P8_TC1-COD(2018)0152

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 13 mars 2019 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/… om reformering av informationssystemet för viseringar genom ändring av förordning (EG) nr 767/2008, förordning (EG) nr 810/2009, förordning (EU) 2017/2226, förordning (EU) 2016/399, förordning XX/2018 [förordning om interoperabilitet] och om upphävande av beslut 2004/512/EG och om upphävande av rådets beslut 2008/633/RIF [Ändr. 1]

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 16.2, artikel 77.2 a, b, d och e, artikel 78.2 d, e och g, artikel 79.2 c och d, artikel 87.2 a och artikel 88.2 a,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

(1) Informationssystemet för viseringar (VIS) inrättades genom rådets beslut 2004/512/EG (4) för att tjäna som en teknisk lösning för utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstaterna. Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 (5) fastställdes syftet för VIS, dess funktioner och ansvarsområden samt villkor och förfaranden för utbyte av uppgifter om viseringar för kortare vistelse mellan medlemsstaterna för att underlätta prövningen av ansökningar om viseringar för kortare vistelse och tillhörande beslut. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 (6) anges reglerna för registrering av biometriska kännetecken i VIS. I rådets beslut 2008/633/RIF (7) fastställdes villkoren för att ge medlemsstaternas utsedda myndigheter och Europol åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) för sökningar i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott. VIS togs i drift den 11 oktober 2011 (8) och infördes stegvis vid alla medlemsstaters konsulat runt om i världen mellan oktober 2011 och februari 2016. [Ändr. 2]

(2) VIS övergripande syften är att förbättra genomförandet av den gemensamma viseringspolitiken, det konsulära samarbetet och samråd mellan centrala viseringsmyndigheter genom att underlätta utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna om ansökningar och om beslut som fattas om sådana ansökningar, i syfte att underlätta förfarandet för viseringsansökan, förebygga ”viseringsshopping”, underlätta kampen mot identitetsbedrägerier, underlätta kontrollerna vid gränsövergångar vid de yttre gränserna och inom medlemsstaternas territorium, bistå vid identifiering av varje person som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för inresa till, vistelse eller bosättning på medlemsstaternas territorium, underlätta tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 (9) och bidra till att förebygga hot mot någon av medlemsstaternas inre säkerhet.

(3) I kommissionens meddelande av den 6 april 2016 med titeln ”Starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet” (10) beskrevs EU:s behov av att stärka och förbättra sina it-system, sin dataarkitektur och sitt informationsutbyte när det gäller gränsförvaltning, brottsbekämpning och terrorismbekämpning och behovet av att förbättra interoperabiliteten mellan it-systemen betonades. I meddelandet konstaterades också ett behov av att ta itu med informationsbrister, bland annat vad gäller tredjelandsmedborgare som har en visering för längre vistelse, med beaktande av att det i artikel 21 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet föreskrivs en rätt att röra sig fritt på de staters territorier som är parter i avtalet under en period som inte varar mer än 90 dagar under en 180-dagarsperiod genom ömsesidigt erkännande av uppehållstillstånd och viseringar för längre vistelse som utfärdats av dessa stater. Av denna anledning genomförde kommissionen två studier: i den första genomförbarhetsstudien (11) slogs det fast att det är tekniskt genomförbart att utveckla en databas och att den bästa tekniska lösningen skulle vara att återanvända strukturen för VIS, medan det i den andra studien (12) utfördes en analys av nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna och slogs fast att det skulle vara nödvändigt och proportionellt att utvidga tillämpningsområdet för VIS till de ovannämnda handlingarna . [Ändr. 3]

(4) Rådet godkände en färdplan för förbättring av informationsutbytet och informationshanteringen (13) den 10 juni 2016. För att ta itu med den befintliga informationsbristen i de handlingar som utfärdas till tredjelandsmedborgare uppmanade rådet kommissionen att utvärdera inrättandet av en central databas för uppehållstillstånd och viseringar för längre vistelse som utfärdats av medlemsstaterna för att lagra information om dessa handlingar, inbegripet sista giltighetsdag och eventuellt återkallande. I artikel 21 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet föreskrivs en rätt att röra sig fritt på de staters territorier som är parter i avtalet under en period som inte varar mer än 90 dagar under en 180-dagarsperiod genom ömsesidigt erkännande av uppehållstillstånd och viseringar för längre vistelse som utfärdats av dessa stater. [Ändr. 4]

(5) I rådets slutsatser av den 9 juni 2017 om vägen till ett förbättrat informationsutbyte och säkerställande av interoperabiliteten mellan EU:s informationssystem (14) konstaterade rådet att nya åtgärder kan behövas för att täcka de nuvarande informationsbristerna vad gäller gränsförvaltning och brottsbekämpning i samband med att innehavare av viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd korsar gränserna. Rådet uppmanade kommissionen att som en prioriterad fråga utföra en genomförbarhetsstudie för att inrätta en central EU-databas med information om viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd. På grundval av detta genomförde kommissionen två studier: i den första genomförbarhetsstudien (15) slogs det fast att det är tekniskt genomförbart att utveckla en databas och att den bästa tekniska lösningen skulle vara att återanvända strukturen för VIS, medan det i den andra studien (16) utfördes en analys av nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna och slogs fast att det skulle vara nödvändigt och proportionellt att utvidga tillämpningsområdet för VIS till de ovannämnda handlingarna. [Ändr. 5]

(6) I kommissionens meddelande av den 27 september 2017 om de resultat som uppnåtts genom den europeiska migrationsagendan (17) slogs det fast att EU:s gemensamma viseringspolitik är ett viktigt verktyg för att underlätta för turism och näringsliv och också för att förebygga säkerhetsrisker och risker för irreguljär migration till EU. I meddelandet konstaterades att den gemensamma viseringspolitiken måste anpassas ytterligare till de aktuella utmaningarna genom att beakta nya it-lösningar och jämka samman fördelarna med att viseringsfria resor underlättas med att migrationshanteringen och säkerhets- och gränsförvaltningen blir bättre. I meddelandet fastslogs att den rättsliga ramen för VIS skulle ses över i syfte att ytterligare förbättra handläggningen av viseringsansökningar, bland annat de aspekter som rör uppgiftsskydd och brottsbekämpande myndigheters åtkomst, för att ytterligare utöka användningen av VIS avseende nya datakategorier och nya användningsområden för data och fullständigt utnyttja interoperabilitetsinstrumenten.

(7) I kommissionens meddelande av den 14 mars 2018 om anpassning av den gemensamma viseringspolitiken till nya utmaningar (18) bekräftades att den rättsliga ramen för VIS skulle ses över som en del av en bredare reflektionsprocess avseende interoperabilitet mellan informationssystem.

(8) Vid antagandet av förordning (EG) nr 810/2009 konstaterades att frågan om tillräcklig tillförlitlighet när det gäller identifiering och kontroll av fingeravtryck från barn under tolv år, särskilt hur fingeravtryck utvecklas med åldern, skulle behöva behandlas senare på grundval av resultaten från en studie som genomförts under kommissionens ansvar. Under 2013 genomfördes en studie (19) av det gemensamma forskningscentrumet där det fastslogs att igenkänning av fingeravtryck från barn mellan 6 och 12 års ålder på vissa villkor kan uppnås med en tillfredsställande precision. I en andra studie (20) i december 2017 bekräftades detta resultat och det tillhandahölls en ytterligare inblick i hur åldrandet påverkar fingeravtryckskvaliteten. På grundval av detta genomförde kommissionen under 2017 ytterligare en studie för att undersöka nödvändigheten och proportionaliteten vad gäller att sänka åldersgränsen vad gäller barn som ska lämna fingeravtryck i viseringsförfarandet till 6 år. Denna studie (21) visade att en sänkning av åldersgränsen för att lämna fingeravtryck skulle bidra till att syftena för VIS skulle uppnås på ett bättre sätt, särskilt när det gäller att underlätta kampen mot identitetsbedrägerier, underlätta kontrollerna vid gränsövergångsställen vid de yttre gränserna och kunde ge ytterligare fördelar genom att stärka förebyggandet av och kampen mot kränkningar av barns rättigheter, särskilt genom att möjliggöra identifiering och identitetskontroll av minderåriga tredjelandsmedborgare som befinner sig på Schengenterritoriet i en situation där deras rättigheter kan kränkas eller har kränkts (t.ex. barn som är offer för människohandel, försvunna barn och ensamkommande barn som ansöker om asyl). Samtidigt är barn en särskilt sårbar grupp och insamling av särskilda kategorier av uppgifter, såsom fingeravtryck, från dem bör omfattas av strängare skyddsåtgärder och en begränsning av de ändamål för vilka dessa uppgifter kan användas i situationer där det ligger i barnets bästa intresse, bland annat genom att lagringsperioden för uppgifter begränsas. I den andra studien konstaterades det också att fingeravtryck från personer över 70 år är av låg kvalitet och har medelhög tillförlitlighet. Kommissionen och medlemsstaterna bör samarbeta för att utbyta bästa praxis och åtgärda dessa brister. [Ändr. 6]

(9) Barnets bästa ska vara en fråga av största vikt för medlemsstaterna vid alla förfaranden som föreskrivs i denna förordning. Barnets välfärd, trygghet och säkerhet och barnets åsikter ska beaktas och tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. VIS är särskilt relevant när det finns en risk för att barnet är ett offer för människohandel.

(10) De personuppgifter som sökanden tillhandahåller för en visering för kortare vistelse bör behandlas av VIS för att bedöma om sökandens inresa i unionen kan utgöra ett hot mot den allmänna säkerheten eller folkhälsan i unionen och även bedöma om sökanden utgör en risk för irreguljär migration. Vad gäller tredjelandsmedborgare som har erhållit en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd bör dessa kontroller begränsas till att bedöma identiteten på handlingens innehavare, äktheten och giltigheten hos viseringen för längre vistelse eller uppehållstillståndet samt huruvida tredjelandsmedborgarens inresa i unionen kan utgöra ett hot mot den allmänna säkerheten eller folkhälsan. De bör inte påverka eventuella beslut om viseringar för längre vistelse eller uppehållstillstånd. [Ändr. 7]

(11) En bedömning av sådana risker kan inte utföras utan att behandla de personuppgifter som rör den berörda personens identitet, resehandling och, i förekommande fall, sponsor eller, om sökanden är underårig, den ansvariga personens identitet. Varje personuppgift i ansökan bör jämföras med de uppgifter som finns i ett register, en akt eller en registrering i ett informationssystem (Schengens informationssystem (SIS), Informationssystemet för viseringar (VIS), Europols uppgifter, Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar, in- och utresesystemet, Eurodac, Ecris-TCN-systemet vad gäller fällande domar avseende terroristbrott eller andra grova brott och/eller Interpols databas för resehandlingar som är föremål för ett meddelande (Interpol TDAWN) eller med bevakningslistorna Etias bevakningslista eller särskilda riskindikatorer. De kategorier av personuppgifter som används för jämförelser bör begränsas till de uppgiftskategorier som förekommer i de informationssystem där sökningar görs, till bevakningslistan eller till särskilda riskindikatorer. [Ändr. 8]

(12) Interoperabilitet mellan EU:s informationssystem inrättades genom [förordning (EU) XX om interoperabilitet (gränser och viseringar) ] så att EU:s informationssystem och deras uppgifter kompletterar varandra i syfte att förbättra förvaltningen av de yttre gränserna, bidra till att förebygga och bekämpa olaglig migration och säkerställa en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i unionen, bland annat för att upprätthålla den allmänna säkerheten och allmänna ordningen och trygga säkerheten inom medlemsstaternas territorier. [Ändr. 19] (Denna ändring berör hela texten. Om ändringen antas ska hela texten anpassas i överensstämmelse härmed.)

