Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanhållningsfonden - Årsrapport 1995"

(97/C 158/02)

Den 16 september 1996 beslutade kommissionen i enlighet med EG-fördragets artikel 198 att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanhållningsfonden - Årsrapport 1995".

Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 10 mars 1997. Föredragande var Paulo Barros Vale.

Vid sin 344:e plenarsession den 19-20 mars 1997 (sammanträdet den 19 mars 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 87 röster för, 4 emot och 7 nedlagda.

1. Inledning

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén har ånyo uppmanats att utarbeta ett yttrande om de beslut som kommissionen fattat under 1995 beträffande de länder som är stödberättigade enligt sammanhållningsfonden, ett instrument inrättat av Maastrichtfördraget. Syftet med detta instrument är att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom att finansiellt stödja Grekland, Irland, Portugal och Spanien i genomförandet av projekt för att förbättra miljön och transportinfrastrukturen. Detta finansiella stöd, som uppgår till 15 150 miljoner ecu i 1992 års priser, har planerats för perioden 1993-1999.

1.2. Detta finansiella stöd började betalas ut den 1 april 1993, i samband med inrättandet av det finansiella sammanhållningsinstrumentet, och tillämpades fram till den 26 maj 1994 då förordningen om inrättandet av en sammanhållningsfond trädde i kraft. Beslut som fattats från detta sistnämnda datum och fram till slutet av 1994 hänför sig till sammanhållningsfonden.

1.3. 1995 var således första året som samtliga delar av förordningen om sammanhållningsfonden tillämpades fullt ut. Den aktuella årsrapporten är således den första årsrapport som sammanfaller med ett kalenderår, i enlighet med förordningen.

1.4. Ekonomiska och sociala kommittén stödde förslagen att inrätta det finansiella sammanhållningsinstrumentet och sammanhållningsfonden. Ett yttrande om det finansiella sammanhållningsinstrumentets rapport från 1993/1994 och sammanhållningsfondens rapport från 1994, som överlämnats av kommissionen, utarbetades av den ansvariga sektionen och antogs vid kommitténs plenarsession den 20 december 1995.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén gläder sig åt att ånyo ha blivit ombedd att yttra sig om sammanhållningsfondens årsrapport, men måste på nytt uppmärksamma kommissionen på två punkter som är avgörande för om rekommendationerna i detta yttrande skall få önskvärd effekt: a) kommissionen har inte lyckats överlämna rapporten före den fastställda tidsgränsen och b) kommissionen har i vissa fall utelämnat viktiga och jämförbara uppgifter, vilket försvårar för ESK att på ett effektivt sätt analysera de framlagda projektens lämplighet.

2.2. Trots de rekommendationer som framfördes i detta hänseende i det förra yttrandet, överlämnade kommissionen än en gång denna rapport i september, vilket är avsevärt mycket senare än den tidsgräns på sex månader som fastställts. Denna eftersläpning innebär att kommittén endast kan granska de beslut som fattas i slutet av sammanhållningsfondens kommande tillämpningsperiod. Kommissionen kan därför inte analysera och ta till sig kommitténs rekommendationer om hur sammanhållningsfondens åtgärder kan utvecklas på ett mer effektivt sätt.

2.3. Trots att informationen i rapporten har förbättrats kvarstår fortfarande ett antal brister. Det råder framför allt brist på jämförbara uppgifter om kopplingen mellan fondåtgärderna och övrig offentlig finansiering från medlemsstaterna eller gemenskapen, i syfte att beskriva samtliga projekt som erhåller stöd. Detta skulle ge en översikt över det finansiella stödet samt beskriva hur detta stöd kopplas samman med medlemsstaternas och gemenskapens övriga resurser och politiska åtgärder. Kommittén anser att informationen och slutsatserna avseende de ekonomiska och sociala konsekvenserna av sammanhållningsfondens beslut är otillräckliga. Kommittén ställer sig också tveksam till kriterierna som följts för att tillämpa principen om villkorat stöd, vilket föreskrivs i artikel sex i förordningen om inrättandet av en sammanhållningsfond.

