A4-0158/95

Resolution om kommissionens meddelande till rådet om riktlinjer för unionens politik gentemot Östersjöområdet (SEK(94)1747 - C4-0011/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet av den 25 oktober 1994 om riktlinjer för unionens politik gentemot Östersjöregionen (SEK(94)1747 - C4-0011/95),

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Cannes den 26 och 27 juni 1995 om samarbete i Östersjöområdet,

- med beaktande av rådets slutsatser av den 29 maj om en unionspolitik för Östersjöområdet,

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet av den 13 juli 1994 om Europaavtalen och en strategi för att förbereda de central- och östeuropeiska ländernas anslutning (KOM(94)0320), och det uppföljande meddelandet från kommissionen av den 27 juli 1994, (KOM(94)0361),

- med beaktande av sin resolution av den 30 november 1994 om Europeiska unionens strategi för att förbereda de central- och östeuropeiska staternas anslutning inför Europeiska rådet i Essen (9-10 december 1994) ((EGT nr C 363, 19.12.1994, s. 16.)),

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993 och i Essen i december 1994 om strategin för de central- och östeuropeiska ländernas anslutning,

- med beaktande av sin resolution av den 9 februari 1994 om Kaliningrad, Königsberg, en rysk enklav i östersjöområdet - nuvarande situation och framtidsutsikter ur europeiskt perspektiv ((EGT nr C 61, 28.2.1994, s. 74.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandena från utskottet för externa ekonomiska förbindelser och utskottet för regionalpolitik (A4-0158/95), och

A. Det ligger i hela unionens intresse att bidra till en gynnsam och stabil politisk, ekonomisk och social utveckling i Polen och de tre baltiska staterna, liksom i Kaliningrad- och S:t Petersburgområdena i nordvästra Ryssland och att återupprätta dessa stater som viktiga aktörer i den europeiska utvecklingen och det allt närmare samarbetet i Europa.

B. Östersjön omringas av nio stater. Fyra är medlemmar i unionen, Polen är associerat genom Europaavtal och Estland, Lettland och Litauen kommer snart att ha Europaavtal. Ryssland, den nionde staten, är inte medlem men associerad till unionen genom partnerskapsavtal och samarbetsavtal ((Partnerskapsavtalet med Ryssland har ännu inte ratificerats.)).

C. Att stödja regionalt samarbete har en multiplikatoreffekt på omfånget av och effektiviteten i unionens program. Detta gäller såväl för unionens politik gentemot Östersjöområdet som för dess partnerskap med Medelhavsområdet.

D. I detta ekonomiska övergångsskede är frihandel, tillgång till marknader och ekonomisk, social och ekologisk utveckling avgörande för att överbrygga skillnaderna i levnadsstandard mellan de östra och västra delarna av Europa.

E. Det mest akuta hotet mot livet i och runt Östersjön är föroreningar av olika slag, vilka i sin tur är en produkt av miljöförstöring på land.

F. Östersjöområdets invånare har ett gemensamt europeiskt kulturarv som måste återupprättas och stimuleras.

G. Östersjöområdet är den enda del av världen där EU har en direkt landgräns till Ryssland. Detta ger området en speciell säkerhetsdimension.

H. Stabilitet i Östersjöregionen måste byggas med, inte mot, Ryssland. En hållbar säkerhetsordning kan bara byggas i allians med Förenta staterna och i samarbete med ett demokratiskt Ryssland.

I. Estland, Lettland, Litauern och Polen är redan associerade medlemmar i VEU, och alla Östersjöstater är med i NATO:s partnerskap för fred.

J. Det ekonomiska samarbetet i Östersjöområdet behöver en regional ansats, och Europeiska unionen utgör en naturlig partner tack vare sin erfarenhet på detta område, behöver en regional ansats.