(13) Interoperabiliteten mellan EU:s informationssystem möjliggör för systemen att komplettera varandra för att underlätta korrekt identifiering av personer, bidra till att bekämpa identitetsbedrägeri, förbättra och harmonisera kraven på uppgiftskvalitet i respektive EU-informationssystem, underlätta medlemsstaternas tekniska implementering och operativa drift av befintliga och framtida EU-informationssystem, stärka, harmonisera och förenkla de skyddsåtgärder för datasäkerhet och dataskydd som reglerar respektive EU-informationssystem, rationalisera kontrollerad åtkomst i brottsbekämpningssyfte till in- och utresesystemet, VIS, [Etias] och Eurodac samt stödja syftena med in- och utresesystemet, VIS, [Etias], Eurodac, SIS och [Ecris-TCN-systemet]. [Ändr. 10]

(14) Interoperabilitetskomponenterna omfattar in- och utresesystemet, VIS, [Etias], Eurodac, SIS och [Ecris-TCN-systemet] samt Europols uppgifter för att möjliggöra en sökning i dem samtidigt som i dessa EU-informationssystem och det är därför lämpligt att använda dessa komponenter i syfte att utföra automatiska kontroller och vid åtkomst till VIS för brottsbekämpande myndigheter. Den europeiska sökportalen (ESP) bör användas i detta syfte för att möjliggöra en snabb, oavbruten, effektiv, systematisk och kontrollerad åtkomst till EU:s informationssystem, de Europoluppgifter och Interpols databaser som behövs för att utföra deras uppgifter i enlighet med deras åtkomsträttigheter samt att stödja målen för VIS. [Ändr. 11]

(15) Jämförelsen med andra databaser bör vara automatisk. När en sådan jämförelse visar att en motsvarighet (en ”träff”) föreligger med någon av personuppgifterna eller en kombination av dessa i ansökningarna och ett register, en akt eller en registrering i de ovannämnda informationssystemen eller med personuppgifter i bevakningslistan och om träffen inte automatiskt kan bekräftas av VIS bör ansökan behandlas manuellt av en operatör vid den ansvariga myndigheten. Beroende på vilken typ av uppgifter som leder till träffen bör träffen bedömas antingen av konsulaten eller av en gemensam nationell kontaktpunkt, där den senare ska ansvara för träffar som uppkommit i synnerhet genom databaser eller system för brottsbekämpning. Den bedömning som gjorts av den ansvariga myndigheten bör leda till ett beslut om att utfärda eller inte utfärda en visering för kortare vistelse. [Ändr. 12]

(16) Ett avslag på en ansökan om en visering för kortare vistelse bör inte endast grundas på den automatiska behandlingen av personuppgifter i ansökningarna.

(17) Sökande som har nekats en visering för kortare vistelse på grundval av information som följer av behandling i VIS bör ha rätt att överklaga. Ett överklagande bör ges in i den medlemsstat som fattade beslut om ansökan, i enlighet med den medlemsstatens nationella lagstiftning. Befintliga skyddsåtgärder och regler om överklagande i förordning (EG) nr 767/2008 bör tillämpas.

(18) Särskilda riskindikatorer som motsvarar en tidigare fastställd risk för säkerheten, för irreguljär migration eller folkhälsan en stor epidemisk risk bör användas för att analysera ansökningsakten för en visering för kortare vistelse. De kriterier som används för att fastställa de särskilda riskindikatorerna bör under inga omständigheter grundas enbart på en persons kön eller ålder. De får under inga omständigheter grundas på uppgifter som avslöjar en persons ras, hudfärg, etniska eller sociala ursprung, genetiska särdrag, språk, politisk eller annan åskådning, religion eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionsnedsättning eller sexuell läggning. [Ändr. 13]

(19) Nya säkerhetsrisker som fortsätter att växa fram, nya mönster för den irreguljära migrationen och hot mot folkhälsan stor epidemisk risk kräver en effektiv respons och måste motverkas med moderna metoder. Eftersom dessa metoder innebär att stora mängder personuppgifter behandlas, bör lämpliga skyddsåtgärder införas för att se till att intrånget i rättigheterna till skydd av privat- och familjelivet och skydd av personuppgifter begränsas till vad som är nödvändigt och proportionellt i ett demokratiskt samhälle. [Ändr. 14]

(20) Det bör säkerställas att åtminstone en likvärdig nivå av kontroller tillämpas på sökande av en visering för kortare vistelse eller på tredjelandsmedborgare som erhållit en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd, som för viseringsbefriade tredjelandsmedborgare. För detta ändamål inrättas också en bevakningslista, med information om personer som misstänks ha begått ett grovt brott eller ett terroristbrott eller avseende vilka det finns faktiska indikationer på eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå ett grovt brott eller ett terroristbrott, vilken bör användas för kontroller avseende dessa kategorier av tredjelandsmedborgare.

(21) För att uppfylla sina skyldigheter enligt konventionen om tillämpning av Schengenavtalet bör internationella transportörer kunna genom att sända en förfrågan till VIS kontrollera huruvida tredjelandsmedborgare som har en visering för kortare vistelse, en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd besitter nödvändiga giltiga resehandlingar. Denna kontroll bör göras möjlig genom en daglig extraktion av VIS-uppgifter till en separat skrivskyddad databas som möjliggör extraktion av minsta nödvändiga delmängd uppgifter för att en sökning som leder till ett ”OK/inte OK”-svar ska kunna utföras. Transportörerna bör inte ha åtkomst till själva ansökningsakten. De tekniska specifikationerna för åtkomst till VIS via nätporten för transportörer bör begränsa inverkan på passagerartrafik och transportörer i största möjliga utsträckning. I detta syfte bör integrering med in- och utresesystemet och Etias övervägas. [Ändr. 15]

(21a) I syfte att begränsa effekterna av de skyldigheter som anges i denna förordning för internationella transportörer som ansvarar för grupptransporter med buss bör användarvänliga mobila lösningar göras tillgängliga. [Ändr. 16]

(21b) Inom två år efter det att denna förordning har börjat tillämpas bör kommissionen, med avseende på VIS-bestämmelserna om transporter med buss, bedöma lämpligheten, förenligheten och samstämmigheten vad gäller de bestämmelser som avses i artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna. Den senaste utvecklingen vad gäller transporter med buss bör tas i beaktande. Det bör övervägas om de bestämmelser om transporter med buss som avses i artikel 26 i den konventionen eller i denna förordning behöver ändras. [Ändr. 17]

(22) Genom denna förordning bör det fastställas vilka myndigheter i medlemsstaterna som har behörighet att få åtkomst till VIS för att föra in, ändra, radera eller inhämta uppgifter om viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd för de specifika ändamål som fastställs i VIS för denna kategori av handlingar och deras innehavare och i den utsträckning som det är nödvändigt för att de ska kunna utföra sina uppgifter.

(23) All behandling av VIS-uppgifter avseende viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd bör stå i proportion till de mål som eftersträvas och vara nödvändig för att de behöriga myndigheterna ska kunna utföra sina uppgifter. När de behöriga myndigheterna använder VIS bör de säkerställa respekten för mänsklig värdighet och integritet avseende den person vars uppgifter inhämtas och bör inte diskriminera personer på grund av kön, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning.

(23a) Biometriska uppgifter, som inom ramen för denna förordning inbegriper fingeravtryck och ansiktsbilder, är unika och därför mycket mer tillförlitliga än alfanumeriska uppgifter för att identifiera en person. Biometriska uppgifter är emellertid känsliga personuppgifter. I denna förordning fastställs därför grunden och skyddsåtgärder för behandlingen av sådana uppgifter i syfte att entydigt identifiera de berörda personerna. [Ändr. 18]

(24) Det är av avgörande betydelse att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till så aktuell information som möjligt för att kunna utföra sina arbetsuppgifter i kampen mot terroristbrott och andra grova brott. Åtkomst till VIS för medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och för Europol har fastställts genom rådets beslut 2008/633/RIF. Innehållet i detta beslut bör integreras i VIS-förordningen så att det överensstämmer med den nuvarande fördragsramen.

(25) Åtkomsten till VIS-uppgifter för brottsbekämpande ändamål har redan visat sig vara värdefull för att identifiera personer som har dött på ett våldsamt sätt eller för att hjälpa utredare att göra betydande framsteg i fall som rör människohandel, terrorism eller narkotikahandel. Uppgifter i VIS om längre vistelser bör därför också vara tillgängliga för medlemsstaternas utsedda myndigheter och Europeiska polisbyrån (Europol) på de villkor som fastställs i denna förordning.

(26) Europol har en central roll i samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter när det gäller gränsöverskridande brottsutredningar genom att stödja brottsförebyggande verksamhet, analyser och utredningar i hela unionen. Europols nuvarande åtkomst till VIS inom ramen för dess uppgifter bör kodifieras och rationaliseras samtidigt som den rättsliga ramens senaste utveckling beaktas, till exempel Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 (22).

(27) Åtkomst till VIS i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott utgör ett ingrepp i de grundläggande rättigheterna till skydd för privat- och familjelivet och skydd av personuppgifter för personer vars personuppgifter behandlas i VIS. Alla sådana ingrepp måste vara förenliga med lagstiftningen, vars lydelse måste vara tillräckligt preciserad för att individer ska kunna anpassa sitt beteende, och den måste skydda dem mot godtycke och tillräckligt tydligt ange de behöriga myndigheternas utrymme för skönsmässig bedömning och hur den får utövas. Alla eventuella ingrepp måste vara nödvändiga i ett demokratiskt samhälle för att skydda ett legitimt och proportionellt intresse och stå i proportion till det legitima mål som eftersträvas.

(28) I [förordning 2018/XX om interoperabilitet] (gränser och viseringar) föreskrivs en möjlighet för en föreskrivs en möjlighet för en medlemsstats polismyndighet, som har bemyndigats därtill genom nationella lagstiftningsåtgärder, att identifiera en person med hjälp av personens biometriska uppgifter som tagits under en identitetskontroll. Det kan dock föreligga särskilda omständigheter där det är nödvändigt att identifiera en person i dennas eget intresse. Sådana fall omfattar situationer där personen hittades efter att ha försvunnit, förts bort eller identifierats som offer för människohandel. Endast i sådana fall bör brottsbekämpande myndigheter snabbt få åtkomst till VIS-uppgifter för att det ska vara möjligt att skyndsamt och på ett tillförlitligt sätt identifiera personen utan att behöva uppfylla alla villkor, och det bör införas ytterligare säkerhetsåtgärder för åtkomst för brottsbekämpande ändamål. [Ändr. 19]

(29) Jämförelser av uppgifter på grundval av ett fingeravtrycksspår, som är ett daktyloskopiskt spår som kan hittas på en brottsplats, är grundläggande för polissamarbetet. Möjligheten att jämföra ett fingeravtrycksspår med uppgifter om fingeravtryck som är lagrade i VIS, i fall där det finns rimliga skäl att förmoda att förövaren eller offret kan vara registrerade i VIS, och efter föregående sökning i enlighet med rådets beslut 2008/615/RIF (23), bör ge medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter ett mycket värdefullt verktyg i arbetet med att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott, exempelvis när den enda bevisning som finns på en brottsplats är fingeravtrycksspår. [Ändr. 20]

(30) Det är nödvändigt att utse medlemsstaternas behöriga myndigheter samt den centrala åtkomstpunkt genom vilken en begäran om åtkomst till VIS-uppgifter ska göras, och att föra en förteckning över vilka operativa enheter inom de utsedda myndigheterna som har behörighet att begära sådan åtkomst med det särskilda syftet att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott.

