[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 12.4.2005

KOM(2005) 134 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET SAMT EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN

Konsekvens i utvecklingspolitikenOm snabbare framsteg i strävan att uppnå millennieutvecklingsmålen{SEC(2005)455}

INNEHÅLL

1. Konsekvens i utvecklingspolitiken 3

2. Åtaganden om konsekvens 4

3. Att omsätta EU:s politiska åtaganden i handling 6

3.1. Handel 6

3.1.1. Utvecklingsagendan från Doha 6

3.1.2. Bilaterala och unilaterala åtgärder 7

3.2. Miljö 8

3.2.1. Hållbar konsumtion och produktion 8

3.2.2. Multilaterala miljöavtal 9

3.2.3. EU:s initiativ för hållbar utveckling 9

3.3. Säkerhet 9

3.3.1. Den europeiska säkerhetsstrategin 9

3.3.2. Styrelseformer, statens sårbarhet och konfliktförebyggande 10

3.4. Jordbruk 11

3.4.1. Den gemensamma jordbrukspolitiken 11

3.4.2. Livsmedelsbistånd 12

3.4.3. Sanitära och fytosanitära åtgärder 12

3.5. Fiske 13

3.6. Globaliseringens sociala dimension, främjande av sysselsättning och drägligt arbete 13

3.7. Migration 15

3.8. Forskning och innovation 15

3.9. Informationssamhället 16

3.10. Transport 17

3.11. Energi 17

4. Genomförande och övervakning 18

Bilaga 1 - Förkortningar 20

1. KONSEKVENS I UTVECKLINGSPOLITIKEN

Bättre utvecklingssamarbete, inklusive mera finansiering och bättre genomförande av bistånd, är utomordentligt viktigt men räcker inte i sig för att utvecklingsländerna skall kunna uppnå millennieutvecklingsmålen fram till 2015. Det medges allmänt att utvecklingsländerna skulle ha mycket bättre förutsättningar att uppnå millennieutvecklingsmålen om i-ländernas utvecklingspolitik var mera konsekvent[1].

Mot den bakgrunden beslutade rådet att den gemensamma strukturen i de nationella rapporterna rörande millennieutvecklingsmålen och EU:s sammanfattande rapport bör innehålla ett avsnitt om konsekvens i utvecklingspolitiken [2]. Europeiska rådet upprepade vid sitt möte i juni 2004[3] att EU kommer att ”ge sitt starka stöd åt FN:s strävanden att påskynda uppnåendet av dessa mål”. Med hänvisning till detta åtagande välkomnade rådet i sina slutsatser från november 2004[4] ”kommissionens erbjudande att utarbeta konkreta och ambitiösa förslag till insatser på vägen mot 2015 […] på områdena finansieringskällor för utveckling, samstämmighet i utvecklingspolitiken och fokusering på Afrika”.

Detta meddelande innehåller kommissionens förslag när det gäller konsekvens i utvecklingspolitiken. De övriga två delarna, som nämns i rådets slutsatser (finansieringskällor för utveckling och fokusering på Afrika) tas upp i separata meddelanden[5]. Dessa meddelanden sammantagna utgör kommissionens förslag till bidrag från EU till översynen av millennieutvecklingsmålen vid FN:s högnivåmöte som planeras äga rum i september 2005.

EU:s strävan efter konsekvens i politiken är inte bara ett väsentligt politiskt åtagande när det gäller millennieutvecklingsmålen. Denna strävan vilar också på en fast rättslig grund i EG-fördraget (art. 178). I den nya konstitutionen för Europa[6] hävdas denna konsekvens i ännu kraftigare ordalag (artikel III-292 och artikel III-316).

I den övergripande utformningen av EU:s politik är konsekvens ett flerdimensionellt åtagande som måste prägla EU:s strategi för hållbar utveckling. I strategier som inte rör utveckling bör målen för utvecklingspolitiken respekteras och utvecklingssamarbetet bör i möjligaste mån även bidra till att målen för EU:s politik på andra områden uppnås. Generellt sett, dvs. även i samband med den kommande översynen av utvecklingspolitiken, gäller denna breda definition. I det speciella sammanhang som detta meddelande är en del av intas emellertid ett mera målinriktat förhållningssätt. När EU undersöker möjligheterna att påskynda framstegen för att uppnå millennieutvecklingsmålen strävar man efter att se bortom gränserna för utvecklingssamarbetet och försöker man visa hur strategier som inte rör bistånd kan hjälpa utvecklingsländerna att uppnå millennieutvecklingsmålen .

Effekterna på utvecklingsländerna av de EU-strategier som inte rör bistånd bör inte underskattas och man bör heller inte underskatta deras möjligheter att på ett positivt sätt bidra till utvecklingsprocessen i dessa länder. EU:s politik när det gäller exempelvis handel, jordbruk, fiske, livsmedelsförsörjning, transport och energi har en direkt inverkan på utvecklingsländernas förmåga att åstadkomma inhemsk ekonomisk tillväxt, som ligger till grund för alla fortsatta framsteg i riktning mot millennieutvecklingsmålen. EU:s migrationspolitik har genom sina effekter på flödet av penningöverföringar från migranter påverkat betalningsbalansen i många utvecklingsländer. EU:s miljöpolitik har inte bara en direkt inverkan på de globala framstegen i riktning mot miljömässig hållbarhet (millennieutvecklingsmål nr 7) utan får konsekvenser för praktiskt taget alla andra millennieutvecklingsmål, på grund av de nära kopplingarna mellan miljö och fattigdom, tillgång till naturresurser och förvaltning, kvinnornas roll, hälso- och sjukvård, barnadödlighet och skolgång. EU:s politik när det gäller forskning och informationssamhälle skulle mycket väl kunna bidra till att förbättra tillgången till hälso- och sjukvård samt utbildning i utvecklingsländerna. EU:s strategier i fråga om globalisering och instabila stater är väsentliga för att skapa ett politiskt klimat som främjar att millennieutvecklingsmålen uppnås. EU:s alla politikområden bör dessutom ha ett jämställdhetsperspektiv för att undvika att hälften av deras potentiella effekter går förlorade. Vidare bör de vara förankrade i en stabil och trygg miljö, eftersom det inte kan ske någon utveckling utan fred och säkerhet och inte råda någon fred och säkerhet utan utveckling.

Som en del av ett heltäckande ”paket för bättre lagstiftning”[7] införde kommissionen 2002 konsekvensbedömning såsom ett hjälpmedel som skulle kunna tillämpas på alla viktigare förslag som planeras. Detta bidrar till en större konsekvens i de åtgärder som håller på att utformas, eftersom alla berörda avdelningar deltar i analysen och samråder med eventuellt berörda parter beträffande olika scenarier för de politiska mål som skall uppnås.

2. åtaganden om Konsekvens

Som svar på rådets begäran om att man skulle titta på alternativen när det gäller konsekvens i politiken har kommissionen fastställt prioriterade områden på vilka det är särskilt angeläget att uppnå synergieffekter med utvecklingspolitikens mål. Alla dessa områden har en direkt anknytning till ett eller flera millennieutvecklingsmål. Antingen utgör de kärnan i ett av dessa mål (handel eller miljö) eller har de potential att bidra till dem.