Östersjöregionen - en del av det nya Europa

Parlamentet

1. anser att Östersjöregionen utgör en viktig del av det nya Europa, och förespråkar därför en heltäckande unionspolitik gentemot området, för att främja stabilitet, demokratisk, ekonomisk, social och ekologisk utveckling och rättssamhällets utveckling i regionen, och främja den europeiska integrationen av ansökarländerna, Polen och de tre baltiska staterna, dvs stödja deras anslutningsstrategi,

2. välkomnar kommissionens meddelande till rådet om unionens politik gentemot Östersjöområdet (SEK(94)1747,

3. välkomnar slutandet av Europaavtal med de tre baltiska staterna, efter vilket dessa skall ingå i unionens anslutningsstrategi för de central- och östeuropeiska länderna på de villkor som beskrivs i slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993 och i Essen i december 1994; kräver att anslutningen sker på grundval av varje enskilt ansökarlands meriter,

En struktur för tillväxt

4. välkomnar unionens frihandelsavtal med de tre baltiska staterna och föreslår, som nästa steg, att ett paneuropeiskt frihandelsområde skall bildas för att ge alla Östersjöstater möjlighet att konkurrera på de europeiska marknaderna samt att samarbetet mellan de övriga central- och östeuropeiska länderna skall förbättras,

5. välkomnar det ekonomiska stöd som unionen hittills mobiliserat till regionens ekonomiska utveckling genom strukturfonderna, Phare, Tacis och andra medel,

betonar vikten av att fortsatt stöd prioriterar samarbete med och mellan samhällsorganisationer i syfte att utveckla ett rättvist samhälle och fästa uppmärksamhet vid etablerandet av demokrati och rättstatens uppbyggnad, fysisk och intellektuell infrastruktur samt miljöskydd i regionen,

6. anser att hela Östersjöregionen bör ingå i planeringen för transeuropeiska nät, och noterar att Via Baltica och Helsingfors-S:t Petersburgkorridoren redan är godkända som korridorer inom detta nätverk,

7. understryker att transportnät och hamnnät måste bli föremål för en strategisk värdering av miljökonsekvenser,

8. understryker betydelsen av investeringar och företagande för den ekonomiska utvecklingen i regionen, och betonar särskilt de positiva effekterna av företagssamarbete för kunskapsöverföring, språkträning och kulturellt utbyte, och efterlyser liknande ansträngningar för vidareutbildning av tjänstemän inom civilförvaltningen, i synnerhet i de före detta kommunistiska länderna,

En hållbar utveckling i och runt Östersjön

9. föreslår att miljön prioriteras i unionens program för Östersjöområdet; föreslår att Life-programmet för miljöprojekt, som nu är öppet för projekt i Östersjöregionen, används mer i området; påminner om att miljödelen i Phare-programmet är för liten och måste ökas, och betonar att dessa åtgärder kan genomföras genom möjliga ändringar inom ramen för existerande unionsprogram,

10. kräver att ett mål formuleras för reningen av Östersjön och att det åtgärdsprogram som utarbetats inom ramen för Helsingforskommissionen, HELCOM, genomförs,

11. understryker behovet av att hela unionen samarbetar för att förbättra kärnsäkerheten i regionen och de östra strandstaternas tillgång till rena och säkra energikällor,

Återupprätta kulturarvet

12. föreslår att unionen stödjer det kulturella utbytet i regionen, särskilt genom att satsa på utbyte inom mediaområdet,

13. föreslår ökade resurser till Eurofacultyprojektet och en utvidgning av projektet till att även omfatta universiteten i Kaliningrad och S:t Petersburg, detta med medel ur Tempus/Phare och Tempus/Tacis,

Trygghet för medborgarna

14. understryker betydelsen av att etablera ett rättssamhälle i området och att bekämpa smuggling och brottslighet,

15. välkomnar att brottsbekämpning ingår som ett element i Europaavtalen med Estland, Lettland och Litauen; stödjer den fortsatta utvecklingen av Europol och föreslår ett lokalkontor på Östersjöns östra strand, till exempel i Riga,

