RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN - Strukturfonderna 2000 - Tolfte årsrapporten

Den här rapporten har utarbetats av Generaldirektoratet för regionalpolitik vid Europeiska kommissionen i samarbete med GD Sysselsättning och socialpolitik, GD Jordbruk och GD Fiske. Dessutom har även följande generaldirektorat bidragit till rapporten: Ekonomi och finans, Näringsliv, Konkurrens, Energi och transporter, Miljö, Informationssamhället, Inre marknaden, Budget samt Byrån för bedrägeribekämpning.

Efter det att euron infördes den 1 januari 1999 fattades ett beslut om att alla belopp i de här rapporterna, även i fråga om transaktioner före detta datum, skulle anges i euro för att på så sätt uppnå större enhetlighet. Med "euro" avses således i den här rapporten "ecu" för belopp som hänför sig till perioden före den 1.1.1999.

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

ALLMÄN SAMMANFATTNING

KAPITEL 1: DE VIKTIGASTE HÄNDELSERNA UNDER ÅR 2000 I SAMBAND MED DEN NYA PROGRAMPERIODEN 2000-2006 :

1.1. Antagandet av återstående förteckningar över mål 2-områden

1.2. Antagande av GSR/SPD/OP 2000-2006

1.3. Riktlinjer för gemenskapsinitiativen

1.4. De nya riktlinjerna för de innovativa åtgärderna

1.5. Avslutande av de gamla programmen

KAPITEL 2 : GENOMFÖRANDET AV PROGRAMMEN I MEDLEMSSTATERNA

2.1. Allmän presentation

2.1.1. Genomförandet av mål 1, 2 och 3

2.1.2. Genomförandet av gemenskapsinitiativen

2.1.3. Innovativa åtgärder och tekniskt stöd

2.1.4. Förhandskontroll av additionaliteten

2.2. Genomförandet av programmen i medlemsstaterna

2.2.1. BELGIEN

2.2.2 DANMARK

2.2.3. TYSKLAND

2.2.4. GREKLAND

2.2.5. SPANIEN

2.2.6. FRANKRIKE

2.2.7. IRLAND

2.2.8. ITALIEN

2.2.9. LUXEMBURG

2.2.10. NEDERLÄNDERNA

2.2.11. ÖSTERRIKE

2.2.12. PORTUGAL

2.2.13. FINLAND

2.2.14. SVERIGE

2.2.15. FÖRENADE KUNGARIKET

2.3. Samordning med övriga finansieringsorgan

2.3.1. Samordning med Sammanhållningsfonden

2.3.2. Samordning med Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF)

2.3.3. Det finansiella stödet till de transeuropeiska näten (TEN)

2.4. Förenlighet med gemenskapens politik på andra områden (enligt artikel 12 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna)

2.4.1. Strukturfonderna och sysselsättningspolitiken

2.4.2. Strukturfonderna, politiken för landsbygdsutveckling och fiskeripolitiken

2.4.3. Strukturfonderna och miljöpolitiken

2.4.4. Strukturfonderna och konkurrenspolitiken

2.4.5. Strukturfonderna och politiken för offentlig upphandling

2.4.6. Strukturpolitiken och jämställdhetspolitiken

KAPITEL 3: UTVÄRDERING OCH FINANSIELL KONTROLL

3.1. Förhandsbedömning av mål 2-program

3.2. Slutlig utvärdering av ESF:s verksamhet (1994-1999)

3.3. Edinburghkonferensen om utvärdering

3.4. Genomförda kontroller

KAPITEL 4: DIALOG / INFORMATION

4.1. Europaparlamentet

4.2. Fondernas kommittéer

4.3. Dialog med ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén

4.4. Arbetsmarknadens partner

4.5. Information / Offentlighet

BILAGOR

Bilaga 1: Finansiellt genomförande 2000 per prioriterat område

Bilaga 2 : Finansiellt genomförande 2000 av tekniskt stöd

Bilaga 3: Genomförande av budgeten

ALLMÄN SAMMANFATTNING

Denna rapport framläggs enligt artikel 45.2 i förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. Syftet är att redovisa hur bestämmelserna om strukturfonderna tillämpades under 2000, och då särskilt hur dessa uppfyller mål 1, 2 och 3 samt genomförandet av gemenskapsinitiativen.

Rapportens utformning motsvarar naturligtvis kraven i förordningarna, och därutöver redovisas i det första kapitlet de viktigaste händelserna under 2000 i synnerhet antagandet av programdokumenten och att åtgärderna började omsättas i praktisk handling.

År 2000

Två stora frågor präglade det gångna årets verksamheter vad avser politiken för ekonomisk och social sammanhållning.

1. Antagandet av programmen för perioden 2000-2006, samt riktlinjer för gemenskapsinitiativen och de innovativa åtgärderna

Efter det att de sista förberedelserna genomförts under 1999 (se den elfte årsrapporten) kunde kommissionen redan detta första år anta ett stort antal programdokument (GSR/SPD/OP).

Läget är särskilt tillfredsställande för mål 1-programmen (att främja utvecklingen i regioner som släpar efter i utvecklingen) eftersom samtliga program av 7 GSR och 19 SPD förutom ett (det franska nationella programmet för databehandling) har antagits. Cirka hälften av de operativa programmen, OP, som bygger på GSR har antagits (46 antogs under 2000, 51 återstår att anta under 2001).

När det gäller mål 2 (att stödja ekonomisk och social omställning i regioner med strukturella problem) kunde endast SPD för Finland, Sverige och Danmark antas, eller sammanlagt 8 SPD, eftersom flertalet planer inte inlämnades till kommissionen förrän i början av 2000.

Beträffande mål 3 (mänskliga resurser) fick samtliga berörda medlemsstater sina GSR/OP eller SPD antagna under år 2000.

Sammanlagt antogs 111 åtgärder (SPD och OP) under år 2000 under mål 1, 2 och 3.

Kommissionen antog under året riktlinjer för de fyra gemenskapsinitiativen Interreg III, Urban II, Equal samt Leader +.

Interreg III innefattar tre delar: gränsöverskridande samarbete, transnationellt samarbete och interregionalt samarbete.

Urban II syftar till förnyelse av stadsområden med stora svårigheter.

Gemenskapsinitiativet Equal syftar till lika behandling av kvinnor och män på arbetsmarknaden och främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män.

Leader+ bygger på föregångarna Leader I och II och innefattar åtgärder för landsbygdsutveckling.

I fråga om innovativa åtgärder antog kommissionen i juli ett utkast till riktlinjer. Efter det att ändringar begärda av Europaparlamentet gjorts antogs riktlinjerna i sin slutgiltiga version i januari 2001.

Efter det att programplaneringsdokumenten för mål 1, 2 och 3 antagits kunde vissa program starta redan det första året. Följaktligen hade åtaganden motsvarande 13% av de sammanlagda anslagen gjorts och 5% utbetalats den 31 december 2000. Dessa genomförandegrader är jämförbara med dem som noterades 1994, vilket var det första året i den föregående programperioden (1994-1999).

2. Avslutande av de gamla programmen

Under år 2000 avslutades ett stort antal program från de föregående programperioderna. Av de åtgärder som påbörjades före 1989 nedbringades antalet program som återstår att avsluta från 89 till 35. En särskild insats gjordes för de italienska programmen vilka var flest till antalet att avsluta.

Under året avslutades cirka 73 program från perioden 1989-1993. Därmed återstår 101 att avsluta. Särskilt påtagliga framsteg gjordes inom de italienska och brittiska programmen.

Under 2000 påbörjades också avslutandet av programmen för mål 2 (1994-1996).

KAPITEL 1: DE VIKTIGASTE HÄNDELSERNA UNDER ÅR 2000 I SAMBAND MED DEN NYA PROGRAMPERIODEN 2000-2006 :

1.1. Antagandet av återstående förteckningar över mål 2-områden

Efter att ett tak för den stödberättigade folkmängden fastställts den 1 juli 1999 uppmanade kommissionen de berörda medlemsstaterna att före den 31 augusti 1999 inlämna sina förslag till stödberättigade områden enligt mål 2. Dessa förslag inkom mellan den 16 augusti och 3 december 1999.

Följaktligen fattade kommissionen redan 1999 principbeslut om vissa förteckningar som avsåg Finland, Belgien, Danmark, Nederländerna, Tyskland, Förenade kungariket och Spanien. De slutliga besluten för de fem förstnämnda länderna fattades också under 1999.

Den 18 januari 2000 antog kommissionen principbeslut om förteckningar över stödberättigade områden enligt mål 2 för övriga medlemsstater som omfattas av detta mål (Frankrike, Sverige, Österrike, Luxemburg) med särskilt undantag för Italien vars förteckningar var föremål för ett principbeslut i juli. De slutliga besluten för de förteckningar som återstod att godkänna fattades under det första kvartalet 2000, med undantag för Italien (beslutet fattades under det tredje kvartalet).

1.2. Antagande av GSR/SPD/OP 2000-2006

Eftersom de flesta planerna under mål 1 inkom till kommissionen före den 31 december 1999, kunde samtliga GSR och SPD antas under 2000 utom det nationella franska programmet för databehandling som antogs i början av 2001. När det gäller OP som hör samman med GSR varierar situationen mellan medlemsstaterna (se tabellen nedan).

När det gäller mål 2 fastställdes förteckningarna över stödberättigade områden sent (se punkt 1.2 ovan) och inte någon plan hade inkommit till kommissionen den 31 december 1999. Kommissionen mottog nästan samtliga planer mellan den 1 januari och den 30 april 2000. Under 2000 antogs SPD för endast tre (Finland, Sverige och Danmark) av de tolv medlemsstater som omfattas av mål 2. De flesta åtgärderna under mål 2 i de övriga medlemsstaterna antogs under det första kvartalet 2001.

När det gäller programplaneringen under mål 2 bör noteras att Frankrike är den enda medlemsstat som valt att införliva åtgärder för landsbygdsutveckling (finansierade av garantisektionen vid EUGFJ, som inte är en strukturfond) inom SPD. I samtliga övriga medlemsstater har alla åtgärder som avser landsbygdsutveckling integrerats i en särskild « plan för landsbygdsutveckling ».

Därutöver bör noteras att vissa medlemsstater har valt att inte integrera ESF i programplaneringen under mål 2 utan har föredragit att söka stöd från denna fond inom ramen för programplanering under mål 3 (åtgärder som uteslutande medfinansieras av ESF).

Samtliga medlemsstater som berörs av mål 3 (eftersom hela Portugal, Grekland och Irland omfattas av mål 1 eller stöd under en övergångsperiod enligt mål 1 berörs de inte) fick sina GSR/OP eller SPD antagna under år 2000. Detta motsvarar sammanlagt 39 åtgärder (eller 25 OP för Italien, Spanien och Förenade kungariket, samt 14 SPD fördelade på de övriga medlemsstaterna).

Beträffande FFU-åtgärder utanför mål 1-områden, antogs nio SPD (Tyskland, Österrike, Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrike, Förenade kungariket och Sverige) under 2000. De tre länder (Grekland, Irland och Portugal) som helt omfattas av mål 1 eller stöd enligt mål 1 under en övergångsperiod berörs inte. De två SPD för Italien och Nederländerna återstår att anta. Ingen åtgärd planeras i Luxemburg.

Sammanlagt antogs under 2000 111 åtgärder (SPD och OP) under mål 1, 2 och 3. Bland dessa avsåg 64 åtgärder mål 1, eller 18 SPD och 46 OP (majoriteten av de italienska, portugisiska och tyska OP har antagits, men inget OP har ännu antagits för Grekland och en stor del återstår att anta för Spanien). 8 SPD avser programplanering under mål 2 och 39 åtgärder avser mål 3.

Åtgärder som antagits under år 2000 :

>Plats för tabell>

1.3. Riktlinjer för gemenskapsinitiativen

Den 28 april 2000 [1] antog kommissionen riktlinjerna för det nya gemenskapsinitiativet Interreg III (2000-2006) liksom den vägledande finansiella fördelningen per medlemsstat. Det sammanlagda stödet från ERUF uppgår till 4 875 miljoner euro (i 1999 års priser) för hela perioden.

[1] EGT C 143/6, 23.5. 2000.

Gemenskapsinitiativet Interreg tillkom 1990 för att utveckla det gränsöverskridande samarbetet och hjälpa regionerna längs unionens inre och yttre gränser att övervinna de problem som deras isolerade belägenhet leder till. Det nya initiativet Interreg III för perioden 2000-2006 har en utvidgad räckvidd och omfattar också stöd till interregionalt och transnationellt samarbete. Därmed innefattar Interreg III följande tre nivåer :

* Del A : gränsöverskridande samarbete mellan områden på vardera sidan av en gräns vilket syftar till att utveckla gränsöverskridande ekonomiska och sociala centra samt regionala utvecklingsstrategier.

* Del B : transnationellt samarbete mellan nationella, regionala och lokala myndigheter som syftar till att främja högre grad av integration inom större grupperingar av regioner. Tretton program fördelade över hela unionen planeras.