För vart och ett av dessa prioriterade områden har kommissionen fastställt allmänna riktlinjer, eller ”åtaganden om konsekvens i utvecklingspolitiken”, som bidrar till att framstegen i riktning mot millennieutvecklingsmålen eventuellt skulle kunna påskyndas, förutsatt att även utvecklingsländerna har lämpliga strategier och styrelseformer och att det i tillfredsställande utsträckning görs framsteg mot att uppnå fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna. På alla dessa politikområden kommer det att tas hänsyn till jämställdhetsperspektivet.

Kommissionen uppmanar rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att bekräfta sitt godtagande av dessa åtaganden såsom ett gemensamt engagemang från EU:s och medlemsstaternas sida för att åstadkomma större konsekvens och ett betydande bidrag från EU till att millennieutvecklingsmålen uppnås.

EU:s åtaganden för konsekvens i utvecklingspolitiken

Handel: EU är starkt engagerat i att åstadkomma ett utvecklingsfrämjande och hållbart resultat av utvecklingsagendan från Doha och de ekonomiska partnerskapsavtalen mellan EU och AVS-länderna. EU kommer att ytterligare förbättra Allmänna preferenssystemet med sikte på att öka utvecklingsländernas export till EU på ett effektivt sätt. EU kommer att fortsätta att verka för att handeln integreras i utvecklingsstrategierna och kommer vid behov att bistå utvecklingsländerna i deras genomförande av inhemska reformer.

Miljö: EU kommer att gå i spetsen för de globala ansträngningarna i syfte att stävja ohållbara konsumtions- och produktionsmönster. EU kommer att bistå utvecklingsländerna när det gäller att genomföra de multilaterala miljöavtalen och kommer att verka för att utvecklingsländernas förmåga på olika områden beaktas under förhandlingarna om multilaterala miljöavtal. EU kommer att fortsätta att främja miljörelaterade initiativ och strategier till förmån för de fattiga länderna.

Säkerhet: EU kommer att behandla säkerhet och utveckling som sinsemellan kompletterande områden med det gemensamma målet att skapa en trygg miljö och att bryta den onda cirkel som består av fattigdom, krig, miljöförstöring och bristfälliga ekonomiska, sociala och politiska strukturer. EU kommer att förstärka sina strategier till stöd för goda och effektiva styrelseformer och förebyggande av instabila stater och konflikt, däribland genom att skärpa sina reaktioner gentemot besvärliga partnerskapsländer eller länder som inte uppfyller sina åtaganden. EU kommer att skärpa kontrollen av sin krigsmaterielexport i syfte att undvika att EU-tillverkade vapen används mot civilbefolkningar eller förvärrar befintliga spänningar eller konflikter i utvecklingsländer. EU kommer att främja samarbetet för att bekämpa korruption, organiserad brottslighet och terrorism.

Jordbruk: EU kommer att fortsätta sina ansträngningar för att till ett minimum begränsa den snedvridning av handeln som är förknippad med stödet till jordbrukssektorn och för att underlätta jordbruksutvecklingen i utvecklingsländerna.

Fiske: EG kommer fortsättningsvis att ägna särskild uppmärksamhet åt utvecklingsmålen i de länder med vilka gemenskapen kommer att ingå bilaterala fiskeavtal. Inom ramen för EG:s nya politik för avtal om fiskepartnerskap med tredjeländer som håller på att genomföras sedan 2003 kommer EG att fortsätta att uppmuntra till att det ingås fiskeavtal i syfte att bidra till ett rationellt och hållbart utnyttjande av överskottet i kuststaternas marina resurser till ömsesidig nytta för parterna.

Globaliseringens sociala dimension, sysselsättning och drägligt arbete: EU kommer att bidra till att stärka globaliseringens sociala dimension med sikte på att åstadkomma största möjliga fördelar för alla, såväl män som kvinnor. EU kommer att främja sysselsättning och drägligt arbete för alla som övergripande mål.

Migration: EU kommer att främja synergieffekterna mellan migration och utveckling så att migration blir en positiv faktor för utveckling.

Forskning och innovation: EU kommer att främja att utvecklingsmålen, beroende på omständigheterna, integreras i unionens politik när det gäller FoTU och innovation och kommer fortsättningsvis att bistå utvecklingsländerna med att stärka deras inhemska förmåga på detta område.

Informationssamhället: EU kommer att försöka åtgärda den digitala klyftan genom att utnyttja informations- och kommunikationsteknikens möjligheter som ett hjälpmedel för utveckling och en betydande resurs för att uppnå millennieutvecklingsmålen.

Transport: EU kommer att åtgärda behoven hos såväl inlandsstater som kuststater bland utvecklingsländerna genom att främja både intermodalitetsfrågor för att åstadkomma samtrafik mellan näten och säkerhets- och trygghetsfrågor.

Energi: EU är starkt engagerat när det gäller att bidra till att tillgodose utvecklingsländernas behov genom att främja tillgång till hållbara energikällor och genom att stödja sammanlänkningen av infrastruktur och nät på energiområdet.

3. ATT OMSÄTTA EU:S POLITISKA ÅTAGANDEN I HANDLING

De konsekvensåtaganden som nämns ovan styr redan i betydande utsträckning EU:s politik på olika områden. En mängd åtgärder har redan vidtagits och många nya åtgärder är redan planerade.

Det som ger detta meddelande dess existensberättigande är att dessa åtaganden och åtgärder bedöms inom ramen för de globala ansträngningarna att uppnå millennieutvecklingsmålen. Genom att erkänna att dessa politiska mål bör betraktas som åtaganden när det gäller konsekvens i utvecklingspolitiken i samband med millennieutvecklingsmålen bekräftar och stärker EU sitt engagemang för att verkligen prestera resultat enligt dessa riktlinjer mot bakgrund av den tidsram som fastställts för millennieutvecklingsmålen till och med 2015.

I detta kapitel förtecknas de huvudsakliga åtgärder och överväganden som ligger till grund för EU:s åtaganden för konsekvens i utvecklingspolitiken.

3.1. Handel

Handelspolitiken är ett kraftfullt hjälpmedel som bidrar till millennieutvecklingsmål som t.ex. fattigdomsminskning och hållbar utveckling. I detta avsnitt behandlas särskilt åtaganden och åtgärder på multilateral, bilateral och unilateral nivå. Frågan om handelsrelaterat bistånd tas upp mera ingående i meddelandet om utvecklingsfinansiering.

3.1.1. Utvecklingsagendan från Doha

EU är starkt engagerat i att åstadkomma ett utvecklingsfrämjande och hållbart resultat av utvecklingsagendan från Doha.

EU har varit en framträdande förespråkare för att utveckling skall bli den centrala frågan under den pågående förhandlingsrundan inom Världshandelsorganisationen (WTO). EU har gjort ett betydande medgivande för att få upp farten i utvecklingsagendan från Doha genom ett åtagande om utfasning av sina exportsubventioner, förutsatt att alla former av exportsubventioner avskaffas.

- Slutresultatet av utvecklingsagendan från Doha bör innebära förbättrat marknadstillträde för jordbruks- och industrivaror samt tjänster , vilket kommer att ge utvecklingsländerna fördelar, och strängare multilaterala regler.

- Genom nya åtaganden och regler bör det skapas den flexibilitet ( särskild och differentierad behandling ) som utvecklingsländerna behöver, särskilt de minst utvecklade länderna och små och utsatta ekonomier.

