SV Europeiska unionens officiella tidning C 100/33

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”riktlinjer för tjänster av allmänt intresse och globaliseringen”

2009/C 100/06

Den 17 januari 2008 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett initiativyttrande om

”Riktlinjer för tjänster av allmänt intresse och globaliseringen”.

Facksektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 september 2008. Föredragande var Bernardo Hernández BATALLER.

Vid sin 448:e plenarsession den 21–23 oktober 2008 (sammanträdet den 23 oktober 2008) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 50 röster för, 2 röster emot och 1 nedlagd röst:

1. Slutsatser och rekommendationer

A) EESK uppmanar de övriga EU-institutionerna att utarbeta ett gemenskapsinitiativ för att inleda en grundlig debatt om behovet av att fastställa riktlinjer för tjänster av allmänt intresse och globaliseringen.

B) EESK anmodar kommissionen att i sina utvärderingsrapporter om tjänster av allmänt intresse regelbundet ägna ett kapitel åt globaliseringens effekter på dessa tjänster.

C) I samband med offentlig upphandling bör man – utan att göra avkall på den nödvändiga innovation som informationssamhällets tjänster kräver (1) – försöka bevara dessa tjänsters grundläggande särdrag och fastställa ramar för en korrekt etablering av sådana tjänster (t.ex. telemedicin, etiska regler och skydd av personuppgifter).

D) Det är nödvändigt att främja ett framtida globalt styre vars inriktning bygger på ett väl avvägt deltagande av internationella organisationer, medlemsländerna och berörda parter.

E) ILO och WHO, som arbetar med arbets- och hälsofrågor, bör också delta med observatörsstatus i en ansats till ett globalt styre inom WTO.

F) Detta styre skulle kunna stödjas av ett rådgivande forum med uppgift att fastställa och se över framtida åtgärder beträffande tjänster av allmänt intresse samt att övervaka efterlevnaden av de principer och värderingar som är förknippade med tjänster av allmänt intresse.

G) Det bör inledas en diskussion om de viktigaste framtida inslagen i förvaltningen av internationella kollektiva nyttigheter. Man bör på gemenskapsnivå inrätta ett europeiskt handlingsprogram som anger formerna för finansiering av dessa nyttigheter. Det globala styret bör ansvara för förvaltningen av de internationella kollektiva nyttigheterna och gå vidare på den väg som öppnades vid G8-toppmötet i Heiligendamm om biologisk mångfald och energiresurser.

2. Inledning

2.1 Det är ett obestridligt faktum att tjänster av allmänt intresse spelar en väsentlig roll i de europeiska medborgarnas vardagsliv. Dessa tjänsters bidrag till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen samt till en hållbar utveckling i EU är så viktigt att de utgör ett centralt inslag i den europeiska sociala modellen (2). De kompletterar och sträcker sig även längre än inre marknaden, och är en förutsättning för medborgarnas och företagens ekonomiska och sociala välfärd (3).

2.1.1 Globaliseringen är ett fenomen som innebär att ekonomier och gränser öppnas till följd av dels ökande handel, kapitalrörelser, rörlighet för personer och idéer, spridning av information, kunskap och teknik, dels en avregleringsprocess. Denna process, som berör både geografiska gränser och olika branscher, är inte ny men har intensifierats de senaste åren.

2.1.2 Globaliseringen ger upphov till en mångfald möjligheter men den utgör också en av de största utmaningarna för EU. För att fullt ut kunna utnyttja detta fenomens tillväxtpotential och säkerställa en rättvis fördelning av dess vinster strävar EU efter att införa en hållbar utvecklingsmodell genom multilateralt styre, i avsikt att förena ekonomisk tillväxt, social sammanhållning och miljöskydd.

2.2 Den ekonomiska globaliseringen håller dock på att skapa ett nytt scenario som innebär att de beslut som fattas av ett fåtal internationella organisationer, t.ex. WTO, får allt större betydelse och hotar den speciella roll som tjänster av allmänt intresse har i denna modell.

2.3 I detta sammanhang är det nödvändigt att utforma lämpliga internationella rättsliga mekanismer som gör det möjligt för EU och dess medlemsstater att slå vakt om tjänster av allmänt intresse utan att använda strategier som hindrar tillämpningen av principerna om global frihandel eller skadar den europeiska ekonomins konkurrenskraft.