* Del C : interregionalt samarbete syftar till att göra instrumenten för regional utveckling mer effektiva bland annat genom att föra in regionerna och de offentliga myndigheter som ansvarar för regionalpolitik i nätverk. Denna del omfattar också samarbete mellan regioner som inte gränsar till varandra.

Urban II : Efter det att Europaparlamentet avgivit ett positivt yttrande om riktlinjerna för det nya gemenskapsinitiativet Urban II (200-2006) antogs de av kommissionen i slutet av april 2000 och offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 141 den 19 maj 2000.

Equal är en uppföljning till gemenskapsinitiativen Sysselsättning och Adapt och bygger på de lärdomar man gjort i dessa program. Det skiljer sig från de allmänna Socialfondsprogrammen genom sin inriktning på att prova olika sätt att genomföra prioriterade åtgärder och genom sin betoning på partnerskap i samband med transnationellt samarbete. De viktigaste principerna i Equal är följande:

* Partnerskap som skall omfatta offentliga myndigheter (i synnerhet på lokal och regional nivå), företrädare för arbetstagare och arbetsgivare, jämställdhetskommittéer, utbildningsväsendet, frivilligorganisationer och samhällssektorn samt ländernas förvaltningsmyndigheter.

* Tematiskt tillvägagångssätt som syftar till att utforska nya vägar att tackla problem som är gemensamma för olika typer av diskriminering och ojämlikheter istället för att fokusera på en särskild grupp.

* Transnationalitet, vilket innebär att samarbeta med partnerskap från andra medlemsstater, dra lärdomar, utveckla nya metoder och tillvägagångssätt för kompetensutveckling och skapande av arbetstillfällen.

* Ansvarstagande/medverkan varigenom de som stödet främst riktar sig till får möjlighet att påverka utformning och utvärdering av de verksamheter som avsedda att hjälpa dem.

* Innovation, som syftar till nya metoder i genomförandet, nya system eller innovativa åtgärder för att ta itu med de brister som konstaterats i viktiga rapporter från exempelvis enheten för social utslagning.

* Spridning och mainstreaming för att bidra till bättre åtgärder på nationell och europeisk nivå.

De finansiella medel som anslagits till Equal är blygsamma och uppgår till 2 847 miljoner euro. Equals strategiska karaktär och synlighet kommer dock att ge mer än dessa medel kan antyda vilket beror på dess innovativa tillvägagångssätt och dess genomslag i mer « traditionella » program (mainstreaming och spridande av bästa metoder).

Leader+ : Den 14 april 2000 godkände kommissionen riktlinjer riktade till medlemsstaterna om det nya gemenskapsinitiativet för landsbygdsutveckling, Leader + [2]. Det samlade gemenskapsbidraget till Leader+ under perioden 2000-2006 kommer att uppgå till 2 020 miljoner euro finansierat av utvecklingssektionen vid EUGFJ.

[2] EGT C 139 18.5.00, s. 5.

Som namnet antyder kommer Leader+ inte bara att bli en fortsättning på det nuvarande initiativet Leader II utan kommer att bli ett mer ambitiöst initiativ som syftar till att stimulera och stödja högkvalitativa och ambitiösa integrerade strategier för lokal landsbygdsutveckling. Det kommer också att lägga stark betoning på samarbete och nätverksarbete mellan landsbygdsområden. Samtliga landsbygdsområden i EU kommer i princip att vara stödberättigade.

De fyra prioriterade områden som föreslås på europeisk nivå avser viktiga aspekter av utveckling av Europas landsbygd : att göra landsbygdens produkter och tjänster mer konkurrenskraftiga genom utnyttjande av ny kunskap och ny teknik, att förbättra livskvaliteten i landsbygdsområden, att bättre främja lokala produkter genom kollektiva marknadsföringsstrategier, samt att förbättra och skydda naturen och det kulturella arvet.

1.4. De nya riktlinjerna för de innovativa åtgärderna

Enligt artikel 22 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna kan upp till 0,4 % av ERUF : s årliga budget användas för att medfinansiera innovativa åtgärder. Förslaget till nya riktlinjer för innovativa åtgärder genomförda med stöd av ERUF godkändes av kommissionen den 12 juli 2000. Riktlinjerna speglar förordningens strävan att utnyttja strukturfonderna på ett mer effektivt sätt vilket främst framgår av följande inslag i förslaget:

* Ett tillvägagångssätt baserat på program snarare än projekt.

* En minskning av antalet strategiska teman från 8 till 3.

* Närmare samarbete mellan de innovativa åtgärderna och de allmänna mål 1- och mål 2-programmen.

* Decentraliserad förvaltning och genomförande på regional nivå.

Det främsta syftet med de nya regionala programmen för innovativa åtgärder är att förbättra kvaliteten på mål 1- och mål 2-programmen beträffande följande tre strategiska teman:

* Regional ekonomi baserad på kunskap och teknisk innovation, åtgärder för att hjälpa mindre gynnade regioner att höja sin tekniska nivå.

* E-EuropeRegio, informationssamhället används i den regionala utvecklingens tjänst.

* Regional identitet och hållbar utveckling, vilket innebär att främja regional sammanhållning och konkurrenskraft genom ett integrerat synsätt på ekonomiska, miljömässiga, kulturella och sociala verksamheter.

I det nya systemet som beskrivs i riktlinjerna uppmanas samtliga regioner i EU att lämna in en individuell programansökan vari beskrivs en strategi för att främja innovation i samband med regional utveckling. Strategin skall utarbetas genom ett partnerskap som omfattar samtliga regionala aktörer och bör baseras på en analys av de starka och svaga sidor som särskilt präglar regionen. De regionala programmen bör ses som ett försökslaboratorium som kan ge regionerna en chans att prova nya idéer på sätt som kanske inte alltid är möjliga i de allmänna strukturfondsprogrammen. Det slutliga syftet bör dock vara att överföra framgångsrika resultat till de operativa programmen där de kan kopieras i större skala. För att detta skall fungera måste det finnas ett nära samarbete mellan dem som ansvarar för innovativa åtgärder och de myndigheter som ansvarar för mål 1- och mål 2-åtgärder.

I motsats till tidigare praxis kommer kommissionen inte längre att välja ut enskilda projekt. Eftersom regionerna själva har bästa förutsättningar att avgöra vad som är innovativt för dem kommer regionala styrkommittéer att ansvara för att välja ut enskilda projekt. Dessa projekt kan vara breda och kan innefatta undersökningar, pilotprojekt, utarbetande av strategiska planer, arbete i nätverk etc. Pilotprojekt bör inriktas på SMF och mycket små företag.

Arbete i nätverk är mycket viktigt och deltagande regioner bör avsätta mellan 1 % och 3 % av sin budget för detta ändamål. Därtill är kommissionen beredd att medfinansiera ett begränsat antal särskilda program för nätverksarbete som innefattar minst fem regioner från fem medlemsstater som önskar upprätta nya nätverk för att främja innovation med anknytning till de tre strategiska områden som beskrivs ovan.

Kommissionen ändrade utkastet till riktlinjer för att ta hänsyn till förslag från ERUF och Europaparlaments utskott för regional utveckling, turism och transporter. Riktlinjerna antogs formellt av kommissionen i januari 2001. De första programansökningarna förväntas i slutet av maj 2001. Varje år från 2001 till 2005 kommer kommissionen att välja ut program för medfinansiering baserat på en uppsättning objektiva kriterier med betoning på kvalitet och förslagets innovativa karaktär. ERUF : s bidrag kommer att variera från minst 300 000 euro till högst 3 miljoner euro i högst två år. När väl de regionala programmen har inletts kommer kommissionen att anordna två tävlingar för att finna de bästa projekten eller åtgärderna för att bidra till att främja innovation med anknytning till regional utveckling.

1.5. Avslutande av de gamla programmen

Under år 2000 pågick intensiv verksamhet för att avsluta de gamla programmen. Vid en översyn i början av mars 2001 stod det klart hur många program som avslutats för varje programperiod. Därvid konstaterades främst följande:

- När det gäller åtgärder påbörjade före 1989 nedbringades antalet icke avslutade program från 89 (30 juni 2000) till 35 (slutet av februari 2001). Summan som återstår att avsluta uppgår till 124 miljoner euro. Bland de ärenden som avslutats kan noteras att de italienska programmen, vilka stod för den största delen av de program som väntade på att avslutas (75 italienska ärenden av sammanlagt 89 ärenden i mitten av 2000), intagit en framträdande position varför det i slutet av februari inte återstod fler än 24 italienska program att avsluta.

- När det gäller programmen för perioden 1989-1993 uppgick antalet program som avslutats sedan den 30 juni 2000 till 73, vilka motsvarade ett sammanlagt belopp på 516 miljoner euro. I slutet av februari 2001, återstod fortfarande 101 ärenden att avsluta, och dessa motsvarade ett sammanlagt belopp på 714 miljoner euro. Framstegen är särskilt påtagliga beträffande de italienska programmen (33 avslutade ärenden) och brittiska programmen (26 avslutade ärenden). Ansträngningarna fortsätter och under det första halvåret 2001 bör de spanska (17) och franska (11) ärendena kunna avslutas.

- Som planerats har avslutandet av mål 2-programmen (1994-1996), vilka består av den ursprungliga uppsättningen på 65 ärenden motsvarande 759 miljoner euro, påbörjats. De ärenden inom mål 2 för perioden 1994-1996 som inte belastas av några särskilda problem bör kunna avslutas under tiden fram till slutet av sommaren 2001.

KAPITEL 2 : GENOMFÖRANDET AV PROGRAMMEN I MEDLEMSSTATERNA

2.1. Allmän presentation

I detta kapitel presenteras enbart genomförandet av de nya programmen för perioden 2000-2006. I kapitel 2.2 lämnas en kortfattad redogörelse för det fortsatta genomförandet av programmen för 1994-1999 i de fall det uppvisar inslag av särskilt intresse. De innovativa åtgärderna behandlas i det här kapitlet eftersom de inte är föremål för en fördelning av anslagen per medlemsstat.

2.1.1. Genomförandet av mål 1, 2 och 3

Under år 2000 inleddes gradvis åtgärderna för perioden 2000-2006. Därutöver fortsatte genomförandet på fältet av den största delen av programmen för perioden 1994-1999.

Åtagandebemyndiganden för strukturfonderna under perioden 2000-2006 uttryckt i miljoner euro (1999 års priser) förutom gemenskapsinitiativen och de innovativa åtgärderna:

>Plats för tabell>

(2) Inklusive anslagen för Peace (2000-2004) (3) Inklusive anslagen för det särskilda programmet för de svenska kustområdena

Utnyttjande av anslagen för samtliga mål sammantagna:

Cirka 115 stödåtgärder (OP och SPD) antogs under år 2000 varav vissa kunde påbörjas redan under den här programperiodens första år (närmare uppgifter för varje medlemsstat återfinns i kapitel 2.2). För de flesta program kommer utgifter som daterar sig efter den 1 januari 2000 att i enlighet med förordningens bestämmelser retroaktivt anses som stödberättigande. Det låga antalet mål 2-program som antogs medförde dock att den sammanlagda genomförandegraden för året inte kan betraktas som tillfredsställande.

För samtliga mål noteras att åtaganden gjorts för 13 % av anslagen för perioden 2000-2006 samt att 5 % av anslagen betalats ut. Dessa genomförandegrader är jämförbara med de som konstaterades under 1994 vilket var det första året i programperioden 1994-1999. Sannolikt kommer en markant ökning att ske av genomförandet under år 2001 eftersom mål 2-programmen kommer att inledas på fältet det året. Mekanismerna för förskottsbetalning på 7 % och årligt automatiskt åtagande gör att genomförandet av åtgärderna kan ske på ett enklare sätt.

I bilaga 1 presenteras genomförandet av fonderna per medlemsstat och per fond (åtaganden och betalningar som genomförts i förhållande till de totala medel som anslagits).

I bilaga 3 anges det finansiella genomförandet av budgeten (dvs. de åtaganden och betalningar som genomförts i förhållande till den disponibla budgeten för året).

Av budgetgenomförandet framgår att totalt sett 51,8 % av de disponibla anslagen för år 2000 har förbrukats för samtliga mål, gemenskapsinitiativ och innovativa åtgärder. Utnyttjandet av anslagen skiljer sig mycket mellan olika budgetposter . Sålunda har mål 3 utnyttjat 94,6 % av de disponibla anslagen för året medan motsvarande siffra för mål 2 endast uppgår till 4,6 % (se förklaringar nedan). Beträffande FFU-åtgärder utanför mål 1-områdena noterades också en mycket gott utnyttjande av de disponibla åtagandebemyndigandena. När det gäller betalningsbemyndiganden kan samma bild skönjas med ett mycket gott utnyttjande av de disponibla anslagen för mål 3 liksom för FFU utanför mål 1, svagt utnyttjande av betalningsbemyndigandena för mål 2 och ingen betalning för gemenskapsinitiativen. Detta svaga utnyttjande av anslagen under 2000 medför att vissa anslag överförts till kommande år.