16. anser att sjögränserna och systemen för kustbevakning i Östersjön måste stärkas, liksom insatser för bekämpning av vapen- och narkotikasmuggling,

Mot gemensam säkerhet

17. anser att man genom stabilitetspakten lyckats upprätta en konstruktiv dialog i form av rundabordsförhandlingar för Baltikum, och understryker vikten av att detta arbete inom OSSE fortsätter även inom unionens östersjöpolitik,

18. anser att stöd måste ges till framgångsrik integration av minoriteter, särskilt de ryskspråkiga invånarna i de baltiska staterna, och noterar att Östersjörådet nu har sin egen ombudsman för mänskliga rättigheter, demokratisk utveckling och minoriteters rättigheter,

19. anmodar samtliga Östersjöstater att ansluta sig till Europakonventionen om mänskliga rättigheter och erkänna rätten att framföra enskilda klagomål till Europakommissionen för mänskliga rättigheter (artikel 25 i konventionen) och den obligatoriska rättsskipningen inför Europadomstolen för mänskliga rättigheter (artikel 46 i konventionen) samt att säkra principerna för rättssamhället, de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, inklusive rättigheter för minoritetsgrupper,

20. menar att en reduktion av den militära närvaron i Kaliningradområdet till en rimlig nivå skulle bidra väsentligt till stabiliteten i området och därmed vara en viktig impuls för integrering av Kaliningradområdet i det regionala samarbetet,

21. påpekar att Kaliningrad-, Karelen-, S:t Petersburg- och Kolahalvöområdena utgör en särskild utmaning för en balanserad socioekonomisk utveckling och uppmanar kommissionen att ta med dessa områden i lämpliga stöd- och samarbetsprogram inom EU, med beaktande av de omfattande problemen i anslutning till militära omställningar och kärnsäkerhet i dessa områden,

22. stöder medlemsstaternas och de associerade ländernas anslutning till alla säkerhetsstrukturer som andra EU-medlemmar redan deltar i, samtidigt som man erkänner varje nations rätt att utforma sin egen säkerhetspolitik,

Främja regionalt samarbete

23. anser att Östersjörådet och Barents råd utgör viktiga samarbetspartner vad gäller unionens politik i de baltiska områdena, bland annat därför att de bildar en bro mellan Europeiska unionens medlemsstater och icke- medlemsstater,

24. menar att det ekonomiska samarbetet i Östersjöregionen behöver en regional ansats, och föreslår därför ett unionsprogram för Östersjöområdet som tar sikte på hela regionen och omfattar multilateralt och interregionalt samarbete,

25. föreslår att en viss del av medlen i de regionala programmen i enlighet med allmänna passande regler öronmärks för östersjösamarbete; anmodar budgetutskottet att undersöka möjligheterna för detta inom befintliga budgetramar,

26. föreslår att kommissionen utökar och uppdaterar Phares gränsöverskridande del, i syfte att öka dess användningsområden i regionen, och öppnar Tacis för gränsöverskridande samarbete; föreslår att konkreta former inrättas för samordning och gemensam planering av Phare CBC, strukturfonderna/Interreg II och Tacis, och att sjögränser räknas som gränser i alla gränsöverskridande program,

Utforma ett gränsöverskridande samarbete

27. menar att ett skyndsamt etablerande av EU-representationer i de baltiska staternas huvudstäder är av största vikt för den politiska dialogen med länderna för att kontrollera Phares genomförande samt för att främja kunskapen om unionen i dessa länder,

28. föreslår att unionen ger en större roll till Östersjörådet för att identifiera projekt och prioriteringar för regionen, att aktiviteter och beslut i Östersjörådet tillvaratas bättre i kommissionen, och att Östersjörådet även bör fortsätta dialogen med de internationella finansiella institutionerna i syfte att förbättra samordningen mellan olika samarbetsformer,

29. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i unionens och Östersjörådets medlemsstaters.