Sexuellt utnyttjande är precis som tidigare det vanligaste syftet bakom människohandeln i EU. En ökning av människohandeln för arbetskraftsutnyttjande har dock rapporterats i flera medlemsstater. Nästan tre fjärdedelar av alla offer i EU var av kvinnligt kön (kvinnor och flickor), och de flesta av dessa utsätts för sexuellt utnyttjande. Kvinnor och flickor har utgjort den största andelen av offren alltsedan EU började samla in uppgifter om människohandel 2008. En stor del av offren för människohandel i EU är fortsatt barn. De flesta barn som föll offer för människohandel var flickor med EU-medborgarskap som utsattes för sexuellt utnyttjande.

Människohandeln kännetecknas av vissa återkommande mönster, nya problem och framväxande trender. Det totala antal registrerade offer – 14 145 – som rapporterats av EU-medlemsstaterna under två år (2017 och 2018) är högre än under den föregående rapporteringsperioden. Det är troligt att det faktiska antalet offer är betydligt högre än vad som rapporterats, eftersom många offer inte upptäcks. I förhållande till det stora antalet offer är antalet åtal och fällande domar mot förövarna fortsatt lågt. Nästan hälften av alla personer som faller offer för människohandel i EU är EU-medborgare. Den interna handeln med människor, det vill säga inom offrets egen medlemsstat, är fortsatt stor och mer än en tredjedel av alla offer från EU ingår i denna grupp.

Människohandel är ett särskilt allvarligt brott som förbjuds i EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna som en allvarlig kränkning av de grundläggande rättigheterna. Organiserade kriminella grupper är inblandade i människohandel för sexuellt utnyttjande eller arbetskraftsutnyttjande samt utnyttjande för tiggeri eller kriminella syften. Människohandelsnätverk är även ofta inblandade i (eller kopplade till) andra former av brottslighet, såsom smuggling av migranter, narkotika eller varor, utpressning, penningtvätt, dokumentbedrägeri, betalkortsbedrägerier och egendomsbrott (t.ex. stöld).

Brottslingar har utnyttjat möjligheterna under covid-19-pandemin att generera betydande vinster och intensifiera sin brottsliga verksamhet. De har ändrat sina arbetsmetoder och gör allt oftare reklam för offer på internet eller utnyttjar dem i privata anläggningar. Det är ännu för tidigt att uppskatta pandemins fulla konsekvenser, men det står klart att krisen har skapat utmaningar av sällan skådat slag som drabbar de mest utsatta på ett oproportionerligt sätt och ökar risken för människor att falla offer för människohandel, däribland handel med kvinnor och barn. Det civila samhällets organisationer, internationella organisationer och EU-organ har uttryckt sin oro över den långsamma identifieringen av offer, som står i vägen deras tillgång till rättslig prövning, hjälp och stöd.

Människohandel är ett mycket lönsamt brott som medför enorma vinster för brottslingar, samtidigt som det skapar enorma kostnader för samhället. Den uppskattade totala årliga vinsten från människohandel uppgår till 29,4 miljarder euro (vilket är en försiktig uppskattning). Den totala kostnaden för människohandel i EU under ett enda år beräknas uppgå till 2,7 miljarder euro. Det beror på behovet av utökade tjänster inom brottsbekämpning, hälso- och sjukvård och socialt skydd, förlorade ekonomiska resultat, förlorad livskvalitet och samordning av åtgärder mot människohandel. Dessa kostnader uppkommer på grund av människohandlarnas allvarliga kränkningar av kvinnors, mäns, flickors och pojkars grundläggande rättigheter och fortsätter att bäras av våra samhällen samtidigt som människohandeln fortsätter.

2.1.Människohandel för sexuellt utnyttjande

Människohandel för sexuellt utnyttjande är en form av våld mot kvinnor och har sin grund i bristande jämställdhet. Sexuellt utnyttjande är fortfarande den vanligaste formen av människohandel i EU, vilket varit fallet alltsedan 2008: 60 % av offren utnyttjas sexuellt, och över hälften är EU-medborgare. Över 90 % av dem som faller offer för människohandel för sexuellt utnyttjande är kvinnor, vilket visar att detta brott har en tydlig könsaspekt. Kvinnor och flickor är fortsatt i majoritet bland offren för alla former av utnyttjande. Dessa mönster framhålls genomgående av medlemsstaterna, det civila samhällets organisationer och EU-organen. Bland högriskmiljöerna ingår prostitution, eskortbyråer och eskorttjänster, massagetjänster, barer och nattklubbar. Det civila samhällets organisationer rapporterar om ökad människohandel för sexuellt utnyttjande med hjälp av internet och nya tekniska verktyg. Dessa används för att rekrytera och sälja offren, främst kvinnor och flickor, samt för gromning av barn.