Åtagandebemyndiganden som överförts från 2000 till efterföljande år:

Eftersom vissa stödåtgärder inte kunde antas eller genomföras redan från år 2000 föreslog kommissionen att en omplanering av åtagandebemyndiganden skulle ske från 2000 till åren 2002-2006, och detta förslag godkändes av Europaparlamentet i maj 2001. Det rör sig sammanlagt om 6 152 miljarder euro i åtagandebemyndiganden uppdelat på 3 589 miljoner euro för mål 1, 864 miljoner euro för mål 2, 4,5 miljoner euro för FFU utanför mål 1, samt 1 695 miljarder euro för gemenskapsinitiativen. Det är endast möjligt att göra denna typ av överföring beträffande år 2000 eftersom det var det första genomförandeåret för programperioden 2000-2006.

Genomförandet beträffande mål 1 (regioner som släpar efter i utvecklingen) :

Nästan alla SPD antogs under 2000 liksom samtliga GSR. Cirka hälften av de OP som är knutna till GSR antogs 2000 (46 OP antogs, och 51 OP återstår att anta under 2001). Detta gjorde det möjligt att utnyttja anslagen och att inleda ett stort antal åtgärder på plats. Således kunde samtliga medlemsstater med undantag av Grekland börja genomföra sina program redan från år 2000. Programmen fortskrider i ungefär samma takt i de olika medlemsstaterna om man betraktar utnyttjandet av anslagen : det kan dock noteras att Irlands utnyttjandegrad ligger betydligt över genomsnittet i gemenskapen (21 % jämfört med genomsnittet på 9 %), vilket särskilt speglar en betydligt bättre förberedelse när det gäller partnerskap (införande av och samråd i övervakningskommittén), liksom förhållandet att det redan i förväg fanns stödberättigade projekt « i reserv », som inväntade medfinansiering. När det gäller betalningarna är skillnaderna mer markanta. Sålunda hade en majoritet av medlemsstaterna uppnått en betalningsgrad på cirka 7 % vilket motsvarade det förskott som utbetalats vid antagandet av programmet, men i tre medlemsstater (Tyskland, Frankrike och framför allt i Spanien) föreligger dock viss försening. Denna försening beror till största delen på att programmen antogs alldeles i slutet av år 2000 (i slutet av december för vissa av dem) vilket inte gjorde det möjligt att göra motsvarande utbetalningar samma år. De första betalningarna genomfördes i början av 2001. Den genomsnittliga betalningsgraden för mål 1 uppgår därmed till 3,3 %.

Genomförandet av mål 2 (omställning i regioner med strukturella problem) :

SPD för endast tre medlemsstater (Danmark, Finland och Sverige) kunde antas under år 2000. Följaktligen var det endast dessa medlemsstater som kunde inleda sina program på fältet. Det bör dock noteras att de svenska SPD för mål 2 antogs först i december 2000 och inga betalningar kunde därför göras under 2000. I både Danmark och Finland uppnåddes en betalningsgrad på 7 % vilket liksom för mål 1 motsvarar det förskott som utbetalades när programmen godkändes. För de övriga medlemsstaterna antog kommissionen den största delen av programmen under det första kvartalet 2001, vilket kommer att möjliggöra ett snabbt inledande av genomförandet på fältet och bådar för att åtgärderna kan framskrida tillfredsställande under år 2001. Den sammanlagda utnyttjandegraden uppgick till 15 % medan betalningsgraden var 4 %.

Genomförandet av mål 3:

Mål 3 stödjer verksamheter som avser mänskliga resurser inom alla områden som inte omfattas av mål 1. Cirka ¾ av ESF inom områden som omfattas av mål 3 kommer att gå till endast 4 medlemsstater : Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket. Skillnader i storleken på stödet enligt ESF inom medlemsstaterna spelade en viktig roll i såväl förhandlingarna om och innehållet i programmet. Större program har vanligen sin tyngdpunkt inom befintlig aktiv arbetsmarknadspolitik. De mer småskaliga ESF-programmen tenderar att i högre grad inriktas på ett smalare urval av (ofta) mer innovativa verksamheter.

Under år 2000 antogs ett stort antal programdokument som avser mål 3. Genomförandet på fältet kunde därmed inledas redan under programperiodens första år. För de tre medlemsstater (Spanien, Italien, Förenade kungariket) som valt en programplanering genom en GSR indelad i flera OP (i motsats till andra medlemsstater som valt programplanering genom SPD) antogs GSR 2000 men de motsvarande programmen kunde inte antas förrän 2001 Detta förhållande förklarar varför mål 3 har en svagare genomförandegrad än mål 1 och 2, i synnerhet när det gäller åtaganden. Den totala utnyttjandegraden var således 10 % med en betalningsgrad på 4,5 %.

2.1.2. Genomförandet av gemenskapsinitiativen

INTERREG III :

Efter det att riktlinjerna för Interreg III antagits uppmanades medlemsstaterna att lämna in detaljerade förslag inom sex månader efter det att meddelandet om slutligt antagande offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning [3].

[3] EGT 143/6, 23.5. 2000.

I slutet av år 2000 hade kommissionen mottagit 46 gränsöverskridande program (del A) och 7 transnationella program (del B). För många av dessa program kunde kommissionen inleda genomgång och förhandling med de berörda regionerna för att så snart som möjligt kunna godkänna dem. Därmed kunde det praktiska genomförandet inledas 2001.

URBAN II :

Efter det att riktlinjerna för Urban II hade offentliggjorts hjälpte kommissionen sina samarbetspartner inom medlemsstaterna med att förbereda de nya programmen, bland annat genom en handledning. I september 2000 ställdes denna vägledning till förfogande på Inforegios hemsida på Internet.

Medlemsstaterna har inlämnat ansökan till kommissionen beträffande ett stort antal städer, betydligt fler än de 55 som planerades från början. Kommissionen gav tillstånd till en särskild insats för att kunna godta att totalt 70 städer erhåller stöd från programmet Urban. Den 31 december 2000 hade dock endast 28 program lagts fram.

EQUAL :

Under det portugisiska ordförandeskapet undertecknades riktlinjerna för Equal den 14 april 2000 i Lissabon. Mottagandet av programförslag i september 2000 innebar startpunkten för förhandlingarna mellan kommissionen och medlemsstaterna. Dessa fortsatte under hela hösten och vintern och utmynnade i antagandet av 17 program från och med mars 2001 (Belgien har lagt fram två olika program : ett för den franskspråkiga och tyskspråkiga delen av landet och det andra för den flamländska delen av landet, och Nordirland har ett särskilt program utarbetat av Förenade kungariket).

LEADER + :

Gemenskapsinitiativet Leader+ kommer att genomföras genom 73 program varav 12 på nationell nivå och 61 på regional nivå. Dessa program godkändes under det första halvåret 2001.

2.1.3. Innovativa åtgärder och tekniskt stöd

Innovativa åtgärder

Inga nya innovativa åtgärder eller projekt inleddes 2000. Parallellt med utarbetandet av nya riktlinjer för perioden 2000-2006, fortsatte genomförandet och avslutandet av de « gamla » projekt som godkändes under perioden 1994-1999. I början av 2000 pågick 295 av de ursprungliga 329 projekten. I slutet av 2000 hade denna siffra sjunkit till 252. Många av dessa projekt kommer att avslutas under 2001, och de återstående under 2002.

När det gäller dessa projekt kan följande inslag av särskilt intresse nämnas:

* Efter 10 år ägde det sista EUROPARTENARIAT på kommissionens initiativ rum i Palermo på Sicilien i december 2000. Hädanefter kan denna typ av evenemang anordnas av regionerna inom ramen för mål 1- och mål 2-programmen.

* Ett seminarium för regioner som deltagit i RIS/RITTS (informationsteknik) ägde rum i Madrid i juni 2000. Drygt 200 deltagare från nästan 100 europeiska regioner inklusive kandidatländer deltog i detta seminarium som erbjöd möjligheter att utbyta goda metoder och utveckla ytterligare interregionalt samarbete inom området för främjande av innovation.

* RINNO (tekniskt stöd för utveckling av en resursbas över regionala innovationspolitiska åtgärder) är ett gemensamt projekt på 1 miljon euro som genomförs av GD Regionalpolitik och GD Näringsliv. Projektet startade i januari 2000 och kommer att pågå under 2 år. RINNO är en central resurs där regionerna kan erhålla information och råd om goda metoder om vad andra gör på området för främjande av (teknisk) innovation, särskilt beträffande SMF.

* Genomförandet av handlingsplanerna för de regionala innovationsstrategierna (RIS) fortsatte under 2000 i 30 regioner och 6 interregionala projekt för teknologiöverföring (RTTS) har utvecklats i de senaste skedena av genomförandefasen.

* RISI 1/RISI 2/RISI + (det regionala initiativet för informationssamhället) : 6 projekt avslutades under 2000 ; 22 projekt löper fortfarande. Bland dessa lyckades 13 projekt inom RISI+ hjälpa regionerna att införliva resultaten av pilotprojekten i de traditionella programmen för mål 1 och mål 2. En konferens ägde rum i juli 2000 i Sovia, Spanien där företrädare för cirka 50 regioner deltog. Syftet var att göra regionerna mer bekanta med sätt att utveckla ett regionalt informationssamhälle i större skala. Dessa åtgärder erhåller stöd antingen genom ERUF eller genom ESF.

* ECOS-OUVERTURE (interregionalt samarbete med icke-medlemsstater) : ett seminarium för de deltagande regionerna hölls i Bryssel i januari 2000. För närvarande är samtliga 63 projekt under genomförande.

* I juli 2000 hölls ett seminarium om territoriella sysselsättningspakter i Neapel med cirka 400 deltagare. Under seminariet diskuterades exempel på erfarenheter från territoriella sysselsättningspakter som har införlivats i allmänna program. Finansiering av tekniskt stöd för pakterna som lämnats enligt artikel 10 i ERUF kommer att avslutas senast i december 2001. Vissa av pakterna har redan säkerställt en fortsättning på verksamheterna i de nya SPD och OP för perioden 2000-2006.

* KULTUR : de flesta av de 37 projekten har nu avslutats. 3 projekt har ännu inte sänt in sina slutrapporter och kompletterande uppgifter krävs för 11 andra projekt. Ett av projekten fortsätter fram till i mitten av 2001.

En utvärdering som gjordes 1999 av de projekt som genomförts under perioden 1994-1999 visade att många av projekten har givit goda resultat. Framgången kan också mätas i det faktum att dessa typer av verksamheter nu är fast förankrade i de allmänna programmen. Detta har gjort det möjligt för kommissionen att starta en ny generation innovativa åtgärder baserade på det strategiska tillvägagångssätt som användes av RIS och RISI, och som inriktas på den nya ekonomins krav.

Inom området för mänskliga resurser (artikel 6 i ESF-förordningen) gjordes följande framsteg under 2000:

* Nya källor till sysselsättning: Majoriteten av de projekt som ursprungligen valdes ut 1996 och 1997 hade avslutats i december 2000. Med hänsyn till att innehållet i låg nära Pilotprogrammet Tredje sektorn och sysselsättning [4] deltog ett urval av projekten i den "kapitaliseringsprocess" som inletts för projekten i tredje sektorn. Detta har hittills givit resultat som är "sektoriella" (t.ex. kultur eller närtjänster), horisontella (t.ex. skapande av sysselsättning, ny informationsteknik) eller instrumentella (att utveckla instrument och finansiering). I början av 2000 lade kommissionen fram en projektöversikt som innehöll beskrivningar och kontaktinformation för de 82 projekt som finansierats inom ramen för inbjudan att lämna projektförslag 1996 och 1997 [5]. Denna översikt spreds till en lång rad olika organisationer inklusive ESF-delegationerna i medlemsstaterna.

[4] http://europa.eu.int/comm/employment_social/empl&esf/3syst/index_en.htm.

[5] "ESF Article 6 96/97 Project Directory - New Job Sources", ISBN 92-828-7728-0. Denna information kan också hämtas på http://europa.eu.int/comm/employment_social/actions/index_en.htm.

* Lokalt kapital för sociala ändamål: 30 projekt inom pilotprojektet för lokalt kapital för sociala ändamål inleddes i 12 medlemsstater den 1 september 1999. Syftet var att fastställa goda lösningar när det gäller att genomföra bestämmelserna i artikel 4.2 i den nya ESF-förordningen om socialfondens anslag till program inom mål 1 och mål 3. De organisationer som förmedlar lokalt kapital är ideella organisationer som ger finansiellt stöd och tekniskt stöd till mikroprojekt som syftar till att återställa den sociala sammanhållningen, förstärka lokala nätverk och grupperingar som arbetar för social integrering av utslagna människor samt att starta mikroföretag och kooperativ.