2.4. Ekonomiska och sociala kommittén gläder sig åt att kunna konstatera att 1995 var det första år som sammanhållningsfonden hade verksamhet under hela året, vilket nämnts ovan. ESK välkomnar även att årsrapporten för första gången täcker ett kalenderår, vilket kommittén rekommenderade i sitt tidigare yttrande.

2.5. Kommittén är även belåten med den positiva utveckling som kännetecknat den allmänna stabiliseringen av rättsliga och administrativa bestämmelser och förfaranden, vilket möjliggjort betydande förbättringar, framför allt i fråga om förvaltning och operativ verksamhet men även när det gäller utvärdering och övervakning av projekt.

2.6. ESK välkomnar att kommissionen beaktat några av rekommendationerna i kommitténs tidigare yttrande. Kommittén vill dock föreslå att kommissionen hänvisar till kommitténs rekommendationer i sina framtida rapporter på ett mer uttryckligt sätt.

2.7. Kommittén är belåten med det sätt på vilket kommissionen och medlemsstaterna ånyo har lyckats använda allt finansiellt stöd som anslagits i gemenskapens budget till åtagandebemyndiganden för 1995, och för första gången, till betalningsbemyndiganden. Denna fråga behandlas närmare nedan.

2.8. Kommittén noterar även den tidigare nämnda positiva utvecklingen i fråga om projektutvärdering, övervakning och den interinstitutionella dialogen, där det dock fortfarande återstår mycket att göra, särskilt när det gäller att inbegripa arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer. Detta beskrivs också mer i detalj nedan.

2.9. ESK vill på nytt framhålla att det vore lämpligt och betydelsefullt att nämna något i rapporten om fondens fortsatta verksamhet efter 1999, med hänsyn till de särskilda ansträngningar som kommer att krävas av sammanhållningsländerna för att uppfylla konvergenskriterierna och den positiva inverkan som ett fortsatt stöd från sammanhållningsfonden kan ha när det gäller att uppfylla detta mål.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Artikel 10.2 i förordningen om inrättandet av en sammanhållningsfond föreskriver att "en lämplig balans skall säkerställas mellan projekt på miljöområdet och projekt avseende transportinfrastruktur". Kommissionen har sedan 1993 på ett flexibelt sätt iakttagit denna princip som stipuleras av förordningen.

Under de senaste tre åren har balansen mellan sammanhållningsfondens två sektorer sett ut på följande sätt:

3.1.1. Fördelning per sektor

>Plats för tabell>

Fördelning per sektor och mottagarland:

>Plats för tabell>

ESK noterar med glädje att man accepterat dess tidigare rekommendationer att referensperioden för den lämpliga balans som förordningen stipulerar bör vara längre än ett kalenderår. Kommissionens flexibilitet bör betraktas mot denna bakgrund.

Kommissionen har accepterat detta resonemang och klargjorde sin ståndpunkt den 22 november 1995 (Sammanhållningspolitik och miljö, KOM (95) 509).

Ekonomiska och sociala kommittén vill dock upprepa sin rekommendation att man bör nå en bättre balans mellan de två sektorerna. Denna balans försämrades något under 1995 i jämförelse med 1994, även om framsteg gjordes när man ser till de sammanlagda beloppen (1993-1995).

Kommittén rekommenderar även en jämnare fördelning enligt 50 %-regeln mellan de olika medlemsstaterna.

3.1.2. Fördelning per mottagarland

ESK uttrycker sin tillfredsställelse över att åtagandebemyndigandena fortsätter att hålla sig mycket nära mittpunkten för den vägledande fördelningen för varje medlemsstat.

>Plats för tabell>

Kommittén måste dock påpeka för kommissionen att detsamma inte gäller för betalningsbemyndigandena. Trots att det på detta stadium kan vara förståeligt, måste kommissionen och medlemsstaterna ta itu med detta i framtiden.