De flesta medlemsstaterna rapporterar att de vidtagit särskilda åtgärder för att hantera viktiga mönster och framväxande trender när det gäller människohandel för sexuellt utnyttjande. Det handlar bland annat om att identifiera och stödja offer genom att tillhandahålla socialt stöd såsom exitstrategier, social och yrkesmässig återintegration eller vårdtjänster för sexuell hälsa till offer för människohandel som utnyttjas för prostitution. Andra åtgärder riktar sig till högrisksektorer och högriskgrupper (sårbara barn, personer från marginaliserade romska befolkningsgrupper, migranter och flyktingar) och består av operativ verksamhet, såsom brottsutredningar, hemlig övervakning, internetövervakning, informationskampanjer, utbildning samt institutionell och politisk utveckling. Vissa medlemsstater har antagit lagstiftning som gör det brottsligt att utnyttja sexuella tjänster som tillhandahålls av människohandelsoffer. Några vidtog förebyggande åtgärder för att minska efterfrågan och åtgärder på området könsrelaterat våld. Gränsöverskridande samarbete på EU-nivå rapporteras också, särskilt med stöd av Europol och Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust). EU-organen fortsätter att bistå medlemsstaterna i deras ansträngningar, bland annat genom att offentliggöra riktlinjer och tillhandahålla utbildning.

Trots dessa konkreta insatser betonar det civila samhällets organisationer fortsatt att det inte görs tillräckligt för att bekämpa människohandel för sexuellt utnyttjande i EU. Detta gäller både utredning av detta brott och uppmärksammandet av brottets könsaspekt.

2.2.Människohandel för arbetskraftsutnyttjande

Flera medlemsstater och civilsamhällesorganisationer rapporterar att människohandeln för arbetskraftsutnyttjande ökar. 15 % av alla offer utsattes för denna form av utnyttjande. Rapporterna visar att människor har utnyttjats inom jordbrukssektorn (inklusive för säsongsarbete), privata arbetsförmedlingar, byggbranschen, hotell- och restaurangbranschen, städsektorn, hushållsarbete, omsorgstjänster, vårdhem, nattöppna butiker, pubar, biltvättar, sophämtnings- och återvinningsföretag, skogsbruk, textil och kläder, livsmedelstillverkning samt bearbetning och förpackning.

Arbetskraftsutnyttjande drabbar främst män (68 %), även om kvinnor är i majoritet inom vissa sektorer, särskilt hushållsarbete, omsorgsverksamhet och städtjänster. Medlemsstaterna rapporterade också att allt fler barn faller offer för människohandel för arbetskraftsutnyttjande.

Tack vare särskilda åtgärder för att bekämpa människohandel för arbetskraftsutnyttjande och förbättra identifieringen av offer kunde arbetsmyndigheterna intensifiera sina inspektioner i närmare samarbete med brottsbekämpande myndigheter. Medlemsstaterna rapporterar att de genomför särskilda utbildningar för yrkesinspektörer och socialinspektörer, yrkesverksamma inom brottsbekämpning, rättsväsendet, juristkåren, socialarbetare, tullmyndigheter, diplomatiska och konsulära tjänstemän, immigrationsmyndigheter, personer inom utbildningssektorn, arbetsförmedlingar och härbärgen. Dessutom genomförde medlemsstaterna inspektioner inom ramen för de gemensamma insatsdagarna om arbetskraftsutnyttjande, gemensamma utredningar och åtgärder inom ramen för Europeiska sektorsövergripande plattformen mot brottshot (Empact-THB), med särskild inriktning på högrisksektorer. Man satsade särskilt på att ge information till människor som riskerar att falla offer för människohandel för arbetskraftsutnyttjande (särskilt arbetssökande), migranter (t.ex. personer som rör sig utmed migrantsmugglarnas rutter och löper risk att falla offer för kriminella nätverk i Medelhavsområdet) och asylsökande samt till romska befolkningsgrupper och personer som beger sig utomlands för att arbeta.

Den nyligen inrättade Europeiska arbetsmyndigheten kommer att samarbeta med EU-organ som arbetar med sysselsättning och socialpolitik samt med dem som bekämpar organiserad brottslighet och människohandel, däribland Europol och Eurojust.

Trots de framsteg som gjorts när det gäller att upptäcka människohandel för arbetskraftsutnyttjande anger det civila samhällets organisationer att yrkesinspektionerna och övervakningen av arbetsnormer fortfarande behöver förbättras, särskilt inom jordbruket, byggbranschen, restaurangbranschen, städbranschen, hotellbranschen samt inom omsorgsverksamhet (t.ex. nagelbarer).