(31) Begäran om åtkomst till uppgifter som är lagrade i det centrala systemet bör lämnas av operativa enheter inom de utsedda myndigheterna till den centrala åtkomstpunkten och bör åtföljas av en motivering. De operativa enheter inom de utsedda myndigheterna som är behöriga att begära åtkomst till VIS-uppgifter bör inte fungera som kontrollmyndigheter. De centrala åtkomstpunkterna bör agera oberoende av de utsedda myndigheterna och vara ansvariga för att på ett oberoende sätt säkerställa att villkoren för åtkomst i enlighet med vad som fastställs genom denna förordning strikt iakttas. I brådskande undantagsfall där det är nödvändigt att redan i ett tidigt skede få åtkomst för att bemöta ett specifikt och verkligt hot med anknytning till terroristbrott eller andra grova brott, bör den centrala åtkomstpunkten kunna behandla begärandena omedelbart och utföra kontrollen först i efterhand.

(32) För att skydda personuppgifter och för att utesluta systematiska sökningar av brottsbekämpande myndigheter bör behandling av VIS-uppgifter äga rum endast i specifika fall och när det är nödvändigt i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. De utsedda myndigheterna och Europol bör begära åtkomst till VIS endast om de har rimliga skäl att anta att sådan åtkomst kommer att ge dem information som på ett avgörande sätt hjälper dem att förhindra, upptäcka eller utreda ett terroristbrott eller ett annat grovt brott, och efter föregående sökning i enlighet med rådets beslut 2008/615/RIF . [Ändr. 21]

(32a) I allmänhet genomför medlemsstaternas slutanvändare sökningar i relevanta nationella databaser före eller parallellt med sökningar i europeiska databaser. [Ändr. 22]

(33) Personuppgifter tillhörande innehavare av handlingar viseringar för längre vistelse vilka är lagrade i VIS bör inte lagras längre än vad som är nödvändigt för ändamålet med VIS. Det är lämpligt att lagra uppgifter om tredjelandsmedborgare under fem års tid för att uppgifterna ska kunna beaktas vid bedömningen av ansökningar om viseringar för kortare vistelse, göra det möjligt att upptäcka personer som överskridit den tillåtna vistelsen och i syfte att genomföra säkerhetsbedömningar av tredjelandsmedborgare som erhållit dem. Uppgifter om tidigare användning av en handling skulle kunna förenkla utfärdandet av framtida viseringar för kortare vistelse. En kortare lagringsperiod skulle inte vara tillräcklig för att säkerställa de angivna syftena. Uppgifterna bör raderas efter en period på fem år, om det inte finns skäl att radera dem tidigare. [Ändr. 23]

(34) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (24) är tillämplig på den behandling av personuppgifter som utförs av medlemsstaterna i enlighet med denna förordning. De brottsbekämpande myndigheternas behandling av personuppgifter i syfte att förhindra, utreda, upptäcka eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 (25).

(35) Medlemmarna i europeiska gräns- och kustbevakningens enheter samt de personalenheter som har återvändanderelaterade arbetsuppgifter har genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1624 rätt att söka i europeiska databaser om det är nödvändigt för att uppfylla de operativa uppgifter som anges i den operativa planen för gränskontroller, gränsövervakning och återvändande, under ledning av värdmedlemsstaten. I syfte att underlätta dessa sökningar och ge enheterna en effektiv åtkomst till de uppgifter som förts in i VIS bör Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån ges åtkomst till VIS. Vid sådan åtkomst bör man följa de villkor och begränsningar för åtkomsten som tillämpas på medlemsstaternas myndigheter som är behöriga för varje specifikt ändamål avseende vilket VIS-uppgifter kan konsulteras. [Ändr. 24]

(36) Återvändande av tredjelandsmedborgare som inte uppfyller eller inte längre uppfyller villkoren för inresa, vistelse eller bosättning i medlemsstaterna, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG (26) är en viktig del av de övergripande insatserna för att ta itu med den irreguljära migrationen och är föremål för ett betydande intresse från allmänheten.

(37) De mottagande tredjeländerna omfattas ofta inte av de beslut om adekvat skyddsnivå som antagits av kommissionen enligt artikel 45 i förordning (EU) 2016/679 Personuppgifter som medlemsstaterna erhållit i enlighet med denna förordning bör inte överföras till eller göras tillgängliga för ett tredjeland, en internationell organisation eller enligt nationella bestämmelser en privat enhet som antagits för att införliva artikel 36 i direktiv (EU) 2016/680. Vidare har det genom unionens omfattande insatser i samarbete med de viktigaste ursprungsländerna för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU och som är skyldiga är etablerad i eller utanför unionen . Som ett undantag till den regeln bör det däremot vara möjligt att återvända inte kunnat säkerställas att sådana tredjeländer systematiskt uppfyller kravet enligt under särskilda strikta villkor överföra sådana personuppgifter till ett tredjeland eller en internationell rätt att återta sina egna medborgare. Återtagandeavtal som ingåtts eller håller på att förhandlas fram av unionen eller medlemsstaterna och där det föreskrivs lämpliga skyddsåtgärder för överföring av uppgifter till tredjeländer i enlighet med artikel 46 i organisation om överföringen är nödvändig i enskilda fall för att bistå vid identifieringen av en tredjelandsmedborgare i samband med hans eller hennes återvändande. I avsaknad av ett beslut om adekvat skyddsnivå genom en genomförandeakt enligt förordning (EU) 2016/679 eller de nationella bestämmelser som har antagits för att införliva artikel 37 i direktiv (EU) 2016/680, omfattar ett begränsat antal sådana tredjeländer och överföringar som omfattas av lämpliga skyddsåtgärder enligt den förordningen , bör det vara möjligt att undantagsvis i återvändandesyften överföra VIS-uppgifter till ett tredjeland eller till en internationell organisation endast om detta är nödvändigt av sådana viktiga skäl som rör allmänintresset som avses i den förordningen . är osäkert om några nya avtal kommer att ingås. I sådana situationer skulle personuppgifter kunna behandlas i enlighet med denna förordning tillsammans med myndigheter i tredjeländer i syfte att genomföra unionens återvändandepolitik förutsatt att de villkor som fastställs i artikel 49.1 d i förordning (EU) 2016/679 eller i de nationella bestämmelser varigenom artikel 38 eller 39 i direktiv (EU) 2016/680 införlivas är uppfyllda. [Ändr. 25]

(38) Medlemsstaterna bör tillhandahålla relevanta personuppgifter som behandlas i VIS, i enlighet med tillämpliga dataskyddsregler och om det krävs i enskilda fall för att utföra arbetsuppgifter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU)…/… (27) , förordning om unionens vidarebosättningsram], till [Europeiska unionens asylbyrå] och relevanta internationella organ, t.ex. FN:s flyktingkommissariat, Internationella organisationen för migration och Internationella rödakorskommitténs verksamhet för flyktingskydd och vidarebosättning, när det gäller tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som hänvisats av dem till medlemsstaterna vid tillämpningen av förordning (EU) …/… [ förordning om unionens vidarebosättningsram ]. [Ändr. 26]

(39) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 ( EU ) 2018 / 1725 (28) är tillämplig på unionsinstitutionernas och unionsorganens verksamhet när de utför sina uppgifter som ansvariga för driften av VIS. [Ändr. 27]

(40) Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och avgav ett yttrande den 12 december 2018. [Ändr. 28]

(41) I syfte att förbättra tredjeländers samarbete kring återtagande av irreguljära migranter och för att underlätta återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna och vars uppgifter kan finnas lagrade i VIS, bör kopior av resehandlingar tillhörande de som ansöker om en visering för kortare vistelse lagras i VIS. I motsats till uppgifter som hämtas från VIS är kopior av resehandlingar ett bevis på medborgarskap som mer allmänt erkänns av tredjeländer.

(42) Den förteckning över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas, vilken fastställs genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1105/2011/EU (29), utgör en obligatorisk del av förfarandet för viseringskontroll. Viseringsmyndigheterna bör systematiskt tillämpa denna skyldighet och därför bör förteckningen införlivas i VIS för att möjliggöra en automatisk kontroll av om sökandens resehandling är erkänd.

(43) Utan att det påverkar medlemsstaternas ansvar för att de uppgifter som läggs in i VIS är korrekta bör eu-LISA ansvara för att förbättra uppgifternas kvalitet genom att införa , upprätthålla och kontinuerligt uppdatera ett centralt kvalitetskontrollverktyg, och för att regelbundet tillställa medlemsstaterna rapporter. [Ändr. 29]

(44) I syfte att möjliggöra bättre övervakning av användningen av VIS för att analysera tendenser i fråga om migrationstryck och gränsförvaltning bör eu-LISA kunna utveckla en kapacitet för statistisk rapportering till medlemsstaterna, kommissionen och Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån utan att dataintegriteten äventyras. Därför bör en central statistikdatabas inrättas. eu-LISA lagra viss statistik i den centrala databasen för de rapporterings- och statistiksyften som anges i [förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)] . Den statistik som tas fram bör inte innehålla personuppgifter. [Ändr. 30]

(45) Denna förordning påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG (30).

(46) Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av behovet av att säkerställa genomförandet av en gemensam viseringspolitik, en hög säkerhetsnivå inom området utan kontroller vid de inre gränserna och det stegvisa upprättandet av ett integrerat system för förvaltning av de yttre gränserna, bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(47) I denna förordning fastställs strikta regler för åtkomst till VIS och nödvändiga skyddsåtgärder. I förslaget föreskrivs även enskilda personers rätt till åtkomst, rättelse, radering och rättsmedel, särskilt rätten till rättsmedel och oberoende myndigheters övervakning av behandlingen. Ytterligare skyddsåtgärder införs genom denna förordning för att täcka de specifika behoven hos de nya uppgiftskategorier som kommer att behandlas av VIS. Denna förordning är därför förenlig med de grundläggande rättigheterna och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till mänsklig värdighet, rätten till frihet och säkerhet, respekten för privatlivet och familjelivet, skyddet av personuppgifter, rätten till asyl och skyddet av principen om ”non-refoulement” och skydd vid avlägsnande, utvisning eller utlämning, rätten till icke-diskriminering, barnets rättigheter och rätten till ett effektivt rättsmedel.

(47a) Denna förordning påverkar inte de förpliktelser som följer av Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning, kompletterad av New York-protokollet av den 31 januari 1967 och EU:s och dess medlemsstaters alla internationella åtaganden. [Ändr. 31]

(48) Särskilda bestämmelser bör tillämpas på tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav och som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare som omfattas av direktiv 2004/38/EG eller till en tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet enligt unionsrätten och som inte innehar ett sådant uppehållskort som avses i direktiv 2004/38/EG. Enligt artikel 21.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska varje unionsmedborgare ha rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, om inte annat följer av de begränsningar och villkor som föreskrivs i fördragen och i bestämmelserna om genomförande av fördragen. Respektive begränsningar och villkor finns i direktiv 2004/38/EG.