>Plats för tabell>

3.2. Fördelning inom transportsektorn

Precis som i sitt tidigare yttrande vidhåller kommittén att en bättre balans mellan olika slag av transportmedel måste uppnås, varvid de mest miljövänliga bör prioriteras.

Faktiskt har inga förbättringar skett i detta hänseende, i direkt motsats till vad som står i inledningen till kommissionens rapport. Vägtransporterna står fortfarande för en påfallande stor del jämfört med t.ex. järnvägstransporter.

Kommittén vill därför göra kommissionen uppmärksam på att det behövs en bättre fördelning av medel på detta område, så att man prioriterar de sektorer som är miljövänliga och bäst bidrar till den ekonomiska utvecklingen och till en jämnare fysisk planering. Detta tycks vara fallet med kombinerade transporter. Kommissionen borde undersöka möjligheten att införa differentierade gemenskapsbidrag som baseras på i vilken mån projekten tar sådan hänsyn.

>Plats för tabell>

Kommittén rekommenderar kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna anta en gemensam värderingsmetod för att fastställa räntabiliteten för alla föreslagna projekt, även på transportområdet och särskilt vad gäller utvärderingen av de effekter som bidragen fått för olika transportsätt.

3.3. Fördelningen inom miljösektorn

Rapporten innehåller inga uppgifter om investeringar inom miljön, förutom för Spanien. Kommittén uppmanar därför kommissionen att i framtida rapporter införa sådana uppgifter om övriga medlemsländer.

Att döma av de uppgifter som finns är det dock berättigat att åter uppmana kommissionen och medlemsstaterna att fokusera mer på resurser till naturskyddsprojekt, vilka fortfarande är mycket små, med tanke på de allvarliga följder som "ökenspridningen" fortfarande medför i några medlemsländer.

4. Övriga synpunkter

4.1. I samband med fördelningen av fondmedel vill kommittén också rekommendera kommissionen att göra medlemsstaterna mer uppmärksamma på en bättre regional fördelning av resurserna med särskild hänsyn tagen till regionerna i unionens utkanter, vilket även påtalats i det tidigare yttrandet.

4.2. Kommittén uttrycker sin uppskattning av de positiva tendenser som framställs i rapporten och uppmärksammar kommissionens ansträngningar att göra informationen bättre och mer detaljerad.

Kommittén uppmärksammar de utförliga uppgifterna om antagna projekt och om de utvärderingskriterier som medlemsstaterna använt sig av, och att man på ESK:s förslag bilagt kartor. Dessa ger en tydlig överblick över hur antagna investeringar stämmer överens med de prioriteringar som skall göras för de transeuropeiska näten.

4.3. Kommittén måste emellertid framföra att informationen i rapporten kan förbättras genom att man ersätter vissa delar som beroende på beskaffenhet och detaljrikedom är av mindre intresse. Detta kan göras på sådant sätt som ESK föreslår i detta yttrande och allmänt genom att införa en utvärdering av effekten av de bidrag som tilldelats under perioden.

4.4. Kommittén uppmärksammar också de förbättringar som genomförts för att säkerställa samordningen mellan nationella mål och gemenskapsmål. Kommittén anser dock att man, förutom den oro för överlappning som uttrycks i rapporten, i kommande rapporter bör redogöra för de bidrag som tilldelats ur sammanhållningsfonden för att uppnå tidigare nämnda nationella mål och gemenskapsmål.

4.5. I överensstämmelse med sitt tidigare yttrande instämmer ESK med kommissionen vad beträffar de initiativ som vidtagits för assistans vid utredningar och tekniska stödåtgärder samt teknisk assistans. Kommittén anser dock att man trots dessa framsteg måste uppmärksamma underutnyttjandet av finansiella medel för dessa ändamål.