2.3.1 EU-institutionerna bör också särskilt uppmärksamma de självregleringsorgan som på global nivå fastställer gemensamma riktlinjer för de offentliga myndigheterna på områden som påverkar tjänster av allmänt intresse (t.ex. Internationella teleunionen, ITU).

2.3.2 I artikel 36 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (4) anges att EU för att främja social och territoriell sammanhållning erkänner och respekterar den tillgång till tjänster av allmänt intresse som föreskrivs i nationell lagstiftning och praxis i enlighet med EG-fördraget. Därmed etableras för första gången en koppling mellan tjänster av allmänt intresse och grundläggande rättigheter (5).

2.3.3 Lissabonfördraget stärker väsentligt EU:s roll i ekonomiska och handelsrelaterade frågor. EU:s agerande på internationell nivå är särskilt viktigt i dagens läge när vi bevittnar en tilltagande globalisering av ekonomin och en stärkning av det multilaterala handelssystemet, som gavs en kraftig impuls genom inrättandet av Världshandelsorganisationen 1995.

2.3.4 Lissabonfördraget innehåller ett antal allmänna bestämmelser om unionens alla yttre åtgärder i enlighet med avdelning V kapitel 1 i EU-fördraget. De motsvarande bestämmelserna om gemenskapspolitiken finns i nuvarande avdelning IX tredje delen av EG-fördraget, i artiklarna 131–134 om ”gemensam handelspolitik”. I fördraget används detta uttryck för att beteckna en samling institutionella mekanismer för att fatta beslut på specifika materiella områden i avsikt att uppnå specifika mål, vilket innebär att gemenskapen har möjlighet att agera på ett samordnat sätt på sådana områden (6).

2.3.5 I artikel 131 i EG-fördraget anges att målen för den gemensamma handelspolitiken är att bidra till en harmonisk utveckling av världshandeln, en gradvis avveckling av restriktionerna i den internationella handeln och en sänkning av tullmurarna.

2.3.6 Man måste dessutom ta hänsyn till att utformningen av gemenskapens handelspolitik kan påverka målen för gemenskapens olika övergripande politikområden, däribland kultur, folkhälsa (7), konsumentskydd och industri. Särskilt industripolitiken kan tillsammans med tjänsterna få en stor, och mer problematisk, inverkan på den gemensamma handelspolitikens genomförande.

2.3.7 EESK har redan påpekat att reformen av fördragen utgör ett framsteg särskilt för tjänster av allmänt intresse eftersom det i bestämmelserna om unionens funktionssätt införs en allmän bestämmelse om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (artikel 14) som ska gälla på EU:s samtliga politikområden, däribland på den inre marknaden och inom konkurrenspolitiken. Dessutom fogas ett protokoll som berör samtliga tjänster av allmänt intresse, inklusive icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse, till de båda fördragen (8).

2.4 Undertecknandet av Lissabonfördraget öppnar i detta avseende nya horisonter för det europeiska integrationsprojektet genom att det inför nya bestämmelser som gör det möjligt att utforma ett nytt och bättre överstatligt rättsligt ramverk för att reglera tillgången till sådana tjänster i samtliga medlemsstater och deras funktionssätt. Det gäller bland annat följande:

— De nationella, regionala och lokala myndigheternas avgörande roll och stora handlingsutrymme när det gäller att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som i största möjliga mån tillgodoser användarnas behov.

— Den mångfald som präglar tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och användarnas skiftande behov och preferenser beroende på geografiska, sociala och kulturella skillnader.

— En hög nivå när det gäller kvalitet, säkerhet, överkomlighet, likabehandling samt främjande av allmän tillgång och användarrättigheter.

2.4.1 Vissa åtgärder för att styra globaliseringen som främjas av multilaterala internationella organisationer som WTO skulle kunna förstärka denna position framför allt via organisationernas skiljenämnder, som skulle kunna spela en särskilt viktig roll.

2.5 Utifrån detta överstatliga perspektiv blir det lättare att utöva ett reellt inflytande i världs-samfundet och utveckla de medel som krävs för att undanröja hoten mot vår sociala modell, som bör förmedla en föreställning om ett demokratiskt, grönt, konkurrenskraftigt, solidariskt och socialt integrerande välfärdsområde för alla medborgare i Europa (9).

2.6 I det nuvarande internationella sammanhanget kan man identifiera olika nivåer eller skikt som kräver en differentierad hantering från EU:s sida. Det gäller bland annat följande:

2.6.1 Förvaltningen av internationella kollektiva nyttigheter (luft, vatten, skogar etc.), som har sin grund i vaga solidaritetsförklaringar i likhet med dem i ”Resolution om en ny ekonomisk världsordning” (FN:s generalförsamlings resolution 3201, 2 maj 1974), motiverar att EU utformar en överstatlig ram som är i linje med internationella avtal och beslut i detta sammanhang.

2.6.1.1 Internationella kollektiva nyttigheter är nyttigheter eller tjänster som är nödvändiga för människors välfärd och för samhällsbalansen världen över. Dessa internationella kollektiva nyttigheter kan inte tillhandahållas enbart av de enskilda staterna eller av marknaden, utan de kan endast bevaras och produceras genom ett internationellt samarbete.

2.6.2 Man bör upprätthålla och utveckla vissa tjänster som tillhandahålls gemensamt i det allmänna intresset, t.ex. Galileo, och som kräver stora offentliga investeringar.

2.6.3 Det behövs en befogenhetsfördelning mellan EU och medlemsstaterna när det gäller regleringen av tillgången till vissa samhällsomfattande elektroniska kommunikationstjänster, däribland internet.

2.6.4 Man bör definiera uppgifterna för myndigheter under statlig nivå (federala, regionala och lokala) som i dag upprätthåller, förvaltar och reglerar tillhandahållandet av sociala tjänster med hänsyn till en framtida tillämpning av internationella avtal som avreglerar handel med tjänster i sektorer som i dag är inte är avreglerade eller som tidigare inte har haft denna möjlighet.

2.6.5 Man bör också utforma en differentierad politisk och rättslig strategi om den framtida finansieringen av nätverksbaserade tjänster av allmänt intresse och övriga tjänster.

2.6.6 Det finns tyvärr inte i nuvarande internationella fora någon strategi för att hantera tjänster av allmänt intresse i avsikt att slå vakt om och sprida deras principer och värderingar.

2.6.7 Sedan januari 2003 har dock sex internationella organisationer (Världsbanken, FN:s konferens om handel och utveckling (UNCTAD), FAO, IMF, OECD och FN) observatörs-status i WTO (i linje med ett spirande globalt styre, som måste förstärkas i framtiden), där man utformar de internationella rättsreglerna (multilaterala miljöavtal, internationella arbetsavtal, mänskliga rättigheter, det ekonomiska och sociala området). Det saknas dock två organisationer, ILO och WHO, vilket innebär att hälso- och arbetsfrågor inte omfattas av detta embryo till ett globalt styre. EU måste därför måste plädera för deras medverkan.

3. Det rättsliga regelverk om tjänster av allmänt intresse som EU måste bevara inom ramen för WTO och det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS)

3.1 Under de senaste tio åren har EU-institutionerna efterhand utarbetat en definition och en rättslig ram för tjänster av allmänt intresse men utan att uppnå en komplett gemensam rättslig ram för dessa tjänster (10).

3.2 Det bör dock framhållas att EESK i sina olika yttranden (11) genomgående har uppvisat konsekvens och enighet i sin ståndpunkt när det gäller juridiska grundaspekter av tjänster av allmänt intresse. Det gäller bland annat följande aspekter (12):

— Uppfylla principerna om likabehandling, allmän tillgång, överkomlighet och tillgänglighet, tillförlitlighet och kontinuitet, kvalitet och effektivitet, garanterade användarrättigheter och ekonomisk och social lönsamhet.

— Ta i beaktande särskilda behov hos vissa grupper, t.ex. hos personer med handikapp, minderåriga eller missgynnade grupper.

3.3 EESK instämmer därför i att det är olämpligt att uttömmande definiera tjänster av allmänt intresse och att man bör koncentrera sig på deras syfte, även om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse utmärks av en strävan efter ett antal avvägningar:

— Mellan marknaden och allmänintresset.

— Mellan ekonomiska, sociala och miljömässiga mål.

— Mellan användare (enskilda, utsatta grupper, företag, myndigheter osv.) som inte alltid har samma behov eller intressen.

— Mellan områden som hör till de enskilda medlemsstaternas behörighet och EU:s integration (13).

3.3.1 När det gäller sociala tjänster av allmänt intresse (14) är målet att motverka alla sociala svårigheter som beror på sjukdom, ålderdom, oförmåga att arbeta, funktionshinder, otrygghet, fattigdom, social marginalisering, drogberoende, svåra familje- och bostadsförhållanden eller integrationssvårigheter för invandrare.

3.3.2 EESK anser att även om det inte får påverka de nationella myndigheternas fria val bör dessa tjänster av nationellt, regionalt eller lokalt intresse innefatta bland annat tjänster som hör till det obligatoriska systemet för skola, sjukvård och social trygghet, kulturell och ideell verksamhet, som har ett socialt ändamål eller bygger på solidaritet eller gåvor, samt audiovisuella tjänster, vattenförsörjning och vattenrening (15).

3.4 EESK anser att det viktiga i detta sammanhang är att fokusera på de specifika målen för tjänster av allmänt intresse och på de krav (skyldigheter vid tillhandahållande av allmännyttiga tjänster) som ställs för att de skall fylla sin funktion och som måste anges klart och tydligt.

3.5 Protokollet om tjänster av allmänt intresse, som är fogat till Lissabonfördraget, innehåller en definition av dessa som har karaktären av tolkningsbestämmelser och som är förenlig med EESK:s ståndpunkt. Det är första gången som EU:s primärrätt specifikt behandlar denna fråga och det kommer, med hänsyn till primärrättens bindande kraft, att innebära strikta riktlinjer för EU:s institutionella agerande både inom och utanför medlemsstaternas gränser.

3.6 Konkret anges i artikel 2 i protokollet att ”Bestämmelserna i fördragen inte på något sätt [ska] påverka medlemsstaternas behörighet att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt intresse som inte är av ekonomisk art”.

3.6.1 Även om protokollet implicit skiljer mellan ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse, i avsaknad av en rättsakt som klassificerar tjänsterna i endera kategorin, och i ljuset av bestämmelserna i deklarationen om befogenhetsfördelningen (fogad till slutakten från regeringskonferensen 2007) och i protokollet om utövande av delade befogenheter (fogat till EU-fördraget och fördraget om EU:s funktionssätt), är det fortfarande medlemsstaternas ståndpunkt i denna sak som är det mest relevanta juridiska rättesnöret att ta hänsyn till.

Det kommer därför att bli mycket intressant att studera kommissionens utvärderingar av medlemsstaternas tillämpning av tjänstedirektivet eftersom det kommer att påverka förhandlingar och avtal om liberalisering av handeln med tjänster som regleras av EU.

3.6.2 EU:s agerande på detta område är följaktligen i dag underkastat två villkor:

a) Vid utarbetandet och antagandet av framtida sekundärrättslig lagstiftning ska EU ta hänsyn till medlemsstaternas rättstraditioner när det gäller definition, kategorier och krav som rör tjänster av allmänt intresse.

b) Slutandet av internationella avtal, även avtal inom organisationer där EU och dess medlemsstater är representerade, och fastställandet av gemensamma ståndpunkter inför förhandlingsrundor eller internationella konferenser ska ske i gemensamt samråd mellan medlemsstaterna och EU, och bör under alla omständigheter avspegla de huvudpunkter i Lissabonfördraget och i nationella lagstiftningar som reglerar tjänster av allmänt intresse.

4. Särfallet GATS/WTO

4.1 Världshandelsorganisationen (WTO) är den internationella organisation som utifrån ett multilateralt system fastställer de globala reglerna för handelsutbytet mellan länderna. Systemets grundpelare är de WTO-avtal som har förhandlats fram och undertecknats av det stora flertalet länder som deltar i världshandeln (16).

4.2 WTO:s huvuduppgift är att säkerställa att handelsflödet är så smidigt, förutsägbart och fritt som möjligt. Praktiskt taget alla beslut fattas genom konsensus mellan alla medlemsländer för att sedan ratificeras av ländernas respektive parlament, och handelskonflikter hanteras genom WTO:s tvistlösningssystem.

4.3 Det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) är den första samling principer och regler som ingåtts multilateralt för att reglera den internationella tjänstehandeln. I avtalet anges vilka tjänstesektorer som WTO:s medlemsländer är beredda att öppna för utländsk konkurrens och graden av öppenhet på dessa marknader. Bland dessa tjänster finns ett antal tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, däribland finansiella tjänster, elektroniska kommunikationer, posttjänster, transporttjänster och energitjänster.

4.4 EESK har redan framhållit för de övriga EU-institutionerna (17) att det är viktigt att de ledande principerna för tjänster av allmänt intresse ligger till grund för EU:s ståndpunkt i handelsförhandlingarna, framför allt inom ramen för WTO och det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS). Kommittén bedömde det som oacceptabelt att EU i de internationella handelsförhandlingarna skulle ingå avtal om avreglering av sektorer eller aktiviteter, ifall något föregående beslut om detta inte fattats inom ramen för fördragets särskilda bestämmelser avseende tjänster av allmänt intresse. Det är väsentligt att upprätthålla medlemsstaternas kapacitet att reglera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i syfte att uppnå de sociala och utvecklingsmässiga målsättningar som EU har ställt upp, och därför bör oreglerade tjänster av allmänt intresse uteslutas ur ovannämnda förhandlingar.

4.5 Enligt artikel 1.3 b) i GATS är i princip de tjänster undantagna som tillhandahålls i samband med utövandet av statliga befogenheter, vilket enligt artikel 1.3 c) innebär alla tjänster som varken tillhandahålls på kommersiella grunder eller i konkurrens med en eller flera tjänsteleverantörer.

4.5.1 Eftersom GATS inte hänvisar i strikt mening till ”tjänster av allmänt intresse”, förutom i termförklaringen i artikel XXVIII c ii) (18), öppnas ett stort utrymme för osäkerhet när det gäller att fastställa en gemensam definition och ett lämpligt internationellt ramverk för att reglera tjänster av allmänt intresse inom WTO, vilket skulle kunna leda till ett ifrågasättande av vissa bestämmelser i gemenskapsrätten.

4.5.2 Till följd av det stora antalet statliga (eller offentliga) åtgärder som GATS skulle omfatta enligt artikel 1.1 (19) och det faktum att överprövningsorganets ståndpunkt helt klart är att avtalet ska tillämpas på varje åtgärd som inte är motiverad och som snedvrider tjänstehandeln (20), måste EU komma fram till en gemensam och fast ståndpunkt inom WTO för att slå vakt om de principer och värderingar som bär upp gemenskapens regelverk.

4.5.3 De enda undantagen i GATS i detta avseende är artikel 2 a) och b) i bilagan om lufttransporttjänster, där det anges att avtalet inte ska gälla för åtgärder som rör trafikrättigheter, oavsett hur dessa beviljats, eller tjänster som står i direkt relation till utövandet av trafikrättigheter.

4.6 Här öppnar sig ett antal möjligheter som WTO måste ta ställning till:

4.6.1 Det skulle under alla omständigheter vara en god idé att verka för ett avtal med de övriga avtalsparterna i avsikt att precisera definitionen i GATS artikel 1.3 (tjänster som tillhandahålls i samband med utövandet av statliga befogenheter) så att bestämmelsen i artikel 1.3 b), som allmänt inbegriper avreglering av alla tjänster i alla sektorer, inte hindrar staterna att undanta sociala tjänster och tjänster av allmänt intresse från avreglering utan att därmed bryta mot sina åtaganden i GATS beträffande hinder för handel med tjänster.

4.6.2 Hur man bedömer tillhandahållande av en tjänst och eventuellt klassificerar den som en tjänst av allmänt intresse i enlighet med GATS kan skifta beroende på om man fokuserar på dem som utnyttjar tjänsten eller på den enhet som tillhandahåller tjänsten. Tjänster av allmänt intresse kan endast undantas från tillämpningen av GATS om motivet är att värna om allmänintresset på gemenskapsnivå eller i medlemsstaterna och att skydda dem som utnyttjar tjänsterna, eftersom det i sådana fall är irrelevant om tjänsten tillhandahålls av en offentlig eller privat, nationell eller utländsk organisation.

4.6.3 Det är viktigt att se till att gemenskapens definition av offentliga kreditinstitut och finansiella tjänster av allmänt intresse (t.ex. pensionsplaner och allmänna pensioner) är förenlig med definitionen i artikel 1 b iii) i GATS bilaga om finansiella tjänster, som med tjänster som tillhandahållits under utövandet av offentlig befogenhet avser andra aktiviteter som utförs av en offentlig institution för regeringens räkning eller med dennas garanti eller med användande av regeringens finansiella resurser.

4.6.4 G20-gruppen (21) skulle kunna ta på sig en roll som ”katalysator” för de beslut som de internationella organisationerna (t.ex. WTO, FAO, Världsbanken, IMF) måste fatta om finansiella tjänster och för att värna om principer och värderingar som rör tjänster av allmänt intresse.

Bryssel den 23 oktober 2008 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs Mario SEPI Ordförande

(1) EESK:s yttrande om ”Att främja en bred tillgång till det europeiska digitala biblioteket för alla samhällsgrupper”, punkt 1.3, EUT C 162, 25.6.2008, s. 46.

(2) EESK:s yttrande om ”Social sammanhållning: Ge innehåll åt en europeisk social modell”, EUT C 309, 16.12.2006, s. 119.

(3) EESK:s yttrande om ”Framtiden för tjänster av allmänt intresse”, EUT C 309, 16.12.2006, s. 135, punkt 2.1.

(4) EUT C 303, 14.12.2007. (Högtidlig proklamation av Europaparlamentet, rådet och kommissionen 2007.)

(5) EESK:s yttrande om ”Framtiden för tjänster av allmänt intresse”, EUT C 309, 16.12.2006, punkt 3.9.

(6) Se ”Los objetivos de la Política Comercial Común a la luz del Tratado de Lisboa” av Miguel Angel Cepillo Galvín, i antologin ”El Tratado de Lisboa: salida de la crisis constitucional”. Koordinator: José Martín y Pérez Nanclares, Ed. Iustel, 2008.

(7) EESK:s yttrande om ”Bättre kvalitet och produktivitet i arbetet”, EUT C 224, 30.8.2008, s. 87.

(8) EESK:s yttrande om ”En oberoende utvärdering av tjänster av allmänt intresse”, EUT C 162, 25.6.2008, s. 42.

(9) EESK:s yttrande om ”Social sammanhållning: Ge innehåll åt en europeisk social modell”, EUT C 309, 16.12.2006.

(10) Se bland annat Europaparlamentets resolution A6-0275/2006; kommissionens vitbok KOM(2004) 374 slutlig, 12.5.2004; kommissionens meddelande KOM(2007) 725 slutlig, 20.11.2007.

(11) Se EESK:s yttrande om ”Tjänster i allmänhetens intresse”, EGT C 241,7.10.2002, s. 119; EESK:s yttrande om ”Vitbok om tjänster av allmänt intresse”, EUT C 221 de 8.9.2005, s. 17; EESK:s yttrande på eget initiativ om ”Framtiden för tjänster av allmänt intresse”, EUT C 309, 16.12.2006, s. 135.

(12) EESK:s yttrande om ”En oberoende utvärdering av tjänster av allmänt intresse”, EUT C 162, 25.6.2008, punkt 3.2.

(13) EESK:s yttrande om ”En oberoende utvärdering av tjänster av allmänt intresse”, EUT C 162, 25.6.2008, punkt 3.7.

(14) EESK:s yttrande om ”Meddelande från kommissionen – Genomförande av gemenskapens Lissabonprogram: Sociala tjänster av allmänt intresse i Europeiska unionen”, EUT C 161, 13.7.2007, s. 80.

(15) EESK:s yttrande om ”Framtiden för tjänster av allmänt intresse”, EUT C 309, 16.12.2006, punkt 10.3.

(16) Genom rådets beslut 94/800 av den 22 december 1994 (EGT L 336, 23.12.1994) godkände rådet rättsakterna från de multilaterala handelsförhandlingarna under Uruguayrundan som avslutades genom undertecknandet av slutakten i Marrakech och inrättandet av Världshandelsorganisationen.

(17) EESK:s yttrande om ”Framtiden för tjänster av allmänt intresse”, EUT C 309, 16.12.2006.

(18) Denna bestämmelse innehåller ”Definitioner” och med medlemmars åtgärder som påverkar tjänstehandel avses tillgång till och användande av, i samband med tillhandahållande av en tjänst, tjänster vilka dessa medlemmar kräver ska erbjudas allmänheten.

(19) Där det anges att detta avtal gäller för åtgärder som vidtas av medlemmar och som berör tjänstehandel.

(20) Jfr United States – Measures Affecting the Cross-Border Supply of Gambling and Betting Services, case WT/DS/AB/R(AB-2005-1). En analys finns i Moreira González, C. J. ”Las cláusulas de Seguridad Nacional”, Madrid 2007, s. 229 ff. Se också European Communities – Regime for the Importation, Sale and Distribution of Bananas), case WT/DS27/AB/R/197.

(21) I G20-gruppen ingår, förutom G8-länderna, 11 finansministrar och centralbankschefer som tillsammans representerar 85 % av världens BNP, och Europeiska unionen (som företräds av det land som innehar ordförandeskapet i rådet och av ordföranden i Europeiska centralbanken).