(49) Såsom bekräftats av Europeiska unionens domstol har sådana familjemedlemmar inte bara rätt att resa in till medlemsstatens territorium utan också att erhålla en inresevisering för detta ändamål. Medlemsstaterna måste ge dessa personer allt bistånd de behöver för att få den nödvändiga viseringen som måste utfärdas kostnadsfritt så snart som möjligt och på grundval av ett påskyndat förfarande.

(50) Rätten att erhålla en visering är inte ovillkorlig eftersom den kan nekas de familjemedlemmar som innebär risk för den allmänna ordningen, den inre säkerheten eller ett hot mot folkhälsan enligt direktiv 2004/38/EG. Mot denna bakgrund kan familjemedlemmars personuppgifter endast kontrolleras om uppgifterna är relaterade till att identifiera dem och fastställa deras status endast i den mån uppgifterna är relevanta för bedömningen av den säkerhetsrisk som de kan utgöra. Deras viseringsansökningar bör därvid uteslutande prövas i förhållande till säkerhetsfarhågorna och inte i förhållande till de farhågor som rör migrationsrisker.

(51) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella rätt.

(52) Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG (31). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.

(53) Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG (32). Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.

(54) När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket (33) som omfattas av det område som avses i artikel 1.A i rådets beslut 1999/437/EG (34).

(55) När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (35), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1.A i rådets beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (36) och med artikel 3 i rådets beslut 2008/149/RIF (37).

(56) När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (38), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1.A i rådets beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (39) och med artikel 3 i rådets beslut 2011/349/EU (40).