- När det gäller tullar på industrivaror åtar sig EU att helt och hållet avskaffa alla återstående stegvis ökande tullar, höga tullar och tulltoppar samt att det sker en sektorsvis liberalisering från alla WTO-medlemmars sida av produkter som är av intresse för utvecklingsländerna så att tullarna på textil- och konfektionsvaror samt skor hamnar så nära noll som möjligt.

- Med hänvisning till EU:s initiativ ”Allt utom vapen” kommer unionen att fortsätta sina ansträngningar att övertala i-länderna att följa upp de åtaganden som de gjorde vid den tredje konferensen för de minst utvecklade länderna (LDC III Conference) i Bryssel 2001 om att bevilja all export från dessa länder tullfri behandling utan kvoter och att uppmuntra de mera utvecklade utvecklingsländerna att multilateralt ge ökat tillträde till syd-syd-marknaden.

- EU medger också att det finns ett behov av att vid förhandlingarna ta hänsyn till de rättmätiga bekymmer som utvecklingsländerna har när det gäller anpassning på handelsområdet, däribland på grund av att förmånerna urholkas. Genom en konsekvensanalys kommer EU att bedöma de differentierade effekterna i utvecklingsländerna av handelns liberalisering.

- EU kommer att verka för att utfallet av förhandlingarna inom ramen för Allmänna tjänsteavtalet (GATS) leder till vettiga nya möjligheter till marknadstillträde inom de sektorer och leveranssätt som är viktiga för utvecklingsländerna, däribland GATS sätt 4 (som rör tillhandahållande av utländska tjänster genom tillfällig rörlighet för fysiska personer). Utfallet av förhandlingarna bör leda till att utvecklingsländernas rätt till skydd av offentliga tjänster respekteras och främja tillträde till teknik och investeringsmöjligheter i viktiga infrastrukturtjänstesektorer, t.ex. telekommunikationer, transport, energi- och vattenrelaterade tjänster samt finansiella tjänster.

- EU är fast beslutet att ge full effekt åt Dohaförklaringen om TRIPs-avtalet och folkhälsa och WTO:s beslut av den 30 augusti 2003 och kommer att stödja utvecklingsländerna i deras genomförandeansträngningar som en del i strategin att underlätta tillgången till läkemedel till överkomliga priser.

- EU är berett att stödja införandet av ett system som innebär att man vid en patentansökan skulle vara skyldig att uppge källan till de genetiska resurserna och därmed förknippat traditionellt vetande .

- EU kommer att stödja en ytterligare skärpning av WTO:s regler, i synnerhet på antidumpnings- och fiskesubventionsområdena som är särskilt viktiga för utvecklingsländerna.

- EU har åtagit sig att se till att det vidtas åtgärder som leder till tull- och handelslättnader i utvecklingsländerna genom utvecklingsagendan från Doha. Förenklade förfaranden skulle kunna underlätta utvecklingsländernas export, göra transiteringen för kustlösa länder smidigare och förbättra skatteuppbörden.

- EU är den främsta drivkraften vid förhandlingarna inom WTO om handel och miljö som bland annat rör liberalisering av handeln med varor och tjänster på miljöområdet och förtydligande av handelsreglerna på samma område.

3.1.2. Bilaterala och unilaterala åtgärder

EU är starkt engagerat i att åstadkomma ett utvecklingsfrämjande och hållbart resultat av de ekonomiska partnerskapsavtalen mellan EU och AVS-länderna (samt förhandlingarna med Mercosur och Centralamerika, Andinska gemenskapen och Medelhavsregionen).

EU kommer att ytterligare förbättra Allmänna preferenssystemet med sikte på att öka utvecklingsländernas export till EU på ett effektivt sätt.

EU kommer att fortsätta att verka för att handeln integreras i utvecklingsstrategierna och kommer att vid behov bistå utvecklingsländerna i deras genomförande av inhemska reformer.

- EU kommer att verka för att förhandlingarna om de ekonomiska partnerskapsavtalen med alla sex AVS-regionerna slutförs senast 2007. Främjandet av syd-syd-handeln , stärkandet av de regionala marknaderna och integrering är de främsta målen i denna process. Vid förhandlingarna kommer aspekterna rörande hållbar utveckling att tas upp på grundval av konsekvensanalyser av effekterna på sådan utveckling.

- Genomförandet av de ekonomiska partnerskapsavtalen kommer att stödjas genom utvecklingssamarbete, i synnerhet genom en förstärkning av kapaciteten på utbudssidan och av konkurrenskraften. I det sammanhanget kommer EU att övervaka tillhandahållandet av bistånd med anknytning till de ekonomiska partnerskapsavtalen. De ekonomiska partnerskapsavtalen kommer att omfatta reformer på centrala områden, t.ex. investeringar, tull- och handelslättnader, beskattning, sysselsättning, socialpolitik och miljöpolitik.

- EU har åtagit sig att ta upp jordbruk som ett centralt område vid förhandlingarna om ekonomiska partnerskapsavtal. Tillträde för jordbruksprodukter från AVS-länderna till EU:s marknad kommer att ingå i samtalen. EU har föreslagit att öppnandet av AVS-ländernas marknader skall ske asymmetriskt och gradvis. Tillräckliga övergångsperioder kommer att beviljas och dessa kan komma att sträcka sig över mer än tio år beroende på utvecklingsbehoven hos AVS-länderna. Vidare kommer flexibiliteten att garanteras genom att det införs lämpliga bestämmelser om skyddsåtgärder och livsmedelsförsörjning.

- EU håller på att färdigställa sin översyn av de tullförmåner som unionen på autonom grund beviljar enligt Allmänna preferenssystemet (GSP). Det nya allmänna GSP för 2005–2008 kommer att målinriktas på de länder som mest behöver det och kommer att bli enklare, mera öppet och stabilt. Dessutom kommer det att medföra ytterligare tullförmåner i syfte att uppmuntra till hållbar utveckling och goda styrelseformer. EU undersöker även vilka möjligheter som finns för att förenkla och på lämpligt sätt lätta på de ursprungsregler som tillämpas i dess förmånshandelsordningar i avsikt att göra dem bättre inriktade på utvecklingsländernas behov och begränsningar.

- För att stärka utvecklingsländernas förmåga att utnyttja de förbättrade handelsmöjligheterna kommer EU att fortsätta verka för en integrering av handeln i sina handelsstrategier och bistå utvecklingsländerna i genomförandet av de inhemska och strukturella reformer som krävs för att man skall kunna hantera utbudsbegränsningar och anpassningskostnader.

3.2. Miljö

Det medges generellt att världen är långt från enig när det gäller millennieutvecklingsmål nr 7 vars syfte är att sörja för miljömässig hållbarhet. Det behöver göras mer när det gäller hänsynen till miljöfrågorna för att millennieutvecklingsmålen, däribland mål nr 7, skall kunna uppnås.

3.2.1. Hållbar konsumtion och produktion

EU kommer att gå i spetsen för de globala ansträngningarna i syfte att stävja ohållbara konsumtions- och produktionsmönster.

EU:s uppgift är framför allt att åtgärda effekterna av unionens egna produktions- och konsumtionsmönster på den globala miljön (EU:s ”fotavtryck”). Ekonomisk tillväxt måste kopplas bort från miljöförstöring. Inom EU finns det redan ett brett urval strategier och hjälpmedel för främjande av hållbar konsumtion och produktion både när det gäller utbud och efterfrågan.

