Covid-19-pandemin har gjort det viktigare än någonsin att inrätta en starkare ram för tullunionen och att ytterligare underlätta fullgörandet av tullformaliteter och icke-tullrelaterade EU-formaliteter för att stödja den ekonomiska återhämtningen. För detta ändamål öppnar den ökade digitaliseringen av tullformaliteter och icke-tullrelaterade unionsformaliteter för internationell handel nya möjligheter för medlemsstaterna att förbättra det digitala samarbetet. I linje med ordförande Ursula von der Leyens politiska riktlinjer inför detta förslag lämpliga villkor för digitalt samarbete mellan tullmyndigheter och behöriga partnermyndigheter i syfte att korrekt genomföra de externa aspekterna av många av den inre marknadens politikområden och minska den administrativa bördan i samband med handel. En aspekt av denna ram för digitalt samarbete ålägger tillsynsmyndigheterna att göra det möjligt för ekonomiska aktörer att till en enda kontaktpunkt lämna in både tullrelaterade uppgifter och icke-tullrelaterade uppgifter på EU-nivå som krävs för klarering av varor. Detta kommer att leda till mindre dubbelarbete, tidsåtgång och efterlevnadskostnader för de ekonomiska aktörerna.

Under de senaste åren har initiativ med en enda kontaktpunkt tagit fart som ett sätt att effektivisera gränsklareringsprocessen inom en medlemsstat och i hela EU. Begreppet en enda kontaktpunkt ska ses som en digital lösning för utbyte av elektroniska uppgifter mellan olika statliga myndigheter och mellan dessa och ekonomiska aktörer. År 2008 åtog sig medlemsstaterna och kommissionen att främja en elektronisk tullmiljö i EU genom att sträva efter att inrätta en ram för tjänster via en enda kontaktpunkt. I Venedigförklaringen från 2014 föreslogs en successiv handlingsplan för att genomföra en enda kontaktpunkt för tullen i EU och utveckla dess rättsliga ram. Detta upprepades i kommissionens meddelande från 2016 om utveckling av EU:s tullunion och dess styrning, där kommissionen tillkännagav sina planer på att finna en fungerande lösning för att utveckla och inrätta en miljö med en enda kontaktpunkt för tullen i EU. Strategin fick stöd i Ekofinrådets slutsatser av den 23 maj 2017. Den första tvåårsrapporten om framstegen i utvecklingen av EU:s tullunion och dess styrning inriktades också på de prioriterade områden som anges i rådets slutsatser och tillkännagav kommissionens plan att fortsätta arbeta för en miljö med en enda kontaktpunkt för tullen i EU.

I enlighet med proportionalitetsprincipen är tillämpningsområdet för detta förslag begränsat till icke-tullrelaterade formaliteter som fastställs i EU-lagstiftningen och för vilka det finns elektroniska EU-system för lagring av relevanta uppgifter som tullen behöver för att kontrollera efterlevnaden av respektive åtgärder. Sammankopplingen av dessa system med de nationella enda kontaktpunkterna för tullen via EU CSW-CERTEX och de digitala informationsutbyten som anges i detta förslag är nödvändiga för att förbättra och säkerställa en enhetlig kontroll av dessa formaliteters efterlevnad i hela EU. Detta är särskilt fallet när lagstiftningen tillåter att godkända varukvantiteter delas upp på flera tulldeklarationer som kan inges i hela EU, eller förbjuder import eller export av varor som omfattas av kvoter efter det att ett visst tröskelvärde har uppnåtts. Tullmyndigheterna måste kontrollera de kvantiteter som förbrukats vid klareringen av tidigare sändningar, men manuella kontroller är både tidskrävande och inte tillräckligt exakta. Dessa problem kan inte lösas utan nya åtgärder på EU-nivå, delvis på grund av att de rör formaliteter på EU-nivå. Dessutom är de regler som anges i detta förslag för att harmonisera de nationella miljöerna för en enda kontaktpunkt för tullen nödvändiga för att skapa lika villkor för ekonomiska aktörer när det gäller att uppfylla de berörda kraven. Som det konstateras i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om konsekvensbedömningsrapporten står kostnaderna för de föreslagna åtgärderna i proportion till de politiska mål som ska uppnås.

