Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EEG) nr 3911/92 om export av kulturföremål

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Bakgrund

Rådets förordning (EEG) nr 3911/92 om export av kulturföremål och rådets direktiv 93/7/EEG om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium kompletterar upprättandet av den inre marknaden. De bägge rättsakternas syfte är att förena den grundläggande principen om fri rörlighet för kulturföremål med principen om skydd av det nationella kulturarvet. Genom förordningen införs en enhetlig förhandskontroll av export av kulturföremål vid gemenskapens yttre gränser, vilket gör att behöriga myndigheter (kultur- och tullmyndigheter) i den medlemsstat från vilken kulturföremålet skall exporteras till tredje land kan beakta andra medlemsstaters intressen. Direktivet kompletterar förordningen med förfaranden för återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium.

Lagstiftaren har begränsat de bägge rättsakternas tillämpningsområde genom att i identiska bilagor till dem förteckna kategorier av kulturföremål. Kategorierna har utformats med ledning av kriterier som föremålens beskaffenhet, deras ålder samt ekonomiska värde i ecu. I bilagorna sägs att värden som anges i ecu i bilagan skall räknas om till nationella valutor till den kurs som gällde den 1 januari 1993.

2. Hur övergången till euro påverkar gemenskapsrätten

Enligt förordning (EG) nr 1103/97 ersätts alla uppgifter i ecu i rättsakter från och med den 1 januari 1999 med uppgifter i euro i förhållandet 1:1.

Kommissionen uttalar i sitt meddelande "Konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning" av den 5 november 1997 (KOM(97) 560 slutlig) att denna förhållandevis enkla omräkning blir mer komplicerad när ett belopp, som anges i ecu i en gemenskapsrättsakt, åtföljs av en klausul om omräkning till respektive nationella valutor. För de länder som deltar i den ekonomiska och monetära unionen (EMU) verkar det logiskt att se till att alla skillnader mellan hänvisningar till belopp i gemenskapsrätt och i nationell rätt som enbart beror på tidigare fluktuationer i valutakursen eller på avrundningseffekter undanröjs inom rimlig tid, dock senast före övergångsperiodens slut (den 1 januari 2002) genom att beslut om belopp fattas.

3. Förslag till ändring av bilagan till förordning (eeg) nr 3911/92

I bilaga 8 till meddelandet "Konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning" av den 5 november 1997 konstaterar kommissionen att om man inte ändrar bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92 (och därigenom den fasta växelkurs som gällde den 1 januari 1993), kommer de medlemsstater som deltar i EMU att fortsätta att tillämpa olika belopp (beräknade enligt växelkurserna från 1993 och inte de fasta växelkurser som låstes den 1 januari 1999) och att denna situation kommer att fortsätta så länge som omräkningsregeln ingår i förordningen. Kommissionen uttalar vidar att den kan tänka sig att föreslå en ändring av förordningen så att de medlemsstater som deltar i EMU fr.o.m. den 1 januari 2002 direkt tillämpar de gränsvärden i euro som anges i gemenskapslagstiftningen. De andra medlemsstaterna fortsätter att räkna om gränsvärdena i nationell valuta till en växelkurs vid något lämpligt datum (fastställs senare), innan nya gränsvärden träder i kraft, dvs. den 1 januari 2002 (detta datum ersätter den 1 januari 1993, som f.n. används som datum för omräkning till ecu).

Vid det åttonde mötet i den rådgivande kommittén för kulturföremål (artikel 8 i förordning (EEG) nr 3911/92 och artikel 17 i direktiv 93/7) i Bryssel den 30 november 1999 redogjorde kommissionen, med meddelandet som grund, för ändringarna av bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92 i stora drag. Fr.o.m. den 1 januari 2002 skall de medlemsstater som deltar i EMU direkt tillämpa de gränsvärden i euro som anges i gemenskapslagstiftningen, medan övriga medlemsstater fortsätter att räkna om gränsvärdena till nationell valuta till en växelkurs som fastställs något lämpligt datum före den 1 januari 2002. Denna kurs kan anpassas med jämna mellanrum för att kompensera variationer i växelkursen mellan dessa valutor och euron. Medlemsstaterna invände inte mot detta tillvägagångssätt, förutom några reservationer om övervakningen. Kommissionen upprepade detta i sin rapport till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om tillämpningen av förordning (EEG) nr 3911/92 och direktiv 93/7/EEG av den 25 maj 2000 (KOM(2000) 325 slutlig).

Vid mötet med den rådgivande kommittén för kulturföremål framkom det också att det för att undvika skiljaktiga tolkningar är nödvändigt att ersätta siffran 0, som är tillämplig på vissa av bilagans kategorier. Kommissionen tillkännagav då och upprepade i rapporten av den 25 maj 2000 sin avsikt att föreslå en ändring av bilagan genom att ersätta siffran 0 med orden "oavsett värde".