(57) Denna förordning, med undantag av artikel 22r, utgör en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt, artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt respektive artikel 4.2 i 2011 års anslutningsakt med undantag av de bestämmelser som blivit tillämpliga på Bulgarien och Rumänien genom rådets beslut (EU) 2017/1908 (41).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Förordning (EG) nr 767/2008 ska ändras på följande sätt: -1. Titeln ska ersättas med följande: ”Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av information om viseringar för kortare vistelse, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd (VIS-förordningen)” [Ändr. 32] 1. I artikel 1 ska följande punkter läggas till: ”I denna förordning fastställs också förfaranden för informationsutbytet mellan medlemsstaterna vad gäller viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd, inbegripet om vissa beslut om viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd. Genom att lagra identitetsuppgifter, uppgifter om resehandlingar och biometriska uppgifter i den gemensamma databasen för identitetsuppgifter (CIR) som inrättats genom artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning 2018/XX (*1) [förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar) ] bidrar VIS till att underlätta och bistå vid en korrekt identifiering av personer som är registrerade i VIS.” (*1) Europaparlamentets och rådets förordning 2018/XX* [förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar) ] (EUT L).”" 2. Artikel 2 ska ersättas med följande: ”Artikel 2 Syftet med VIS 1. VIS ska ha till syfte att förbättra genomförandet av den gemensamma viseringspolitiken avseende viseringar för kortare vistelse, det konsulära samarbetet och samråd mellan centrala viseringsmyndigheter genom att underlätta utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna om viseringsansökningar och de beslut som fattas om dessa, i syfte att [Ändr. 33] a) underlätta och påskynda viseringsansökningsförfarandet, [Ändr. 34] b) förebygga kringgående av kriterierna för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en ansökan, c) underlätta kampen mot bedrägeri, d) underlätta kontroller vid gränsövergångsställen vid de yttre gränserna och inom medlemsstaternas territorium, e) bistå vid identifiering och återvändande av personer som inte, eller inte längre, uppfyller villkoren för inresa till, vistelse eller bosättning på medlemsstaternas territorium, f) bistå vid identifiering av försvunna personer i enlighet med artikel 22o , [Ändr. 35] g) underlätta tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 (*2) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (*3), h) bidra till att förebygga hot mot någon av medlemsstaternas inre säkerhet, särskilt genom att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott under lämpliga och strikt fastställda omständigheter , [Ändr. 36] i) bidra till att förebygga hot mot någon av medlemsstaternas inre säkerhet, [Ändr. 37] j) säkerställa en korrekt identifiering av personer, k) stödja målen för Schengens informationssystem (SIS) avseende registreringar om tredjelandsmedborgare som har nekats inresa, personer som är efterlysta för att gripas, överlämnas eller utlämnas, försvunna personer eller personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande samt personer som är registrerade för diskreta kontroller eller särskilda kontroller. 2. När det gäller viseringar för längre vistelser och uppehållstillstånd ska VIS ha till syfte att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaterna om beslut med anknytning till dem, i syfte att a) stödja en hög säkerhetsnivå i alla medlemsstater genom att bidra till bedömningen av huruvida en sökande eller en innehavare av en handling anses utgöra ett hot mot den allmänna ordningen, eller den inre säkerheten eller folkhälsan innan ankomsten till gränsövergångsställena vid de yttre gränserna, [Ändr. 38] b) underlätta kontroller vid gränsövergångsställen vid de yttre gränserna och stärka in- och utresekontrollernas kontrollernas effektivitet och effektiviteten av kontroller inom territoriet, medlemsstaternas territorium , [Ändr. 39] c) bidra till att förebygga hot mot någon av medlemsstaternas inre säkerhet, särskilt genom att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott under lämpliga och strikt definierade omständigheter , [Ändr. 40] d) säkerställa en korrekt identifiering av personer, da) bistå vid identifiering av försvunna personer i enlighet med artikel 22o, [Ändr. 41] e) underlätta tillämpningen av förordning (EU) nr 604/2013 och direktiv 2013/32/EU, f) stödja målen för Schengens informationssystem (SIS) avseende registreringar om tredjelandsmedborgare som har nekats inresa, personer som är efterlysta för att gripas, överlämnas eller utlämnas, försvunna personer eller personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande samt personer som är registrerade för diskreta kontroller eller särskilda kontroller. (*2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (EUT L 180, 29.6.2013, s. 31)." (*3) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (EUT L 180, 29.6.2013, s. 60).”." 2a) Följande artikel ska införas: ”Artikel 2a Utformning 1. VIS ska vara baserat på en centraliserad struktur och ska bestå av a) den gemensamma databas för identitetsuppgifter som inrättas genom [artikel 17.2 a i förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)], b) ett centralt informationssystem (VIS centrala system), c) ett gränssnitt i varje medlemsstat (nedan kallat det nationella gränssnittet eller NI-VIS) som ska utgöra en förbindelse med den berörda centrala nationella myndigheten i respektive medlemsstat, eller ett enhetligt nationellt gränssnitt i varje medlemsstat som bygger på gemensamma tekniska specifikationer, är identiskt för alla medlemsstater och möjliggör anslutning av VIS centrala system till medlemsstaternas nationella infrastrukturer, d) en kommunikationsinfrastruktur mellan VIS centrala system och de nationella gränssnitten, e) en säker kommunikationskanal mellan VIS centrala system och in- och utresesystemets centrala system, f) en säker kommunikationsinfrastruktur mellan VIS centrala system och de centrala infrastrukturerna för den europeiska sökportal som inrättas genom [artikel 6 i förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)], den gemensamma biometriska matchningstjänst som inrättas genom [artikel 12 i förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)], den gemensamma databas för identitetsuppgifter som inrättas genom [artikel 17 i förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)] och den detektor för multipla identiteter som inrättas genom [artikel 25 i förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar)], g) en mekanism för samråd om ansökningar och utbyte av information mellan centrala viseringsmyndigheter (’VISMail’), h) en nätport för transportörer, i) en säker webbtjänst som möjliggör kommunikation mellan VIS centrala system, å ena sidan, och nätporten för transportörer och de internationella systemen, å andra sidan, j) en databas med uppgifter för rapporterings- och statistikändamål. k) ett verktyg som ger sökande möjlighet att ge eller återkalla sitt samtycke till att deras ansökningsakt lagras under ytterligare en period. VIS centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, webbtjänsten, nätporten för transportörer och VIS kommunikationsinfrastruktur ska dela och så mycket som det tekniskt är möjligt, återanvända maskinvaru- och programvarukomponenter från in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten för in- och utresesystemet, Etias nätport för transportörer, in- och utresesystemets webbtjänst respektive in- och utresesystemets kommunikationsinfrastruktur. 2. NI-VIS ska bestå av följande: a) Ett lokalt nationellt gränssnitt (LNI) i varje medlemsstat, vilket är det gränssnitt som fysiskt förbinder medlemsstaten med det säkra kommunikationsnätet, och som innehåller den krypteringsutrustning som är speciellt avsedd för VIS. LNI ska vara lokaliserat i respektive medlemsstat. b) Ett reservdriftssystem för LNI (BLNI) som ska ha samma innehåll och funktion som LNI. 3. LNI och BLNI får endast användas för ändamål som definieras i EU-lagstiftningen för VIS. 4. Centraliserade tjänster ska finnas på två olika platser: i Strasbourg i Frankrike, som är värd för den ordinarie delen av VIS centrala system och centralenheten, samt i St Johann im Pongau i Österrike, som är värd för VIS centrala reservdriftssystem och centralenhetens reservdriftssystem. Anslutningen mellan den ordinarie delen av VIS centrala system och VIS centrala reservdriftssystem ska tillåta kontinuerlig synkronisering mellan centralenheten och centralenhetens reservdriftssystem. Kommunikationsinfrastrukturen ska stödja och bidra till att säkerställa oavbruten tillgång till VIS. Den ska innehålla redundanta och avgränsade sökvägar för anslutningarna mellan VIS centrala system och VIS centrala reservdriftssystem, och den ska även innehålla redundanta och avgränsade sökvägar för anslutningarna mellan varje nationellt gränssnitt och VIS centrala system samt VIS centrala reservdriftssystem. Kommunikationsinfrastrukturen ska tillhandahålla ett krypterat, virtuellt, privat nätverk som är särskilt avsett för VIS-uppgifter och för kommunikation mellan medlemsstaterna samt mellan medlemsstaterna och den myndighet som ansvarar för den operativa förvaltningen av VIS centrala system.” [Ändr. 42] 3. Artikel 3 ska utgå. 4. Artikel 4 ska ändras på följande sätt: a) följande punkt ska införas: 3a. central myndighet: den myndighet som har inrättats av en medlemsstat i enlighet med förordning (EG) nr 810/2009. [Ändr. 43] b) följande punkter ska läggas till: 12. VIS-uppgifter: alla uppgifter som lagras i VIS centrala system och i CIR i enlighet med artiklarna 9–14 och 22c–22f. 13. identitetsuppgifter: de uppgifter som avses i artikel 9.4 a och 9.4 aa. 14. uppgifter om fingeravtryck: uppgifter om fingeravtryck som lagras i en VIS-fil. 15. ansiktsbild: en digital bild av ansiktet med tillräcklig bildupplösning och kvalitet för att den ska kunna användas för automatiserad biometrisk matchning [Ändr. 44]. 16. Europoluppgifter: de personuppgifter som behandlas av Europol för det syfte som avses i artikel 18.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 (*4). 17. uppehållstillstånd: alla uppehållstillstånd som utfärdats av medlemsstaterna i enlighet med den enhetliga utformning som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1030/2002 (*5) och alla övriga handlingar som avses i artikel 2.16 b i förordning (EU) 2016/399. 18. visering för längre vistelse: ett tillstånd som utfärdas av en medlemsstat enligt artikel 18 i Schengenkonventionen. 19. nationell tillsynsmyndighet: tillsynsmyndigheter: de tillsynsmyndigheter som inrättats för brottsbekämpande ändamål i enlighet med avses i artikel 51.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (*6) och de tillsynsmyndigheter som avses i artikel 41 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 (*7). [Ändr. 45] (19a) träff: förekomst av en koppling som framgår när de relevanta uppgifter som registrerats i en ansökningsakt i VIS jämförs med relevanta uppgifter i ett register, en akt eller en registrering i VIS, SIS, in- och utresesystemet, Etias, Eurodac, Europols uppgifter eller Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar (SLTD). [Ändr. 46] 20. brottsbekämpning: förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott inom en strikt fastställd ram . [Ändr. 47] 21. terroristbrott: brott enligt nationell lagstiftning som motsvarar eller är likvärdiga med de brott som avses avses i artiklarna 3–14 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 (*8) eller som är likvärdiga med ett av dessa brott för de medlemsstater som inte är bundna av det direktivet . [Ändr. 48] 22. grova brott: brott som motsvarar eller är likvärdiga med de brott som avses i artikel 2.2 i rådets rambeslut 2002/584/RIF (*9), om de enligt nationell lagstiftning kan bestraffas med fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i minst tre år. (*4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut 2009/371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF (EUT L 135, 24.5.2016, s. 53)." (*5) Rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland (EGT L 157, 15.6.2002, s. 1)." (*6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1). [Ändr. 49]" (*7) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89)." (*8) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (EUT L 88, 31.3.2017, s. 6)." (*9) Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämning mellan medlemsstaterna (EGT L 190, 18.7.2002, s. 1).”" 5. Artikel 5 ska ersättas med följande: ”Artikel 5 Uppgiftskategorier 1. Endast följande uppgiftskategorier ska registreras i VIS: a) Alfanumeriska uppgifter om sökanden av en visering för kortare vistelse och om begärda, utfärdade, vägrade, ogiltigförklarade, återkallade eller förlängda viseringar som avses i artikel 9.1–9.4 och artiklarna 10–14, alfanumeriska uppgifter om viseringar för längre vistelse och om uppehållstillstånd som utfärdats, dragits tillbaka, vägrats, ogiltigförklarats, återkallats eller förlängts som avses i artiklarna 22c, 22d, 22e och 22f, samt information om de träffar som avses i artiklarna 9a och 22b, och resultaten av de kontroller som avses i artikel 9c.6. b) Ansiktsbilder som avses i artiklarna 9.5 och 22c.2 f. c) Uppgifter om fingeravtryck som avses i artiklarna 9.6 och 22c.2 g. och 22d g. [Ändr. 50] ca) Scannade kopior av sidan med biografiska uppgifter i den resehandling som avses i artikel 9.7. [Ändr. 51] d) Länkar till andra ansökningar som avses i artikel 8.3 och 8.4 samt artikel 22a.3. 2. De meddelanden som översänds av VIS, och som avses i artikel 16, artikel 24.2 och artikel 25.2, ska inte registreras i VIS, vilket inte hindrar registrering av sådan uppgiftsbehandling som avses i artikel 34. 