En 'sommarkurs' som samlade företrädare för samtliga förmedlande organ, de externa utvärderarna och Europeiska kommissionen hölls i Belgien den 8 - 11 juli. Denna kurs var inriktad på särskilda praktiska frågor som val och övervakning av mikroprojekt och förvaltning av partnerskap och byggde på diskussioner som inletts på det elektroniska diskussionsforumet CIRCA. Sommarkursen gav också möjligheter för projektledare att träffas och utbyta information och erfarenheter.

I november 2000 överlämnade de externa utvärderare som ansvarar för den fortlöpande utvärderingen och utvärderingen i efterhand av pilotprojektet som helhet rapporten för det första året. I rapporten konstaterades att pilotprojektet i allmänhet nu är helt inrättat och operativt (inklusive finansiella förvaltningssystem), har en betydande volym mikroprojekt och väl fungerande lokala partnerskap. Rapporten lades fram för ESF-kommittén vid dess möte den 15 december 2000.

* Arbetskraftens rörlighet: För att främja innovation till stöd för målen i handlingsplanen för fri rörlighet för arbetstagare (KOM(97) 586) har ESF-stöd lämnats till 13 projekt som avser industriell förändring och omstrukturering. De inriktas på den inverkan som hinder för fri rörlighet har och/eller på stöd till geografisk och arbetsrelaterad rörlighet. Dessa projekt befinner sig nu i slutfasen.

* Social dialog mellan olika yrkesgrenar och sektorer: Som en följd av den inbjudan att inkomma med förslag som riktades till arbetsmarknadens parters bransch- och sektororganisationer i mars 1999, ges stöd till nio projekt som rör nya former av arbetsorganisation, nya metoder för yrkesutbildning och nya former av dialog.

Tekniskt stöd

Utöver de åtgärder för tekniskt stöd som finansieras inom GSR och stödåtgärderna (OP och SPD) kan åtgärder som avser tekniskt stöd av gemenskapsintresse genomföras av kommissionen för att fylla särskilda behov som följer av genomförandet av strukturfonderna. Det händer att kommissionen ställs inför uppgifter som den inte kan utföra utan hjälp av externa experter. Denna hjälp kan ta form av avtal eller bidrag.

När det gäller programperioden 2000-2006 fastställs reglerna för detta tekniska stöd i artikel 23 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. Enligt förordningen kan åtgärder finansieras upp till ett tak på 0,25 % av det årliga anslaget för varje fond.

Det finansiella genomförandet av åtgärderna för teknisk stöd på gemenskapsnivå ser ut på följande sätt för år 2000 (uttryckt i miljoner euro):

>Plats för tabell>

I bilaga 2 presenteras de olika typerna av åtgärder och de belopp som varje åtgärd utnyttjat.

I enlighet med artikel 48.3 c i förordningen inlämnar GD Regionalpolitik, som handhar förvaltningen av ERUF, i början av varje budgetår prognoser över årets förbrukning till kommittén för utveckling och omställning av regioner för att inhämta dess yttrande.

2.1.4. Förhandskontroll av additionaliteten

Sedan 1989 anges i förordningen om strukturfonderna att additionalitetsprincipen skall tillämpas. Enligt denna princip skall medlemsstaterna upprätthålla åtminstone samma omfattning av de nationella offentliga utgifterna för strukturåtgärder (exklusive EU : s bidrag) i reella termer, från en programperiod till nästa. Dessa offentliga utgifter för strukturåtgärder innefattar såväl de som är föremål för en medfinansiering enligt strukturfondernas program som de som hade kunnat medfinansieras eftersom de är stödberättigande.

För perioden 2000-2006 har förfarandet för kontroll av additionaliteten förenklats. Istället för de årliga kontrollerna kommer kontroll att ske vid tre tillfällen, nämligen förhandskontroll, kontroll efter halva tiden (2003) och en kontroll före utgången av 2005. Den utgiftsnivå som skall behållas under 2000-2006 jämfört med 1994-1996 tar därutöver hänsyn till de allmänna makroekonomiska förhållandena i varje medlemsstat och vissa särskilda situationer som privatisering, ovanligt höga utgifter för strukturåtgärder under den föregående perioden och eventuella minskningar av stödet från strukturfonderna under perioden 2000-2006 jämfört med 1994-1999.

Additionaliteten är styrkt i följande fall:

- Om man vid förhandskontrollen och med undantag av vissa fall som nämns i artikel 11 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, konstaterar att de årliga genomsnittliga utgifter som förutses under perioden 2000-2006 åtminstone når upp till den årliga genomsnittliga utgiftsnivån under den föregående perioden.

- Om man vid kontrollen i slutet av 2003 konstaterar att de årliga genomsnittliga utgifterna för perioden 2000-2002 åtminstone når upp till den årliga genomsnittliga utgiftsnivå för perioden 2000-2006 som överenskommits vid förhandskontrollen.

- Om man vid utvärderingen i slutet av 2005 konstaterar att de årliga genomsnittliga utgifterna för perioden 2000-2004 åtminstone når upp till den årliga genomsnittliga utgiftsnivån för perioden 2000-2006 som överenskommits vid förhandskontrollen eller reviderats efter halva tiden.

Detta villkor måste uppfyllas av medlemsstaten sammanlagt för de utgifter som hänför sig till samtliga regioner som omfattas av mål 1. När det gäller de regioner som omfattas av mål 2 och mål 3 beaktas utgifterna på nationell nivå.

Samband mellan programplanering och additionalitet

Additionaliteten är knuten till programplaneringen och de olika etapperna av utvärderingen av strukturfondernas program, dvs. förhandsbedömning, kontroll efter halva tiden och den efterföljande utvärderingen och därmed också till kommissionens olika beslut vid programplaneringen och särskilt följande:

- I enlighet med artikel 11 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna godkänns GSR/SPD av kommissionen endast om förhandskontroll av additionaliteten har gjorts.

- Kommissionen har inkluderat bestämmelser i GSR/SPD enligt vilken en ny programplanering efter halva tiden endast kommer att godkännas av kommissionen om medlemsstaten i slutet av 2003 har överlämnat de uppgifter som krävs för en kontroll av additionaliteten efter halva tiden. I särskilda och motiverade fall och för att undvika en orimlig försening i programplaneringsprocessen kan kommissionen i beslutet om revidering efter halva tiden införliva en bestämmelse som förutser tillfälligt upphävande av nya åtaganden tills samtliga uppgifter beträffande additionalitetskontrollen efter halva tiden har lämnats in.

- Om kommissionen i slutet av 2005, baserat på de uppgifter som den förfogar över, konstaterar att en medlemsstat de facto inte har beaktat additionalitetsprincipen (det rör sig inte i detta fall om inlämnade av uppgifter utan om att utgiftsnivån inte har upprätthållits), kan en minskning av anslagen från strukturfonderna för denna medlemsstat övervägas för den efterföljande perioden.

Förhandskontroll 2000-2006.

Innan en medlemsstats program för den nya perioden kan antas, måste förhandskontrollen av additionaliteten vara avslutad. Arbetet genomfördes separat dels för de regioner som omfattas av mål 1 och dels för mål 2 och 3 tillsammans, för vilka kontrollmetoden har förändrats radikalt jämfört med föregående programperiod.

Mål 1

Beträffande mål 1 anges i förordningen kravet att den nivå för offentliga eller motsvarande utgifter för strukturåtgärder som den berörda medlemsstaten skall upprätthålla inom samtliga regioner som omfattas av mål 1 måste fastställas. I allmänhet skall denna utgiftsnivå vara lika stor i reella termer som det belopp som spenderades under den föregående perioden. De viktigaste resultaten av dessa beräkningar, som lämnats av medlemsstaterna och granskats av kommissionen, anges i tabellen nedan.

När tabellen studeras är det svårt att göra en jämförelse mellan medlemsstaterna vilket inte minst beror på den varierande storleken beträffande invånarantal och ekonomi i de regioner som omfattas av mål 1 i olika medlemsstater. Dessutom medför de olika institutionella systemen i olika medlemsstater att metodiken anpassas och antaganden görs för att de administrativa kostnaderna för additionalitetskontrollen skall kunna hållas inom rimliga gränser. När metodiken fastställdes lades därför större betoning vid jämförbara uppgifter över tiden inom en medlemsstat än full jämförbarhet mellan medlemsstaterna

De viktigaste siffrorna återfinns i kolumnen för 2000-06, som ger nivån för de årliga genomsnittliga utgifter som medlemsstaterna måste uppnå och som kommer att kontrolleras före slutet av 2003 och återigen före slutet av 2005. Utgifterna under 1994-99 gav viss vägledning när nivån för 2000-06 skulle fastställas även om många siffror för år 1998 och 1999 fortfarande var preliminära vilket berodde på val av tidpunkt för förhandskontrollen som måste slutföras före slutet av 1999 eller i början av 2000 för de flesta medlemsstater. När de procentuella förändringarna mellan 1994-1999 och 2000-06 jämförs bör följande noteras:

- Kommissionen bedömde att utgiftsminskningen med 10 % i Tyskland låg i linje med additionalitetskraven. Orsaken är att det anges i förordningen att när förhandsbedömningen görs av den utgiftsnivå som skall uppnås under perioden "bör hänsyn tas till (...) ovanligt höga offentliga utgifter för medlemsstatens strukturåtgärder eller motsvarande under den föregående programperioden". Detta var helt tydligt fallet efter den tyska återföreningen.

- För sammanhållningsländerna har stora ökningar skett som härstammar både från medfinansieringskraven och från de ansträngningar som krävs för att ytterligare minska klyftan när det gäller fysiskt och mänskligt kapital i förhållande till resten av EU. I det särskilda fallet Irland beror den planerade ökningen på nära 100 % på en mycket ambitiös nationell utvecklingsplan som utarbetats för att minska flaskhalsarna i utvecklingen i syfte att göra det möjligt att fortsätta på den inslagna vägen med hög tillväxt.

- I Italien skall ökningen på 20 % ses mot bakgrund av den lägre utgiftsnivån än förväntat under perioden 1994-99, och baseras på regeringens tydliga vilja att öka kapitalutgifterna i syfte att stimulera den ekonomiska utvecklingen i södra delen av landet.

- I de återstående länderna är de ekonomiska och sociala problemen i de regioner som omfattas av mål 1 ofta mindre uttalade och motiverar inte nödvändigtvis en betydande ökning från en period till en annan.

Tabell: Årligt genomsnitt för nationella offentliga eller motsvarande strukturella utgifter i regioner som omfattas av mål 1 samt regioner som fasas ut ur mål 1 (i miljoner euro i 1999 års priser)

>Plats för tabell>

För mål 2 och 3 tillsammans:

Medlemsstaterna skall lämna uppgifter om de nationella utgifter som hör samman med den aktiva arbetsmarknadspolitiken och när så är berättigat (och styrkt av medlemsstaten) med andra åtgärder som är nödvändiga för att nå de resultat som dessa två mål syftar till. Systemet för mål 2 och 3 fungerar därmed på följande sätt:

- För mål 2 och 3 sker en enda kontroll baserad på samma uppgifter.

- Utgifterna skall avse hela medlemsstaten inklusive utgifter i regioner som omfattas av mål 1. Det gäller alltså uppgifter som hämtas direkt ur den nationella statistiken.

För att underlätta utveckling av en överskådlig måttstock för offentliga utgifter uppmuntrade kommissionen medlemsstaterna att utnyttja uppgifter om aktiv arbetsmarknadspolitik som sammanställs av OECD. Under ett drygt decennium har OECD sammanställt en årlig uppsättning uppgifter om utgifter för aktiv arbetsmarknadspolitik i medlemsstaterna. Uppgifterna är internationellt erkända, har visat sina meriter och medlemsstaterna själva lämnar uppgifterna enligt överenskomna definitioner. De flesta medlemsstater har valt att använda uppgifterna som utgångspunkt för diskussioner om tendenser i utgiftsnivå som bidrar till bedömningen av additionaliteten.

När utnyttjandet av en gemensam uppsättning uppgifter uppmuntrades var syftet inte att skapa ett stelt system för granskning av additionaliteten. Om medlemsstaterna på ett övertygande sätt kunde visa att uppgifterna inte till fullo speglar hela raden av arbetsmarknadsprogram (Sverige) eller de bakomliggande förändringarna av ekonomiska förhållanden (Finland) så ändrades additionalitetstabellerna för att ta hänsyn till dessa faktorer. Under programperioden kommer utnyttjandet av OECD :s uppgifter att fungera som en värdefull måttstock för att bedöma medlemsstaternas åtaganden att följa additionalitetsprincipen inom de program som bedrivs enligt strukturfondernas mål 2 och 3.

