som ett standardverktyg i sin budgetpolitik på alla nivåer.

26. Europaparlamentet framhåller att ekonomiskt deltagande är av vital betydelse för att stärka kvinnors självförtroende och förbättra deras status i samhället. Tillgång till resurser ger kvinnor möjlighet att öka sina inkomster och tillgångar, vilket gör det möjligt att skapa en miljö där kvinnor som lever med låga inkomster och i fattigdom kan starta företag, förbättra levnadsvillkoren, hålla sina familjer välnärda och friska, uppfostra barnen, skapa respekt i hemmet och ute i samhället och bli delaktiga i politiken. Parlamentet understryker den stora potentialen hos "mikrokrediter", som är ett ovärderligt redskap för att lindra fattigdom, främja självförsörjning och stimulera ekonomisk verksamhet i vissa av världens allra fattigaste och minst gynnade länder.

27. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra sitt yttersta för att se till att jämställdhetsperspektivet beaktas i de globala handelsförhandlingarna. Parlamentet uppmanar även medlemsstaterna att uppmuntra kvinnor att ställa upp som kandidater till poster inom internationella organisationer som WTO, Världsbanken, IMF och ILO och att ge sitt stöd till kvinnor som gör detta.

28. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och anslutningsländernas regeringar och nationella och regionala parlament samt till Europarådet.

[1] EGT L 354, 30.12.1998, s. 5.,

[2] EGT L 17, 19.1.2001, s. 22.

[3] Antagna texter, P6_TA(2005)0427.

--------------------------------------------------