Ytterligare relaterade initiativ håller på att utarbetas på EU-nivå för att maximera den digitala ekonomins tillväxtpotential i linje med den bredare visionen i kommissionens meddelande om att forma Europas digitala framtid, som går ut på att främja digital omställning och interoperabilitet hos offentliga förvaltningar i hela Europa. I genomförandeförordningen om ett datoriserat informationshanteringssystem för offentlig kontroll nämns till exempel uttryckligen miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU som den lämpliga ramen för samarbete och sömlöst informationsutbyte mellan tullmyndigheter och de statliga myndigheter som ansvarar för att intyga efterlevnad av lagstadgade krav på politikområdena människors, djurs och växters hälsa. Andra rättsakter behandlar miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU som ett möjligt gränssnitt mellan befintliga it-system. Särskilt i förordning (EU) 2019/1020 om marknadskontroll och produkters överensstämmelse hänvisas det till en frivillig användning av miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU för utbyte av uppgifter mellan tullmyndigheter och marknadskontrollmyndigheter under tullklareringsprocessen. Sådana utbyten omfattas inte av detta projekt, som går ut på en obligatorisk användning av EU CSW-CERTEX för alla medlemsstater.

En konsekvensbedömningsrapport utarbetades för att ligga till grund för kommissionens beslut om det policyalternativ som förslaget ska innehålla och stödja dess genomförande. En avdelningsövergripande styrgrupp med deltagande av kommissionens berörda generaldirektorat stödde utarbetandet av förslaget. Det ansvariga generaldirektoratet för skatter och tullar lämnade in konsekvensbedömningen för kvalitetsbedömning till nämnden för lagstiftningskontroll den 13 mars 2020. Efter mötet den 29 april 2020 avgav nämnden för lagstiftningskontroll ett negativt yttrande den 5 maj 2020 och angav flera områden där ytterligare förbättringar behövde göras. I dessa ingick att ytterligare formulera initiativets vision, utveckla en mer fullständig analys av policyalternativen (särskilt för centraliserade nationella databaser), motivera varför alternativet med en enda kontaktpunkt på EU-nivå för alla rättsliga formaliteter förkastats och förklara hur bedömningskriterierna viktades i samband med konsekvensbedömningen. En reviderad rapport lämnades in den 18 juni 2020 och nämnden för lagstiftningskontroll avgav ett positivt yttrande den 15 juli 2020. I de slutliga rekommendationerna till förbättringar ingick att ytterligare behandla den potentiella osäkerheten i resultaten av nettonyttoanalysen och att integrera intressentgruppernas synpunkter på de genomförbara alternativen i bedömningskriterierna.

Samrådet gjorde det möjligt att samla in både kvalitativa och kvantitativa uppgifter, som behandlades och analyserades systematiskt med hjälp av lämplig teknik. Kvalitativa uppgifter (inklusive intervjusvar) granskades och analyserades ur olika synvinklar och presenterades i beskrivande form. Kvantitativa uppgifter (inklusive enkätsvar och siffror från intressenter) behandlades med hjälp av Excel och analyserades med statistiska metoder som frekvensräkningar, korstabuleringar och enkla trendanalyser. Resultaten presenterades som tabeller, diagram och grafer.

Ytterligare uppgifter samlades också in vid ett högnivåseminarium om en enda kontaktpunkt för tullen i EU som anordnades av det rumänska ordförandeskapet i maj 2019, med deltagande av högre chefer från nationella tullförvaltningar, kandidatländer, företrädare för branschorganisationer och huvudtalare från USA:s tull- och gränsskyddsmyndighet och internationella organisationer. En rad workshoppar hölls för att diskutera policyalternativens relevans för kontakterna mellan olika staters myndigheter och mellan företag och myndigheter, och informella undersökningar genomfördes för att få synpunkter på de identifierade policyalternativen.

Omfattande offentliga och riktade samråd genomfördes, och uppgifterna fördes in i konsekvensbedömningsrapporten. Det offentliga samrådet inleddes den 9 oktober 2018 och pågick till den 17 januari 2019. Ett frågeformulär fanns tillgängligt online på alla officiella EU-språk och bestod av 24 frågor som var inriktade på deltagarnas profiler, erfarenheter av gränsöverskridande verksamhet och synpunkter på möjliga politiska åtgärder. En sammanfattning av samrådet offentliggjordes på Europa-webbplatsen. Samrådet visade att det rådde bred enighet om de identifierade problemens förekomst och allvar och välkomnade möjligheten att vidta åtgärder på EU-nivå för att ta itu med dessa problem. Sammanlagt inkom 371 giltiga svar, varav de flesta företrädde företag. Över 90 % av de svarande ansåg att de potentiella målen för ett nytt initiativ var viktiga. Alla föreslagna ändringar till följd av nya åtgärder på EU-nivå förväntades få mycket positiva effekter på företagens verksamhet, särskilt när det gäller minskade administrativa bördor, likabehandling av ekonomiska aktörer och kampen mot bedrägerier.