2.2. Genomförandet av programmen i medlemsstaterna

2.2.1. BELGIEN

Perioden 1994-1999

Den slutliga utvärderingen av förbrukningen för SPD mål 1 Hainaut, som avslutades i slutet av 1999, pekar på en utnyttjandegrad på drygt 98 %. De största stöden från strukturfonderna har gått till direkta stödåtgärder riktade till företagen (stöd till investeringar och forskning) samt indirekta stödåtgärder (sanering av industriområden). Åtgärderna för att utveckla forskningscentrer och kompetenscentrer och förse dessa med utrustning har fortsatt. Arbetet för att skapa nya arbetstillfällen har varit framgångsrikt eftersom den enda åtgärden för investeringsstöd redan har utmynnat i skapandet av 6 692 arbetstillfällen vilket kan jämföras med de 4 800 som planerats. Enligt tillgängliga utvärderingar uppskattas att man rimligen kan förvänta sig att 12 000 arbetstillfällen kan skapas.

Åtgärderna för att modernisera undervisning och utbildning har fortsatt. Dessa åtgärder föregås och åtföljs av utbildning av lärarna i såväl ny teknik som pedagogik. Undervisning i användande av ny informations- och kommunikationsteknik har inte bara betonats i skolorna utan också när det gällt arbetssökande och anställda i små och medelstora företag. Denna åtgärd medförde att nya strukturer skapades som CEMI (centrum för kunskaper om industriellt underhåll), Centrum för spjutspetsteknik och CEQUAL.

De åtgärder som planerats inom ramen för SPD mål 2 Meuse Vesdre följer sin utstakade kurs. I mitten av juni hade man redan skapat 906 nya arbetstillfällen och gav stöd till 63 forskningsprojekt. Arbetet pågår eller är avslutat för de flesta projekt som gällt infrastruktur (planering av tillfartsvägar, infrastrukturer för att ta emot turister, FoTU, turistprojekt, återställande av åkermark i träda). Beträffande SPD Aubange har byggandet av ett centrum för telematiktjänster i ett köp- och industricentrum inletts och de ekonomiska utvecklingsprojekten fortsätter.

Efter att de sista ändringsbesluten fattades för Flandern har alla tillgängliga medel utnyttjats. Betalningstakten pekar på att de två mål 2-programmen genomförs enligt planerna. För båda områdena (Limburg och Turnhout) inriktas programmen på att stimulera tjänstesektorn och i synnerhet tjänster som förväntas skapa ytterligare arbetstillfällen för kvinnor.

När det gäller mänskliga resurser har åtgärderna för korttidsutbildning för arbetstagare och arbetssökande och åtgärderna för utbildning inom området för ny teknik rönt stor framgång. De integrerade åtgärderna ESF/ERUF för förstärkning av forskningscentra har givit tillfredsställande resultat. Åtgärderna beträffande utveckling av den sociala ekonomin inleddes reellt sett inte förrän 2000 och förefaller ge tillfredsställande resultat som dock ligger väl under de förväntade målen.

Mål 3 : I Flandern har de disponibla medlen främst använts för åtgärder till förmån för långtidsarbetslösa, personer som tidigare suttit i fängelse, immigranter, funktionshindrade eller personer med låg utbildningsnivå.

I de franska språkområdena (Vallonien och Bryssel) har nya metoder för arbetslivsintroduktion burit frukt. De s.k. "Carrefour Formation" (utbildningsbyrå) spelar en viktig roll för att ge information och rådgivning och säkerställer att utbudet blir mer överblickbart och att information sprids till personer och aktörer på plats.

I Bryssel har den största delen av medlen i programmet för mål 3 utnyttjats för att utveckla stöd- och kompletteringsåtgärder samt centrer för främjande av socialt stöd på lokal nivå.

Mål 4 : I Flandern har ytterligare ansträngningar gjorts inom utbildningsområdet. Inom de sektorvisa fonderna gavs konsulter i uppdrag att genomföra marknadsföring och lägga fram potentiella utbildningsplaner riktade till företagen. Under 2000 har dessa planer konkretiserats och omvandlats till utbildningsprojekt.

Anslaget för den franskspråkiga delen hade utnyttjats nästan helt i slutet av 2000 trots vissa svårigheter inledningsvis. Valloniens centrum för sysselsättning som skapades genom ett initiativ inom mål 4, genomför undersökningar och enkäter inom sektorerna för omplacering/omställning, nya sektorer och tjänstesektorn. De olika åtgärderna till förmån för små och medelstora företag samt mycket små företag har fortsatt. Ett av dessa är projektet Plato som kombinerar ett program för ledarutbildning för små och medelstora företag med ett system där högre tjänstemän från stora företag fungerar som "faddrar" i syfte att vidareutbilda ledarna i de små och medelstora företagen genom att ge möjligheter till utbyte av erfarenheter och kunskaper.

Programperioden 2000-2006

SPD mål 1 Hainaut (med stöd under en övergångsperiod) godkändes av kommissionen den 15 maj 2000. Stödet från gemenskapens strukturfonder uppgår till 645 miljoner euro.

Följande sex prioriterade åtgärdsområden har valts:

* Främjande av tillväxten genom utveckling av den produktiva basen.

* Utveckling och tillvaratagande av möjligheterna i Hainaut vad avser forskning och teknisk innovation.

* Tillvaratagande av möjligheterna inom jordbruk, skogsbruk, vattenbruk och på landsbygden.

* Insatser för att göra området mer attraktivt genom att återställa och främja dess anseende.

* Förhindrande av arbetslöshet.

* Främjande av en kunnig arbetskraft och förbättring av återinträdet i arbetslivet.

En arbetsgrupp som har fått i uppdrag att granska överensstämmelsen mellan de prioriterade åtgärdsområdena i SPD och de projekt som aktörerna har lagt fram har inlett sitt arbete och kommer under de första månaderna 2001 att lägga fram resultatet av denna analys till Valloniens myndigheter som därefter väljer ut de projekt som skall motta stöd från strukturfonderna.

Projekten inom SPD mål 2 för området Meuse-Vesdre (stöd från ERUF och ESF som uppgår till sammanlagt 158 miljoner euro) och landsbygdsområdet Dinant-Philippeville (stöd från ERUF och ESF som uppgår till sammanlagt 58 miljoner euro) har presenterats för kommissionen och bedömdes i juli 2000 uppfylla kraven för att behandlas. Den andra hälften av år 2000 anslogs till förhandlingar om dessa två SPD.

Samma sak gäller för SPD mål 2 för regionen Bryssel (stöd från ERUF och ESF på 43 miljoner euro) som har anmälts till kommissionen och i maj 2000 bedömts uppfylla kraven för att behandlas.

Flandern har lagt fram förslag till fyra program enligt mål 2, Limburg, Antwerpen, Västflandern och Östflandern, där vart och ett av dem också innehåller en utfasningsetapp. Det sammanlagda anslaget för dessa program (ERUF och ESF) är 148,2 miljoner euro för de nya områden som omfattas av mål 2 och 38,2 miljoner euro för de områden som motar stöd under en övergångsperiod. Programmen inriktas på följande områden: utveckling av turismen, landsbygdsturism, åtgärder för att göra området mer attraktivt för företag och potentiella invånare, liksom åtgärder för att göra distrikt i industristäder mer attraktiva, återutnyttjande av gamla gruvor samt åtgärder för att öka den lokala arbetskraftens potential. Förhandlingarna om de fyra programmen håller på att slutföras och programmen förväntas kunna antas under april-maj 2001.

Kommissionen har antagit 5 program enligt mål 3 i Belgien till förmån för yrkesutbildning och sysselsättning för sammanlagt 737 miljoner euro och ett program med stöd under en övergångsperiod för Hainaut med en del från ESF som uppgår till 192 miljoner euro.

SPD det federala ministeriet för sysselsättning och arbete: 69,1 miljoner euro. Hälften av budgeten kommer att anslås till åtgärder för att hjälpa mindre gynnade gruppers återinträde på arbetsmarknaden. Andra åtgärder kommer att inriktas på att befästa arbetstillfällen och främja lika behandling av kvinnor och män i arbetslivet.

SPD Flandern : 376,2 miljoner euro. Den flamländska arbetsmarknaden brottas med svårigheter i form av brist på välutbildad arbetskraft, svag sysselsättningsgrad för äldre arbetstagare och hög arbetslöshet bland ungdomar, kvinnor och invandrare.

SPD Vallonien/Bryssel: 285,5 miljoner euro. Kamp mot arbetslösheten förblir en prioritet. Därutöver är många kvinnor och män drabbade av social och yrkesmässig utestängning.

SPD Brysselregionen: 23,7 miljoner euro. Samtidigt som det är landets främsta sysselsättningsområde har denna region den högsta arbetslösheten i Belgien varför de antagna åtgärderna syftar till att återinföra arbetssökande i samhället och i arbetslivet.

SPD för den tyskspråkiga regionen: 10,7 miljoner euro. Stödet inriktas på att minska långtidsarbetslösheten, främja missgynnade gruppers integration på arbetsmarknaden, främja utbildning och yrkesutbildning, utveckla anpassningsförmåga och företagaranda och främja jämställdhet mellan kvinnor och män.

SPD Hainaut : 191,9 miljoner euro. Dessa medel kommer främst att utnyttjas inom ramen för två prioriterade områden som uteslutande stöds av ESF, nämligen förebyggande arbetsmarknadsåtgärder och förbättrat återinträde på arbetsmarknaden samt samhällsintegrering.

FFU utanför mål 1 : Enligt det antagna programmet förutses ett anslag på 35,3 miljoner euro som är avsett för åtgärder för beredning av fisk och förnyelse och modernisering av fiskeflottan.

2.2.2 DANMARK

Perioden 1994-1999

Programmen inom mål 2 för Lolland och Nordjylland 1997-1999 håller på att slutföras.

Båda programmen har givit goda resultat under perioden 1997-99 såväl när det gäller finansiellt som fysiskt genomförande. Skapandet av nya arbetstillfällen har exempelvis överskridit de mål som satts för programmet. Efterfrågan på dessa program var också stor och alla tillgängliga medel hade därför utnyttjats i slutet av 1999.

Inom, fiskesektorn fortsatte programmet som planerat under 2000. Kommissionen har gjort alla utbetalningar till detta program förutom den slutliga utbetalningen som görs först när programmet har avslutats.

Perioden 2000-2006

Den 9 november 2000 fattade kommissionen det slutliga beslutet för programmet för de danska regioner som omfattas av mål 2 under perioden 2000-2006. Programmet uppgår till sammanlagt 617 miljoner euro av vilka 189 miljoner euro är stöd från EU (och av dessa är 27 miljoner euro avsedda för de regioner som får stöd under en övergångsperiod).

Kommissionen konstaterade att programförslaget generellt sett höll hög kvalitet. Kommissionen föreslog dock vissa viktiga ändringar av SWOT-analysen (starka och svaga sidor, möjligheter och hot) och strategins tyngdpunkt. De danska myndigheterna samtyckte till dessa ändringar och ändrade därför programmet i enlighet härmed.

Programmet syftar till att skapa förutsättningar för självbärande tillväxt i de regioner i Danmark som står inför strukturproblem. Viktigast är att programmet på ett miljömässigt hållbart sätt kommer att skapa och trygga över 6 000 arbetstillfällen, minska inkomstklyftorna, öka innovationsförmågan i nya och befintliga små företag samt tillhandahålla utbildning för tusentals personer och därigenom höja utbildningsnivån (särskilt för kvinnor).

Inom programmet kombineras åtgärder enligt ERUF och ESF med 71 respektive 29 procent av gemenskapsresurserna.

Tre prioriterade områden har valts ut för att nå detta mål, nämligen : 1. utveckling av regionen - inriktning på förutsättningarna för tillväxt (infrastruktur, rådgivning, studier etc.), 2. företagsutveckling - främst utveckling av små och medelstora företag (investeringsstöd, rådgivning, utvecklingsplaner etc.) och 3. utveckling av kompetens/mänskliga resurser (närmare bestämt kompetensutveckling inom företag, utveckling av strategisk infrastruktur och optimering av utnyttjandet av ESF-resurser). Därutöver ställs finansiering till förfogande för tekniskt stöd (övervakning, utvärdering, informationskampanjer, seminarier etc.).

Den 6 mars 2001 ägde det första mötet i övervakningskommittén för programmen enligt mål 2 rum. Vid detta möte lades programkomplementet fram.

Mål 3 : Under år 2000 godkände kommissionen ett program som uppgår till 379 miljoner euro och är inriktat på att under de närmaste sju åren stödja utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning i Danmark.

I programmet anges fem prioriterade teman som speglar målen i landets nationella handlingsplan för sysselsättning 1999. Dessa är följande:

* Förstärkning av den aktiva arbetsmarknadspolitiken för att förebygga långtidsarbetslöshet och förbättra strukturerna på arbetsmarknaden.

* Främjande av lika möjligheter för alla när det gäller tillträde till arbetsmarknaden.

* Utveckling av färdigheter och utbildning.

* Stimulans av företagaranda och innovation.

* Ytterligare 3 % av budgeten (12 miljoner euro) har avdelats till tekniskt stöd för att förvalta, genomföra och utvärdera programmets resultat.