- EU har åtagit sig att utarbeta en tioårsram för program för hållbar konsumtion och produktion på det globala planet och på hemmaplanet. Den kommande tematiska strategin för hållbart utnyttjande av naturresurserna kommer också att bidra till detta mål.

- Insatserna för att minska EU:s globala fotavtryck måste fortsätta och förstärkas, särskilt inom de sektorer där tendenserna visar på en försämring.

3.2.2. Multilaterala miljöavtal

EU kommer att bistå utvecklingsländerna när det gäller att genomföra de multilaterala miljöavtalen och kommer att verka för att utvecklingsländernas förmåga på olika områden beaktas under förhandlingarna om multilaterala miljöavtal. EU kommer att fortsätta att främja miljörelaterade initiativ och strategier till förmån för de fattiga länderna.

När det gäller de multilaterala miljöavtalen påtar sig utvecklingsländerna omfattande skyldigheter. EU tillhandahåller betydande resurser för att hjälpa dessa länder att genomföra sina åtaganden och förstår att de multilaterala miljöavtalen med tiden behöver utvecklas i takt med att utvecklingsländerna skaffar sig de erfarenheter och den förmåga som krävs för att uppfylla sina skyldigheter.

- Utvecklingsländerna är särskilt känsliga för klimatförändringar . De globala ansträngningarna för att minska klimatförändringarna, ett prioriterat område för EU, är till direkt nytta för dem. Mekanismen för ren utveckling enligt Kyotoprotokollet bör också ge utvecklingsländerna betydande fördelar genom att resurserna för hållbar utveckling ökas.

- EU strävar efter att spela en framträdande roll vid genomförandet av konventionen om biologisk mångfald och det mål om biologisk mångfald som fastställdes vid världstoppmötet om hållbar utveckling. EU bör öka den öronmärkta finansieringen av program och projekt för biologisk mångfald och förstärka åtgärderna för att integrera den biologiska mångfalden i utvecklingsbiståndet.

- När det gäller kemikaliesäkerheten kommer EU att fortsätta främja mekanismer avsedda att skydda utvecklingsländerna mot farliga ämnen och farligt avfall och att göra världen fri från de skadligaste syntetiska ämnena, som vållar särskilt stora skador i utvecklingsländerna.

3.2.3. EU:s initiativ för hållbar utveckling

- I EU:s handlingsplan för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT) främjas ett licenssystem avsett att se till att all timmerexport till Europa är laglig och uppmuntras det till reformer i länder med skogsavverkning.

- EU:s vatteninitiativ och EU-mekanismen för vatteninvesteringar i AVS-staterna (som finansieras med 500 miljoner euro inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden (EUF)) är viktiga bidrag i strävan att uppnå millennieutvecklingsmålen och målen för världstoppmötet om hållbar utveckling när det gäller vattenförsörjning och vattenrening inom ramen för ett integrerat förhållningssätt till förvaltning av vattenresurserna inom avrinningsområden. Syftet med dessa båda initiativ är att öka EU-biståndets effektivitet och sluta finansieringsleden så att målen kan uppnås.

- EU:s energiinitiativ och EU:s mekanism för energiinvesteringar i AVS-staterna (för vilken det föreslås en finansiering med 250 miljoner euro inom ramen för EUF) har till syfte att underlätta tillgången till moderna energitjänster och att genomföra åtagandena från världstoppmötet om hållbar utveckling genom vilka det gjordes en koppling mellan energi och uppnåendet av millennieutvecklingsmålen. EU stöder även Johannesburgkoalitionen för förnybar energi, som utgör en plattform för politiskt samarbete om förnybar energi.

3.3. Säkerhet

3.3.1. Den europeiska säkerhetsstrategin

EU kommer att behandla säkerhet och utveckling som sinsemellan kompletterande områden med det gemensamma målet att skapa en trygg miljö och att bryta den onda cirkel som består av fattigdom, krig, miljöförstöring och bristfälliga ekonomiska, sociala och politiska strukturer.

I den europeiska säkerhetsstrategin, som antogs av Europeiska rådet i december 2003, förespråkas ett integrerat förhållningssätt när det gäller att förebygga konflikter och hantera kriser och andra hot mot säkerheten. Inget av de nya hoten är renodlat militärt och vart och ett måste hanteras med hjälp av en blandning av civila och militära instrument.

- EU vill stärka ett konsekvent och effektivt genomförande av EU/EG:s yttre åtgärder när det gäller säkerhet och utveckling genom att främja en integrerad blandning av strategi och instrument.

- EU kommer att kombinera kortfristiga lösningar på kriser med strategier på längre sikt utan rangordning av politikområdena. Samtidigt som den politiska dimensionen i partnerskapet förstärks kommer EU att försöka undvika att det i ökande grad ställs politiska villkor eller att utvecklingsresurserna styrs bort från det främsta utvecklingsmålet, nämligen att utrota fattigdomen.

- EU strävar efter att exportera stabilitet och säkerhet till andra länder och att samtidigt slå vakt om skyddet av de individuella fri- och rättigheterna.

3.3.2. Styrelseformer, instabila stater och konfliktförebyggande

EU kommer att förstärka sina strategier till stöd för goda och effektiva styrelseformer samt konfliktförebyggande och instabila stater, däribland genom att skärpa sina reaktioner gentemot besvärliga partnerskapsländer eller länder som inte uppfyller sina åtaganden.

Antalet stater som kan betecknas som besvärliga partner i partnerskap, misslyckade eller instabila stater har ökat markant under de senaste åren och dessa utgör ett utomordentligt problem för det internationella samfundet. Millennieutvecklingsmålen kommer inte att uppnås utan att det sker framsteg i dessa länder, vars befolkningar utgör nästan 30 % av dem som har mindre än 1 US-dollar per dag att leva på[8].

- EU kommer att ha som mål att bidra till förbättrade styrelseformer, bekämpning av korruption och organiserad brottslighet över gränserna samt förebyggande av instabilitet hos stater och av konflikter. Unionen kommer också att sträva efter större konsekvens vid fastställandet av dess inställning till samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga skatteparadis[9].

- EU kommer att ge sitt stöd till en förstärkning av varningssystem och institutionell kapacitetsuppbyggnad i partnerländer och i regionala organisationer för att ge dem möjlighet att på ett effektivt sätt engagera sig i att förebygga instabilitet hos stater liksom konflikter. Vidare kommer EU att sträva efter att det görs en bättre analys av instabilitet hos stater och att det sker gemensam övervakning och görs gemensamma utvärderingar av besvärliga partnerskap eller misslyckade stater.

- EU anser att dialog mellan kulturer och folk är en väsentlig beståndsdel i den globala strategin för fredlig samexistens och således för utveckling. EU kommer att sträva efter att utveckla och förstärka den interkulturella dialogen i, mellan och med utvecklingsländerna inom ramen för de befintliga partnerskapen.

- EU kommer att bidra aktivt till att kvinnor ges möjlighet att till fullo delta i konfliktlösning och fredsskapande åtgärder.

3.3.3. Vapenhandel, icke-spridning av vapen och traditionell nedrustning

EU kommer att skärpa kontrollen av sin krigsmaterielexport i syfte att undvika att EU-tillverkade vapen används mot civilbefolkningar eller förvärrar befintliga spänningar eller konflikter i utvecklingsländer.