3. CIR ska innehålla de uppgifter som avses i artikel 9.4 a–9.4 cc, artikel 9.5 och 9.6, artikel 22c.2 a–22c.2 cc, 22c.2 f och 22c.2 g och artikel 22d a–22d cc 22d c och 22d f och 22d g. De återstående VIS-uppgifterna ska lagras i VIS centrala system.”[Ändr. 52] 6. Följande artikel ska införas som artikel 5a: ”Artikel 5a Förteckning över erkända resehandlingar 1). Den förteckning över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas, vilken fastställs genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1105/2011/EU (*10), ska integreras i VIS. [Ändr. 53] 2). VIS ska tillhandahålla en funktion för centraliserad förvaltning av förteckningen över erkända resehandlingar och en underrättelse om erkännande eller icke-erkännande av förtecknade resehandlingar i enlighet med artikel 4 i beslut nr 1105/2011/EU. [Ändr. 54] 3). De detaljerade bestämmelserna om förvaltning av den funktion som avses i punkt 2 ska fastställas i genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 49.2. [Ändr. 55] (*10) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1105/2011/EU av den 25 oktober 2011 om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättande av denna förteckning (EUT L 287, 4.11.2011, s. 9).”" 7. Artikel 6 ska ändras på följande sätt: -a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 22a ska åtkomst till VIS för att föra in, ändra eller radera de uppgifter som avses i artikel 5.1 i enlighet med denna förordning ska uteslutande vara förbehållet vederbörligen bemyndigad personal vid viseringsmyndigheterna. Antalet vederbörligen bemyndigade anställda ska vara strikt begränsat efter vad som är nödvändigt för deras tjänsteutövning.” [Ändr. 56] a) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Åtkomst till VIS för att inhämta uppgifter ska uteslutande vara förbehållen den vederbörligen bemyndigade personal vid de nationella myndigheter i varje medlemsstat och de EU-organ som är behöriga för de ändamål som fastställs i artiklarna 15–22, 22c–22f och 22 g–22 22l , samt för de syften som anges i artiklarna 20 och 21 i [förordning 2018/XX om interoperabilitet (gränser och viseringar) ]. De myndigheter som har rätt att söka i eller få åtkomst till VIS i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott ska utses i enlighet med kapitel IIIb. Åtkomsten ska begränsas till den utsträckning som uppgifterna är nödvändiga för utförandet av deras arbetsuppgifter i enlighet med dessa ändamål och ska stå i proportion till de mål som eftersträvas.”[Ändr. 57] aa) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Varje medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter vilkas vederbörligen bemyndigade personal ska ha befogenhet att föra in, ändra, radera eller inhämta uppgifter i VIS. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål översända en förteckning över dessa myndigheter till eu-LISA, inbegripet dem som avses i artikel 29.3a, samt meddela alla eventuella ändringar av förteckningen. I förteckningen ska det för varje myndighet anges vilka uppgifter den får hämta och för vilka syften. eu-LISA ska säkerställa att förteckningen och förteckningar över de utsedda myndigheter som avses i artikel 22k.2 och den centrala åtkomstpunkt som avses i artikel 22k.4 årligen offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. eu-LISA ska upprätthålla en kontinuerligt uppdaterad förteckning på sin webbplats med de ändringar som skickas in av medlemsstaterna mellan de årliga offentliggörandena.” [Ändr. 58] b) Följande punkt ska läggas till som punkt 4: ”4. VIS ska tillhandahålla en funktion för en centraliserad förvaltning av denna förteckning.” c) Följande punkt ska läggas till som punkt 5: ”5. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 48a avseende de detaljerade bestämmelserna om förvaltning av funktionen för en centraliserad förvaltning av den förteckning som avses i punkt 3. ska fastställas i genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 49.2.” [Ändr. 59] 7a. I artikel 7 ska punkt 2 ersättas med följande: ”2. Behandlingen av personuppgifter i VIS av varje behörig myndighet får inte leda till att sökande och viseringsinnehavare eller sökande och innehavare av viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd diskrimineras på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politiska eller andra åsikter, tillhörighet till en nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Behandlingen ska fullt ut respektera mänsklig värdighet och integritet samt grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inbegripet rätten till respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter. Särskild hänsyn ska tas till barn, äldre och personer med funktionsnedsättning samt personer i behov av internationellt skydd. Barnets bästa ska komma i främsta rummet.”. [Ändr. 60] 8. I artikel 7 ska en ny punkt införas som punkt 3 ska följande punkter läggas till: : ”3. Barnets bästa ska vara en fråga av största vikt som ska ha företräde över alla andra frågor för medlemsstaterna under alla förfaranden som föreskrivs i denna förordning med full respekt för internationella konventionen om barnets rättigheter . Barnets välfärd, trygghet och säkerhet, särskilt om det finns en risk för att barnet är ett offer för människohandel, och barnets åsikter ska beaktas och tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. [Ändr. 61] 3a. Medlemsstaterna ska genomföra denna förordning i full överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till mänsklig värdighet, rätten till frihet och säkerhet, respekten för privatlivet och familjelivet, skyddet av personuppgifter, rätten till asyl och skyddet av principen om ’non-refoulement’ och skydd vid avlägsnande, utvisning eller utlämning, rätten till icke-diskriminering, barnets rättigheter och rätten till ett effektivt rättsmedel.”. [Ändr. 62] 8a. Följande artikel ska införas: ”Artikel 7a Uppgifter om barns fingeravtryck 1. Genom undantag från artikel 22c.2 g ska inga fingeravtryck av barn under sex års ålder föras in i VIS. 2. Biometriska uppgifter om underåriga från sex års ålder ska tas av tjänstemän som utbildats särskilt för att ta biometriska uppgifter av underåriga på ett barnvänligt och barnanpassat sätt och med full respekt för barnets bästa och de garantier som fastställs i FN:s konvention om barnets rättigheter. Underåriga ska i förekommande fall åtföljas av en vuxen familjemedlem när deras biometriska uppgifter tas. Ett ensamkommande barn ska åtföljas av en förmyndare, en företrädare eller, om en företrädare inte har utsetts, en person som är utbildad för att värna om barnets bästa och barnets allmänna välbefinnande, samtidigt som hans eller hennes biometriska uppgifter tas. En person med sådan utbildning ska inte vara den tjänsteman som ansvarar för att ta biometriska uppgifter och ska agera oberoende och får inte ta emot order från den tjänsteman eller den avdelning som ansvarar för att ta biometriska uppgifter. Ingen form av kraft får användas mot underåriga för att säkerställa att de uppfyller skyldigheten att tillhandahålla biometriska uppgifter. 3. Genom undantag från artikel 13.2 i förordning (EG) nr 810/2009 ska konsulaten inte begära att barn mellan 6 och 12 år infinner sig på konsulatet för insamling av biometriska kännetecken, om detta skulle innebära en alltför stor börda och kostnader för familjer. I sådana fall ska biometriska kännetecken tas vid de yttre gränserna där särskild uppmärksamhet ska ägnas åt att undvika handel med barn. 4. Genom undantag från bestämmelserna om användning av uppgifter som föreskrivs i kapitlen II, III, IIIa och IIIb får åtkomst till uppgifter om barns fingeravtryck endast ges för följande ändamål: a) För att verifiera barnets identitet vid ansökan om visering i enlighet med artikel 15 och vid de yttre gränserna i enlighet med artiklarna 18 och 22 g, och b) bidra till att förebygga och bekämpa missbruk av barns rättigheter enligt kapitel IIIb, under förutsättning att samtliga följande villkor är uppfyllda: i) En sådan tillgång måste vara nödvändig för att förebygga, upptäcka eller utreda handel med barn. ii) Tillgången är nödvändig i ett särskilt fall. iii) Identifieringen är till barnets bästa.”. [Ändr. 63] 9. Titeln på kapitel II ska ersättas med följande: ”VISERINGSMYNDIGHETERNAS INFÖRANDE OCH ANVÄNDNING AV UPPGIFTER OM VISERINGAR FÖR KORTARE VISTELSE”[Ändr. 64] (Berör inte den svenska versionen.) 10. Artikel 8 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. När ansökan kan tas upp till prövning enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 810/2009 ska viseringsmyndigheten inom två arbetsdagar upprätta en ansökningsakt genom att i VIS föra in de uppgifter som avses i artikel 9, om det krävs att sökanden ska lämna dessa uppgifter.” b) Följande punkt ska införas som punkt 1a: ”1a. När ansökningsakten har upprättats ska VIS automatiskt inleda en sökning enligt artikel 9a och tillhandahålla träffar.” c) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. Om vissa uppgifter inte måste lämnas av rättsliga skäl eller om de faktiskt inte kan lämnas, ska det eller de särskilda datafälten markeras som ’icke tillämpligt’. Om det saknas fingeravtryck bör det anges med ’VIS0’; systemet ska dessutom göra det möjligt att göra åtskillnad mellan fall enligt artikel 13.7 a–d i förordning (EG) nr 810/2009.” 11. Artikel 9 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 4 ska leden a, b och c ersättas med följande: ”a) Efternamn (familjenamn), förnamn, födelsedatum, samtliga medborgarskap och kön. aa) Efternamn vid födseln (tidigare efternamn),födelseort, födelseland och medborgarskap vid födseln. b) Resehandlingens eller resehandlingarnas typ och nummer och koden på tre bokstäver för det land som utfärdat resehandlingen eller resehandlingarna. c) Resehandlingens eller resehandlingarnas sista giltighetsdag. cc) Den myndighet som utfärdat resehandlingen och dag för utfärdande.” b) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. En ansiktsbild av sökanden i enlighet med artikel 13.1 13 i förordning (EG) nr 810/2009.” [Ändr. 65] ba) led 6 ska ersättas med följande: ”6. Sökandens fingeravtryck, i enlighet med artikel 13 i förordning (EG) nr 810/2009.” [Ändr. 66] c) Följande punkt ska läggas till som punkt 7: ”7. En scannad kopia av sidan med biografiska uppgifter.” d) Följande två stycken ska läggas till: ”8. Den ansiktsbild på tredjelandsmedborgaren som avses i punkt 5 första stycket ska ha tillräckligt hög bildupplösning och kvalitet för att kunna användas för automatiserad biometrisk matchning. Om kvaliteten är otillräcklig ska ansiktsbilden inte användas för automatiserad matchning. [Ändr. 67] Genom undantag från andra första stycket får ansiktsbilden, i undantagsfall där kvalitets- och bildupplösningsspecifikationerna för registrering i VIS av en ansiktsbild som tagits på plats inte kan uppfyllas, tas fram elektroniskt från chippet i de elektroniska maskinläsbara resehandlingarna. I sådana fall ska ansiktsbilden endast infogas i personakten efter elektronisk verifiering av att den ansiktsbild som är registrerad i chippet i de elektroniska maskinläsbara resehandlingarna motsvarar den ansiktsbild av den berörda tredjelandsmedborgaren som tagits på plats.”[Ändr. 68] 12. Följande artiklar ska införas som artiklarna 9a–9d: ”Artikel 9a Sökningar i andra system 1. Ansökningsakterna ska behandlas automatiskt av VIS för att identifiera träffar. VIS ska pröva varje ansökningsakt individuellt. 2. När en ansökan skapas eller en visering utfärdas ska VIS kontrollera om den resehandling som är kopplad till ansökan är erkänd i enlighet med beslut nr 1105/2011/EU, genom att utföra en automatisk sökning mot den förteckning över erkända resehandlingar som avses i artikel 5a och tillhandahålla ett resultat. [Ändr. 69] 3. För de kontroller som avses i artikel 21.1 och artikel 21.3 a, c och d 21.3 a och c i förordning (EG) nr 810/2009 ska VIS inleda en sökning genom att använda den europeiska sökportalen sökportal som definieras i artikel 6.1 [i förordningen om interoperabilitet (gränser och viseringar) ] för att jämföra de relevanta uppgifter som avses i artikel 9.4, 9.5 och 9.6 i denna förordning. med de uppgifter som finns i ett register, en akt eller en registrering i VIS, Schengens informationssystem (SIS), in- och utresesystemet, EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias), inklusive den bevakningslista som avses i artikel 29 i [förordning (EU) 2018/XX om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias)], Eurodac, [Ecris-TCN-systemet vad gäller fällande domar avseende terroristbrott och andra grova brott], Europoluppgifter, Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar (SLTD) och Interpols databas för resehandlingar som är föremål för ett meddelande (Interpol TDAWN). VIS ska kontrollera följande: a) Om den resehandling som använts för ansökan motsvarar en resehandling som anmälts som förkommen, stulen, förskingrad eller ogiltig i SIS. b) Om den resehandling som använts för ansökan motsvarar en resehandling som anmälts som förkommen, stulen eller ogiltig i SLTD-databasen. c) Om registrering om nekad inresa och vistelse finns för sökanden i SIS. d) Om sökanden är föremål för en registrering i SIS om personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas enligt en europeisk arresteringsorder eller som är efterlysta för att gripas i syfte att utlämnas. e) Om sökanden och resehandlingen motsvarar ett nekat, återkallat eller ogiltigförklarat resetillstånd i Etias centrala system och dess innehavare. f) Om sökanden och resehandlingen finns med på den bevakningslista som avses i artikel 34 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1240 (*11) . g) Om uppgifter om sökanden redan finns registrerade i VIS. h) Om uppgifterna som lämnats i ansökan avseende resehandlingen motsvarar en annan viseringsansökan som lämnats in tillsammans med andra identitetsuppgifter. i) Om sökanden för närvarande är registrerad som en person som överskridit den tillåtna vistelsen eller tidigare har registrerats som