För att ytterligare jämka samman efterlevnadsförfarandena och underlätta handeln kommer de nationella enda kontaktpunkterna för tullen att utgöra en enda kommunikationskanal där ekonomiska aktörer kan fullgöra de relevanta tullformaliteter och särskilda icke-tullrelaterade EU-formaliteter som krävs för att hänföra varor till tullförfaranden. Denna förenklingsmekanism kommer att göra det möjligt för ekonomiska aktörer att till en enda kontaktpunkt lämna in både de tullrelaterade och de icke-tullrelaterade EU-uppgifter som krävs av de olika myndigheter som är involverade i klarering av varor. Detta kommer att leda till mindre dubbelarbete, tidsåtgång och efterlevnadskostnader för de ekonomiska aktörerna. De icke-tullrelaterade EU-formaliteter som omfattas av denna särskilda förenklingsåtgärd utgör en undergrupp av övergripande formaliteter som förtecknas i bilagan och som kommer att fastställas av kommissionen genom genomförandeakter, efter en bedömning av en uppsättning kriterier som är relevanta för förenklade handelsprocedurer samt rättslig och teknisk genomförbarhet. De nationella enda kontaktpunkterna för tullen kan också fungera som plattformar för samordning av respektive kontroller och utgöra en ”one-stop-shop” i linje med artikel 47.1 i förordning (EU) nr 952/2013 (nedan kallad gemensam kontaktpunkt).

Kapitel IV – Digitalt samarbete: Informationsutbyte och andra förfaranderegler

Kapitel IV innehåller de viktigaste bestämmelserna för att miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU ska fungera effektivt. Detta kapitel är uppdelat i tre huvudavsnitt som motsvarar olika aspekter av det digitala samarbetet och informationsutbytet mellan tullmyndigheter, behöriga partnermyndigheter och ekonomiska aktörer, såsom förklaras nedan.

Avsnitt 1 innehåller regler för informationsutbyte mellan nationella enda kontaktpunkter för tullen och icke-tullrelaterade EU-system via EU CSW-CERTEX och som gäller alla icke-tullrelaterade EU-formaliteter som förtecknas i bilagan. Dessa informationsutbyten ska tjäna följande syften:

1.Att göra relevanta uppgifter tillgängliga för tullmyndigheterna med tanke på en bättre efterlevnadskontroll i fråga om icke-tullrelaterade krav genom en automatiserad kontroll av dessa formaliteter.

2.Att tillhandahålla relevanta uppgifter till behöriga partnermyndigheter så att de kan övervaka och fastställa den återstående kvantiteten godkända varor som inte har avskrivits av tullen vid klareringen av andra sändningar.

3.Att underlätta integreringen av tullförfaranden och icke-tullrelaterade EU-förfaranden för en fullständigt automatiserad process för klarering av varor, vilket stöder införandet av gemensamma kontaktpunkter.

4.Att möjliggöra ett automatiskt utbyte av uppgifter mellan tullmyndigheter och behöriga partnermyndigheter i enlighet med EU-lagstiftningen.

Vid behov kommer EU CSW-CERTEX också att utföra dataomvandling för att uppnå interoperabilitet mellan olika system och verksamheter.

Avsnitt 2 innehåller ytterligare bestämmelser som bara är tillämpliga på den undergrupp av icke-tullrelaterade EU-formaliteter som omfattas av EU CSW-CERTEX och som bör identifieras av kommissionen genom en bedömning av huruvida en uppsättning relevanta kriterier är uppfyllda. De ytterligare förenklingsåtgärderna för dessa särskilda formaliteter kräver att de nationella enda kontaktpunkterna för tullen blir en enda kommunikationskanal där ekonomiska aktörer kommer att fullgöra både tullformaliteter och icke-tullrelaterade EU-formaliteter. Denna lösning kommer att förenkla klareringsförfarandena och ta itu med viktiga problem, såsom behovet av att lämna liknande uppgifter till flera myndigheter genom flera system för en och samma varubefordran. I synnerhet kommer de ekonomiska aktörerna att via en enda kontaktpunkt kunna lämna in alla uppgifter som krävs för att hänföra varorna till tullförfaranden och få elektronisk återkoppling från de involverade myndigheterna via denna kontaktpunkt.