EU är fortfarande en av världens ledande tillverkare och exportörer av vapen. Detta leder till klara problem när det gäller konsekvensen i politiken, i synnerhet som merparten av dessa vapen faktiskt används i utvecklingsländer. EU bör därför förstärka de mekanismer som är avsedda att kontrollera överföringen av vapen.

- EU kommer att bidra effektivt till icke-spridningen av vapen med särskild inriktning på handeldvapen och lätta vapen, antipersonella landminor och odetonerade föremål från tidigare krig.Dessa vapen kan förlänga humanitära kriser, hota fredsprocesser, främja brott och terrorism, äventyra nationell och regional säkerhet, undergräva konfliktförebyggande program och i negativt avseende påverka social och ekonomisk återhämtning samt hållbar utveckling.

- Mot den bakgrunden bör EU stärka tillsynen och kontrollen av fysisk export, utländsk licenstillverkning, förmedlingsverksamhet, transitering och omlastning av vapen. Unionen kommer att göra ökade insatser som ett led i FN:s handlingsplan för handeldvapen och lätta vapen, den bör överväga att stärka genomförandet av den europeiska uppförandekoden för överföringar av vapen och stödja förhandlingarna om ett internationellt fördrag om vapenhandel.

- EU kommer att öka sitt stöd till nedrustning av konventionella vapen genom en lång rad olika åtgärder (lokal kapacitetsuppbyggnad, insamling och förstörelse av vapen, gränskontroller och program för gränsöverskridande samarbete osv.) vilka bör vara dels särskilt målinriktade, dels ingå som ett led i konfliktförebyggande åtgärder, krishantering, återuppbyggnad efter konflikt samt långsiktig stabilisering och utveckling.

3.4. Jordbruk

Jordbruket är en sektor av avgörande betydelse för den ekonomiska tillväxten, liksom för livsmedelsförsörjningen, i många utvecklingsländer. EU stöder utvecklingen av jordbruket och landsbygdsområdena i utvecklingsländerna, bland annat genom att genomföra EU:s handlingsplan för jordbruksråvaror. Kommissionen inser också att internationella strategier och regler och EU:s egna strategier och regler, exempelvis den gemensamma jordbrukspolitiken, bestämmelser om livsmedelsbistånd samt sanitära och fytosanitära normer måste ha en positiv inverkan när det gäller att på det internationella planet skapa en välvillig inställning till jordbruket och landsbygden i utvecklingsländerna. Den ökade konsekvensen i utvecklingspolitiken har också vidare dimensioner när det gäller exempelvis livsmedelsförsörjning, landsbygdsutveckling, markanvändning, tillgång till mark och hållbart utnyttjande av naturresurserna. Dessa dimensioner bör hanteras på ett konsekvent, sammanlänkat och globalt sätt.

EU kommer att fortsätta sina ansträngningar för att till ett minimum begränsa den snedvridning av handeln som är förknippad med stödet till jordbrukssektorn och för att underlätta jordbruksutvecklingen i utvecklingsländerna.

3.4.1. Den gemensamma jordbrukspolitiken

De reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som man enades om 2003 och 2004 bidrar i hög grad till att minska de snedvridande effekter på handeln som EU:s jordbruksstöd har och till att öka de positiva sociala och miljömässiga effekterna. I syfte att göra fortsatta framsteg i den riktningen och mot bakgrund av problemen när det gäller utveckling kommer EU att göra följande:

- EG kommer att slutföra reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken , särskilt inom sockersektorn, med sikte på att uppnå ett sektorsövergripande genomförande av reformen inom gemenskapen och att få den gemensamma jordbrukspolitiken att på ett bättre sätt stämma överens med utvecklingsagendan från Doha. EU kommer att genomföra en handlingsplan med åtföljande åtgärder för de AVS-länder som omfattas av socker protokollet i syfte att stödja dessa länder i deras anpassning till reformen av EU:s sockerordning.

- I enlighet med genomförandeplanen från Johannesburg håller den gemensamma jordbrukspolitiken alltmer på att anpassas till hållbarhetsmålen. I målen för den gemensamma jordbrukspolitiken ingår bland annat att hjälpa jordbruket att fullgöra sin mångskiftande roll i samhället, dvs. att framställa säkra och hälsosamma livsmedel, att bidra till hållbar utveckling i landsbygdsområden och att skydda och förbättra jordbruksmiljöns status och dess biologiska mångfald.

- Alla åtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken utvärderas regelbundet enligt ett rullande schema och det görs omfattande konsekvensbedömningar av alla förslag till reform av denna politik. Kommissionen har även åtagit sig att inrätta ett övervakningssystem för reformen av bomulls sektorn i avsikt att analysera reformens effekter på produktion och handel vilket väntas utmynna i en rapport 2009.

- I enlighet med åtagandet inom utvecklingsagendan från Doha om ett parallellt avskaffande av alla former av exportsubventioner planerar EG att avskaffa exportbidragen för jordbruksprodukter och livsmedel.

3.4.2. Livsmedelsbistånd

EU anser inte att livsmedelsbistånd bör användas som ett medel för att göra sig av med jordbruksöverskott, vilket leder till att den lokala produktionen och de normala handelstransaktionerna minskar. Detta framgår tydligt och klart i EU:s politik när det gäller livsmedelsbistånd, vilken har till syfte att stödja jordbruksutveckling i utvecklingsländerna, att främja regional handel och att lösa livsmedelskriser utan att förorsaka störningar på marknaderna.

- För att uppnå utvecklingsmålen och göra utvecklingspolitiken mera effektiv är EU positivt inställt till att det fastställs WTO-regler för livsmedelsbiståndet. Unionen har lyckats föra in regler för livsmedelsbistånd som diskussionsämne inom ramen för utvecklingsagendan från Doha (exportkonkurrens).

- EU har även lyckats få i gång en omförhandling av konventionen om livsmedelsbistånd med sikte på att fastställa tydliga och konsekventa åtaganden från deltagarnas sida. EU kommer att vidta alla åtgärder som krävs för att se till att det nya avtalet innehåller en ” uppförandekod ” för livsmedelsbiståndspolitiken som skulle innefatta metoder som främjar utvecklingsmålen.

3.4.3. Sanitära och fytosanitära åtgärder

EU kommer att aktivt bistå utvecklingsländerna i avsikt att underlätta för dem att uppfylla de sanitära och fytosanitära normerna så att deras export av jordbruks- och fiskeprodukter (inklusive bearbetade produkter) ökar.

- Kommissionen kommer att överväga en systematisk utvärdering av effekterna av dess sanitära och fytosanitära åtgärder på utvecklingsländerna och dess eventuella bistånd. Denna utvärdering kommer i sin tur att utnyttjas för att aktivt fastställa lämpliga åtgärder eller insatser som är särskilt inriktade på utvecklingsländerna.

- På grund av livsmedels- och foderprodukternas lättförstörbara natur och de stränga kraven på snabba leveranser bör det utformas ett system för snabba insatser för att hantera sanitära och fytosanitära problem och det bör fastställas hur stora resurser som behövs för detta.