en person som överskridit den tillåtna vistelsen i in- och utresesystemet. j) Om sökanden är registrerad som en person som nekats inresa i in- och utresesystemet. k) Om sökanden varit föremål för beslut om nekande, ogiltigförklaring eller återkallande av visering för kortare vistelse enligt registrering i VIS. l) Om sökanden varit föremål för beslut om nekande, ogiltigförklaring eller återkallande av visering för längre vistelse eller uppehållstillstånd enligt registrering i VIS. m) Om uppgifter som är specifika för den sökandes identitet registreras i Europoluppgifter. n) Om sökanden av en visering för kortare vistelse är registrerad i Eurodac. o) I de fall sökanden är underårig, huruvida sökandens vårdnadshavare eller förmyndare i) är föremål för en registrering i SIS om personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas enligt en europeisk arresteringsorder eller som är efterlysta för att gripas i syfte att utlämnas, ii) är föremål för en registrering om nekad inresa och vistelse i SIS, iii) innehar en resehandling som finns med på den bevakningslista som avses i artikel 34 i förordning (EU) 2018/1240. [Ändr. 70] 3a. Vid en sökning i SLTD-databasen ska de uppgifter som används av den europeiska sökportalens användare för att inleda en sökning inte delas med ägarna av Interpols uppgifter. [Ändr. 71] 4. VIS ska till ansökningsakten lägga till en hänvisning till alla träffar som erhållits i enlighet med punkt 3. Dessutom ska VIS, i förekommande fall, identifiera den eller de medlemsstater som fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gett upphov till träffen eller träffarna, eller Europol, och ska registrera detta i ansökningsakten. Ingen annan information än hänvisning till en träff eller uppgifternas upphovsman ska registreras. [Ändr. 72] 5. Vid tillämpning av artikel 2.1 k ska de sökningar som utförs enligt punkt 3 i denna artikel jämföra de relevanta uppgifter som avses i artikel 15.2 med de uppgifter som finns i SIS för att avgöra om sökanden är föremål för någon av följande registreringar: a) En registrering om personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas eller utlämnas. b) En registrering om försvunna personer. c) En registrering om personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande d) En registrering om personer och föremål som omfattas av diskreta kontroller, eller särskilda kontroller eller undersökningskontroller . [Ändr. 73] 5a. En träff som är ett resultat av sökningar enligt artikel 9a.3 a, b, c, e, g, h, i, j, k, l och n ska bedömas av det konsulat som tagit emot viseringsansökan, i förekommande fall efter den kontroll av den centrala myndighet som avses i artikel 9c. [Ändr. 74] 5b. Varje träff som är ett resultat av sökningar enligt artikel 9a.3 d, f, m, och o ska i förekommande fall kontrolleras och bedömas av den gemensamma kontaktpunkten i de medlemsstater som har infört eller tillhandahållit de uppgifter som gett upphov till träffen, i enlighet med artikel 9ca. [Ändr. 75] 5c. Varje träff mot SIS ska också automatiskt anmälas till Sirenekontoret i den medlemsstat som skapade den registrering som gett upphov till träffen. [Ändr. 76] 5d. Den anmälan som tillhandahålls Sirenekontoret i den medlemsstat eller den gemensamma kontaktpunkt som gjorde registreringen ska innehålla följande uppgifter: a) Efternamn, förnamn och eventuella andra namn (alias). b) Födelseort och födelsedatum. c) Kön. d) Medborgarskap och eventuellt andra medborgarskap. e) Medlemsstaten för den första planerade vistelsen och, om tillgänglig, adressen för den första planerade vistelsen. f) Sökandens bostadsadress eller, om uppgiften inte är tillgänglig, bosättningsort och bosättningsland. g) En hänvisning till eventuella träffar som erhållits, inbegripet datum och tid för träffen. [Ändr. 77] 5e. Denna artikel ska inte utgöra ett hinder för inlämning av en asylansökan, oavsett skäl. I de fall där en viseringsansökan lämnas in av offer för våldsbrott, exempelvis våld i hemmet eller människohandel, som begåtts av deras så kallade sponsor, ska registreringen i VIS separeras från registreringen av sponsorn i syfte att skydda offren mot ytterligare risker. [Ändr. 78] Artikel 9b Särskilda bestämmelser tillämpliga på sökningar i andra system för familjemedlemmar till EU-medborgare eller till andra tredjelandsmedborgare som åtnjuter rätt till fri rörlighet enligt unionsrätten 1. När det gäller tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare som omfattas av direktiv 2004/38/EG eller till en tredjelandsmedborgare som åtnjuter en likvärdig rätt till fri rörlighet som unionsmedborgare enligt en överenskommelse mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och ett tredje land, å andra sidan, ska de automatiska kontrollerna i artikel 9a.3 utföras enbart i syfte att kontrollera att det inte finns några faktiska indikationer eller rimliga skäl grundade på faktiska indikationer som tyder på att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär en säkerhetsrisk eller en stor epidemisk risk i enlighet med direktiv 2004/38/EG. [Ändr. 79] 2. VIS ska inte kontrollera a) om sökanden för närvarande har rapporterats vara en person som överskridit den tillåtna vistelsen eller om det tidigare har rapporterats att han eller hon överskridit den tillåtna vistelsen genom en sökning i in- och utresesystemet, b) om sökanden motsvarar en person vars uppgifter har registrerats i Eurodac. 3. Om den automatiska behandling av ansökan som avses i artikel 9a.3 tillhandahållit en träff som motsvarar en registrering om nekad inresa och vistelse som avses i artikel 24 i förordning (EG) nr 1987/2006 (EU) nr 2018/1861 , ska viseringsmyndigheten kontrollera grunden för det beslut som ledde till att denna registrering fördes in i SIS. Om denna grund är kopplad till en risk för olaglig invandring, ska registreringen inte beaktas vid bedömningen av ansökan. Viseringsmyndigheten ska gå vidare enligt artikel 25.2 i SIS II-förordningen. 26.2 i förordning (EU) 2018/1861. [Ändr. 80] Artikel 9c Kontroll av de centrala myndigheterna och de gemensamma nationella kontaktpunkterna [Ändr. 81] 1. En träff enligt vad som avses i artikel 9a.5b som är ett resultat av sökningar enligt artikel 9a.3 och inte automatiskt kan bekräftas av VIS ska kontrolleras manuellt av den gemensamma nationella kontaktpunkten i enlighet med artikel 9ca . Den centrala myndigheten i den medlemsstat som handlägger ansökan ska underrättas .. [Ändr. 82] 2. Om En träff enligt vad som avses i artikel 9a.5a som är ett resultat av sökningar enligt artikel 9a.3 och inte automatiskt kan bekräftas av VIS ska kontrolleras manuellt av den centrala myndigheten. När den centrala myndigheten kontrollerar träffar manuellt ska den ha åtkomst till ansökningsakten och eventuella länkade ansökningsakter samt till alla träffar som genererats under den automatiska behandlingen enligt artikel 9a.3.artikel 9a. 5a . [Ändr. 83] 3. Den centrala myndigheten ska kontrollera om sökandens identitet som registrerats i ansökningsakten motsvarar de uppgifter som finns i VIS eller en av de databaser som konsulterats. 4. Om personuppgifterna inte överensstämmer och ingen annan träff har rapporterats under den automatiska behandlingen enligt artikel 9a.3, ska den centrala myndigheten radera den felaktiga träffen från ansökningsakten. 5. Om uppgifterna överensstämmer eller om det fortsatt råder tvivel om sökandens identitet, ska den centrala viseringsmyndighet som handlägger ansökan i berättigade fall underrätta den centrala myndigheten i den eller de andra medlemsstater som konstateras ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffen enligt artikel 9a.3. När det konstateras att en eller flera medlemsstater har fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till en sådan träff, ska den centrala myndigheten samråda med de centrala myndigheterna i den eller de andra medlemsstaterna med hjälp av det förfarande som anges i artikel 16.2. Varje tvivel ska vara till gagn för sökanden. [Ändr. 84] 6. Resultatet av de kontroller som utförts av de andra medlemsstaternas centrala myndigheter ska läggas till i ansökningsakten. 7. Om den jämförelse som avses i artikel 9a.5 lett till en eller flera träffar ska VIS, som ett undantag från punkt 1, sända en automatisk underrättelse till den centrala myndigheten i den medlemsstat som inlett sökningen för att den ska vidta eventuella lämpliga uppföljningsåtgärder. [Ändr. 85] 8. Om det konstateras att Europol har tillhandahållit de uppgifter som gett upphov till en träff i enlighet med artikel 9a.3, ska den centrala myndigheten i den ansvariga medlemsstaten samråda med den nationella Europolenheten för uppföljning i enlighet med förordning (EU) 2016/794 och i synnerhet kapitel IV i förordningen. [Ändr. 86] Artikel 9ca Kontroll och bedömning av den gemensamma nationella kontaktpunkten 1. Varje medlemsstat ska utse en nationell myndighet, som ska vara operativ 24 timmar om dygnet, sju dagar i veckan, vilket ska säkerställa relevanta manuella kontroller och bedömningar av träffar enligt denna förordning (’den gemensamma kontaktpunkten’). Den gemensamma kontaktpunkten ska bestå av sambandsmän från Sirenekontoret, Interpols nationella centralbyråer, Europols nationella centrala åtkomstpunkt, Etias nationella enhet och alla relevanta nationella brottsbekämpande myndigheter. Medlemsstaterna ska säkerställa tillräckligt med personal för den gemensamma kontaktpunkten som gör det möjligt för kontaktpunkten att kontrollera träffar som den underrättas om i enlighet med denna förordning, och med beaktande av de tidsfrister som anges i artikel 23 i förordning (EG) nr 810/2009. 2. Kontaktpunkten ska manuellt kontrollera de träffar som hänvisats till den. Förfarandena enligt artikel 9c.2–6 ska tillämpas. 3. Om uppgifterna efter den kontroll som avses i punkt 2 i denna artikel stämmer överens och en träff bekräftas ska kontaktpunkten i förekommande fall kontakta de ansvariga myndigheter som tillhandahållit de uppgifter som gett upphov till träffen, inklusive Europol. Kontaktpunkten ska därefter bedöma träffen. Den gemensamma kontaktpunkten ska avge ett motiverat yttrande mot bakgrund av det beslut om en ansökan som ska fattas enligt artikel 23 i förordning (EG) nr 810/2009. Detta motiverade yttrande ska inkluderas i ansökningsakten. [Ändr. 87] Artikel 9cb Handbok Kommissionen ska anta en delegerad akt i enlighet med artikel 48a för att i en handbok fastställa de relevanta uppgifter som ska jämföras vid sökningar i andra system enligt artikel 9a.3 och de förfaranden och regler som är nödvändiga för de sökningar, kontroller och bedömningar som avses i artikel 9a–ca. Denna delegerade akt ska omfatta en kombination av uppgiftskategorier för sökningar i varje system i enlighet med artikel 9a. [Ändr. 88] Artikel 9d Europols skyldigheter Europol ska anpassa sitt informationssystem för att säkerställa att automatisk behandling av de sökningar som avses i artikel 9a.3 och artikel 22b.2 är möjlig.” (*11) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1240 av den 12 september 2018 om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och om ändring av förordningarna (EU) nr 1077/2011, (EU) nr 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/1624 och (EU) 2017/2226 (EUT L 236, 19.9.2018, s. 1). " 13. I artikel 13 ska följande punkt läggas till som punkt 4: ”4. När ansökningsakten har uppdaterats i enlighet med punkterna 1 och 2 ska VIS skicka en underrättelse till den medlemsstat som utfärdade viseringen med uppgift om det motiverade beslutet att upphäva eller återkalla viseringen. En sådan underrättelse ska genereras automatiskt av det centrala systemet och överföras via den mekanism som avses i artikel 16.”[Ändr. 89] 14. Artikel 15 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 2 ska följande led införas som led ea: ”ea) Ansiktsbild.” b) Följande punkt ska införas som punkt 2a: ”2a. Den ansiktsbild som avses i punkt 2 led ea ska inte vara det enda sökkriteriet.” 15. I artikel 16 ska punkterna 2 och 3 ersättas med följande: ”2. När det skapas en ansökningsakt i VIS om en medborgare från ett specifikt tredjeland eller som tillhör en specifik kategori av sådana medborgare för vilka det krävs föregående samråd enligt artikel 22 i förordning (EG) nr 810/2009 ska VIS automatiskt översända begäran om samråd till den eller de medlemsstater som angetts. Den eller de medlemsstater som förfrågan riktar sig till ska översända sitt svar till VIS, som ska vidarebefordra svaret till den medlemsstat som skapade ansökan. Uteslutande i syfte att utföra samrådsförfarandet ska förteckningen över de medlemsstater som kräver att andra medlemsstaters centrala myndigheter samråder med deras centrala myndigheter under handläggningen av ansökningar om enhetliga viseringar som lämnats in av medborgare från specifika tredjeländer eller specifika kategorier av sådana medborgare enligt artikel 22 i förordning (EG) nr 810/2009, och över de berörda tredjelandsmedborgarna, integreras i VIS. [Ändr. 90] 3. Det förfarande som anges i punkt 2 ska också tillämpas på följande: a) Överföring av information enligt artikel 25.4 om utfärdande av viseringar med begränsad territoriell giltighet, artikel 24.2 om ändring av uppgifter i den här förordningen och artikel 31 i förordning (EG) nr 810/2009 om efterhandsanmälningar. [Ändr. 91] b) Alla andra meddelanden med anknytning till konsulärt samarbete som inbegriper överföring av personuppgifter som registrerats i VIS eller som är kopplade till det, överföring av begäranden till behörig viseringsmyndighet om att vidarebefordra kopior av resehandlingar i enlighet med artikel 9.7 och andra handlingar som ligger till grund för ansökan och överföring av elektroniska kopior av dessa handlingar samt begäranden enligt artikel 9c och artikel 38.3. De behöriga viseringsmyndigheterna ska besvara en sådan begäran inom två arbetsdagar.”