Kommissionen kommer att fastställa en ram för harmonisering och rationalisering av data för att möjliggöra återanvändning av uppgifter som tillhandahålls av ekonomiska aktörer i linje med principen om att ”bara behöva rapportera en gång”. Mer konkret kommer den att fastställa de gemensamma dataelementen för tulldeklarationen och ansökan om styrkande dokument och identifiera de ytterligare dataelement som endast krävs enligt icke-tullrelaterad EU-lagstiftning. Vid tillämpningen av denna förordning kallas de sistnämnda dataelementen för ”datamängd(er) för behöriga partnermyndigheter”. Tulldeklarationsuppgifterna och datamängderna för behöriga partnermyndigheter kommer att utgöra en integrerad deklaration som innehåller all information om klarering som behövs för att fullgöra de berörda tullformaliteterna och icke-tullrelaterade EU-formaliteterna. Detta rationaliserade tillvägagångssätt skulle bland annat kunna göra det möjligt för ekonomiska aktörer att vid ett enda tillfälle lämna in alla uppgifter som krävs för att hänföra varor till tullförfaranden. Från förfarande- och tidssynpunkt kan detta uppnås i linje med artikel 171 i förordning (EU) nr 952/2013, som medger att tulldeklarationen inges innan varorna anmäls. Inlämnandet av tulldeklarationen tillsammans med relevanta datamängder för behöriga partnermyndigheter innebär att den ekonomiska aktören samtidigt deklarerar varorna för ett tullförfarande och ansöker om de styrkande dokument som krävs.

EU CSW-CERTEX kommer att vidarebefordra relevanta uppgifter från den nationella enda kontaktpunkten för tullen till berörda icke-tullrelaterade EU-system, för att göra dem tillgängliga för behöriga partnermyndigheter så att de kan utföra sina uppgifter. När de behöriga partnermyndigheterna har mottagit uppgifterna kommer de att granska den information de fått och lämna sina beslut om klarering till tullen via EU CSW-CERTEX. Tullmyndigheterna vidarebefordrar i sin tur denna information till den ekonomiska aktören. Eori-numret kommer att användas som identifierare vid utbyte av och korshänvisningar för information om dessa utbyten.

För att bidra till genomförandet av denna förordning införs i avsnitt 3 ytterligare förfaranderegler för alla icke-tullrelaterade EU-formaliteter som krävs för internationell handel. Dessa innefattar att de behöriga partnermyndigheterna använder Eori-systemet för registrering och identifiering av ekonomiska aktörer och att nationella samordnare utses.

Varje ekonomisk aktör som bedriver tullrelaterad verksamhet tilldelas ett Eori-nummer som identifierare för alla kontakter med tullmyndigheter i EU. Kommissionen driver ett centralt Eori-system för att lagra och hantera Eori-relaterade uppgifter. För att underlätta samarbetet mellan de olika myndigheter som är involverade i varuklareringsprocessen kommer behöriga partnermyndigheter att beviljas tillgång till Eori-systemet för valideringsändamål. Detta innebär att de i samband med fullgörandet av formaliteter kan begära Eori-numret från ekonomiska aktörer och validera det i Eori-systemet.

Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet till nationell samordnare för att bistå berörda parter i alla frågor som rör miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU. Den nationella samordnaren kommer att vara kommissionens kontaktpunkt, samtidigt som den främjar samarbete på nationell nivå och ser till att respektive nationell miljö är ansluten till EU CSW-CERTEX, så att denna förordning kan genomföras på ett ändamålsenligt sätt.

Kapitel V – Kostnader för EU CSW-CERTEX, arbetsprogram samt övervakning och rapportering

Kapitel V innehåller bestämmelser om kostnadsfördelning, upprättande av ett arbetsprogram samt övervakning och rapportering.

Alla kostnader i samband med utveckling, integrering och drift av EU CSW-CERTEX, inbegripet dess gränssnitt mot icke-tullrelaterade EU-system, ska bäras av kommissionen, medan medlemsstaterna bär kostnaderna för gränssnitten mellan EU CSW-CERTEX och de nationella enda kontaktpunkterna för tullen. Senast den 31 december 2027 och därefter vart tredje år ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram en utvärderingsrapport om hur miljön med en enda kontaktpunkt för tullen i EU fungerar. Medlemsstaterna ansvarar för att lämna den information som krävs för att utarbeta denna rapport.

Kommissionen kommer att utarbeta ett arbetsprogram för att stödja ett successivt genomförande av bestämmelserna om de icke-tullrelaterade EU-formaliteter som förtecknas i bilagan.

Kapitel VI – Förfaranden för antagande av genomförandeakter och delegerade akter, ändringar av förordning (EU) nr 952/2013 och slutbestämmelser

Kapitel VI innehåller bestämmelser om antagande av delegerade akter och genomförandeakter i enlighet med artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget, två ändringar av förordning (EU) nr 952/2013 samt om ikraftträdande och tillämpning.