3.5. Fiske

EG kommer fortsättningsvis att ägna särskild uppmärksamhet åt utvecklingsmålen i de länder med vilka gemenskapen kommer att ingå bilaterala fiskeavtal. Inom ramen för EG:s nya politik för avtal om fiskepartnerskap med tredjeländer, som håller på att genomföras sedan 2003, kommer EG att fortsätta att uppmuntra till att det ingås fiskeavtal i syfte att bidra till ett rationellt och hållbart utnyttjande av överskottet i kuststaternas marina resurser till ömsesidig nytta för båda parter.

EG har sedan 2003 börjat genomföra en ny policy som är inriktad på partnerskap med tredjeländer när det gäller avtal på fiskeområdet. Mot den bakgrunden kommer EU att vidta följande åtgärder:

- I enlighet med 2002 års reform av den gemensamma fiskeripolitiken kommer EG att gradvis omvandla de tidigare fisketillträdesavtalen till avtal om fiskepartnerskap[10]. Alla fisketillträdesavtal som innebär att gemenskapen betalar ett ekonomiskt bidrag till ett tredjeland kommer att ersättas med partnerskapsavtal senast 2008.

- Avtal om fiskepartnerskap kommer fortsättningsvis att upprättas i syfte att på ett effektivt sätt främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i partnerländerna. Vid förhandlingarna rörande avtalen om fiskepartnerskap kommer EG och de berörda tredjeländerna att försöka se till att det berörda landet gör ordentliga ansträngningar för att främja ett rationellt och hållbart utnyttjande av dess resurser och för att förbättra sin nationella fiskepolitik. EG kommer att förstärka banden mellan utvecklingspolitiken och avtalen om fiskepartnerskap i avsikt att förbättra förvaltningen av fiskeresurserna i tredjeländernas fiskevatten och genomförandet av en hållbar fiskepolitik.

- EG kommer senast 2006 att inleda en handlingsplan för att förbättra kvaliteten på och tillgången till vetenskaplig rådgivning när det gäller fiskebeståndet i tredjeländernas vatten. Bättre uppgifter om fiskebeståndet kommer att användas som underlag för kommande förhandlingar om fiskepartnerskapsavtal.

- Om ministerrådet så beslutar kan den nuvarande bilaterala metoden med fiskepartnerskapsavtal, beroende på omständigheterna, komma att kompletteras med en regional variant.

- Inom ramen för WTO kommer EG att sträva efter att man enas om ett väl avvägt multilateralt system med fiskesubventioner.

3.6. Globaliseringens sociala dimension, främjande av sysselsättning och drägligt arbete

EU kommer att bidra till att förstärka globaliseringens sociala dimension med sikte på att åstadkomma största möjliga fördelar för alla, såväl män som kvinnor. EU kommer att främja sysselsättning, rättvis ekonomisk tillväxt och drägligt arbete för alla som övergripande mål.

I rapporten från världskommissionen för globaliseringens sociala dimension efterlystes en rättvis globalisering som skulle skapa fördelar för alla[11]. Kommissionen antog ett meddelande om den frågan[12] i maj 2004. EU har åtagit sig att mobilisera alla sina politikområden, däribland politik och hjälpmedel när det gäller handel, utveckling och yttre förbindelser, för att på ett bättre sätt hantera globaliseringens utmaningar. EU kommer i detta syfte att samarbeta med de nationella myndigheterna och arbetsmarknadens parter.

- EU kommer att främja strävandena att skapa samstämmighet mellan de internationella institutionerna samt i dialogen och samarbetet mellan WTO, Bretton Woods-institutionerna och Internationella arbetsorganisationen (ILO).

- EU kommer att främja utformningen av ett framåtblickande aktivt förhållningssätt när det gäller hanteringen av de sociala konsekvenserna av de anpassningar och den omstrukturering som är förknippad med globaliseringen, bland annat genom samarbete med ILO om effekterna av handelspolitiken på sysselsättningen och de sociala frågorna.

- EU stöder införlivandet av frågor som rör sysselsättning och drägligt arbete[13] , i synnerhet för ungdomar, i den kommande översynen av millennieutvecklingsmålen och millenniedeklarationen. I detta syfte kommer EU särskilt att samarbeta med FN, ILO och andra internationella organisationer.

- EU kommer att stödja initiativ som har till syfte att främja produktiv sysselsättning, investering i mänskliga resurser, omfördelningsmekanismer, socialt skydd, jämställdhet mellan kvinnor och män, social dialog och en effektiv tillämpning av rättigheterna i arbetslivet. Detta skulle även kunna innebära utbildning och volontärinitiativ för ungdomar i avsikt att ge dem möjlighet att skaffa sig större autonomi, nya erfarenheter och så småningom kunna beredas arbetstillfällen.

- EU kommer att uppmuntra till gott styre på det finansiella området, skatteområdet och inom rättsväsendet.

- EU kommer att öka stödet till rättvis handel som ett hjälpmedel för hållbar utveckling och fattigdomsminskning.

- EU kommer att fortsätta främja den europeiska strategin för företagens sociala ansvar [14] som ett relevant bidrag från näringslivet till hållbar utveckling och fattigdomsminskning. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att på ett bättre sätt definiera utvecklingsdimensionen i företagens sociala ansvar när det gäller a) genomförandet av viktigare internationella miljökonventioner och konventioner om sociala frågor, b) saluföringsledet i utvecklingsländerna och c) deltagande av berörda parter utanför EU.

- När det gäller att främja företagens sociala ansvar bör kommissionen och medlemsstaterna överväga att kräva att företagen för att få tillträde till offentlig upphandling skall följa OECD:s riktlinjer för multinationella företag.

3.7. Migration

EU kommer att främja synergieffekterna mellan migration och utveckling så att migration blir en positiv faktor för utveckling.

EU kommer att fortsätta att främja sitt positiva förhållningssätt till sambandet mellan migration och utveckling och bygga vidare på de principer som fastställdes i meddelandet om migration och utveckling från december 2002[15]. Ytterligare förslag på detta område kommer att ingå i ett meddelande som kommer att läggas fram senare i år. De kommer att bygga på god praxis och bör särskilt behandla följande frågor:

- EU kommer att främja en väl förvaltad internationell arbetskraftsmigration genom utformning av en EU-policy om ekonomisk migration[16].

- EU kommer i samarbete med relevanta internationella organisationer och organ att sträva efter att främja prisvärda och säkra kanaler för privata penningöverföringar från migranter och kommer att undersöka mekanismer för att skapa möjligheter för dessa privata finansiella flöden att fungera som en katalysator för utvecklingsinriktade investeringar.

- EU kommer också i samarbete med relevanta internationella organisationer och organ att vidareutveckla frågan om hur man skall vända ”kompetensflykt” till ”kompetenstillskott”[17]. Som ett led i denna metod kommer EU att avråda sina medlemsstater och berörda parter att ” aktivt rekrytera ” personal inom sektorer som är av väsentlig betydelse för företagen och den vidare utvecklingen i tredjeländerna, bland annat inom sjukvårds- och forskningssektorerna i underbemannade regioner i de utvecklingsländer som uppvisar stora brister.

- EU kommer att undersöka möjligheterna att stödja och förstärka de insatser som görs av transnationella samfund för att främja den sociala och ekonomiska utvecklingen i deras ursprungsländer, även genom att stimulera till ”cirkelgående migration” (t.ex. genom en lämplig viseringspolitik).