[Ändr. 92] 16. Artikel 17 ska utgå. 17. Titeln på kapitel III ska ersättas med följande: ”ANDRA MYNDIGHETERS ÅTKOMST TILL UPPGIFTER OM VISERINGAR FÖR KORTARE VISTELSE” 18. I artikel 18.6 ska andra stycket ersättas med följande: ”De behöriga myndigheter som ansvarar för kontroller vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift ska kontrollera viseringsinnehavarens fingeravtryck mot de fingeravtryck som har registrerats i VIS. För viseringsinnehavare vars fingeravtryck inte kan användas ska den sökning som avses i punkt 1 göras på grundval av de alfanumeriska uppgifter som föreskrivs i punkt 1 i kombination med ansiktsbilden.” 18a. Artikel 18a ska ersättas med följande: ”Artikel 18a Hämtning av VIS-uppgifter för att skapa eller uppdatera en in- och utresepost eller post om nekad inresa för en viseringsinnehavare i in- och utresesystemet Den behöriga myndighet som ansvarar för kontroller vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift ska endast för ändamålen att skapa eller uppdatera en in- och utresepost eller post om nekad inresa för en viseringsinnehavare i in- och utresesystemet i enlighet med artiklarna 14.2, 16 och 18 i förordning (EU) 2017/2226 ges åtkomst för att i VIS hämta och till in- och utresesystemet importera de uppgifter som lagras i VIS och som förtecknas i artikel 16.1 d och artikel 16.2 c–f i den förordningen.”. [Ändr. 93] 19. Följande artikel ska införas som artikel 20a: ”Artikel 20a Användning av VIS-uppgifter i syfte att föra in SIS-registreringar om försvunna personer eller utsatta personer som behöver hindras från att resa och åtkomst till dessa uppgifter [Ändr. 94] 1. Uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbilder som är lagrade i VIS får användas i syfte att föra in registreringar om försvunna personer , barn som löper risk att bortföras eller utsatta personer som behöver hindras från att resa i enlighet med artikel 32 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) (*12)… [förordning (EU) om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete]. I sådana fall ska utbytet av uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbilder göras via en säker kommunikationskanal till Sirenekontoret i den medlemsstat som äger uppgifterna. [Ändr. 95] 2. När det förekommer en träff mot en SIS-registrering genom användning av uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbilder som avses är lagrade i VIS enligt i punkt 1, får barnskyddsmyndigheterna och de nationella rättsliga myndigheterna, inklusive de som ansvarar för att väcka allmänt åtal under ett straffrättsligt förfarande och för att inleda rättsliga utredningar som föregår åtal, och deras samordnande myndigheter som avses i artikel 43 44 i förordning (EU) … [COM(2016)0883 – SIS LE (polissamarbete) ], vid fullgörandet av sina uppgifter begära åtkomst till uppgifter som har förts in i VIS. De villkor som fastställs i unionsrätten och i nationell lagstiftning ska tillämpas. Medlemsstaterna ska se till att uppgifterna överförs på ett säkert sätt. [Ändr. 96] (*12) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) …av den … (EUT L .., s.).”" 20. I artikel 22 ska punkt punkterna 1 och 2 ersättas med följande: ”1. De behöriga asylmyndigheterna ska i enlighet med artikel 21 i förordning (EG) nr 343/2003 kunna göra sökningar på grundval av asylsökandens fingeravtryck, dock endast för prövning av en asylansökan. Om asylsökandens fingeravtryck inte kan användas eller om sökningen på grundval av fingeravtrycken inte kan genomföras, ska sökningen göras på grundval av de uppgifter som avses i artikel 9.4 a och/eller b–cc. Sökningen får göras i kombination med de uppgifter som avses i artikel 9.4 aa. [Ändr. 97] 2. Om en sökning med de uppgifter som förtecknas i punkt 1 visar att det har registrerats uppgifter om en sökande av internationellt skydd i VIS, ska den behöriga asylmyndigheten ges åtkomst för att konsultera följande uppgifter om sökanden och om eventuella länkade ansökningsakter avseende sökanden i enlighet med artikel 8.3, uteslutande för det ändamål som avses i punkt 1: a) Ansökans nummer. b) De uppgifter som tagits från ansökningsformuläret eller ansökningsformulären och som avses i artikel 9.4, 9.5 och 9.7. c) Fotografier. Ansiktsbilder . [Ändr. 98] d) Uppgifter om utfärdade, ogiltigförklarade och återkallade viseringar eller viseringar vilkas giltighetstid har förlängts enligt artiklarna 10, 13 och 14. e) De uppgifter som avses i artikel 9.4 och 9.5 i de länkade ansökningsakterna i enlighet med artikel 8.4.”[Ändr. 99] 21. Artikel 23 ska ersättas med följande: ”Artikel 23 Lagringsperiod för uppgifter 1. Varje akt ansökningsakt ska lagras i VIS i högst fem år, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna om radering i artiklarna 24 och 25 eller bestämmelserna om loggföring i artikel 34. [Ändr. 100] Denna period börjar löpa a) samma dag som viseringen, viseringen för längre vistelse eller uppehållstillståndet upphör att gälla, om en visering, en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd har utfärdats, b) den nya sista giltighetsdagen för viseringen eller viseringen för längre vistelse eller uppehållstillståndet om en visering eller en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd har förlängts, [Ändr. 101] c) samma dag som ansökningsakten upprättades i VIS, om ansökan har dragits tillbaka, lagts ner eller avbrutits, d) samma dag som den ansvariga myndigheten fattat ett beslut ifall en visering, en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd har avslagits, ogiltigförklarats, förkortats, dragits tillbaka eller återkallats, beroende på vad som är tillämpligt. 2. Efter utgången av den period som avses i punkt 1 ska VIS automatiskt radera akten samt länken eller länkarna till denna akt enligt artikel 8.3 och 8.4 samt artikel 22a.3 och 22a.5.”[Ändr. 102] 2a. Med undantag från punkt 1 gäller följande: a) Ansökningsakter som avser uppehållstillstånd ska raderas efter högst tio år. b) Ansökningsakter för barn under 12 år ska raderas när barnet lämnar Schengenområdet. [Ändr. 103] 2b. Genom undantag från punkt 1 får den ansökningsakt som avses i denna artikel, för att underlätta en ny ansökan, lagras under en ytterligare period på högst tre år från slutet av giltighetstiden för viseringen för längre vistelse eller uppehållstillståndet, och endast om sökanden efter en begäran om godkännande frivilligt och uttryckligen samtycker genom att underteckna ett intyg. Begäran om samtycke ska presenteras på ett sätt som tydligt kan skiljas från andra frågor, i en begriplig och lätt tillgänglig form och med användning av ett klart och tydligt språk, i enlighet med artikel 7 i förordning (EU) 2016/679. Sökanden får när som helst återkalla sitt samtycke, i enlighet med artikel 7.3 i förordning (EU) 2016/679. Om sökanden återkallar sitt samtycke ska ansökningsakten automatiskt raderas ur VIS. eu-LISA ska utveckla ett verktyg som gör det möjligt för sökande att ge och återkalla sitt samtycke. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 48a för att ytterligare definiera det verktyg som de sökande ska använda för att ge och återkalla sitt samtycke. [Ändr. 104] 22. I artikel 24 ska punkt punkterna 2 och 3 ersättas med följande: ”2. Om en medlemsstat har bevis som tyder på att uppgifter som behandlas i VIS är oriktiga eller att uppgifter har behandlats i VIS i strid med denna förordning, ska den omedelbart informera den ansvariga medlemsstaten. Ett sådant meddelande ska översändas i enlighet med förfarandet i artikel 16.3. Om de oriktiga uppgifterna avser länkar som skapats enligt artikel 8.3 eller 8.4 och artikel 22a.3 ska den ansvariga medlemsstaten utföra nödvändiga kontroller och tillhandahålla ett svar inom 48 timmar samt i förekommande fall korrigera länken. Om inget svar tillhandahålls inom den fastställda tidsfristen, ska den begärande medlemsstaten korrigera länken och underrätta den ansvariga medlemsstaten om den korrigering som gjorts via VISMail. 3. Den ansvariga medlemsstaten ska så snart som möjligt kontrollera de berörda uppgifterna och om nödvändigt omedelbart rätta eller radera dem.”. [Ändr. 105] 23. Artikel 25 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Om en sökande har erhållit medborgarskap i en medlemsstat före utgången av den period som avses i artikel 23.1, ska den medlemsstat som upprättade de aktuella ansökningsakterna och länkarna omedelbart radera de ansökningsakter, akter och länkar som avses i artiklarna 8.3 och 8.4 och i 22a.3 rörande honom eller henne ur VIS.”[Ändr. 106] b) I punkt 2 ska ordet ”VIS” ersättas med ”VISMail”. (23a) Artikel 26 ska ändras på följande sätt: a) punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande: ”1. eu-LISA ska ha ansvar för den operativa förvaltningen av VIS och dess komponenter i enlighet med artikel 2a. eu-LISA ska i samarbete med medlemsstaterna se till att bästa tillgängliga teknik, med förbehåll för en kostnads-nyttoanalys, alltid används för de komponenterna. [Ändr. 107] 2. Den operativa förvaltningen av VIS ska bestå i alla de arbetsuppgifter som krävs för att VIS ska kunna fungera dygnet runt alla dagar i veckan i enlighet med denna förordning, särskilt det underhåll och den tekniska utveckling som krävs för att säkerställa att VIS fungerar med tillfredsställande driftskvalitet, särskilt vad gäller svarstiden när konsulat och gränsmyndigheter gör sökningar i VIS centrala system. Sådana svarstider ska vara så korta som möjligt.”. [Ändr. 108] b) punkterna 3–8 ska utgå. [Ändr. 109] 24. I artikel 26 ska följande punkt läggas till som punkt 8 a : ” 8a. Eu-LISA ska tillåtas att använda anonymiserade verkliga personuppgifter från VIS produktionssystem för teständamål under följande omständigheter: a) För diagnostik och reparationer när fel upptäcks i det centrala systemet. b) För tester av ny teknik och nya metoder som är relevanta för att förbättra det centrala systemets prestanda eller överföring av uppgifter till systemet. I sådana fall ska säkerhetsåtgärderna, åtkomstkontrollen och loggningsaktiviteterna i testmiljön vara likvärdiga med de som finns i VIS produktionssystem. Verkliga personuppgifter som används för tester ska anonymiseras på ett sådant sätt att den registrerade inte längre kan identifieras.” [Ändr. 110] c) the following paragraphs are added: ”9a. Om eu-LISA samarbetar med externa entreprenörer i samband med VIS-relaterade arbetsuppgifter ska eu-LISA noga övervaka entreprenörens verksamhet för att säkerställa att denna förordning efterlevs, särskilt i fråga om säkerhet, konfidentialitet och dataskydd. 9b. Den operativa förvaltningen av VIS centrala system får inte anförtros privata företag eller privata organisationer.” [Ändr. 111] 25. Artikel 27 ska ersättas med följande: ”Artikel 27 Plats för det centrala informationssystemet för viseringar Den ordinarie delen av det centrala VIS, som står för teknisk tillsyn och administration, ska vara belägen i Strasbourg (Frankrike) och en reserv för det centrala VIS, varigenom alla funktioner i den ordinarie delen av det centrala VIS säkerställs ska ligga i Sankt Johann im Pongau (Österrike). Båda anläggningarna får användas samtidigt eu-LISA ska genomföra tekniska lösningar för att säkerställa oavbruten tillgång till VIS genom samtidig drift den aktiva driften av VIS centrala system och VIS centrala reservdriftssystem , under förutsättning att den andra anläggningen VIS centrala reservdriftssystem bibehåller kapaciteten att säkerställa driften av VIS om systemet VIS centrala system skulle sluta fungera, eller genom duplicering av systemet eller dess komponenter .”[Ändr. 112] 26. Artikel 29 ska ändras på följande sätt: a) Titeln ska ersättas med följande: ”Ansvaret för användningen av uppgifter och deras kvalitet” b) Punkt 1 ska ändras på följande sätt: i) led c ska ersättas med följande: ”c) uppgifterna är korrekta, uppdaterade och av en lämplig kvalitet och fullständighet när de överförs till VIS.” ii) följande stycke ska läggas till: Medlemsstaterna ska därför säkerställa att konsulär personal och personal hos externa tjänsteleverantörer med vilka de samarbetar enligt artikel 43 i förordning (EG) nr 810/2009 får regelbunden utbildning om uppgiftskvalitet. [Ändr. 113] c) I punkt 2 a ska båda förekomsterna av ordet ”VIS” ersättas med orden ”VIS eller CIR”. d) Följande punkter ska införas som punkt 2a : ”2a. Förvaltningsmyndigheten eu-LISA ska tillsammans med kommissionen utveckla, och upprätthålla och kontinuerligt uppdatera automatiserade mekanismer för kvalitetskontroll och förfaranden för kvalitetskontroller av uppgifterna i VIS och ska regelbundet rapportera till medlemsstaterna. Förvaltningsmyndigheten eu-LISA ska säkerställa att det finns tillräckligt med utbildad personal för att genomföra de tekniska innovationer och uppgraderingar som krävs för att sköta mekanismerna för kvalitetskontroll av uppgifterna. eu-LISA ska regelbundet rapportera till medlemsstaterna och kommissionen om kvalitetskontroller kvalitetskontrollerna av uppgifterna. Kommissionen ska regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om problem som uppstår i fråga om uppgifternas kvalitet och hur de har behandlats. [Ändr. 114] Mekanismen, förfarandena och efterlevnaden av kvalitetskraven på uppgifterna ska fastställas genom genomförandeåtgärder i enlighet med det förfarande som avses i artikel 49.2. 2b. Kommissionen ska överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningsmöjligheterna, tillgängligheten, beredskapen och tillförlitligheten hos den teknik som behövs för att identifiera en person med hjälp av ansiktsbilder.” [Ändr. 115 da) Följande punkt ska införas: ”3a. När det gäller behandlingen av personuppgifter i VIS ska varje medlemsstat utse en myndighet som ska anses vara registeransvarig i enlighet med artikel 4.7 i förordning (EU) 2016/679 och som ska ha centralt ansvar för den medlemsstatens behandling av uppgifter. Varje medlemsstat ska underrätta kommissionen om vilken myndighet som har utsetts.” [Ändr. 116] 27. Följande artikel ska införas som artikel 29a: ”Artikel 29a Särskilda regler för införande av uppgifter 1. Införande av de uppgifter som avses i artiklarna 9, 22c och 22d i