Den totala budgeten för det danska programmet uppgår till 758 miljoner euro varav den offentliga sektorn kommer att bidra med 285 miljoner euro, EU med 379 miljoner euro och andra källor med 94 miljoner euro.

Ansvaret för löpande samordning, förvaltning och övervakning av SPD vilar hos den nationella arbetsmarknadsmyndigheten inom arbetsministeriet. Socialfondens regionala kommittéer i länen kommer också att spela en roll i genomförandet av åtgärder och projekt. Övervakningskommittén kommer att bestå av företrädare för relevanta ministerier, Europeiska kommissionen, landstingsförbundet, kommunförbundet, arbetsmarknadens parter och andra relevanta intressegrupper.

När det gäller fiskeprogrammet har 205 miljoner euro ställts till förfogande från FFU. De viktigaste åtgärdsområdena kommer att bli beredning, hamnanläggningar och flottan som behöver moderniseras för att det skall bli möjligt att förbättra arbetsförhållanden och fiskeredskapens selektivitet.

2.2.3. TYSKLAND

Perioden 1994-1999

I slutet av 1999 gjordes de sista åtagandena under den föregående programperioden 1994-1999. Genomförandet av de sista utvalda projekten fortsatte under hela år 2000 och planerades avslutas i slutet av 2001. På grundval av de utgifter som redovisats inom de olika programmen kunde kommissionen, med undantag för 2 program (Saarland mål 5b och Nordrhein-Westfalen mål 5b) anslå det totala tillgängliga beloppet från fonderna. När det gäller gemenskapsinitiativen utnyttjades medlen helt.

Situationen beträffande betalningarna för ERUF ser bäst ut för mål 1, där i genomsnitt 93 % av den tillgängliga ERUF-budgeten redan har utbetalats till Tyskland. För vissa mål 2-program (perioden 1997-1999) och vissa särskilda program inom gemenskapsinitiativen släpar kommissionens betalningstakt efter den planerade och måste ägnas ytterligare uppmärksamhet under 2001 som är det sista året för utbetalningar.

Perioden 2000-2006

Mål 1 : Förhandlingarna om ramarna för gemenskapsstöd (GSR) avslutades under 2000. Tio år efter Tysklands enande träder de nya delstaterna in i en kritisk fas i sin strukturanpassning eftersom processen för att hämta in försprånget praktiskt taget har avstannat. Genom att anslå ett betydande stödpaket till de nya delstaterna kommer Europeiska unionen att hjälpa till att utveckla och ta fram den potential som finns i dessa områden i syfte att övervinna de ekonomiska och sociala problem som de brottas med. På federal och delstatsnivå kommer man att genomföra följande 9 operativa program (varav ett är ett program under en övergångsperiod för Östberlin) inom ramen för GSR för de nya delstaterna och Östberlin.

- Ett regionalt flerfondsprogram för varje delstat där bidragen från ERUF, ESF och EUGFJ (utvecklingssektionen) samordnas.

- Tre sektorspecifika program för hela den stödberättigade regionen som mottar stöd från en fond: åtgärder för transportinfrastruktur som har övergripande regional betydelse (ERUF), federalt utvecklingsprogram för sysselsättning (ESF), omstruktureringsprogram för fiskerisektorn (FFU).

Det sammanlagda EU-bidraget uppgår till 20,7 miljarder euro. De viktigaste förändringarna jämfört med de föregående GSR är förskjutningen (i relativa termer) från produktiva investeringar till infrastruktur (som omfattar tämligen grundläggande infrastruktur liksom också FoU, utbildning och infrastruktur i städerna). De viktigaste prioriteringarna i GSR är infrastruktur (som mottar 27,7 % av stödet) och mänskliga resurser (27,1 %), följt av produktiva investeringar (19,3 %, jordbruk/fiske (17 %), miljö (7,2 %) och tekniskt stöd (1,8 %).

GSR bör leda till att nära 370 000 arbetstillfällen bevaras eller skapas liksom tillfälliga arbetstillfällen till ett antal av 265 000 heltidsekvivalenter. Cirka 1,35 miljoner människor kommer att erhålla utbildning inom ramen för system med ESF-stöd. Ett av de stora målen för åtgärderna för att utveckla mänskliga resurser är att minska antalet långtidsarbetslösa personer (för närvarande cirka 31 % av antalet arbetslösa).

Inom området för jordbruk och landsbygdsutveckling prioriteras investeringar i jordbruksföretag, skogsbruksåtgärder, omfördelning av jordlotter och renovering och utveckling av byar samt skydd och bevarande av landsbygdens kulturarv. I programmen läggs mindre vikt vid stöd till förtidspensionering och finansieringslösningar.

När det gäller fisket inriktas programmet särskilt på investeringar i fiskehamnar.

Inom ramen för den godkända GSR fortsatte förhandlingarna om de olika operativa programmen och slutfördes för samtliga program utom två före utgången av 2000. Förhandlingar om OP transportinfrastruktur och OP mänskliga resurser hade avslutats respektive nästan avslutats före årets slut. De godkändes i början av 2001.

De första övervakningskommittéerna för de nya programmen möttes redan under 2000 och diskuterade arbetsordning och förslag till programkomplement. I slutet av året framträdde behov av att göra de första ändringarna av GSR för att säkerställa fullständig överensstämmelse mellan finansieringsöversikten i GSR och finansieringsöversikterna i de nio underliggande programmen.

Mål 2 : Under programperioden 2000-2006 har Tyskland rätt till 3 096 miljoner euro för mål 2 och 530 miljoner euro för de regioner som får stöd under en övergångsperiod (stödberättigade till slutet av 2005).

Under första halvåret 2000 mottog kommissionen 11 förslag till mål 2-program. Åtta program överlämnades före den 30 april 2000 och godtogs av kommissionen för förhandlingar : utgifterna för dessa program är därför stödberättigande från den 1 januari 2000. Programförslagen för Baden-Württemberg, Hamburg och Berlin mottogs inte före den 30 april och/eller bedömdes inte som fullständiga och startdatum för stödberättigande utgifter för dessa program fastställs därför med hänsyn till datum när den sista uppgiften inkommit som krävs för att dokumentet skall vara fullständigt.

Kommissionen fattade i början av 2001 principbeslut om godkännande av 6 program och för dessa program kan åtaganden för budgetåret 2000 överföras till 2001. Förhandlingarna om de 5 övriga programmen (Hessen, Hamburg, Schleswig-Holstein, Västberlin, Bayern) fortsatte i början av 2001. För dessa 5 program måste budgetåret 2000 delas upp och fördelas över övriga budgetår.

Diskussionerna mellan kommissionen och de tyska myndigheterna om mål 2-programmen inriktades (utöver de teman som redan nämnts för mål 1 ovan) på följande frågor:

* Införande av flerfondsprioriteringar i de program där åtgärderna enligt såväl ESF som ERUF är integrerade i samma prioriterade åtgärdsområde och där ESF-åtgärden är skräddarsydd för mål 2-strategin (i motsats till de bredare övergripande åtgärderna i mål 3).

* Partnerskapsprincipen, samt de olika partnernas roll före och efter det att programmen godkänts.

* Införandet av nya finansiella instrument i programmen.

* Inriktning på små och medelstora företag inom de prioriterade åtgärdsområden som avser företagsutveckling.

* Strategier som skiljer sig åt mellan de områden som omfattas av mål 2 och de områden som får stöd under en övergångsperiod vilka omfattas av samma program.

* Strategier som skiljer sig åt mellan delstater som innefattar städer (Hamburg, Bremen), delstater med en stor andel stadsområden som omfattas av mål 2 respektive delstater med en stor andel landsbygdsområden som omfattas av mål 2. Särskild betoning har lagts vid stadsområden med problem.

De tyska myndigheterna har lagt fram ett enda samlat programdokument (SPD) för mål 3 som innefattar samtliga verksamheter som de federala myndigheterna och myndigheterna i de 11 delstater som berörs av detta mål bedriver. Förhandlingarna som inleddes redan i slutet av 1999 fortsatte fram till sommaren 2000 och inriktades på följande punkter:

* Intensifierade förebyggande åtgärder för att bekämpa långtidsarbetslöshet på den federala nivån liksom på delstatsnivån.

* Kompetensutveckling för äldre arbetstagare.

* Utbyggnad av tjänster.

* Minskning av risken för att elever avslutar sin skolutbildning i förtid.

* Förbättring av övervakningssystem och utvärderingssystem.

Eftersom den första punkten ovan är av stor vikt för den Europeiska sysselsättningsstrategin (intensifierade förebyggande åtgärder) dominerade den förhandlingarna. Förhandlingarna ledde till att kommissionen erkände de ansträngningar som gjorts inom ramen för den tyska arbetsmarknadspolitiken för att intensifierade de förebyggande åtgärderna samtidigt som de tyska federala myndigheterna och delstatsmyndigheterna åtog sig att öka andelen korttidsarbetslösa inom de åtgärder som stöds av ESF under programperioden.

Ett annat viktigt resultat av förhandlingarna var förbättringen av övervakningssystemen och utvärderingssystemen. Överenskommelse har nåtts om ett "gemensamt minimum" vad gäller resultatuppgifter som skall samlas in under övervakningsprocessen. Viktigast är överenskommelsen att samla in uppgifter om varje individuell mottagare, företag och tillhandahållare av utbildning (Stammblattverfahren). Arbete som hänför sig till övervakning och utvärdering kommer att samordnas av en pilotgrupp som består av företrädare från den federala regeringen, delstatsmyndigheterna och kommissionen och också kommer att innefatta företrädare för mål 1-myndigheterna.

Det samlade programdokumentet godkändes slutligen den 10 oktober 2000. Stödet från ESF uppgår till 4 756 miljoner euro, varav 95 % går till finansiering av de 5 områden som anges i förordningen om ESF. Därtill avsätts 1 % för småskaliga projekt för at främja anställbarhet och lokal social utveckling med ytterligare 4 % öronmärkt för åtgärder för tekniskt stöd. I SPD beskrivs också hur de övergripande ämnena - lokala sysselsättningsinitiativ, informationssamhället och integrering av jämställdhetsaspekten i alla åtgärder - har beaktats när strategin för mål 3 utarbetades och när prioriterade åtgärdsområden valdes ut.

Fiskeåtgärderna utanför mål 1 (111,1 miljoner euro) inriktas på beredning och saluföring av fisk samt förnyelse och modernisering av fiskeflottan.

2.2.4. GREKLAND

År 2000 präglades främst av de förhandlingar som ägde rum både för GSR 2000-2006 för Grekland och för de 24 operativa program som följer av denna ram. 11 operativa program avser specifika sektorer på nationell nivå och därtill kommer 13 regionala operativa program, eller ett program för varje region i landet.

Efter det att förhandlingarna om GSR hade avslutats kunde kommissionen i november 2000 godkänna GSR. I GSR anges en övergripande utvecklingsstrategi för utnyttjande av strukturfondernas stöd på 22,71 miljarder euro (samt 3,32 miljarder euro i stöd från Sammanhållningsfonden). Hela investeringsplanen som också beaktar nationella bidrag från medlemsstaten och från privata fonder, överstiger 50 miljarder euro.

Den utvecklingsstrategi som anges i GSR 2000-2006 för Grekland innehåller följande huvudprioriteringar :

* Höjning av människors kompetensnivå (cirka 10 % av de sammanlagda investeringarna i GSR)

* Fortsatta insatser för att komplettera den viktigaste infrastrukturen för kommunikationer (cirka 27 %)

* Förbättring av den produktiva sektorns konkurrenskraft (cirka18 %)

* Utveckling av landsbygdsområden och jordbruket (cirka 8,5 %)

* Förbättring av livskvaliteten för landets medborgare (cirka 4 %)

* Tillträde till och utnyttjande av informationssamhällets teknik (cirka 4 %)

* Åtgärder för att främja balanserad utveckling av landets regioner (26 %)

Såväl kommissionen som de grekiska myndigheterna är helt medvetna om att denna ambitiösa GSR innebär en stor utmaning för de genomförande organisationerna särskilt vad avser deras förvaltningsförmåga. Enligt förordningen om strukturfonderna måste Grekland införa nya förvaltningsstrukturer för att administrera GSR och de tillhörande operativa programmen. Om det grekiska GSR ska bli framgångsrikt måste dessa förvaltningsstrukturer vara effektiva och mer specifikt måste kvaliteten på projektutveckling och urvalsprocess vara hög.

Den 31 oktober 2000 antog det grekiska parlamentet en lag om organisationen av förvaltningen av GSR. Denna lag är ett viktigt steg framåt och skapar den nya rättsliga ram som krävs för effektiv och öppen förvaltning av GSR och dess operativa program.