- EU kommer att undersöka olika sätt för att förstärka utvecklingseffekterna av syd-syd-migration , bland annat genom sitt utvecklingsbistånd.

3.8. Forskning och innovation

EU kommer att främja att utvecklingsmålen, beroende på omständigheterna, integreras i unionens politik när det gäller FoTU och innovation och kommer fortsättningsvis att bistå utvecklingsländerna med att stärka deras inhemska förmåga på detta område.

Innovation är en väsentlig drivkraft för att förbättra välståndet för människor. Att förbättra de ekonomiska, sociala och miljömässiga villkoren i utvecklingsländerna är en kunskapskrävande process som gynnas av stöd från forskning. EU ger stöd till forskning i utvecklingsländerna genom sitt ramprogram för forskning och teknisk utveckling. I det sammanhanget sker följande:

- EU kommer att samarbeta med utvecklingsländerna för att de skall kunna a) främja vetenskap och teknik samt den roll som små och medelstora företag spelar i denna strävan, b) förbättra infrastrukturen för sin forskning, teknik och högre utbildning, c) öka sin personalkapacitet inom forskning och teknik genom olika internationella program för rörlighet samtidigt som ”kompetensflykt” undviks, och d) öronmärka medel för utbildning av ungdomar, särskilt flickor.

- EU kommer att fortsätta att utveckla det europeiska området för forskningsverksamhet och förstärka dess internationella dimension så att det gynnar prioriteringarna för utveckling. EU kommer att fortsätta stödja forskningssamarbete rörande prioriterade problem i utvecklingsländerna. Det stora antalet projekt med anknytning till millennieutvecklingsmålen, som finansieras genom EU:s medlemsstater, och gemenskapens ramprogram för forskning liksom andra därmed sammanhängande forskningsinsatser (t.ex. forskningsdelen i EU:s vatteninitiativ) syftar till att stärka samordningen, utveckla nya partnerskap och öka effekterna av pågående och kommande kunskapskrävande insatser samtidigt som de ger vetenskapligt stöd inför nya problemställningar.

- EU kommer, beroende på omständigheterna, att uppmuntra till att utvecklingsfrågorna integreras i de olika teknikplattformarna och teknikpartnerskapen (skogsbruk, bioteknik, vattenförsörjning och vattenrening, forskning inom hälso- och sjukvård) med sikte på att öka de ömsesidiga fördelarna för EU och utvecklingsländerna, vilket inleddes genom partnerskapet mellan Europa och utvecklingsländerna inom området klinisk prövning samt den globala teknikplattformen för djurhälsa.

- EU kommer att stödja initiativ för att förbättra tillgången till och användningen av jordobservation sdata för att öka planeringen och informera de utvecklingsansvariga beslutsfattarna i utvecklingsländerna. I det sammanhanget kommer införlivandet av de afrikanska staterna i det globala systemet för jordobservation (GEOSS) att vara till omedelbar nytta för deras utvecklingspolitik.

- EU kommer att stödja kapacitetsuppbyggnad på lokal och regional nivå genom integrerad forsknings-, demonstrations- och utbildningsverksamhet med deltagande av berörda parter från såväl utvecklingsländer som industriländer, i synnerhet när det gäller samarbetet mellan FN:s konferens om boende och bebyggelsefrågor (Habitat) och Europeiska kommissionen.

3.9. Informationssamhället

EU kommer att försöka åtgärda den digitala klyftan genom att utnyttja informations- och kommunikationsteknikens möjligheter som ett hjälpmedel för utveckling och som en betydande resurs för att uppnå millennieutvecklingsmålen.

Informations- och kommunikationsteknik har stor genomslagskraft i alla sociala och ekonomiska sektorer. Informations- och kommunikationsteknik bidrar till att offentliga tjänster kan tillhandahållas på ett effektivare sätt. De stimulerar till ekonomisk tillväxt, förstärker goda styrelseformer och spelar en viktig roll för främjandet av allmännyttiga mål som t.ex. kulturell mångfald. Inom ramen för EU:s politik på informations- och kommunikationsområdet kommer följande åtgärder att vidtas:

- EU kommer att tillhandahålla tekniskt bistånd på lagstiftningsområdet genom att främja kapacitetsuppbyggnad, stödja regional harmonisering av lagstiftning, upprätta dialoger om e-strategier och genom utbyte av bästa praxis och jämförande analyser, bland annat genom att bilda nätverk för berörda parter.

- För att på ett effektivt sätt främja allmän tillgång till informations- och kommunikationsteknik, särskilt i länderna i Afrika söder om Sahara, kommer EU att överväga att stödja strategier som utformas nationellt och innebär att medel tillskjuts från den offentliga sektorn till investeringar inom den privata sektorn. Inom ramen för dessa strategier kommer EU även att främja tillämpningar inom informations- och kommunikationsteknik som t.ex. e-integration, e-förvaltning, e-lärande, e-hälsa och e-affärer.

- EU har öppnat sitt ramprogram för forskning och teknisk utveckling för utvecklingsländernas deltagande, även när det gäller projekt rörande informationssamhället . Detta gör att man kan pröva innovativa pilotprojekt och vidareutveckla de mest framgångsrika lokala initiativen och gör det lättare att bygga ut nätverk inom utbildning och forskning.

3.10. Transport

EU kommer att åtgärda behoven hos såväl inlandsstater som kuststater bland utvecklingsländerna genom att främja både intermodalitetsfrågor för att åstadkomma samtrafik mellan näten och säkerhets- och trygghetsfrågor.

EU kommer att ge ökat stöd till hållbara multimodala transportsystem som förstärker strategierna för regional integrering och regional handel genom att bygga vidare på principerna i den gemensamma transportpolitiken fram till 2010 och handlingsprogrammet från Alma-Ata i augusti 2003. Genom EU:s transportpolitik kommer utvecklingsländerna att få bistånd i följande avseenden:

- EU kommer att fortsätta att verka inom ramen för och utöva inflytande i internationella organisationer (t.ex. Internationella sjöfartsorganisationen och Internationella civila luftfartsorganisationen) för att uppnå effektiva och ändamålsenliga luftfarts- och sjötransporttjänster i en säker, trygg och ren miljö till stöd för hållbar utveckling och regional handel.

- EU kommer att fortsätta stödja Internationella arbetsorganisationen och dess främjande av rättvisa sysselsättningsvillkor för sjöfolk, däribland när det gäller den konsoliderade konventionen om sysselsättningsnormer till sjöss (Convention on the Maritime Labour Standards), som torde komma att antas i början av 2006.

- EU kommer att öka sitt stöd till internationella, regionala och delregionala organisationer när det gäller frågan om att underlätta transporter i samband med transitering.

- EU kommer att fortsätta sitt stöd till förbättring av säkerheten i det internationella logistikledet och av transportsäkerheten genom att på bilateral och regional nivå främja anpassning av utvecklingsländernas lagstiftning till den internationella säkerhetslagstiftningen på sjöfarts- och luftfartsområdet.

- EU kommer att undersöka möjligheterna att utvidga tillämpningen av det europeiska satellitnavigationssystemet Galileo så att fördelarna med detta system kommer utvecklingsländerna till godo.

3.11. Energi

EU är starkt engagerat när det gäller att bidra till att tillgodose utvecklingsländernas behov genom att främja tillgång till hållbara energikällor och genom att stödja sammanlänkningen av infrastruktur och nät på energiområdet.