Flera medlemsstater rapporterade att de antagit åtgärder för att ta itu med företags och juridiska personers ansvar, tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan och förhållandet mellan företag och mänskliga rättigheter (t.ex. Grekland, Nederländerna och Österrike) i syfte att bekämpa och förebygga människohandel för arbetskraftsexploatering i internationella produktleveranskedjor. Det civila samhällets organisationer betonar vikten av ökad insyn i produktleveranskedjor, där människohandel ofta förekommer, samt av att införa krav på tillbörlig aktsamhet.

2.3.Andra former av utnyttjande

18 % av människohandelsoffren utsattes för andra former av utnyttjande. Främst gällde detta påtvingat tiggeri och påtvingad brottslighet, men det förekommer även människohandel för försäljning av spädbarn, avlägsnande av organ och olaglig adoption, människohandel med EU-medborgare som utnyttjas ekonomiskt genom bedrägeri samt människohandel genom surrogatmoderskap.

Människohandel för påtvingad brottslighet och påtvingat tiggeri

Enligt uppgift ökade dessa former av utnyttjande i vissa medlemsstater, närmare bestämt Bulgarien, Kroatien, Grekland, Nederländerna och Polen. Offren är ofta barn. Människohandel för påtvingad brottslighet är förknippad med småbrottslighet, organiserad egendomsbrottslighet såsom fickstölder eller snatteri samt andra stölder. Denna form av människohandel är också förknippad med mer komplexa former av brottslighet, bland annat grov stöld och bedrägeri eller försäljning av och handel med narkotika. Båda formerna av utnyttjande kännetecknas av en hög grad av rörlighet mellan länder. Rapporter visar att offer för människohandel för påtvingat tiggeri omfattar personer som har problem med drog- och alkoholmissbruk, personer med fysisk funktionsnedsättning, personer som tillhör etniska minoriteter, inbegripet personer från marginaliserade romska befolkningsgrupper, och personer som befinner sig i en svår ekonomisk situation. De personer som utnyttjas för påtvingad brottslighet och påtvingat tiggeri tenderar att vara yngre än de som utsätts för andra former av utnyttjande. Stora utmaningar kvarstår när det gäller att upptäcka och identifiera offer som utnyttjas för dessa ändamål.

Människohandel för tvångsäktenskap och skenäktenskap

Personer som faller offer för människohandel för tvångs- och skenäktenskap rapporteras ibland som offer för andra former av människohandel, inbegripet sexuellt utnyttjande och/eller arbetskraftsutnyttjande. Kvinnor och barn är särskilt sårbara när det gäller människohandel för dessa ändamål. Det konstaterades att offren ofta kommer från marginaliserade romska befolkningsgrupper och att det finns en koppling till migration på grund av migrerande kvinnors och flickors utsatthet.

2.4.Människohandel med barn

Den fortsatta handeln med barn är högst oroväckande. Nästan en fjärdedel av alla offer i EU var barn, och de allra flesta var flickor (78 %). Närmare 75 % av alla barnoffer i EU var EU-medborgare. Av de barnoffer som kom från länder utanför EU var närmare tre fjärdedelar flickor (69 %). Över 60 % av de barn som fallit offer i EU utsattes för människohandel för sexuellt utnyttjande. Människohandel med barn är fortfarande ett stort problem, särskilt handel med flickor och pojkar för sexuellt utnyttjande och för påtvingad brottslighet såsom fickstölder och snatteri, narkotikarelaterade brott, t.ex. cannabisodling, samt för tvångsäktenskap, tidigt äktenskap och skenäktenskap. Migrerande barn, särskilt ensamkommande barn, löper fortsatt större risk att falla offer för människohandel och utnyttjande längs migrationsrutterna till och inom EU. Människohandlare har ofta använt mottagningscentrum för att identifiera potentiella offer och se till att de transporteras till utnyttjandeplatser.

Medlemsstater och EU-aktörer har gjort värdefulla insatser mot handeln med barn, bland annat genom i) vägledningsdokument, ii) samarbets- och stödstrukturer, iii) förebyggande initiativ, iv) utbildning, v) medvetandehöjande åtgärder och informationsåtgärder, vi) utbildning och vii) operativa insatser från brottsbekämpande myndigheters sida, inbegripet gränsöverskridande åtgärder. Det krävs dock kraftfullare åtgärder för att effektiva förebygga och bekämpa handeln med barn. I rådets slutsatser om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn upprepas att kampen mot sexuella övergrepp mot barn och sexuellt utnyttjande av barn ofta också är en kamp mot organiserad brottslighet och människohandel. I EU:s strategi för en effektivare bekämpning av sexuella övergrepp mot barn, som antogs 2020, betonades vidare att man vid förebyggande insatser måste ta hänsyn till de särskilda omständigheter som olika grupper av barn befinner sig i, däribland barn som fallit offer för människohandel.