Förhandlingarna beträffande de operativa programmen hade gjort goda framsteg i slutet av år 2000. De flesta operativa program godkändes under det första kvartalet 2001 och ett mindre antal i april 2001. Ungefär samtidigt bör de grekiska myndigheterna ha gjort betydande framsteg för att på basis av de förfaranden som anges i den nya lag som nämns ovan inrätta de nya förvaltningsmyndigheterna och förvaltningsstrukturerna och göra dem operativa. Det nya förvaltningsinformationssystem som omfattar samtliga projekt enligt GSR och Sammanhållningsfonden bör då också vara operativa. Därmed kommer genomförandet av GSR i Grekland inledas på en sund bas och under förutsättningar som blir den bästa garantin för att denna stora investerings- och utvecklingsinsats skall krönas med framgång.

ESF-åtgärderna är särskilt koncentrerade till två operativa program (« främjande av sysselsättning och fortbildning » samt « utbildning och inledande yrkesutbildning »). De främsta syftena med dessa åtgärder är att förhindra långtidsarbetslöshet genom aktiva, förebyggande och individualiserade insatser, att främja lika möjligheter för alla när det gäller tillträde till arbetsmarknaden, att främja och förbättra utbildning och yrkesutbildning, att främja företagaranda samt anpassningsförmåga och prestationer inom arbetskraften samt att förbättra kvinnors tillträde till arbetsmarknaden.

Inom området för jordbruk och landsbygdsutveckling träder utvecklingssektionen vid EUGFJ in med medfinansiering av de prioriterade områdena jordbruk och regional utveckling med sammanlagt 2 260,3 miljoner euro under hela perioden 2000-2006.

Utvecklingssektionen vid EUGFJ medfinansierar som enda fond genomförandet av åtgärden för jordbruket med ett belopp på 1 233,4 miljoner euro. Utvecklingssektionen medfinansierar tillsammans med de övriga fonderna också genomförandet av den prioriterade åtgärden regional utveckling med ett belopp på 1 026,9 miljoner euro. De viktigaste åtgärderna har följande syften:

* Förbättring av jordbrukets konkurrenskraft genom integrerade åtgärder på företagsnivå, åtgärder som avser bearbetning, standardisering och saluföring av jordbruks- och skogsbruksprodukter och åtgärder som gäller jordbruksprodukter.

* Hållbar och integrerad utveckling av landsbygdsområden och återupprättande av den sociala jämvikten, förbättring av stödmekanismerna för information och medvetandegörande av landsbygdsbefolkningen och integrerade utvecklingsplaner för landsbygdsområden.

* Bevarande av miljön och social sammanhållning genom utveckling och skydd av naturresurser och miljöresurser.

Inget utnyttjande skedde av de planerade utgifterna under år 2000.

När det gäller fiskeprogrammet (FFU :s stöd uppgår till 211.1 miljoner euro) liknar riktlinjerna de föregående förutom att större betoning läggs vid att förbättra kvaliteten på fiskeriprodukter och arbetsförhållanden liksom att bekämpa miljöföroreningar.

2.2.5. SPANIEN

Perioden 1994-1999

Mål 1 : Eftersom alla medel utnyttjats för perioden 1994-99, återstod när det gällde betalningar endast de återstående beloppen för att avsluta programmen. Kommissionen förfogar redan över en första utvärdering av ERUF :s åtgärder under denna period vilken sammanställts av en oberoende utvärderare på begäran av de spanska myndigheterna.

I rapporten lämnas en övergripande sammanfattning som är uttryckligen positiv och som visar de resultat som uppnåtts, överensstämmelsen mellan dessa resultat och de behov som inledningsvis fanns, effektiviteten i förhållande till de uppsatta målen, effektivitetsnivån när det gäller utnyttjandet av medlen och beaktandet av gemenskapens politik och principer.

Trots detta påpekas vissa svagheter som främst avser det komplicerade systemet, samordningen mellan institutionerna, åtgärdernas alltför traditionella inriktning, de alltför begränsade medel som anslagits till företagens immateriella investeringar och förvaltarnas bristande lyhördhet för principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. I förhandlingarna om den nuvarande GSR beaktas samtliga dessa punkter.

Mål 2 : Besluten om ny programplanering för programmen för 1997-99 undertecknades i maj (OP Balearerna, Rioja och Navarra), juni (OP Aragonien) och oktober (OP Baskien) medan de två återstående besluten undertecknats 2001 (OP Katalonien och Madrid).

ERUF :s betalningar i slutet av år 2000 till de sju berörda åtgärderna varierade mellan 50 % för Baskien och 84 % för Aragonien.

Efter det att de slutliga rapporterna slutförts för åtgärderna enligt ERUF inom programmen 1994-96 kunde samtliga betalningar slutföras i slutet av 2000 förutom för OP Madrid (slutlig utbetalning genomfördes 2001). Utnyttjandet av de tillgängliga gemenskapsmedlen var total i fyra fall (Aragonien, Katalonien, Navarra och Baskien) och nästan total i två fall (Balearerna och Rioja).

Perioden 2000-2006

Mål 1 : Den 19 oktober 2000 godkände kommissionen den spanska ramen för gemenskapsstöd (GSR) för perioden 2000-2006. GSR uppgår, i löpande priser och förutom resultatreserven, till 39 548 miljarder euro i gemenskapsstöd vilket motsvarar nästan 28 % av de medel inom strukturfonderna som anslagits till mål 1, för en sammanlagd investering på 84 754 miljarder euro. Finansieringen sker via unionens fyra strukturfonder (ERUF 61,2 %, ESF 22,4 %, EUGFJ 12,6 % och FFU 3,8 %), och är det största finansiella instrumentet för strukturstöd för perioden 2000-2006. De spanska regioner som omfattas av detta mål är desamma som under föregående period (Andalusien, Asturien, Kanarieöarna, Kantabrien, Kastilien och León, Kastilien-la Mancha, Extremadura, Galicien, Murcia, Valencia, Ceuta och Melilla ) . Det bör dock noteras att Kantabrien är stödberättigad enligt mål 1 under en övergångsperiod.

De åtgärder som prioriteras i programmet är följande : förbättring av konkurrenskraften och utveckling av den produktiva strukturen, innovation, FoU, informationssamhället, miljö, naturmiljön och vattenresurser, utveckling av mänskliga resurser, sysselsättning och lika möjligheter, lokal utveckling och utveckling av stadsmiljön, transport- och energinätet, jordbruk och landsbygdsutveckling, fiskestrukturer och vattenbruk.

Jämfört med den föregående GSR kan bland de viktigaste nyheterna noteras följande:

* En förstärkning av partnerskapsprincipen såväl inom programplaneringen som förvaltningen av fonderna. För de regionala OP tar sig detta uttryck i en konkretisering av begreppet delat ansvar mellan de centrala och regionala myndigheterna när uppgifterna tilldelas förvaltningsmyndigheten och innebär när det gäller partnerna från arbetsmarknad och näringsliv att de för första gången i genomförandet av program enligt strukturfonderna i Spanien deltar i möten med övervakningskommittén för såväl GSR som de olika OP.

* Integration av de olika fonderna (ERUF, ESF, EUGFJ) på regional nivå i de « integrerade operativa programmen » som förutom att leda till mer effektiv samordning, kommer att göra dessa program mer effektiva och flexibla på fältet.

* Som en följd av föregående punkt uppvisar den nuvarande GSR en betydande minskning av antalet stödformer (23 jämfört med 73 under den föregående perioden). Detta medför inte enbart att förvaltningsinstrumenten förenklas utan också bättre fokusering av medlen både på regional och sektoriell nivå.

* När det slutligen gäller den bredare sektoriella balansen har utvecklingsåtgärder som avser kunskapssamhället och miljön prioriterats på bekostnad främst av åtgärder som rör transportnätet och energinätet.

I förhandsbedömningen av GSR förutses en genomsnittlig årlig ytterligare tillväxt av BNP på 0,34 %, vilket i slutet av perioden bör leda till en BNP för de stödberättigade spanska regionerna som ligger 2,4 % högre än den som de skulle ha kunnat förvänta sig utan GSR. Samma prognosmodell ger ett resultat på 219 000 skapade eller bevarade arbetstillfällen i genomsnitt årligen under perioden 2000-2006 tack vare GSR.

Den spanska GSR genomförs genom 23 operativa program (OP). Tolv av dem är regionala program som vart och ett omfattar regioner inom mål 1 och de övriga 11 programmen täcker flera regioner. Den 29 december 2000 godkände kommissionen OP Andalusien, Extremadura, Murcia, Ceuta och Melilla. Av tekniska orsaker kunde inte de övriga program för vilka förhandlingarna avslutats godkännas samtidigt. Dessa program godkändes under det första kvartalet år 2001 förutom programmet för informationssamhället som de spanska myndigheterna hade sänt in vid ett senare datum än de övriga.

Mål 2 : De spanska myndigheterna har ånyo valt ett system med en GSR som uppdelas i 7 OP för de 7 regioner som omfattas av mål 2. Den 29 december 2000 godkände kommissionen i princip. Samtliga dessa program, med undantag för det som avser Madrid, erhöll den 29 december 2000 ett principgodkännande från kommissionen.

Gemenskapsstödet till de stödberättigade områdena uppgår till 2 649 miljoner euro. Detta anslag motsvarar 12,93 % av unionens sammanlagda stöd till de områden som är stödberättigade enligt mål 2, och är samma procentsats som den andel av den spanska befolkningen som är stödberättigad i förhållande till hela gemenskapens befolkning. Detta belopp har fördelats proportionellt på de sju OP i enlighet med den procentandel av befolkningen som omfattas i varje region jämfört med hela den spanska befolkningen.

Det planerade gemenskapsstödet till de regioner som erhåller stöd under en övergångsperiod uppgår till 99 miljoner euro.

De sju OP inriktas på fem prioriterade stödområden, förbättring av konkurrenskraft och sysselsättning samt utveckling av den produktiva strukturen, naturmiljön och vattenresurserna, kunskapssamhället (innovation, FoU, informationssamhället), utveckling av kommunikations- och energinät, utveckling av den lokala miljön samt miljön i stadsområden samt ett sjätte område som avser det tekniska stödet.

De insatser som ESF skall medfinansiera i sex stödåtgärder avser 5 % av den sammanlagda medfinansieringen från fonderna för fem OP och 7 % för Madrid. Dessa insatser motsvarar de centrala myndigheternas behörighet. Procentandelen för ESF överstiger 21 % i OP Katalonien. ESF :s åtgärder ligger inom tre olika områden : förstärkning av företagarandan, förstärkning av stabilitet och anpassningsförmåga på arbetsmarknaden samt stöd till lokala sysselsättningsskapande åtgärder.

Den 27 september 2000 fattade kommissionen ett beslut att godkänna GSR mål 3 för Spanien. GSR genomförs genom 12 operativa program varav 8 program godkändes den 9 november 2000. Sju av dessa program är regionala (ett för varje region) och kommer att genomföras av de behöriga regionala myndigheterna (Aragon, Balearerna, Katalonien, Madrid, Navarra, Baskien och Rioja). De fem övriga programmen är tematiska och omfattar flera regioner och syftar till att främja sysselsättningen, yrkesutbildning, företagarandan och livslångt lärande, social delaktighet och tekniskt stöd.

Europeiska socialfondens bidrag till finansieringen av mål 3 uppgår till 2 221,8 miljoner euro. De tyngsta OP finansiellt sett är två flerregionala program nämligen "Främjande av sysselsättningen " (36,2 %) och "Främjande av företagaranda och fortbildning" (20,4 %).

Åtgärder som prioriteras inom mål 3 avser följande områden : integration av arbetslösa på arbetsmarknaden, förstärkning av företagarandan, främjande av egenanställning och skapandet av små och medelstora företag, främjande av samtliga arbetstagares anpassningsförmåga och stabil sysselsättning för de grupper som är mest utsatta för otrygghet på arbetsmarknaden, förbättring av yrkesutbildningen, tillvaratagande av den mänskliga potentialen i forskning, vetenskap och teknik, med särskild betoning på förbättring av överföring av resultaten till industrin, att få in fler kvinnor på arbetsmarknaden, integration av mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden samt främjande av den lokala ekonomin.

Åtgärder som avser fisket utanför de regioner som omfattas av mål 1 erhåller stöd från FFU som uppgår till 207,5 miljoner euro. De investeringar som planeras avser främst beredning och saluföring av fiskeriprodukter samt omstrukturering och förnyelse av fiskeflottan.

2.2.6. FRANKRIKE

Perioden 1994-1999

Mål 2 : Kommissionen har avslutat 12 av 19 SPD för programperioden 1994-1996. När det gäller SPD för perioden 1997-1999 kommer en begäran om slutlig betalning att lämnas in den 30 juni 2001.

Perioden 2000-2006

När det gäller mål 1 och stödet under en övergångsperiod för mål 1, godkände kommissionen 6 SPD mellan oktober och december 2000. De regioner som berörs är de 4 utomeuropeiska departementen (Martinique, Guadeloupe, Guyana, Réunion), som alla är stödberättigade enligt mål 1, liksom två regioner i själva Frankrike som är berättigade till stöd under en övergångsperiod, nämligen Korsika och en del av Nord-Pas-de-Calais (Douai, Avesnes och Valenciennes). Strukturfondernas sammanlagda stöd till dessa 6 program uppgår till cirka 4 miljarder euro.