4.6. Kommittén uppskattar kommissionens samarbetsprojekt med London School of Economics och hoppas att studien trots försenad publicering kommer att uppfylla de förväntningar som uttrycks i rapporten. ESK uppmanar dock kommissionen att i kommande rapporter inte enbart hänvisa till utförda studier, utan också redovisa ett sammandrag av de viktigaste slutsatserna.

4.7. Kommittén understöder Europeiska investeringsbankens (EIB) roll att finansiera, utvärdera och övervaka sammanhållningsfondsprojekt, men uttrycker återigen önskemål om mer detaljerad information om EIB:s roll och om de projekt EIB medverkar i.

4.8. Kommittén uppskattar också att det i rapporten redovisas hur periodens investeringar påverkat sysselsättningen och uppmanar kommissionen att utveckla detta, eftersom sådan information bäst kan avspegla vad de anslagna bidragen haft för verkan och huruvida de bidrar till en verklig sammanhållning mellan mottagarländerna och övriga medlemsländer.

4.9. Kommittén vill liksom i sitt tidigare yttrande uppmana kommissionen att redovisa hur många procent av det totala antalet ansökande projekt som fått stöd liksom huvudorsakerna för avslag.

4.10. Kommittén uppskattar informationen avseende de framsteg som gjorts av de fyra medlemsstaterna inom ramen för konvergensprogrammen. Rapporten ger emellertid inte tillräcklig information om innehållet i och effekten av de rekommendationer som lämnades av rådet 1994 och 1995 till de tre medlemsstater som hade ett alltför stort budgetunderskott. Inte heller nämns de följdåtgärder som kommissionen, i enlighet med artikel 6, ålades att vidta 1996. Kommittén anser att en öppen redovisning av denna roll utgör en nödvändig säkerhetsmekanism och anmodar kommissionen att i rapporten för 1996 lämna en uttömmande redovisning av de åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 6.

4.11. ESK noterar kommissionens ansträngningar att förbättra övervakningsförfarandena, trots att dessa fortfarande verkar underdimensionerade för det stora antalet projekt. Som kommittén påpekat i sitt tidigare yttrande måste resultaten redovisas mer detaljerat i kommande rapporter, särskilt vad beträffar förvaltnings- och övervakningsåtgärder i medlemsstaterna.

4.12. Kommittén noterar också förbättringarna vad gäller uppföljningskommittéernas sammanträden och anmodar kommissionen att vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa dessa kommittéers effektivitet.

4.13. Kommittén vill återigen påpeka att arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer måste få medverka mer i arbetet med att förhandsbedöma, utvärdera och övervaka projekt.

Med tanke på det begränsade resultatet i detta avseende uppmanar kommittén återigen kommissionen att beakta artikel 4 i ramförordningen för strukturfonderna.

Kommittén understryker också att kommissionen måste uppmana medlemsstaterna att konsultera sina ekonomiska och sociala råd i en första nationell förhandsbedömning av projekt som kan omfattas av sammanhållningsfonden.

4.14. Kommittén välkomnar kommissionens avsikt att, såsom det uttrycks i rapporten, uppmuntra till att sammanföra mindre projekt inom miljöområdet, något som ESK redan rekommenderat tidigare.

4.15. Kommittén noterar att kommissionen inte har upptäckt något fall av bidragsbedrägeri. Vi insisterar återigen på att man i kommande rapporter tydligt redovisar eventuella oegentligheter eller underlåtenhet att meddela förändrade förhållanden i förvaltningen av bidragen.

4.16. ESK understöder kommissionens ansträngningar att utöka informationen och publiciteten, något som kommittén redan tidigare rekommenderat.

4.17. Kommittén vill återigen göra kommissionen uppmärksam på att det är nödvändigt att i kommande rapporter mer detaljerat redovisa hur och i vilken mån sammanhållningsfonden samverkar med andra gemenskapsinstrument och gemenskapsprogram. Dessutom bör man redogöra för effekten och utnyttjandet av genomförda investeringar och använda sig av dessa uppgifter för att besluta om fondens verksamhet efter 1999 .

Bryssel den 19 mars 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS