Bryssel den 29.9.2004

KOM(2004) 627 slutlig

2004/0222 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Detta utkast skall ses som ett led i den pågående översynen av biståndet till tredjeländer med tanke på budgetplanen för 2007–2013. Syftet med översynen är att i möjligaste mån harmonisera gemenskapens instrument för bistånd till tredjeländer. Det bör dock påpekas att stödet inför anslutningen beviljas inom synnerligen specifika ramar:

- Det stöd som tillhandahålls enligt detta instrument styrs av anslutningsprocessen (de europeiska partnerskapen, partnerskapen för anslutning, förhandlingarna om enskilda kapitel, de återkommande rapporterna osv.) och de särskilda krav som är knutna till denna, i synnerhet behovet av ett flexibelt tillvägagångssätt för att möjliggöra en snabb anpassning till nya prioriteringar.

- Eftersom anslutningen för stödmottagarna utgör ett mål åtminstone på medellång sikt tillhandahålls även stödet på medellång sikt och inte på lång sikt, vilket är fallet när det gäller traditionellt utvecklingsbistånd.

- Ett typiskt drag för stödet inför anslutningen är dess överbryggande funktion , dvs. förutom att stödja utvecklingen har stödet en ännu viktigare roll, nämligen att förbereda länderna för tiden efter anslutningen.

Detta utkast till förordning är en ramförordning , genom vilken ett enhetligt instrument för stöd inför anslutningen upprättas. Den kommer att ersätta inte enbart Phareförordningen, utan även bland annat förordningarna om Sapard, ISPA, gränsöverskridande samarbete inom ramen för Phare, Samordningsförordningen och förordningarna om Turkiet och Cards. Till stöd för förordningen kommer omfattande genomförandebestämmelser att införas, i vilka de verksamhetsområden som fastställs i ramförordningen närmare definieras.

Mottagarländerna kommer att delas upp i två kategorier enligt deras status, antingen som kandidatländer eller potentiella kandidatländer . De potentiella kandidatländerna förtecknas i bilaga I och kandidatländerna i bilaga II till förordningen.

De potentiella kandidatländerna kommer även framdeles att erhålla stöd enligt de principer som fastställs i Cardsförordningen , nämligen till förstärkning av institutioner och demokratisering, ekonomisk och social utveckling, regionalt och gränsöverskridande samarbete, och viss anpassning till gemenskapens regelverk, i synnerhet när detta ligger i EU:s och det stödmottagande landets gemensamma intresse.

Kandidatländerna kommer att erhålla samma typ av stöd, och dessutom stöd för förberedelserna för att genomföra struktur- och landsbygdsutvecklingsfonderna efter anslutningen och för det fullständiga genomförandet av gemenskapens regelverk .

Ett land kan överföras från bilaga I till bilaga II endast efter ett beslut av rådet enligt vilket landet ges status som kandidatland. Genom ett sådant beslut medges i sin tur överflyttningen från bilaga I till bilaga II genom ett rådsbeslut som kan fattas enligt ett förenklat förfarande enligt artikel 17.

Ett huvuddrag i förordningen är att stöd för länder som erkänts som kandidatländer tillhandahålls genom tre särskilda delar av instrumentet (regional utveckling, landsbygdsutveckling och utveckling av mänskliga resurser), med målet att reglerna och principerna för förvaltningen av strukturfonderna och landsbygdsutvecklingsfonderna stegvis skall antas i dessa länder . Avsikten är att reglerna för strukturfonderna och landsbygdsutvecklingsfonderna, inbegripet den institutionella ramen för dessa (t.ex. kommittéförfarandet) skall följas så noga som möjligt, och att grunden samtidigt skall läggas för en nationell ram för främjande av ekonomisk och social sammanhållning samt livskraftiga jordbruksstrukturer, som är tillräckligt enhetlig med tanke på ett framtida medlemskap i Europeiska unionen.

Systemet för struktur- och landsbygdsutvecklingsfonderna för perioden efter 2007 är fortfarande föremål för diskussion. Av denna anledning definieras de delar som avser strukturfonderna och den del som avser fonden för landsbygdsutveckling huvudsakligen genom en dynamisk hänvisning till förordningarna om strukturfonderna och förordningen om fonden för landsbygdens utveckling . Kommissionen ges befogenhet att anta genomförandebestämmelser för dessa delar och fastställa ramen för stödet inom varje enskild del så snart de nya reglerna för strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling har fastställts.

I korthet bygger förordningen på de erfarenheter som gjorts under den pågående föranslutningsprocessen, särskilt i fråga om följande:

- Stödet inför anslutningen rationaliseras genom en bättre samordning av de olika delarna och upprättandet av en enhetlig ram för stödet. Phare/ISPA/Sapard-strukturen kommer att införlivas i denna ram, som kompletteras med andra delar som är knutna till strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling. Avsikten är att genomförandebestämmelserna skall harmoniseras, i mån av möjlighet med hänsyn till särdragen i förordningarna om strukturfonderna och förordningen om landsbygdens utveckling, och att ett system för kommittéförfarande upprättas för att säkerställa att instrumentets delar samordnas på bästa möjliga sätt.

- Målet är en bättre förberedelse för genomförandet av strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling efter anslutningen, genom att det läggs större vikt vid den institutionella uppbyggnaden och att det sker en stegvis anpassning till reglerna för strukturfonderna under perioden inför anslutningen.

2. KOMMENTARER RÖRANDE ENSKILDA BESTÄMMELSER

2.1. Rättslig grund

Den rättsliga grunden för förslaget är artikel 181a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och inte artikel 179, trots att vissa av de i bilagorna angivna stödmottagande länderna av det internationella samfundet betraktas som utvecklingsländer.

Det faktum att vissa av de stödmottagande länderna kan betraktas som utvecklingsländer innebär dock inte automatiskt att förslaget kan grundas på artikel 179. Denna artikel används för antagande av åtgärder för att främja gemenskapens politik inom området för utvecklingssamarbete, medan syftet med detta förslag däremot är att förbereda länder för anslutningen. Artikel 181a är den enda bestämmelse i fördraget som innehåller en hänvisning till associeringsavtal och avtal som ingås med stater som är kandidatländer för anslutning till Europeiska unionen.

Artikeln måste därför anses som den korrekta rättsliga grunden för en förordning som uteslutande rör länder med vilka associeringsavtal ingås eller associeringsavtal är under utarbetande. Detta gäller i synnerhet som dessa länder har givits utsikter till medlemskap, vilket även är fallet för de stödmottagande länder som förtecknas i bilagorna till denna förordning.

2.2. Avdelning I: Mål och principer

2.2.1. Artikel 1: Stödmottagande länder och övergripande mål

I artikel 1 anges det övergripande målet, nämligen en tillnärmning till Europeiska unionen, med medlemskap som ett möjligt slutmål. Bilaga I innehåller en förteckning över de länder som befinner sig på ett stadium som föregår ett erkännande som kandidatland, och bilaga II innehåller en förteckning över de länder som redan officiellt erkänts som kandidatländer enligt artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen. Om ett land officiellt erkänns som ett kandidatland medför detta att förordningen måste ändras och landet överflyttas från bilaga I till bilaga II. Detta system förefaller lämpligt med tanke på att både rådet och Europaparlamentet vid upprepade tillfällen bekräftat utsikterna till medlemskap för länderna på västra Balkan. Länderna bör dock hållas isär på grundval av deras status, så att varje land kan bedömas på sina egna meriter.

2.2.2. Artikel 2: Tillämpningsområde

I artikel 2 fastställs målområden för stödet. Förteckningen är dock inte uttömmande. Målområdena har fastställts så att konsekvensen kan säkerställas när det gäller gemenskapsstöd som tidigare beviljats antingen enligt Cardsförordningen eller enligt förordningen om Turkiet, genom att målen på det stora hela är desamma som anges i dessa två förordningar. De målområden som anges i artikel 1 a–f är identiska för båda grupperna av mottagarländer, med särskild inriktning på situationen i länder som återhämtar sig från inbördeskrig och inre oroligheter (stöd till demokrati, rättsstat, reformer av den offentliga förvaltningen, ekonomiska reformer, respekt för mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter, civilsamhället och försoning i vidast möjliga bemärkelse). I artikel 1 g anges – likaså för båda grupperna av mottagarländer – de olika befintliga formerna för regionalt samarbete inom en vidare europeisk ram.

Målen skiljer sig dock ifrån varandra i punkterna 2 och 3. För kandidatländerna skall stödet ha en inriktning på ett fullständigt genomförande av gemenskapens regelverk (se artikel 2.3 a), medan för målet för de länder som ännu inte är kandidatländer är begränsat och inriktat på gemenskapens och mottagarlandets allmänna intressen utan att ett fullvärdigt medlemskap förutsätts (se artikel 2.2 a). Målområdet för artikel 2.2 b, som avser icke-kandidatländer, är allmän ekonomisk och social utveckling, medan artikel 2.3 b som avser kandidatländer har en kraftig inriktning på stöd till genomförandet av gemenskapens jordbruks- och sammanhållningspolitik efter anslutningen.

2.2.3. Artikel 3: Delar

I artikel 3 anges följande fem delar, under vilka de olika insatsområdena tas upp: övergångsstöd och institutionsuppbyggnad, regionalt och gränsöverskridande samarbete, regional utveckling, utveckling av mänskliga resurser och landsbygdsutveckling. I denna artikel ges även kommissionen befogenhet att vid behov anta genomförandebestämmelser för varje del. För antagandet av dessa genomförandebestämmelser kommer ett kommittéförfarande (förvaltningskommitté) att användas.

Eftersom denna förordning är en ramförordning skall detaljerade bestämmelser för genomförandet av stödet fastställas i kommissionsförordningar och kommissionsbeslut. Genomförandebestämmelserna kan vara olika för de olika delarna om detta är nödvändigt för en effektiv förvaltning av gemenskapsmedlen.

2.2.4. Artikel 4: Ram för stödet och tilldelning av medel

Stödet kommer att tilldelas av kommissionen på grundval av en flerårig vägledande ram för varje del och land. Partnerskapsavtalen tjänar som grundläggande strategidokument där prioriteringarna för programplaneringen av stödet fastställs (partnerskap för anslutning för kandidatländerna, europeiska partnerskap för de potentiella kandidatländer som förtecknas i bilaga I).

2.3. Avdelning II: Delar

I avdelning II i förordningen definieras de delar som anges i artikel 3. Delarna har fastställts på grundval av de erfarenheter som gjorts under den pågående föranslutningsprocessen. Det har visat sig finnas ett avsevärt behov av stöd till omfattande åtgärder för institutionsuppbyggnad, inbegripet därtill knutna investeringar, och ett klart behov av att kraftigt stödja kandidatländerna i deras förberedelser för att genomföra gemenskapens struktur- och sammanhållningspolitik. Kandidatländerna kommer att ha tillgång till stöd inom ramen för alla fem delar av instrumentet, medan stödet till de potentiella kandidatländerna kommer att vara begränsat till den första och den andra delen (övergångsstöd och institutionsuppbyggnad respektive regionalt och gränsöverskridande samarbete).

Bakgrunden till att det finns tre särskilda delar för regional utveckling, landsbygdsutveckling och utveckling av mänskliga resurser är att kandidatländerna efter anslutningen kommer att ställas inför samma uppdelning inom gemenskapens jordbruks- och sammanhållningspolitik.

Den nuvarande utvidgningsprocessen har visat att det med tanke på genomförandet och förvaltningen av strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling efter anslutningen är av största vikt att länderna på ett tidigt stadium blir förtrogna med detta komplexa system, och för att de skall behärska det krävs en intensiv och varaktig läroprocess. Kandidatländerna kommer således att ges möjlighet till ”övning” i fråga om gemenskapens landsbygds- och sammanhållningspolitik genom att före anslutningen tillämpa regler som så nära som möjligt motsvarar reglerna för strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling.

2.3.1. Artikel 5: Övergångsstöd och institutionsuppbyggnad

Denna del av instrumentet är av avgörande betydelse för alla frågor som rör uppbyggnad av institutioner och det övergångsstöd som tillhandahålls för de länder som förtecknas i bilaga I. Den omfattar även alla samarbetsåtgärder som inte täcks av de andra delarna. Av denna anledning är det också genom den kommitté som är knuten till denna del som stödet samordnas (se artikel 11.2). Genom att denna del dessutom har en sådan uppsamlingsfunktion möjliggörs snabb respons på och anpassning till varierande behov och nya prioriteringar.

I praktiken kommer denna uppsamlingsfunktion hos den första delen av instrumentet att vara begränsad, eftersom verksamhet som utgörs av förberedelser för genomförandet och förvaltningen av och policyutveckling i fråga om gemenskapens gemensamma jordbruks- och sammanhållningspolitik ingår i delarna III, IV och V (se artiklarna 7.1, 8.1 och 9.1).

På områden som normalt omfattas av delarna III, IV och V kommer den första delen därför att användas endast när ingen motsvarande verksamhet i det berörda landet sker inom ramen för delarna III, IV och V.

Mot bakgrund av detta omfattar del I för de potentiella kandidatländernas del alla målområden som anges i artikel 2.1 med undantag av g (regionalt och gränsöverskridande samarbete), eftersom detta omfattas av del II (som definieras i artikel 6). Till sin omfattning liknar den alltså Phareprogrammet, inbegripet åtgärderna för ekonomisk och social sammanhållning inom Phare, dock med undantag av det gränsöverskridande samarbetet inom Phare.

För kandidatländernas del omfattar del I i normalfallet de målområden som anges i artikel 2.2 a–f och artikel 2.3 a. Denna del kan därför anses motsvara Phare, med särskild tonvikt på situationer efter konflikter, dock med undantag av ekonomisk och social sammanhållning och gränsöverskridande samarbete.

För båda grupperna av länder kommer stödet enligt artikel 5 att omfatta åtgärder för institutionsuppbyggnad och därtill knutna investeringar.

Del I skulle även omfatta mottagarländernas deltagande i gemenskapens program, vilket utgör en viktig aspekt av gemenskapens regelverk. Dessutom kan deltagandet i gemenskapens program redan före anslutningen i sig betraktas som en åtgärd för institutionsuppbyggnad, eftersom det främjar upprättandet av administrativa strukturer som möjliggör att det berörda mottagarlandets befolkning kan dra största möjliga nytta av programmen senast från och med anslutningen.

2.3.2. Artikel 6: Gränsöverskridande och regionalt samarbete

Denna del av instrumentet kan utnyttjas av båda grupperna av mottagarländer. Genom den ges stöd till gränsöverskridande verksamhet mellan mottagarländer samt mellan mottagarländer och medlemsstater. Genom den kommer också stöd att ges till mottagarländernas deltagande i transnationella och interregionala program som inbegriper både medlemsstater och tredje länder och som förvaltas med hjälp av andra instrument (t.ex. det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet). Genom denna del kommer fortsatt stöd att ges till det regionala samarbetet på västra Balkan, vilket tidigare erhöll stöd inom ramen för Cards.

2.3.3. Artikel 7: Regional utveckling

Avsikten är att del III, som kan utnyttjas enbart av kandidatländerna, så långt som möjligt skall utformas med Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Sammanhållningsfonden som modell. På detta sätt kan man i mottagarländerna uppnå största möjliga tillnärmning till den praxis som gäller för strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling, även om stödet ges enligt bestämmelserna för bistånd till tredjeländer.

Å ena sidan kommer detta att leda till större effektivitet, eftersom kandidatländerna när de övergår till att bli medlemsstater inte behöver ändra sina förfaranden eller kriterier mer än vad som är absolut nödvändigt för att dessa skall vara förenliga med budgetförordningen. Å andra sidan kommer detta att på bästa möjliga sätt förbereda länderna för genomförandet av ERUF och Sammanhållningsfonden efter anslutningen. Genom att låta åtgärderna inom ramen för del III omfattas av samma bestämmelser om kommittéförfarande (inbegripet vilka åtgärder som skall föreläggas kommittén) som gäller för ERUF och Sammanhållningsfonden (se artikel 11.1 b) säkerställs att modellen följs så noggrant som möjligt.

2.3.4. Artikel 8: Utveckling av mänskliga resurser

Syftet med del IV, som likaså kan uttnyttjas enbart av kandidatländer, är att förbereda länderna för programplaneringen, genomförandet och förvaltningen av Europeiska socialfonden (ESF) inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin. Det skall ske med beaktande av gemenskapens mål på områdena social integration, utbildning och jämställdhet mellan kvinnor och män. Denna del är inriktad på upprättande av lämpliga strukturer och system för utformning, förvaltning och genomförande av politik och program och på genomförandet av verksamhet av samma typ som inom ESF, i överensstämmelse med fastställda politiska prioriteringar.

2.3.5. Artikel 9: Landsbygdsutveckling

Liksom för delarna III och IV är målet att förbereda länderna för deltagande i de EU-finansierade programmen för landsbygdsutveckling efter anslutningen, genom att genomföra stöd inför anslutningen med hjälp av system som så långt som möjligt liknar dem som gäller efter anslutningen.

Med hänsyn till det operativa målet att bidra till en hållbar anpassning av jordbrukssektorn och landsbygdsområdena kommer de åtgärder som stöds (vilka anges i genomförandeförordningen) kanske inte att inbegripa alla dem som kan komma i fråga för stöd enligt den förordning om landsbygdens utveckling som gäller för medlemsstaterna. Dessutom kan vissa åtgärder för landsbygdsutveckling som inte längre anses relevanta i medlemsstaterna fortfarande vara av betydelse i länder vars jordbrukssektor och landsbygdsområden är mindre utvecklade, och dessa åtgärder bör därför kunna komma i fråga för stöd inom ramen för instrumentet för stöd inför anslutningen.

2.4. Avdelning III: Förvaltning och genomförande

Denna avdelning innehåller bestämmelser om den institutionella balansen mellan rådet, som primärt lagstiftande organ på det område som omfattas av artikel 181a i EG-fördraget, och kommissionen, som utövar de genomförandebefogenheter som den fått av rådet enligt artikel 202 tredje strecksatsen och artikel 211 fjärde strecksatsen i EG-fördraget.

2.4.1. Artikel 10: Förvaltning av stödet

Enligt artikel 211 i EG-fördraget kan kommissionen utöva de verkställande befogenheter som den fått av rådet. I artikel 10.1 fastställs att kommissionen är ansvarig inför rådet för genomförandet av stödet, i enlighet med det kommittéförfarande som fastställs i artikel 11. Därmed bekräftas även kommissionens ansvar för genomförandet av budgeten enligt artikel 48 i budgetförordningen.

Enligt artikel 10.2 skall genomförandet ske enligt de bestämmelser för bistånd till tredjeländer som fastställs i budgetförordningen. Denna bestämmelse medger tillräcklig flexibilitet i genomförandeprocessen, eftersom en rad olika genomförandemetoder därmed kan användas för utförandet av de aktuella uppgifterna. Kommissionen kan således tillämpa central förvaltning i direkt eller indirekt form (inbegripet byråer, gemenskapsorgan och nationella offentliga organ eller organ som har anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning), olika stadier av decentraliserad förvaltning och förvaltning gemensamt med internationella organisationer. När så är motiverat kan olika genomförandemetoder tillämpas för de olika delarna beroende på deras syfte. I syfte att samordna åtgärderna inom det gränsöverskridande samarbetet med åtgärderna inom ramen för det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet har det öppnats en möjlighet att delegera genomförandet till medlemsstaterna. Detta stöd skulle därmed även kunna genomföras med gemensam förvaltning.

Enligt artikel 10.3 får kommissionen förvalta medel som ställts till dess förfogande av andra givare, t.ex. medlemsstater eller tredjeländer, och dessa medel kommer i enlighet med artikel 18 i budgetförordningen att öronmärkas som inkomster avsatta för särskilda ändamål.

Enligt artikel 10.5 medges användning av delåtaganden. Möjligheten att använda delåtaganden är avsedd för program som är nära knutna till andra EU-program där delåtaganden används.

Den befogenhet som rådet givit kommissionen att genomföra åtgärden uppvägs av införandet av ett system för kommittéförfarande och kommissionens skyldighet enligt artikel 10.6 att årligen överlämna en rapport till rådet och Europaparlamentet.

2.4.2. Artikel 11: Kommittéer

Enligt artikel 11 införs ett system för kommittéförfarande, med utnyttjande av fem befintliga kommittéer.

- För delarna I och II: En kommitté för övergångsstöd och institutionsuppbyggnad (efterträder Pharekommittén).

- För delarna III och V: De kommittéer som inrättats genom artikel 47 i förordning (EG) nr 1260/1999, och dessutom för del V den kommitté som inrättats genom artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999.

- För del IV: ESF-kommittén som inrättats genom artikel 147 i EG-fördraget.

Förfarandet för den kommitté som efterträder Pharekommittén fastställs i detalj, eftersom den senare enligt slutbestämmelserna i artikel 19.2 i den här förordningen kommer att förlora sin rättsliga grund.

Förfarandena för de övriga kommittéerna motsvarar de befintliga förfarandena för strukturfonderna och fonden för regional utveckling. Vissa anpassningar, t.ex. i fråga om arbetsordningen, kan dock komma att behöva göras i genomförandebestämmelserna för de enskilda delarna.

I fråga om stödet på området jordbrukspolitik och sammanhållningspolitik kommer kandidatländerna således att ha att göra med samma kommittéer som kommer att utvärdera åtgärder på dessa områden efter anslutningen. Genom dessa kommittéers medverkan kommer kandidatländerna att kunna dra största möjliga nytta av erfarenheterna. Detta tillvägagångssätt utgör en garanti för en så nära anpassning till strukturfonderna och fonden för landsbygdens utveckling som är möjligt före anslutningen.

I denna artikel fastställs också att den kommitté som ansvarar för del I har en samordnande funktion, och anges övriga standardbestämmelser för kommittéförfarandena.

2.4.3. Artikel 12: Typer av stöd

Artikel 12 innehåller en ej uttömmande förteckning av typer av stöd och de instrument som används för dem.

Artikel 12.1 bygger på artikel 231 i genomförandebestämmelserna för budgetförordningen, och anger vissa åtgärder som får finansieras.

Enligt artikel 12.2 skall vissa framgångsrika verktyg, bland annat programmet för partnersamverkan och TAIEX, som utarbetats för att bistå kandidatländerna vid antagandet och genomförandet av gemenskapens regelverk, även i framtiden användas för de stödmottagande länder som omfattas av denna förordning.

Artikel 13 innehåller en ej uttömmande förteckning över kringåtgärder av understödjande karaktär som finansieras genom driftsbudgeten, i synnerhet utgifter som normalt skulle kunna täckas under den icke längre existerande BA-budgetposten. Avsikten är att täcka alla de understödjande åtgärder som anges i förordningarna om strukturfonderna och förordningen om fonden för landsbygdens utveckling, för att åtgärderna och villkoren för att komma i fråga för stöd skall kunna anpassas ytterligare, i synnerhet med avseende på delarna III–V.

2.4.4. Artikel 14: Genomförande av stödet

Denna bestämmelse bygger på den ram för externa åtgärder som fastställs i avdelning IV i del II i budgetförordningen, särskilt artiklarna 163 och 166 samt artikel 167.2.

I artikel 14 fastställs det därför en allmän ram för förbindelserna mellan kommissionen och mottagarlandet. Denna ram utgör grunden för genomförandet av gemenskapens stöd. Närmare bestämmelser i detta avseende bör fastställas i genomförandebestämmelserna. När förbindelserna upprättas bör det ingås standardiserade ramavtal med allmänna bestämmelser för genomförandet, där grundläggande strukturer och regler fastställs (bl.a. genomförandeorgan, finansiella flöden, åtgärder för bedrägeribekämpning osv.). För samtliga delar bör reglerna harmoniseras så långt det är möjligt, men det bör dock ges möjlighet till att ingå avtal som innehåller särskilda regler för de enskilda delarna när detta är nödvändigt, t.ex. för att möjliggöra decentralisering i varierande omfattning för de olika delarna.

2.4.5. Artikel 15: Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen

Bestämmelserna i artikel 15 ger kommissionen befogenhet att ingå nödvändiga bilaterala avtal för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen. Budgetförordningen och genomförandebestämmelserna för budgetförordningen innehåller närmare bestämmelser i detta avseende. Dessa måste dock omfattas av ett särskilt avtal med mottagarländerna, eftersom mottagarländerna i motsats till medlemsstaterna inte är skyldiga att följa den princip om lojalitet mot gemenskapen som fastställs i artikel 10 i EG-fördraget, eller den del av gemenskapens regelverk som bygger på denna artikel.

För att villkoren för sund ekonomisk förvaltning skall kunna uppfyllas måste sådana ramavtal bland annat innehålla bestämmelser där följande fastställs: definitioner av begreppen bedrägerier och oegentligheter, åtgärder avseende finansiell kontroll som kan vidtas av den upphandlande myndigheten, kommissionen eller revisionsrätten, möjligheten för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) att utföra kontroller och inspektioner på plats motsvarande dem som fastställs i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96, den upphandlande myndighetens skyldighet att införa förebyggande åtgärder mot korruption, förfarandet för rapportering av misstänkta bedrägerier och oegentligheter till kommissionen, förfarandet för avslutande av räkenskaper vid förvaltning i decentraliserad form, tillämpandet av administrativa och ekonomiska påföljder (inbegripet uteslutning av olämpliga kandidater och anbudsgivare) och verkställbarheten av kommissionens beslut i fråga om inkassering vid centraliserad förvaltning.

2.4.6. Artikel 16: Regler för deltagande och ursprung, rätt att komma i fråga för bidrag

Fysiska och juridiska personer från medlemsstaterna, medlemsstater i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, stödmottagande länder enligt förordningarna om föranslutningsinstrumentet och det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, och internationella organisationer är berättigade att delta i anbudsinfordringar och tilldelningar av kontrakt. Samma regler gäller för ursprung för varor. På grundval av principen om ömsesidighet kan även andra ges rätt att delta. Möjlighet till undantag kommer dessutom att ges i vederbörligen motiverade fall.

I punkterna 1–6 i artikel 16 återges noggrant utkastet till förordning om övergång till obundet gemenskapsbistånd, om än i något förkortad form. Här anges principerna i förordningen, eftersom den ännu inte trätt i kraft, och den kan komma att överges till förmån för en strategi som går ut på att bestämmelserna i förordningen införlivas i de framtida instrumenten för bistånd till tredjeländer.

Fysiska personer (eller grupper av fysiska personer, t.ex. icke-statliga organisationer) nämns särskilt som möjliga bidragsmottagare, eftersom de enligt artikel 114 i budgetförordningen, i varje fall beträffande program som förvaltas centralt, annars inte skulle kunna komma i fråga. Eftersom program av typen programmet för små projekt tidigare visat sig utgöra synnerligen framgångsrika verktyg för strategin inför anslutningen, förefaller det önskvärt att bibehålla denna möjlighet.

Med undantag av denna hänvisning specificeras inga eventuella slutliga stödmottagare i förordningen. Detta överensstämmer med tankegången i budgetförordningen, enligt vilken gemenskapens stöd är inriktat på verksamhet och inte på mottagare. Med andra ord kan vem som helst vara mottagare av stöd från gemenskapen så länge han bidrar till att målet för verksamheten uppnås.

2.4.7. Artikel 17: Tillfälligt upphävande av stödet

Artikel 17 innehåller ett förbehåll om att överenskommelsen bara är giltig så länge som förhållandena inte har ändrats ( clausula rebus sic stantibus ) när det gäller beviljandet av stöd från gemenskapen, enligt vilket rådet, på grundval av ett förslag från kommissionen, får göra de ändringar det anser nödvändiga om ett mottagarland bryter mot de grundläggande principerna om demokrati, rättsstat, mänskliga rättigheter eller minoriteters rättigheter, eller om landets framsteg inom ramen för de europeiska partnerskapen eller partnerskapen för anslutning är otillräckliga. I punkt 2 upprepas de särskilda villkor för länderna på västra Balkan som hittills fastställts i artikel 5.2 i förordning (EG) nr 2666/2000 (Cardsförordningen).

2.5. Avdelning IV: Övergångs - och slutbestämmelser

2.5.1. Artikel 18: Det stödmottagande landets status

Artikel 18 innehåller bestämmelser om ett förenklat förfarande för ändring av förordningen när det gäller ett stödmottagande lands status. Om rådet med stöd av artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen enhälligt har beslutat att bevilja ett mottagarland status som kandidatland kan rådet ändra bilagorna till denna förordning genom ett enkelt beslut med kvalificerad majoritet, i stället för att inleda ett fullständigt lagstiftningsförfarande, vilket skulle kräva att denna förordning formellt ändras genom en annan förordning.

2.5.2. Artikel 19: Instrumentövergripande bestämmelse

Artikel 19 medger deltagande i program på andra rättsliga grunder, på grundval av den princip om ömsesidighet som fastställs i de andra geografiskt inriktade instrumenten för bistånd till tredjeländer, om ett regionalt, gränsöverskridande, transnationellt eller globalt tillvägagångssätt tillför ett mervärde.

2.5.3. Artikel 20: Övergångsbestämmelser

Genom artikel 20 upphävs Phareförordningen, förordningen om gränsöverskridande samarbete inom Phare, Samordningsförordningen, Ispaförordningen, Sapardförordningen, förordningen om Cypern och Malta och förordningen om Turkiet. Cardsförordningen behöver inte upphävas, eftersom den upphör att gälla den 31 december 2006. Det fastställs bestämmelser för att underlätta övergången från ett instrument till ett annat (vilket är mest relevant i fråga om Cards och Turkiet), och för att de upphävda förordningarna fortfarande kan utgöra rättslig grund för pågående stöd.

2.5.4. Artikel 21: Ikraftträdande

Denna förordning skall träda i kraft 20 dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning , men den skall dock tillämpas från och med den 1 januari 2007. Orsaken till denna tidsförskjutning är att de förordningar som upphör att gälla fortfarande behöver användas under den återstående tiden av den gällande budgetplanen, men samtidigt kan den nya förordningen redan användas som rättslig grund när de nya genomförandebestämmelserna utarbetas och antas, vilket bör ske så snabbt som möjligt.

2004/0222 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 181a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[2], och

av följande skäl:

I syfte att effektivisera gemenskapens bistånd till tredjeländer har det utarbetats en ny ram med bestämmelser om hur stödinsatser skall planeras och tillhandahållas. Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr ... av den … upprättas ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete. Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr … av den … upprättas ett europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument. Det här instrumentet utgör det tredje generella instrument som direkt understöder Europeiska unionens politik för bistånd till tredjeländer.

I artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen anges att varje europeisk stat som respekterar principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen får ansöka om att bli medlem av unionen.

Turkiets ansökan om medlemskap i Europeiska unionen godtogs av Europeiska rådet vid dess möte i Helsingfors 1999, och Turkiet har sedan 2002 haft tillgång till stöd inför anslutningen.

Vid sitt möte i Santa Maria da Feira den 20 juni 2000[3] betonade Europeiska rådet att länderna på västra Balkan utgör tänkbara kandidater för medlemskap i Europeiska unionen.

Vid sitt möte i Thessaloniki den 19–20 juni 2003[4] erinrade Europeiska rådet om sina slutsatser från Köpenhamn i december 2002 och Bryssel i mars 2003, och upprepade sin beslutsamhet att fullt och effektivt stödja ett europeiskt perspektiv för länderna på västra Balkan, som kommer att bli en integrerad del av EU när de uppfyller de uppställda kriterierna.

Vid mötet i Thessaloniki konstaterade Europeiska rådet också att stabiliserings- och associeringsprocessen kommer att utgöra ramen för den europeiska väg som länderna på västra Balkan kommer att följa ända fram till anslutningen.

I sin resolution om Europeiska rådets slutsatser från Thessaloniki erkände Europaparlamentet att vart och ett av länderna på västra Balkan deltar i processen mot EU-medlemskap, men hävdade samtidigt med kraft att varje land skall dömas efter egen förtjänst[5].

Alla länder på västra Balkan kan därför betraktas som potentiella kandidatländer. En klar skillnad bör dock göras mellan kandidatländer och potentiella kandidatländer.

Vid Europeiska rådets möte i Bryssel den 17–18 juni 2004[6] rekommenderades dessutom att anslutningsförhandlingar skulle inledas med Kroatien.

I syfte att uppnå konsekvens och enhetlighet i gemenskapens stöd bör stödet till kandidatländerna och de potentiella kandidatländerna tillhandahållas inom en enhetlig ram, med utnyttjande av erfarenheter från tidigare instrument för stöd inför anslutningen och förordning (EG) nr 2666/2000.

Genom stödet till kandidatländerna och de potentiella kandidatländerna bör de även i framtiden stödjas i sina ansträngningar att stärka de demokratiska institutionerna och rättsstaten, reformera den offentliga förvaltningen, respektera de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter, stödja utvecklingen av det civila samhället och främja regionalt samarbete samt försoning och återuppbyggnad, och stödet bör bidra till hållbar utveckling och minskad fattigdom i dessa länder och därför riktas in på en mängd olika åtgärder för institutionsuppbyggnad.

Stödet till kandidatländerna bör dessutom riktas in på antagandet och genomförandet av gemenskapens hela regelverk, och i synnerhet förbereda kandidatländerna för genomförandet av gemenskapens jordbruks- och sammanhållningspolitik.

Stödet till de potentiella kandidatländerna får inbegripa en viss anpassning till gemenskapens regelverk och stöd till investeringsprojekt.

Stödet bör tillhandahållas på grundval av en övergripande flerårig strategi, med beaktande av prioriteringarna inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen samt de prioriteringar som uppkommit under föranslutningsprocessen.

Delarna övergångsstöd och institutionsuppbyggnad samt regionalt och gränsöverskridande samarbete bör vara tillgängliga för samtliga stödmottagande länder, så att länderna kan stödjas vid övergången och tillnärmningen till EU och det regionala samarbetet länderna emellan kan främjas.

Delarna regional utveckling, utveckling av mänskliga resurser och landsbygdsutveckling bör vara tillgängliga enbart för länder som erkänts som kandidatländer, så att de kan bistås i förberedelserna för tiden efter anslutningen, i synnerhet för genomförandet av gemenskapens sammanhållnings- och landsbygdsutvecklingspolitik.

Stödet bör förvaltas i överensstämmelse med de regler för bistånd till tredjeländer som anges i förordning (EG) nr 1605/2002, med utnyttjande av strukturer som visat sig värdefulla under föranslutningsprocessen, såsom decentraliserad förvaltning, programmet för partnersamverkan och TAIEX, men möjlighet bör även ges att använda innovativa tillvägagångssätt, t.ex. genomförande tillsammans med medlemsstaterna i form av gemensam förvaltning när det gäller gränsöverskridande program vid Europeiska unionens yttre gränser.

De åtgärder som behövs för att genomföra delen övergångsstöd och institutionsuppbyggnad och delen regionalt och gränsöverskridande samarbete är förvaltningsåtgärder som gäller genomförandet av program med betydande budgetkonsekvenser. De bör därför antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter, genom att vägledande fleråriga programplaneringsdokument läggs fram för en förvaltningskommitté.

De åtgärder som behövs för att genomföra delarna regional utveckling, utveckling av mänskliga resurser och landsbygdsutveckling liknar i hög grad de förfaranden som används inom strukturfonderna och de bör därför antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter, dels av rådgivande kommittéer, dels av förvaltningskommittéer, så att de beslutsförfaranden som gäller för strukturfonderna kan användas så långt som möjligt.

När kommissionen genomför denna förordning genom centraliserad förvaltning kommer den att bemöda sig om att skydda Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen, särskilt genom att tillämpa bestämmelserna och normerna i gemenskapens regelverk i detta avseende, och när kommissionen genomför denna förordning genom andra typer av förvaltning bör Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen skyddas genom ingående av genomförandeavtal som innehåller tillräckliga garantier i detta avseende.

Regler om vem som kan komma i fråga för deltagande i anbudsinfordringar och tilldelningar av bidragskontrakt och regler avseende ursprung för varor bör fastställas i överensstämmelse med den utveckling som under senare tid skett inom EU i fråga om övergång till obundet bistånd, men det bör även ges möjlighet att beakta kommande ändringar på detta område.

Om ett stödmottagande land bryter mot de principer på vilka Europeiska unionen bygger, eller inte gör tillträckliga framsteg med avseende på Köpenhamnskriterierna eller de prioriteringar som fastställs i de europeiska partnerskapen eller partnerskapen för anslutning, måste rådet på grundval av ett förslag från kommissionen kunna vidta nödvändiga åtgärder.

Bestämmelser bör införas för att göra det möjligt för rådet att genom ett förenklat förfarande ändra denna förordning med avseende på huruvida ett land skall upptas i förteckningen i bilaga I eller i bilaga II.

Länder som är stödmottagare inom ramen för de två övriga regionala instrumenten för bistånd till tredjeländer bör på grundval av principen om ömsesidighet kunna delta i insatser som omfattas av denna förordning, om detta tillför ett mervärde på grund av den berörda insatsens regionala, gränsöverskridande, transnationella eller globala karaktär.

Eftersom de insatser som omfattas av detta instrument avser en gradvis anpassning till Europeiska unionens normer och politik, inbegripet i tillämpliga fall till gemenskapens regelverk, med tanke på ett framtida medlemskap, kan åtgärderna inte i tillräcklig utsträckning behandlas på medlemsstatsnivå, utan det är lämpligare att de genomförs på gemenskapsnivå, i överensstämmelse med den subsidiaritetsprincip som anges i artikel 5.2 i fördraget.

Eftersom de planerade insatserna inom ramen för detta instrument är begränsade till vad som är nödvändigt för att bistå mottagarländerna i deras gradvisa anpassning till EU:s normer och politik, i synnerhet med tanke på ett framtida medlemskap, är de förenliga med den proportionalitetsprincip som anges i artikel 5.2 i fördraget.

Inrättandet av ett nytt system för gemenskapens stöd inför anslutningen gör det nödvändigt att upphäva rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989 om ekonomiskt stöd till Ungern och Polen[7], kommissionens förordning (EG) nr 2760/98 av den 18 december 1998 om genomförande av ett program för gränsöverskridande samarbete inom ramen för Phare-programmet[8], rådets förordning (EG) nr 1266/1999 av den 21 juni 1999 om samordning av stödet till kandidatländerna inom ramen för föranslutningsstrategin och om ändring av förordning (EEG) nr 3906/89[9], rådets förordning (EG) nr 1267/1999 av den 21 juni 1999 om upprättande av ett strukturpolitiskt föranslutningsinstrument[10], rådets förordning (EG) nr 1268/1999 av den 21 juni 1999 om gemenskapsstöd för föranslutningsåtgärder för jordbruket och landsbygdens utveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under föranslutningsperioden[11], rådets förordning (EG) nr 555/2000 av den 13 mars 2000 om genomförande av åtgärder inom ramen för en föranslutningsstrategi för Republiken Cypern och Republiken Malta[12], rådets förordning (EG) nr 2666/2000 av den 5 december 2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG[13] och rådets förordning (EG) nr 2500/2001 av den 17 december 2001 om ekonomiskt stöd till Turkiet inför anslutningen och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89, (EG) nr 1267/1999, (EG) nr 1268/1999 och (EG) nr 555/2000[14].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 Stödmottagande länder och övergripande mål

Gemenskapen skall bistå de i bilagorna förtecknade länderna i deras gradvisa anpassning till Europeiska unionens normer och politik, inbegripet i tillämpliga fall till gemenskapens regelverk, med tanke på ett framtida medlemskap.

Artikel 2 Tillämpningsområde

(1) Stödet skall ges särskilt på följande områden:

(a) Stärkande av de demokratiska institutionerna och rättsstaten.

(b) Reformer av den offentliga förvaltningen, inbegripet införande av ett system som möjliggör att förvaltningen av stödet decentraliseras till det mottagande landet i enlighet med förordning (EG) nr 1605/2002[15].

(c) Ekonomiska reformer.

(d) Främjande av och skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och ökad respekt för minoriteters rättigheter.

(e) Utveckling av det civila samhället.

(f) Försoning, förtroendeskapande åtgärder och återuppbyggnad.

(g) Regionalt och gränsöverskridande samarbete.

(2) I de länder som förtecknas i bilaga I skall stödet också ges på följande områden:

(a) Gradvis anpassning till gemenskapens regelverk.

(b) Social och ekonomisk utveckling.

(3) I de länder som förtecknas i bilaga II skall stödet också ges särskilt på följande områden:

(a) Antagande och genomförande av gemenskapens regelverk.

(b) Stöd till policyutveckling i fråga om och förberedelser för att genomföra och förvalta av gemenskapens gemensamma jordbruks- och sammanhållningspolitik.

Artikel 3 Delar

(1) Instrumentet skall bestå av följande delar, på grundval av vilka programplaneringen och genomförandet av stödet skall ske:

(a) Övergångsstöd och institutionsuppbyggnad.

(b) Regionalt och gränsöverskridande samarbete.

(c) egional utveckling.

(d) Utveckling av mänskliga resurser.

(e) Landsbygdsutveckling.

(2) Kommissionen skall sörja för att det stöd som beviljas inom ramen för instrumentets olika delar är samordnat och enhetligt.

(3) Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 11.1 a anta bestämmelser för genomförandet av denna förordning. När dessa bestämmelser avser genomförandet av artiklarna 7–9 skall de kommittéer som ansvarar för den berörda delen först höras, enligt det förfarande som anges i artikel 3 i beslut 1999/468/EG och i överensstämmelse med artikel 7.3 i detta.

Artikel 4 Ram för stödet och tilldelning av medel

(1) Kommissionen skall på grundval av ett strategiskt perspektiv och med beaktande av budgetplanen, de europeiska partnerskapen och partnerskapen för anslutning fastställa en vägledande flerårig ram där tilldelningen av medel anges för varje del och land, samt vid behov för varje tema. Denna ram skall årligen ses över med hänsyn till en rad objektiva kriterier, bland annat förmågan att tillgodogöra sig stödet, behovsbedömning, uppfyllandet av villkoren och förvaltningskapaciteten. Den skall också vid behov ses över med tanke på exceptionella stödåtgärder eller interimsprogram som antagits enligt förordningen om upprättande av ett stabilitetsinstrument. De medel som anslås för program för gränsöverskridande samarbete med medlemsstater skall uppgå till minst samma belopp som motsvarande finansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden.

(2) Kommissionen skall årligen meddela rådet och Europaparlamentet den vägledande fleråriga ramen.

(3) För de länder som förtecknas i bilaga I skall stödet bygga på de europeiska partnerskapen. Programplaneringen av stödet skall ske inom en enhetlig ram för varje land och del, och ramen skall täcka de prioriteringar som fastställts vid analysen av situationen i landet, på vilka förberedelserna för en närmare integrering i Europeiska unionen måste inriktas, med hänsyn till de kriterier som fastställts av Europeiska rådet och de framsteg som gjorts vid genomförandet av stabiliserings- och associeringsavtalen, inbegripet det regionala samarbetet.

(4) För de länder som förtecknas i bilaga II skall stödet bygga på partnerskapen för anslutning. Programplaneringen av stödet skall ske inom en enhetlig ram för varje land och del, och ramen skall täcka de prioriteringar som fastställts vid analysen av situationen i landet, på vilka förberedelserna för anslutningen måste inriktas, med hänsyn till de politiska och ekonomiska kriterierna och de framsteg som gjorts i fråga om antagandet och genomförandet av gemenskapens regelverk.

AVDELNING II: BESTÄMMELSER AVSEENDE ENSKILDA DELAR

Artikel 5 Övergångsstöd och institutionsuppbyggnad

(1) Genom den del av instrumentet som avser övergångsstöd och institutionsuppbyggnad skall de länder som förtecknas i bilagorna I och II stödjas så att de kan uppnå de mål som anges i artikel 2.

(2) Delen kan bland annat användas för finansiering av kapacitets- och institutionsuppbyggnad samt investeringar, förutsatt att de senare inte omfattas av artiklarna 6–9.

(3) Stöd inom ramen för denna del kan även användas till förmån för de i bilagorna I och II förtecknade ländernas deltagande i gemenskapsprogram och gemenskapsorgan.

Artikel 6 Regionalt och gränsöverskridande samarbete

(1) Genom den del av instrumentet som avser regionalt och gränsöverskridande samarbete kan de i bilagorna I och II förtecknade länderna stödjas i fråga om regionalt, gränsöverskridande, och i tillämpliga fall, transnationellt och interregionalt samarbete länderna emellan samt mellan länderna och EU:s medlemsstater.

(2) Målet för samarbetet skall vara att främja stabilitet, säkerhet och välstånd i samtliga länders ömsesidiga intresse, samt en harmonisk, balanserad och hållbar utveckling i dessa länder.

(3) Samarbetet kommer vid behov att samordnas med övriga gemenskapsinstrument för gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. I fråga om gränsöverskridande samarbete med medlemsstater skall regionerna på båda sidorna av den berörda gränsen eller de berörda gränserna omfattas.

(4) I överensstämmelse med målen för denna artikel kan denna del av instrumentet bland annat användas för finansiering av kapacitetsuppbyggnad och institutionsuppbyggnad samt investeringar.

Artikel 7 Regional utveckling

(1) Genom den del av instrumentet som avser regional utveckling skall de i bilaga II förtecknade länderna ges stöd för policyutveckling i fråga om och förberedelser för genomförandet och förvaltningen av gemenskapens sammanhållningspolitik, särskilt förberedelserna för Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden.

(2) Denna del kan särskilt bidra till finansieringen av den typ av åtgärder som anges i förordning [(EG) nr 1783/1999[16]] och förordning [(EG) nr 1164/94[17]].

Artikel 8 Utveckling av mänskliga resurser

(1) Genom den del av instrumentet som avser utveckling av mänskliga resurser skall de i bilaga II förtecknade kandidatländerna ges stöd för policyutveckling i fråga om och förberedelser för genomförandet och förvaltningen av gemenskapens sammanhållningspolitik, särskilt förberedelserna för Europeiska socialfonden.

(2) Denna del kan särskilt bidra till finansieringen av den typ av åtgärder som anges i förordning [(EG) nr 1784/1999[18]].

Artikel 9 Landsbygdsutveckling

(1) Genom den del av instrumentet som avser landsbygdsutveckling skall de i bilaga II förtecknade kandidatländerna ges stöd för policyutveckling i fråga om och förberedelser för genomförandet och förvaltningen av gemenskapens gemensamma jordbrukspolitik. Den skall särskilt bidra till en hållbar anpassning av jordbrukssektorn och landsbygdsområdena och kandidatländernas förberedelser för genomförandet av gemenskapens regelverk med avseende på den gemensamma jordbrukspolitiken och närliggande politikområden.

(2) Denna del kan särskilt bidra till finansieringen av den typ av åtgärder som anges i förordning (EG) nr 1257/1999[19].

AVDELNING III: FÖRVALTNING OCH GENOMFÖRANDE

Artikel 10 Förvaltning av stödet, rapporter

(1) Kommissionen skall ansvara för genomförandet av denna förordning, i enlighet med förfarandet i artikel 11.

(2) Åtgärder inom ramen för denna förordning skall genomföras i enlighet med förordning (EG) nr 1605/2002[20]. Finansieringen från gemenskapen kan särskilt ske inom ramen för finansieringsöverenskommelser mellan kommissionen och det stödmottagande landet, upphandlingskontrakt eller överenskommelser om bidrag med nationella eller internationella offentliga organ eller fysiska eller juridiska personer som ansvarar för genomförandet av åtgärder, eller genom arbetskontrakt. För gränsöverskridande program med medlemsstaterna enligt artikel 6 skall genomförandeuppgifterna i princip överlåtas till medlemsstaterna, och genomförandet skall då ske genom gemensam förvaltning i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EG) nr 1605/2002. Vid gemensam förvaltning skall den förvaltande myndigheten handla i enlighet med de principer och regler som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1260/1999.

(3) Kommissionen får också ta emot och förvalta medel från andra givare, som behandlas som inkomster som avsatts för särskilda ändamål enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 1605/2002, i syfte att tillsammans med dessa givare genomföra åtgärder.

(4) Kommissionen får i enlighet med artikel 54 i förordning (EG) nr 1605/2002 besluta att överlåta uppgifter som omfattar myndighetsutövning, särskilt uppgifter som avser budgetgenomförande, till sådana organ som anges i artikel 54.2 i den förordningen. Uppgifter som omfattar myndighetsutövning får överlåtas till sådana organ som anges i artikel 54.2 c i den förordningen, om organen har erkänd internationell status, tillämpar internationellt erkända förvaltnings- och kontrollsystem och står under offentliga myndigheters övervakning.

(5) Om den åtgärd som ett budgetmässigt åtagande skall täcka sträcker sig över fler än ett budgetår får åtagandet delas upp i årliga delåtaganden.

(6) Kommissionen skall varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av gemenskapens stöd inom ramen för detta instrument. Rapporten skall innehålla uppgifter om åtgärder som har finansierats under året och om resultatet av övervakningsarbete samt en bedömning av de resultat som uppnåtts vid genomförandet av stödet.

Artikel 11 Kommittéer

(1) Kommissionen skall biträdas av följande kommittéer, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande:

(a) En kommitté för övergångsstöd och institutionsuppbyggnad skall inrättas, som skall yttra sig om de fleråriga vägledande programplaneringsdokumenten med utgångspunkt i det strategiska tillvägagångssätt och de prioriteringar som fastställts i de europeiska partnerskapen och partnerskapen för anslutning, vilka dokument utarbetas inom ramen för artiklarna 5–6. När hänvisning sker till denna punkt skall det förvaltningsförfarande som anges i artikel 4 i beslut 1999/468/EG tillämpas, i enlighet med artikel 7.3 i beslutet. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara sex veckor. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

(b) Den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 47.1 a i förordning (EG) nr 1260/1999[21] skall yttra sig om det stöd som tillhandahålls inom ramen för artikel 7, i enlighet med de regler som fastställs i den förordningen, särskilt artikel 47.2 och 47.3.

(c) Den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 147 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall yttra sig om det stöd som tillhandahålls inom ramen för artikel 8, i enlighet med de regler som fastställs i förordning (EG) nr 1260/1999[22], särskilt artikel 49 i den förordningen.

(d) De kommittéer som inrättats i enlighet med artikel 47.1 c i förordning (EG) nr 1260/1999[23] och artikel 11 i förordning (EG) nr 1258/1999[24] skall yttra sig om det stöd som tillhandahålls inom ramen för artikel 9, i enlighet med de regler som fastställs i dessa förordningar, särskilt artikel 47.2 och 47.3 i förordning (EG) nr 1260/1999 och artiklarna 12–15 i förordning (EG) nr 1258/1999.

(2) Kommittén för institutionsuppbyggnad skall ansvara för samordningen av stödet i enlighet med artikel 3.2 i den här förordningen.

(3) En observatör från Europeiska investeringsbanken skall delta i kommittérnas överläggningar när frågor som rör banken behandlas.

Artikel 12 Typer av stöd

(1) Stöd inom ramen för denna förordning får användas bland annat för finansiering av investeringar, upphandlingar, bidrag, inbegripet räntesubventioner, särskilda lån, lånegarantier och ekonomiskt stöd, stöd till ett lands budget och andra särskilda former av budgetstöd, och bidrag till internationella finansiella instituts eller regionala utvecklingsbankers kapital. En förutsättning för budgetstödet skall vara att partnerlandets förvaltning av sina offentliga finanser är tillräckligt öppen, tillförlitlig och effektiv, och att partnerlandet har infört väl definierad sektorspolitik eller makroekonomisk politik som godkänts av internationella finansiella institut.

(2) Stödet kan också genomföras i form av samarbetsåtgärder på det administrativa området med medverkan av offentligt anställda experter utsända från medlemsstaterna. Sådana projekt skall genomföras enligt de genomföranderegler som fastställts av kommissionen.

Artikel 13 Genomförande av stödet

Stödet får även användas för att täcka utgifter för berednings-, uppföljnings-, kontroll-, revisions- och utvärderingsåtgärder som är direkt nödvändiga för att förvalta programmet och för att förverkliga dess mål, t.ex. undersökningar, möten, information och publiceringsåtgärder, utgifter med anknytning till datornät som används för informationsutbyte samt varje annan utgift för administrativt eller tekniskt biträde som kommissionen kan behöva ta i anspråk för programförvaltningen. Det skall också täcka utgifter för administrativt stöd i fall av decentraliserad programförvaltning vid kommissionens delegationer i tredjeländer.

Artikel 14 Genomförande av stödet

(1) Kommissionen och de stödmottagande länderna skall ingå ramavtal om genomförandet av stödet.

(2) Vid behov skall underordnade avtal om genomförandet av stödet ingås av kommissionen och det stödmottagande landet eller dess genomförande myndigheter.

Artikel 15 Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen

(1) Varje överenskommelse som ingås med stöd av förordning skall innehålla bestämmelser om skydd av gemenskapens ekonomiska intressen, särskilt med avseende på bedrägeri, korruption och andra oegentligheter enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95, rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/1996 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1073/1999.

(2) Det skall i sådana överenskommelser uttryckligen anges att kommissionen och revisionsrätten skall ha rätt att utföra granskningar av handlingar eller på platsen hos varje kontraktspart eller underentreprenör som mottagit gemenskapsmedel. Det skall i överenskommelserna också uttryckligen anges att kommissionen skall ha rätt att genomföra kontroller och inspektioner på platsen enligt förordning (Euratom, EG) nr 2185/96.

(3) I varje kontrakt som sluts som ett led i genomförandet av stödet skall kommissionens och revisionsrättens möjligheter att utöva den rättighet som nämns i punkt 2 garanteras under och efter kontraktets genomförande.

Artikel 16 Regler för deltagande och ursprung, rätt att komma i fråga för bidrag

(1) Deltagande vid tilldelning av upphandlings- eller bidragskontrakt som finansieras inom ramen för denna förordning skall stå öppet för alla fysiska eller juridiska personer från Europeiska gemenskapens medlemsstater som omfattas av fördragen.

(2) Deltagande vid tilldelningen av upphandlings- eller bidragskontrakt som finansieras inom ramen för denna förordning skall också stå öppet för alla fysiska eller juridiska personer från

- varje land som är stödmottagande enligt denna förordning,

- varje land som är stödmottagande inom ramen för det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet,

- varje medlemsstat i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

- varje annat land om kommissionen har fastställt att ömsesidigt tillträde till förfaranden inom ramen för bistånd till tredjeländer kan garanteras.

(3) Deltagande vid tilldelningen av upphandlings- eller gåvobidragskontrakt som finansieras inom ramen för denna förordning skall också stå öppet för alla internationella organisationer.

(4) Experter som föreslås i samband med förfaranden för tilldelning av kontrakt behöver inte uppfylla de nationalitetsvillkor som anges ovan.

(5) Varor och utrustning som köps in med stöd av ett kontrakt som finansieras inom ramen för denna förordning skall ha ursprung i gemenskapen eller ett land som har rätt att delta i förfaranden enligt punkt 2.

(6) Kommissionen får i vederbörligen motiverade fall tillåta att fysiska och juridiska personer från andra länder deltar eller att varor och utrustning med ett annat ursprung används.

(7) I enlighet med artikel 114 i förordning (EG) nr 1605/2002 får fysiska personer motta bidrag.

Artikel 17 Tillfälligt upphävande av stödet

(1) Respekt för de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen, samt respekt för de mänskliga rättigheterna, minoriteternas rättigheter och de grundläggande friheterna skall utgöra grundsatsen för tillämpningen av och beviljandet av stöd enligt denna förordning. För gemenskapsstödet till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt Serbien och Montenegro skall också gälla de villkor som fastställdes av rådet i dess slutsatser av den 29 april 1997, särskilt vad gäller mottagarländernas åtagande att genomföra demokratiska, ekonomiska och institutionella reformer.

(2) Om ett stödmottagande land underlåter att respektera dessa principer eller att fullgöra åtagandena i det berörda partnerskapet med Europeiska unionen, eller framstegen i riktning mot uppfyllande av kriterierna för anslutning är otillräckliga, får rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen vidta lämpliga åtgärder avseende det stöd inför anslutningen som beviljas enligt denna förordning.

AVDELNING IV: ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 18 Det stödmottagande landets status

Om ett stödmottagande land som förtecknas i bilaga I enligt ett beslut av rådet i enlighet med artikel 49 första stycket första meningen i Fördraget om Europeiska unionen beviljas status som kandidatland, skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen överföra landet från bilaga I till bilaga II.

Artikel 19 Instrumentövergripande bestämmelse

För att säkerställa att gemenskapens stöd är enhetligt och effektivt kan kommissionen besluta att andra länder, territorier och regioner kan komma i åtnjutande av åtgärder enligt denna förordning, om det berörda projektet eller programmet är av regional, gränsöverskridande, transnationell eller global karaktär.

Artikel 20 Övergångsbestämmelser

(1) Följande rättsakter skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 2007:

- Förordning (EEG) nr 3906/89.

- Förordning (EG) nr 2760/98.

- Förordning (EG) nr 1266/1999.

- Förordning (EG) nr 1267/1999.

- Förordning (EG) nr 1268/1999.

- Förordning (EG) nr 555/2000.

- Förordning (EG) nr 2500/2001.

(2) Dessa rättsakter och förordning (EG) nr 2666/2000 skall fortsätta att gälla för om rättsakter och åtaganden som avser genomförande av budgetåren före 2007.

(3) Om särskilda åtgärder är nödvändiga för att underlätta övergången från det system som fastställts i förordningarna (EEG) nr 3906/89, (EG) nr 2760/98, (EG) nr 1266/1999, (EG) nr 1267/1999, (EG) nr 1268/1999, (EG) nr 555/2000, (EG) nr 2666/2000 eller (EG) nr 2500/2001 till det system som fastställs i denna förordning, skall sådana åtgärder antas av kommissionen i enlighet med de förfaranden som fastställs i artikel 11 i denna förordning.

Artikel 21 Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

t.ex.:

- Albanien

- Bosnien och Hercegovina

- Serbien och Montenegro

- F.d. jugoslaviska republiken Makedonien

BILAGA II

t.ex.:

- Kroatien

- Turkiet

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

+++++ TABLE +++++

1. BUDGET LINES + HEADINGS (AS IN PDB 2005)

05 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA ‘AGRICULTURE’

05 01 04 03 The SAPARD pre-accession Instrument – Expenditure on administrative management

05 05 SPECIAL ACCESSION PROGRAMME FOR AGRICULTURE AND RURAL DEVELOPMENT (SAPARD)

05 05 01 01 The SAPARD pre-accession Instrument

05 05 01 02 The SAPARD pre-accession Instrument – Completion of the SAPARD pre-accession assistance relating to eight applicant countries

05 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMER FINANCIAL REGULATION

05 49 04 03 The SAPARD Pre-accession Instrument – Expenditure on administrative management

06 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA ‘ENERGY AND TRANSPORT’

06 01 04 09 Intelligent energy – Europe programme (2003 to 2006): external strand – Coopener - Expenditure on administrative management

06 04 CONVENTIONAL AND RENEWABLE ENERGIES

06 04 02 Intelligent energy – Europe programme (2003 to 2006): external strand – Coopener (in part)

07 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA ‘ENVIRONMENT’

07 01 04 05 LIFE (European Financial Instrument for the Environment – 2000 to 2006 – Operations outside Community territory – Expenditure on administrative management (in part)

07 02 GLOBAL ENVIRONMENTAL AFFAIRS

07 02 02 LIFE (European Financial Instrument for the Environment – 2000 to 2006 – Operations outside Community territory (in part)

13 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA ‘REGIONAL POLICY’

13 01 04 02 Instrument for structural policies for pre-accession (ISPA) – Expenditure on administrative management

13 05 PRE-ACCESSION INTERVENTIONS RELATED TO THE STRUCTURAL POLICIES

13 05 01 01 Instrument for structural policies for pre-accession

13 05 01 02 Instrument for structural policies for pre-accession – Closure of pre- accession assistance relating to eight applicant countries

13 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMER FINANCIAL REGULATION

13 49 04 02 Instrument for structural policies for pre-accession – Expenditure on administrative management

14 03 INTERNATIONAL ASPECTS OF TAXATION AND CUSTOMS

14 03 02 Customs co-operation and international assistance (Customs 2007) (in part)

19 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE OF POLICY AREA ‘EXTERNAL RELATIONS’

19 01 04 08 Assistance for the countries of the western Balkans – Expenditure on administrative management

19 01 04 11 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

19 04 EUROPEAN INITIATIVE FOR DEMOCRACY AND HUMAN RIGHTS (EIDHR)

19 04 02 Support for the victims of human rights’ abuses (partially)

19 04 03 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms (partially)

19 04 04 Support for the activities of international criminal tribunals and the International Criminal Court (partially)

19 07 RELATIONS WITH THE WESTERN BALKANS

19 07 01 Assistance for the countries of the western Balkans

19 07 02 Assistance to Serbia and Montenegro

19 07 03 Aid for the reconstruction of Kosovo

19 07 04 Interim civilian administrations

19 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMER FINANCIAL REGULATION

19 49 04 07 Assistance for the countries of the western Balkans – Expenditure on administrative management

19 49 04 10 Development and consolidation of democracy and the rule of law – Respect for human rights and fundamental freedoms – Expenditure on administrative management (partially)

22 01 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE ON POLICY AREA ‘ENLARGEMENT’

22 01 04 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe – Expenditure on administrative management

22 01 04 02 Pre-accession strategy for Turkey – Expenditure on administrative management

22 01 04 03 Phasing-out of pre-accession assistance for new Member States – Expenditure on administrative management

22 01 04 05 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments – Expenditure on administrative management

22 02 PRE-ACCESSION ASSISTANCE INSTRUMENTS

22 02 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe

22 02 02 Cross-border co-operation for central and eastern Europe

22 02 03 Completion of the Phare pre-accession assistance

22 02 04 01 Pre-accession assistance for Turkey

22 02 04 02 Completion of the former co-operation with Turkey

22 02 05 Pre-accession assistance for Malta and Cyprus

22 02 06 Technical Assistance Information Exchange Office (TAIEX) actions in the framework of the pre-accession instruments

22 02 07 Impact of enlargement in EU border regions – Preparatory actions

22 02 08 Subsidy for organising traineeships for young diplomats from the applicant countries

22 02 09 Pilot project on demining activities in Cyprus

22 02 10 Pre-accession multi-country horizontal programmes

22 04 INFORMATION AND COMMUNICATION STRATEGY

22 04 01 Prince - Information and communication strategy

22 49 EXPENDITURE ON ADMINISTRATIVE MANAGEMENT OF PROGRAMMES COMMITTED IN ACCORDANCE WITH THE FORMER FINANCIAL REGULATION

22 49 04 01 Pre-accession assistance for countries of central and eastern Europe – Expenditure on administrative management

22 49 04 02 Pre-accession assistance for Turkey – Expenditure on administrative management

22 49 04 03 Pre-accession strategy for Malta and Cyprus – Expenditure on administrative management

In addition, under title 4 (Employment and social affairs), a new chapter will have to be created to host the Human Resources Development Component of the IPA, with a corresponding “support administrative expenditure” item in the article 04 01 04 XX.

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): € million for commitment

€ 14 653 million euros

2.2. Period of application:

2007-2013

(start and expiry years)

2.3. Overall multi-annual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million

+++++ TABLE +++++

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

(b2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure (see points 7.2 and 7.3)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

* following years only applies to payment appropriations

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal is compatible with the 2007-2013 financial programming of heading 4, as set out in the Communication from the Commission “Building our common Future: Policy challenges and Budgetary means of the Enlarged Union 2007-2013” – COM (2004) 101 of 10 February 2004.

2.5. Financial impact on revenue:

Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)

3. BUDGET CHARACTERISTICS

+++++ TABLE +++++

4. LEGAL BASIS

Article 181a of the Treaty

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The Instrument is intended to facilitate the entry into the Union of those countries deemed to be candidates or potential candidates for membership. This covers Turkey and the countries of the Western Balkans.

The intention is that future candidate countries should be treated broadly the same as past candidate countries. As the countries of the Western Balkans become candidate countries, it is proposed that they will receive per capita per year about the level of assistance established in the financial perspective 2000-2006, under heading 7, for the 10 candidate countries in central and eastern Europe. For Turkey, taking into account the size and absorption capacity of the country, it is proposed that there will be a gradual increase in assistance over the period 2007-2013, towards this level. After the accession of 8 of the central and eastern European candidate countries in 2004, assistance to the remaining countries, Bulgaria and Romania, was increased by 20%, 30% and 40% over the years 2004-2006, in the run up to their planned accession in 2007. Such an enhanced level of funding is not proposed under IPA.

The Instrument will focus on two main priorities:

- helping countries to fulfil the political, economic and acquis-related criteria for membership (the Accession Criteria) and to build up administrative and judicial capacity

- helping countries prepare for EU Structural, Cohesion and Rural Development Funds (EU Funds) after accession (both by preparing the necessary structures and systems and by financing projects)

To do this, the Instrument will have five Components:

- Transition Assistance and Institution Building (both “soft”, in terms of know-how, and “hard”, in terms of physical investment) to help countries meet the Accession Criteria and improve their administrative and judicial capacity

- Regional and Cross-Border Co-operation

- Regional Development (to help prepare for Structural Funds ERDF programmes - and Cohesion Funds)

- Human Resources Development (to help prepare for Structural Funds ESF programmes)

- Rural Development (to help prepare for Agriculture and Rural Development).

There will be a clear differentiation within the Instrument between assistance to potential candidates (or “pre-candidates”), listed in Annex I of the Regulation, and to recognised candidate countries, listed in Annex II of the Regulation.

For pre-candidate countries, the assistance will consist of institution building, in particular to strengthen the Copenhagen political criteria, enhance administrative and judicial capacity and selectively promote some alignment with the acquis in areas of mutual advantage. This will be complemented by regional and cross-border co-operation, investment to promote economic and social development and other transition measures to foster stabilisation and reconciliation throughout the Western Balkans. The pre-candidate countries will, therefore, benefit only from the Transition and Institution Building Component and the Regional and Cross-border Co-operation Components of the Instrument. They will, therefore, receive a level of funding less than that proposed for candidate countries.

For the candidate countries, the full pre-accession package will apply. The institution building effort will, therefore, focus on full rather than selective alignment with the acquis, and these countries will also benefit from the other three components of the Instrument designed to help prepare candidate countries for EU Funds after accession.

The assistance to pre-candidate countries will also be designed to bring them step by step, within a coherent framework, closer to candidate country status, and ultimately membership.

Decisions on when pre-candidate countries will become candidate countries and when candidate countries will join the Union are for the European Council and this Regulation will respond to the implications of those decisions.

The objectives of this Instrument will also embrace the objectives for sustainable development outlined in COM (2004) 101final.

Specific objectives to target specific sectoral objectives for preparation for accession will be fixed for each Component.

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, [including where appropriate through election observation and assistance,] and developing and consolidating the rule of law and good governance.

5.1.2 and 5.1.3 Ex post and ex ante evaluation

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[25]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

In addition, the inter service group which prepared this legislative proposal looked in detail at the lessons that could be learned from past pre-accession assistance, and this work is also reflected in the proposal.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

There will be two principal types of actions – one focusing on assistance to pre-candidate countries, to continue the work started under CARDS and to help prepare them for candidate country status and one focusing on candidate countries, to help prepare them for membership of the Union.

The detailed planning of these actions will fall within a Reinforced Pre-accession Strategic Approach. This will start with the system of European Partnerships and Annual Reports, introduced for pre-candidate countries, and of Accession Partnerships and Regular Reports, in place for candidate countries. From these a multi-annual framework, to be reviewed annually, with an allocation of funds by Component and by country will be prepared. These allocations will be made on the basis of certain criteria, whilst providing for flexibility to adapt to the specific pre-accession needs of the individual countries.

As set out in the thematic strategy, measures receiving Community support in pursuit of the present Regulation’s objectives in the field of promoting democratisation and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms shall include

- pertinent global, regional and country projects and programmes of local and EU non-governmental and civil society based organisations,

- co-operation with international organisations in the field of democratisation and human rights.

Until beneficiary countries are able to participate in the Community Programme ‘Erasmus’, under Article 5.3 of the Regulation, this Instrument will continue to provide access for those countries to the TEMPUS Plus programme.

5.3. Methods of implementation

Implementation (From Centralised to Decentralised Management)

- Experience has shown that it is vital, for the broad approach needed for pre-accession aid, to have available the whole range of implementation methods (from centralised to full decentralisation of financial management to the beneficiary countries, as well as joint management with international organisations) offered by the Financial Regulation. This approach will, therefore, be maintained in this Instrument. The Regulation also leaves open the possibility for programme implementation under indirect centralised management arrangements by national public sector bodies or bodies governed by private law with a public service mission, or by an executive agency.

- It is likely that different modalities will apply for different Components of this Instrument, with full decentralisation as the ultimate objective. Moreover the speed at which beneficiary countries are able to move down the road of decentralisation is also likely to vary from Component to Component. An appropriate mix of centralised and decentralised management structures will need to be put in place, taking into account the quality of the management and control systems of beneficiary countries, in line with the requirements of the Financial Regulation.

- It is, nonetheless, important that the highest level of decentralisation possible for the individual beneficiary country concerned should be pursued as soon as feasible, without delaying the flow of assistance. A start on the process of moving to partially decentralised management will, therefore, be made at the earliest possible point, starting with pre-candidate countries. For Components where the only realistic approach is to proceed to full decentralisation from the start of programme implementation, preparation for the implementation of a limited number of key measures could facilitate an early start of programme implementation.

- In addition, there is, at present, a large European Agency for Reconstruction in the Western Balkans. The Commission will reflect on how best to handle these ongoing tasks within the IPA, bearing in mind the political and technical complexities of the EU’s operations in the Western Balkans.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (current prices)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million)

+++++ TABLE +++++

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

+++++ TABLE +++++

The amounts are total expenditure for twelve months.

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action (2004 prices)

+++++ TABLE +++++

The amounts are total expenditure for twelve months.

(2004 prices)

+++++ TABLE +++++

Human and adminstrative resource needs will be covered from within the allocation made to the DG managing the activities under the annual allocation procedure.

The allocation of posts will depend on the one hand on the internal organisation of the next Commission, and on the other hand on a possible reallocation of posts between the services, following the new financial perspectives.

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

Art. 27 (4) of the Financial Regulation obliges the Commission to undertake both ex ante and ex post evaluations, to be applied to all programmes and activities which entail significant spending. Evaluation results are to be disseminated to spending, legislative and budgetary authorities. Due to the fact that the obligation is already in place, the Regulation itself does not mention either monitoring or evaluation.

Provisions will be made within Framework Agreements to ensure the beneficiary countries make the necessary arrangements to enable independent monitoring and evaluation. In outline, the system is envisaged as follows:

- Project implementation will be monitored through the Joint Monitoring Committee (JMC). This includes the NAO, the NAC and the Commission services. The JMC will meet at least once a year to review all IPA-funded programmes in order to assess their progress towards meeting the objectives set out in the Financing Agreements and the Accession/European Partnership. The JMC may recommend a change of priorities and/or reallocation of IPA funds.

- The JMC will be assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC) for each component and sector, which will include all relevant institutions and partners involved, including the Commission Services, in accordance with the specific monitoring arrangements that will be established for each component. The SMSC, inter alia, will, review in detail the progress made towards achieving the objectives set out in its relevant programme and will report to the JMC on all IPA financed actions in its component or sector.

- The Commission services shall ensure that an ex-post evaluation is carried out after completion of the programme.

8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation

In application of current rules and in view of the vast scope of the activities foreseen, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up.

Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. development projects), of programmes (e.g. national programmes) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).

As set out above, project implementation will be monitored through the Joint Monitoring Committee (JMC) in each beneficiary country, assisted by Sectoral Monitoring Sub-Committees (SMSC) for each component and sector. Each Component will have its own specific evaluation scheme. For Institution Building, there is an ongoing scheme of Interim Evaluation, and these interim evaluations, prepared by independent evaluators, are reviewed by the JMC. This Interim Evaluation scheme generates over 130 individual country, sectoral and thematic reports a year. Thematic reports covering such issues as nuclear issues, civil society, public administration, justice and home affairs, national aid coordination, twinning, SMEs, and statistics have been prepared.

These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.

9. ANTI-FRAUD MEASURES

The protection of the Community’s financial interests and the fight against fraud and irregularities form an integral part of this Regulation.

Administrative monitoring of contracts and payments will be the responsibility of the EC Delegations in beneficiary countries.

Each of the operations financed under this regulation will be supervised at all stages in the project cycle through the delegations. Supervision will take account of contractual obligations as well as of the principles of cost/benefit analysis and sound financial management.

For Cross Border co-operation programmes operating under shared management the Member State where the joint managing authority is located is responsible for ensuring sound financial management and the legality and regularity of the transactions.

Moreover, any agreement or contract concluded pursuant to this Regulation shall expressly provide for monitoring of spending authorised under the projects/programmes and the proper implementation of activities as well as financial control by the Commission, including the European Anti-Fraud Office (OLAF), and audits by the Court of Auditors, if necessary on the spot. They shall authorise the Commission (OLAF) to carry out on-the-spot checks and inspections in accordance with Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 of 11 November 1996 concerning on-the-spot checks and inspections carried out by the Commission in order to protect the European Communities’ financial interests against fraud and irregularities.

Particular attention will be paid to the nature of expenditure (eligibility of expenditure), to respect for budgets (actual expenditure) and to verify supporting information and relevant documentation (evidence of expenditure).

In practise, this would mean that framework agreements would contain provisions making reference notably to the following:

- Definitions of the notions of irregularity, fraud, active and passive corruption and conflict of interest;

- Measures in the filed of financial control by the contracting authority, the Commission and the Court of Auditors;

- The possibility for OLAF to conduct on-the-spot checks equivalent to the ones foreseen by Regulation (EC) 2185/96

- The obligation of the contracting authority of the third country to take preventive measures in the field of corruption

- The procedure for the communication of cases of suspected fraud and irregularities to the Commission;

- The procedures for the clearance of accounts in the case of decentralised management

- The application of administrative and financial sanctions (including the exclusion of non-reliable candidates and tenderers)

- Enforceability of Commission decisions in the area of recovery in case of centralised management.

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] Europeiska rådets möte i Santa Maria da Feira den 19–20 juni 2000, ordförandeskapets slutsatser nr 66-67.

[4] Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19–20 juni 2003, ordförandeskapets slutsatser 11638/03, nr 40.

[5] Europaparlamentets resolution om Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19–20 juni, protokoll från 3.7.2003 – preliminär utgåva, P5_TA (2003) 0320, nr 34.

[6] Europeiska rådet i Bryssel den 17–18 juni 2004, ordförandeskapets slutsatser 10679/04, nr 31.

[7] EGT L 375, 23.12.1989, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 769/2004 (EUT L 123, 27.4.2004, s. 1).

[8] EGT L 345, 19.12.1998, s. 49. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1822/2003 (EUT L 267, 17.10.2003, s. 9).

[9] EGT L 161, 26.6.1999, s. 68.

[10] EGT L 161, 26.6.1999, s. 73. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 769/2004.

[11] EGT L 161, 26.6.1999, s. 87. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 769/2004.

[12] EGT L 68, 16.3.2000, s. 3. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 769/2004.

[13] EGT L 306, 7.12.2000, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2415/2001 (EGT L 327, 12.12.2001, s. 3).

[14] EGT L 342, 27.12.2001, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 769/2004.

[15] EGT L 248, 16.9. 2002, s. 1.

[16] EGT L 213, 13.8.1999, s. 1.

[17] EGT L 130, 25.5.1994, s. 1.

[18] EGT L 213, 13.8.1999, s. 5.

[19] EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

[20] EGT L 248, 16.9. 2002, s. 1.

[21] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

[22] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

[23] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

[24] EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.

[25] COM(2004) 101 du 10 février 2004.