Det är av väsentlig betydelse att det finns tillgång till hållbara och tillförlitliga energikällor av god kvalitet och till överkomliga priser såväl för de länder som för närvarande inte har tillgång till energitjänster som för de kommande produktivitetsökningar och den ekonomiska utveckling som krävs för att tillgodose den befolkningsökning och den urbanisering som förutspås i utvecklingsländerna. Genom sin energipolitik bör EU göra följande åtaganden:

- EU kommer att främja institutionellt stöd, tekniskt bistånd och bildande av nätverk för att ge mottagarländerna kapacitet att genomföra de energialternativ som de väljer, t.ex. genom åtgärder inom ramen för partnersamverkan , vilka skulle stärka den administrativa förmågan och tillsynskapaciteten i dessa länder, eller genom särskilt framtagna mekanismer för tekniskt bistånd.

- EU kommer att hjälpa till med att utveckla en lämplig lagstiftning och innovativa finansiella mekanismer i avsikt att främja investeringar i ren teknik inom ramen för partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn.

- EU kommer i ökad utsträckning att uppmuntra till regionalt samarbete i avsikt att upprätta sammankopplingar av energiinfrastrukturer.

- EU kommer att främja integrering av energin som en generell beståndsdel i utvecklingsstrategierna, däribland i strategidokumenten för minskad fattigdom. Energieffektivitetsmål bör systematiskt tas med i program och projekt i energisektorn.

4. Genomförande och övervakning

Europeiska rådet efterlyste vid sitt möte i december 2004, inom ramen för att uppnå millennieutvecklingsmålen, en ännu starkare utvecklingspolitisk samstämmighet ”genom mer omfattande och systematisk användning av befintliga mekanismer för samråd och konsekvensbedömning och förfaranden för att gå igenom alla berörda politikområden för att undersöka vilka konsekvenser de får för utvecklingsländerna” [18] .

Som en uppföljning av detta uttalande kommer EU bland annat att titta på de befintliga utvärderings- och urvalsmekanismer som tillämpas inom kommissionen och överväga en utvidgning av deras tillämpningsområde, under ändamålsenligt anpassade former, till rådet och Europaparlamentet.

I samma strävan att öka konsekvensen i utvecklingspolitiken kommer kommissionen att undersöka hur och med vilka medel man ytterligare skulle kunna förstärka de befintliga instrumenten, särskilt konsekvensbedömningsmetoden. Kommissionen kommer att sörja för att utvärderingsmetoderna präglas av medvetenhet om jämställdhetsperspektivet och således avspeglar politikens effekter på såväl kvinnor som män.

Utmaningen att förbättra konsekvensbedömningen bör mötas på såväl politisk som teknisk nivå. På utvecklingssamarbetets område finns det olika samrådssystem för att öka informationsutbyte och konsekvensanalys och för att stärka det ömsesidiga samarbetet i syfte att främja konsekvensen i utvecklingspolitiken[19]. EU kommer att överväga att förstärka och bredda erfarenheterna från dessa system i avsikt att se till att konsekvens i utvecklingspolitiken inte enbart blir en angelägenhet för beslutsfattare på området utan även för beslutsfattare på politikområden som inte rör utveckling.

Som en praktisk väg framåt föreslår kommissionen att man övervakar framstegen när det gäller EU:s åtaganden om konsekvens inom ramen för millennieutvecklingsmålen.

EU:s rapport om konsekvens i utvecklingspolitiken

För att ytterligare öka konsekvensen i EU:s politik när det särskilt gäller stödet till millennieutvecklingsmålen kommer kommissionen att sammanställa en rapport om konsekvensen i EU:s utvecklingspolitik vid halva tiden fram till nästa internationella översyn av millennieutvecklingsmålen varvid framstegen kommer att granskas när det gäller de konsekvensåtaganden som föreslås i detta meddelande.

Bilaga 1 - Förkortningar

AVS Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

EG Europeiska gemenskapen

EUF Europeiska utvecklingsfonden

FLEGT Skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel

GATS Allmänna avtalet om handel med tjänster

GSP Allmänna preferenssystemet

ILO Internationella arbetsorganisationen

LDC De minst utvecklade länderna

OECD Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling

SPS Sanitär och fytosanitär

TRIPs Handelsrelaterade immateriella rättigheter

[1] OECD har föreslagit följande definition av begreppet konsekvens i utvecklingspolitiken: Konsekvens i utvecklingspolitiken innebär en strävan efter att målen för och resultaten av en regerings utvecklingspolitik inte undergrävs av samma regerings politik på andra områden som får effekter för utvecklingsländerna och att politiken på dessa områden, beroende på omständigheterna, stöder utvecklingsmålen.

[2] Gemensam struktur för rapporteringen till 2005 års utvärdering av millennieutvecklingsmålen, godkänd i juni 2004.

[3] Europeiska rådet bekräftade vidare att ”unionen måste fortsätta att stärka sin ledande roll i kampen mot global fattigdom”. Slutsatser från Europeiska rådets möte i juni 2004.

[4] Rådets slutsatser (allmänna frågor och yttre förbindelser), november 2004.

[5] ”Om snabbare framsteg i strävan att nå millennieutvecklingsmålen”: KOM(2005) 132, och ”Utvecklingsfinansiering och effektivitet i biståndet”; KOM(2005) 133.

6 Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa undertecknades i Rom den 29 oktober 2004 och träder i kraft den 1 november 2006 om alla medlemsstater har ratificerat det.

[6] KOM(2002) 278 slutlig/2.

[7] ”Why we need to work more effectively in fragile states”, DFID (den brittiska biståndsmyndigheten), januari 2005.

[8] Se meddelandet ”Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on Preventing and Combating Corporate and Financial Malpractice” (KOM(2004) 611 slutlig, 27.9.2004).

[9] I överensstämmelse med slutsatserna från rådets möte (jordbruk och fiske) i juli 2004.

[10] Rapport från världskommissionen för globaliseringens sociala dimension, februari 2004.

[11] Meddelande om globaliseringens sociala dimension, KOM(2004) 383, maj 2004. Världskommissionens rapport och meddelandet välkomnades vid Europeiska rådets möte i december 2004 och i slutsatserna från rådets möte (sysselsättning och socialpolitik) i mars 2005.

[12] Begreppet ”drägligt arbete” innebär främjande av (produktiv) sysselsättning, socialt skydd, rättigheter i arbetslivet (inbegripet grundläggande arbetsnormer) och förstärkt social dialog, t.ex. initiativ rörande kapacitetsuppbyggnad för arbetsgivarorganisationer och arbetstagare.

[13] KOM(2002) 347.

[14] KOM(2002) 703.

[15] Grönbok om en gemensam syn på ekonomisk migration i EU. KOM (2004) 811.

[16] Bland exemplen kan nämnas gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling som erbjuder flera olika internationella program för rörlighet som beaktar detta problem.

[17] Slutsatserna från Europeiska rådets möte i december 2004.

[18] Exempel på detta är EU:s informella nätverk för konsekvens i utvecklingspolitiken och andra specifika arbetsordningar som t.ex. nätverket för jordbruk, handel och utveckling och samarbetet mellan olika sektorer om EU:s handlingsplan för jordbruksråvaror.