Genom samtliga dessa SPD är målet att skapa 55 000 nya arbetstillfällen. Direkt stöd ges till cirka 10 000 små och medelstora företag och cirka 560 000 individuella utbildningsåtgärder genomförs.

Inom jordbruksområdet avser åtgärderna främst modernisering och diversifiering av jordbruket. I de utomeuropeiska områdena har betoningen lagts vid att stärka de jordbrukssektorer för vilka det finns en gemensam organisation av marknaden (bananer och sektorn för sockerrör-socker-rom).

Inom fiskesektorn inriktas prioriteringarna inom de utomeuropeiska departementen på förbättring av hamnarna, bättre saluföring av produkter liksom utveckling av vattenbruket. På Korsika avser prioriteringarna bevarande av sysselsättningen, rationalisering av fiskeansträngningen liksom ökad kapacitet inom vattenbruket.

Den 28 december 2000 fattade kommissionen också ett principbeslut om ett datainformationsprogram som omfattar flera regioner och flera mål (mål 1 och 2) (« Présage »). Enligt detta program skall gemenskapsmedel på totalt 19,3 miljoner euro anslås och nära 34,7 miljoner euro mobiliseras i investeringar. Programmet kommer att göra det möjligt att förvalta, övervaka och utvärdera nära 10 miljarder euro i gemenskapsstöd tack vare en unik programvara som används i de 26 franska regionerna. Det nationella dataprogrammet kommer att förse förvaltningsmyndigheterna med ett effektivt verktyg som kommer att bidra till att avhjälpa de svårigheter som tidigare uppstått och stärka partnerskapet genom öppenhet och insyn i förvaltning, övervakning, utvärdering och kontroll.

Mål 2 : Projekten i SPD inlämnades i slutet av april och mötena med partnerskapet avslutades i slutet av september, varefter kommissionen fattade ett principbeslut den 28 december 2000. Dessa SPD avser 21 regioner i Frankrike (Korsika är inte stödberättigat enligt mål 2 eftersom det i sin helhet omfattas av mål 1 under en övergångsperiod).

Befolkningen i de stödberättigade områdena uppgår till 19 miljoner vilket motsvarar 31,3 % av landets befolkning jämfört med 41,3 % under den föregående perioden 1994-99.

De franska myndigheterna lade fram ett förslag till kommissionen om att inkludera 15 % av anslagen från garantisektionen vid EUGFJ i SPD för mål 2.

Strukturfondernas sammanlagda stöd (ERUF+ESF) samt från garantisektionen vid EUGFJ för dessa 21 regionala program och för databehandlingsprogrammet Présage uppgår för perioden 2000-06 till cirka 7 miljarder euro.

Dessa SPD kommer sammantagna att möjliggöra skapande eller bevarande av flera hundra tusen direkta arbetstillfällen, direkt stöd till flera tiotusentals små och medelstora företag samt finansiering av flera hundra tusen enskilda utbildningsåtgärder.

Bland kommissionens prioriterade områden som valts ut för att ingå i SPD finns anledning att understryka den särskilda insatsen för att sprida ny informations- och kommunikationsteknik, åtgärder för miljöskydd och för främjande av lika möjligheter mellan kvinnor och män samt den politiska viljan att stödja skapande och bevarande av arbetstillfällen och generellt tillvaratagande av mänskliga resurser med nära anknytning till den europeiska sysselsättningstrategin i ett verkligt integrerat tillvägagångssätt.

När det gäller mänskliga resurser är åtgärderna enligt ESF inte samlade i ett enda prioriterat område utan har istället spridits ut över de olika prioriterade åtgärderna i SPD vilket möjliggör bättre integration i och större komplementaritet med de övriga fonderna. De prioriteringar som Frankrike har valt avser åtgärder till förmån för de mycket små företagen och åtgärder i städerna. Överensstämmelse med de åtgärder som finansieras enligt mål 3 och förenlighet med den nationella handlingsplanen för sysselsättning har dock kontrollerats och efterlevts. Därutöver är de tre övergripande prioriteringarna jämlikhet mellan kvinnor och män, utbildningsåtgärder samt lokala initiativ väl integrerade.

Beträffande genomförandet bör noteras att partnerskapet har utvidgats till att omfatta samtliga myndigheter, samt näringslivets organisationer och arbetsmarknadens parter. Förstärkningen av detta partnerskap tar sig också uttryck i att ordförandeskapet i övervakningskommittéerna och programkommittéerna delas mellan regionens prefekt och ordföranden i det regionala rådet.

Mål 3 : År 2000 präglades av förhandlingar om och antagande av SPD.

Under perioden 2000-2006 har Frankrike beviljats medfinansiering för mål 3 som uppgår till 4 713,56 miljoner euro.

I SPD mål 3 prioriteras ett förebyggande tillvägagångssätt. Det inriktas på följande sex prioriterade områden:

* Prioriterat område 1 : "Aktiv arbetsmarknadspolitik " utgör 20,5 % av det totala anslaget och syftar till att ge ungdomar liksom vuxna arbetslösa en ny start, att bekämpa arbetslösheten genom att förbättra inriktning och utformning av utbildningsprojekt för arbetssökande, samt att utveckla utbildningsvägar som ger dem som deltar i "Ny start" en högre kompetens.

* Prioriterat område 2 : "Lika möjligheter, social integration" avser de människor som hårdast drabbas av arbetslösheten, och som brottas med en mängd svårigheter som gör att de inte får arbete. Denna åtgärd utgör 26 % av det totala anslaget.

* Prioriterat område 3 : "Livslångt lärande" utgör 23 % av det totala anslaget och syftar till att göra det lättare för ungdomar att lyckas med varvad utbildning, att yrkeserfarenhet och personlig erfarenhet skall kunna tillgodoräknas i större omfattning, samt främja en syn på utbildning som automatiskt tar hänsyn till yrkeserfarenhet.

* Prioriterat område 4 : "Främjande av arbetstagares anpassningsförmåga, samt av företagaranda, forskning, innovation och teknik" utgör 22,5 % av det totala anslaget och syftar till att modernisera arbetsorganisationen och utveckla behörighet och företagaranda inom alla verksamhetssektorer och främja innovation, forskning och teknik, kreativitet och internationella insatser genom att utveckla investering i kompetens.

* Prioriterat område 5 : "Förbättra kvinnors tillträde till och integration på arbetsmarknaden", innefattar särskilda åtgärder avsedda att avhjälpa bristande jämlikhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden och kompletterar det integrerade övergripande tillvägagångssätt som används i de fyra första åtgärdsområdena. Åtgärdsområde 5 utgör tillsammans med åtgärd 6 (lokala insatser för lika möjligheter) 5 % av hela anslaget.

Utveckling och utnyttjande av informations- och kommunikationsteknik, intar en viktig plats och förstärker och kompletterar de åtgärder som planeras i den nationella handlingsplanen för sysselsättning.

Integration av jämställdhet mellan kvinnor och män är ett annat viktigt inslag i programmet. Särskild uppmärksamhet har ägnats åt att se till att denna fråga genomsyrar alla insatser. Därför har kvantifierade mål när det gäller andelen kvinnor fastställts i de olika åtgärderna inom de fyra första områdena.

Att stödja lokala sysselsättningsinitiativ ligger i linje med de insatser som gjorts för att utveckla ett tillvägagångssätt som i högre grad är regionalt baserat och tar hänsyn till de särskilda kunskaper beträffande arbetsmarknad och utbildning som finns hos de lokala myndigheterna.

För första gången har lokala styrgrupper inrättats. Dessa grupper leds av regionens prefekt eller dennes företrädare och ordföranden i det regionala rådet eller dennes företrädare. Gruppens sammansättning är identisk med den nationella övervakningskommitténs. I de regionala styrgrupperna ingår företrädare för de statliga och regionala decentraliserade myndigheter, för andra regionala myndigheter, för arbetsmarknadens parter, de ekonomiska aktörerna samt för ideella organisationer.

Åtgärder för fisket utanför mål 1 (233,7 miljoner euro) är inriktade på långsiktig förvaltning av fiskeresurserna, modernisering av företagen för att göra det möjligt för dem att höja produkternas mervärde samt att få en bättre socioekonomisk miljö i de områden som är beroende av fisket.

2.2.7. IRLAND

Perioden 1994-1999

I slutet av 1999 gjordes de sista justeringarna av programmen för perioden 1994-1999. Genomförandet av de återstående projekten fortsatte under hela år 2000 och planeras avslutas under 2001. I ett antal fall beviljade kommissionen korta förlängningar av perioden för slutförande av betalningarna. Kommissionen mottog under 2000 de årliga rapporterna för 1999 för de flesta program.

Perioden 2000-2006

Under perioden 2000-2006 förblir regionerna Border, Midlands och Western, med 26,6 % av landets befolkning, stödberättigade enligt mål 1. Resten av landet, regionerna South och East som tidigare omfattades av mål 1, kommer att få ett gradvis minskande övergångsstöd under programperioden.

Den nationella utvecklingsplanen som omfattar hela Irland överlämnades till kommissionen i november 1999. Planen innehåller inte endast medfinansierade utgifter utan också de mycket stora icke medfinansierade utgifterna som de irländska myndigheterna har. Av de sammanlagda utgifterna i storleksordningen 57 miljarder euro står medfinansieringen för 7 miljarder euro, inklusive ett bidrag från strukturfonderna på 3,2 miljarder euro.

Detta integrerade tillvägagångssätt innebär att programplaneringssystemet nu kommer att användas inom andra områden för offentliga utgifter. Många av de icke medfinansierade områdena kommer att stödja och hänga nära samman med strukturfonderna. Vissa av dem kommer att genomföras i områden som är stödberättigade enligt förordningen men som inte kan medfinansieras på grund av det minskade EU-stödet.

De viktigaste inslagen i ramarna för gemenskapsstöd

I slutet av januari 2000 överlämnade kommissionen förhandlingsmandatet för ramen för gemenskapsstöd (GSR) till de irländska myndigheterna. I mandatet betonades de nyckelfrågor som kommissionen önskade belysa under förhandlingarna och särskilt behovet att undvika en överhettning av den irländska ekonomin med hänsyn till det mycket ambitiösa utgiftsprogrammet i den nationella utvecklingsplanen, samt den emotsedda betoningen av "balanserad regional utveckling" som kommer till uttryck genom de regionala programmen och den föreslagna nationella strategin för regional utvecklingsplanering, behovet att genom investeringar ta itu med flaskhalsar i hela ekonomin, särskilt när det gäller infrastruktur och arbetsmarknaden, men också genom övergripande åtgärder för att förbättra dessa sektorers resultat samt slutligen den prioritering som kommissionen gjort av miljöfrågor och i synnerhet skyddet av platser som ingår i Natura-2000.

De formella förhandlingarna om innehållet i GSR ägde rum i februari och mars 2000 och ledde till att flera förändringar gjordes av de ursprungliga irländska förslagen. När det gäller organisationen överfördes stödet till jordbruk och landsbygdsutveckling från den nationella till den regionala nivån. Med hänsyn till att icke medfinansierade utgifter förekommer i programmen, ägnades särskild uppmärksamhet åt att betona de medfinansierade utgifterna vilket gjordes genom att separata finansieringsöversikter infördes över medfinansierade och sammanlagda utgifter. När det gäller sakinnehållet i förslagen var medfinansieringen störst inom området för forskning och utveckling i ett antal viktiga åtgärder. Insatserna för forskning och utveckling på regional nivå förstärktes också.

Sex av totalt sju program antogs under 2000.

Det första mötet i övervakningskommittén för den nationella utvecklingsplanen/ramen för gemenskapsstöd ägde rum i oktober 2000. Kommittén gjorde en kortfattad genomgång av utvecklingen och enades om att förbereda en gemensam utformning av rapporter till framtida möten i övervakningskommittéerna. Övervakningskommittén för den nationella utvecklingsplanen/ramen för gemenskapsstöd samtyckte också till att inrätta fyra övergripande samordningskommittéer som kommer att täcka miljö, jämställdhet och social delaktighet, landsbygdsutveckling och sysselsättning samt mänskliga resurser.

Politiska prioriteringar vad avser åtgärder beträffande mänskliga resurser: Den förändring som skett inom den irländska arbetsmarknaden under de senaste sex åren krävde en beslutsam politisk förändring som ledde till vissa betydande ändringar av tyngdpunkten inom åtgärder medfinansierade av ESF. Medan ett mer förebyggande tillvägagångssätt för att motverka arbetslöshet har präglat de nationella handlingsplanerna för sysselsättning fram tills nu, kommer hädanefter den politiska betoningen istället att ligga på mobilisering av arbetskraften. Denna metod kopplas till mer intensiva ansträngningar för att förbättra anställbarheten genom utbildning, yrkesutbildning och livslångt lärande. Särskild vikt kommer också att läggas vid en mer generell insats för att öka omfattningen