Kommissionens förslag är alltså att göra två tekniska ändringar av bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92, i enlighet med vad den tillkännagett i sin rapport om tillämpningen av förordning (EEG) nr 3911/92 och direktiv 93/7:

-För det första att ersätta siffran 0, som är ett av värdena under rubrik B, med texten "oavsett värde".

-För det andra att ändra sista stycket under rubrik B. För de medlemsstater som inte deltar i EMU fastställs ett datum för omräkning av värden i euro till värden i nationell valuta, och beloppen i nationell valuta skall anpassas vartannat år. Det referensdatum som valts är den 31 december 2001, den sista dagen i övergångsperioden till euron. För anpassningen vartannat år används samma system som i direktiven om offentlig upphandling.

2000/0333 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EEG) nr 3911/92 om export av kulturföremål

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],

[2] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3], och

[3] EGT C

av följande skäl:

(1) Upprättandet av den ekonomiska och monetära unionen och övergången till euron påverkar sista stycket under rubrik B i bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92 [4], i vilket värdet för de kulturföremål på vilka förordningen skall tillämpas anges i ecu. I stycket anges att dagen för omvandling av värdena till nationella valutor skall vara den 1 januari 1993.

[4] EGT L 395, 31.12.1992, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2469/96 (EGT L 335, 24.12.1996, s. 9).

(2) I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser i samband med införandet av euron [5] skall varje hänvisning i rättsliga instrument till ecu från och med den 1 januari 1999 anses som en hänvisning till euro, efter omräkning till en kurs av 1:1. Om inte förordning (EEG) nr 3911/92 ändras, och därigenom den fasta växelkurs som motsvarar växelkursen den 1 januari 1993 ändras, kommer de medlemsstater vilka har euro som valuta att fortsätta att tillämpa olika belopp som beräknats i enlighet med växelkursen från 1993 och inte de växelkurser som låstes den 1 januari 1999, och denna situation kommer att bestå så länge som omräkningsregeln ingår i förordningen.

[5] EGT L 162, 19.6.1997, s. 1.

(3) Sista stycket under rubrik B i bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92 bör alltså ändras så att de medlemsstater vilka har euro som valuta från och med den 1 januari 2002 direkt tillämpar de belopp i euro som anges i gemenskapslagstiftningen. För övriga medlemsstater, som kommer att fortsätta att omräkna dessa gränsvärden till nationell valuta, bör en växelkurs fastställas vid ett lämpligt datum före den 1 januari 2002, och det bör föreskrivas att dessa medlemsstater automatiskt och regelbundet skall se över denna kurs för att kunna kompensera variationerna i växelkursen mellan nationell valuta och euro.

(4) Det har framkommit att värdet 0 (noll) under rubrik B i bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92, som skall tillämpas som ekonomiskt gränsvärde för vissa kategorier av kulturföremål, kan tolkas på ett sätt som hindrar en verkningsfull tillämpning av förordningen. Även om värdet 0 (noll) innebär att de föremål som tillhör angivna kategorier oavsett värde, dvs. även om värdet är noll eller försumbart, skall betraktas som kulturföremål i förordningens mening, har vissa myndigheter tolkat det så, att kulturföremålet i fråga inte har något värde och därför vägrat ge dessa kategorier av kulturföremål det skydd som föreskrivs i förordningen.

(5) För att undvika alla missförstånd i detta avseende bör alltså siffran 0 ersättas med ett tydligare uttryck, som inte leder till oklarhet om nödvändigheten att skydda de aktuella föremålen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I bilagan till förordning (EEG) nr 3911/92 ändras texten under rubrik B på följande sätt:

1) "Värde: 0 (noll)" skall ersättas av

"Värde

- oavsett värde"

2) Sista stycket under rubrik B beträffande omvandling av värden uttryckta i ecu till nationell valuta skall ersättas med följande:

"För de medlemsstater vilka inte har euro som valuta skall de värden som uttrycks i euro i bilagan omräknas och uttryckas i nationell valuta till växelkursen av den 31 december 2001 publicerad i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta motvärde i nationell valuta skall ses över vartannat år med början den 31 december 2001. Motvärdet skall beräknas utifrån en genomsnittlig dagskurs för dessa valutor uttryckta i euro under 24 månader bakåt räknat från den sista augusti före den 31 december då översynen utförs. Denna beräkningsmetod skall på kommissionens förslag granskas av den rådgivande kommittén för kulturföremål, i princip två år efter det att den tillämpats för första gången. Vid varje översyn skall värden uttryckta i euro och motvärden i nationell valuta regelbundet offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning under de första dagarna i november före den dag då översynen utförs".

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning skall tillämpas från och med den 1 januari 2002.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande