A4-0054/95

Resolution om konferensen i New York (17 april - 12 maj 1995) om förlängning av avtalet om icke-spridning av kärnvapen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av sin resolution av den 11 mars 1993 om stopp för kärnvapenmakternas kärnvapenprov ((EGT nr C 115, 26.4.1993, s. 158.)), resolutionen av den 26 juni 1993 om ett moratorium för kärnvapenprov ((EGT nr C 194, 19.7.1993, s. 206.)), resolutionen av den 21 april 1994 om energiprioriteringar i det reviderade icke- spridningsavtalet ((EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 378.)), resolutionen av den 29 september 1994 om illegal handel med radioaktivt material ((EGT nr C 305, 31.10.1994, s. 78.)) samt resolutionen av den 17 november 1994 om kärnvapenprov och nedrustningsdebatten i FN:s generalförsamling ((EGT nr C 341, 5.12.1994, s. 178.)),

- med beaktande av resultaten av de fyra konferenser som hållits 1975, 1980, 1985 och 1990 om revidering av avtalet om icke-spridning av kärnvapen,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte på Korfu och rådets beslut av den 25 juli 1994, om den gemensamma åtgärd rådet enats om i enlighet med artikel J 3 i Fördraget om Europeiska unionen, angående förberedelser för 1995 års konferens för parterna i avtalet om icke-spridning av kärnvapen ((EGT nr L 205, 8.8.1994, s. 1.)), syftande till att uppnå en slutgiltig och ovillkorlig förlängning av detta avtal,

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om illegal handel med radioaktivt material och radioaktiva ämnen (KOM(94)0383 - C4-0227/94),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor samt yttrande från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi (A4-0054/95), och

A. Enligt artikel X i icke-spridningsavtalet, som trädde i kraft den 5 mars 1970, skall detta avtal förlängas efter 25 år tills vidare eller för en eller flera bestämda perioder. Detta beslut skall fattas under 1995 av en majoritet av avtalsparterna.

B. Hos ett betydande antal avtalsparter, särskilt i tredje världen, finns en misstro inför en tidsmässigt obegränsad förlängning av avtalet, framför allt på grund av att avtalet skulle vara diskriminerande mot stater som inte har kärnvapen, att det inte skulle vara tillräckligt för att hejda spridningen av kärnvapen och framför allt att kärnvapenstaterna inte har uppfyllt sina förpliktelser enligt avtalet (särskilt artikel IV och artikel VI).

C. I slutdokumentet från konferensen 1985 om uppföljning av icke- spridningsavtalet uppmanades FN:s nedrustningskonferens (Genève) att snabbt inleda multilaterala förhandlingar om kärnvapennedrustning. Detta har inte genomförts.

D. Spridningen av massförstörelsevapen och ballistiska missiler utgör ett potentiellt och växande hot mot världsfreden, och det har inte varit möjligt att förhindra att kunskaperna och möjligheterna att framställa dessa vapen har spritts, trots många försök att minska denna spridning och trots vissa framgångar när det gäller att begränsa antalet stater som förfogar över kärnvapen. Till och med stater som Irak och Nordkorea, som har skrivit på icke-spridningsavtalet, har nu inlett verksamheten som skulle kunna leda till att de skaffar sig kärnvapen.

E. Fredsprocessen i Mellanöstern borde kunna leda till att en zon fri från massförstörelsevapen inrättas och alla stater i området borde engagera sig för att uppnå ett sådant mål.

F. Ett stort antal stater som undertecknat icke-spridningsavtalet anser att kärnvapenstaterna inte har uppfyllt sina förpliktelser i tillräckligt hög grad.

G. Avtalet om obegränsad och ovillkorlig förlängning av icke- spridningsavtalet kan aldrig bli trovärdigt om inte alla kärnvapenstrater uppfyller vissa delar av detta avtal.

H. Flera stater som inte undertecknat avtalet är de facto kärnvapenstater.

I. Det obegränsade och ovillkorliga alternativet är inte nödvändigtvis det som sätter störst politiskt tryck på de nuvarande icke-avtalsstaterna att gå med, i synnerhet de som är kärnvapenstater.

J. Förhandlingarna om icke-spridningsavtalet riskerar att köra fast, särskilt om förhandlingarna om ett totalförbud mot kärnvapenprov skulle stagnera.

K. I det framtida garantisystemet kommer energiaspekterna att få speciell betydelse:

- förvandlingen av stridsspetsar till bränsle för kärnkraftanläggningar kommer att få stor betydelse för såväl garantipolitiken som energipolitiken med tanke på att det bara i det forna Sovjetunionen förvaras mellan 27 000 till 30 000 taktiska och strategiska kärnvapen.

L. Trots alla problem och brister utgör icke-spridningsavtalet det viktigaste stödet för det internationella samfundet när det gäller att hindra en spridning av kärnvapen.

M. De förändrade politiska villkoren som efter 1990 avgör riskerna för kärnvapenspridning, medför ett betydande bortfall av kontrollmekanismer samtidigt som de ballistiska missilernas räckvidd har ökat oroväckande.

N. Ett totalförbud mot kärnvapenprov är ett oavvisligt mål om man skall uppnå en varaktig och ovillkorlig förlängning av avtalet om icke- spridning av kärnvapen.

O. Vid förhandlingarna i Genève om ett avtal om totalförbud för kärnvapenprov har de båda kärnvapenstaterna inom EU, Frankrike och Förenade kungariket, hittills inte engagerat sig offentligt i samma utsträckning som t.ex. Förenta staterna för att ett avtal skall uppnås.

P. Kina fortsätter att genomföra provsprängningar utan att ta hänsyn till internationella moratorier, trots att landets utrikesminister har förklarat att den kinesiska regeringen ställer sig positiv till att underteckna ett avtal om upphörande av kärnvapenprov.

Parlamentet

1. stödjer alternativet med obegränsad och ovillkorlig förlängning av icke-spridningsavtalet,

2. uppmanar de stater som undertecknat icke-spridningsavtalet, i synnerhet Europeiska unionens medlemsstater och kärnvapenmakterna, att leva upp till nedanstående så att en obegränsad och ovillkorlig förlängning av icke-spridningsavtalet kan uppnås vid New York-konferensen,

3. uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att inom ramen för konferensen i Genève aktivt verka för att ett avtal om totalförbud för kärnvapenprov sluts så snabbt som möjligt, och att i enlighet med artikel J 3 i Maastrichtfördraget genomföra gemensamma åtgärder i denna riktning,

4. uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att i avvaktan på gemensamma åtgärder som avses ovan uttryckligen avstå från alla kärnvapenprov,

5. uppmanar alla kärnvapenmakter att rätta sig efter föreskrifterna i artikel VI i icke-spridningsavtalet och att komma överens om en tidsplan och en finansieringsplan,

6. uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att ta initiativ till att inleda förhandlingar inom ramen för Förenta Nationernas nedrustningskonferens, angående en konvention om kärnvapen som kan leda till global nedrustning av kärnvapen enligt målen i artikel VI i icke- spridningsavtalet,

7. begär att produktion av klyvbart material som kan användas för militärt bruk förbjuds, och stödjer det framförda kravet på att en internationell övervakningsmyndighet för plutonium och höganrikat uran inrättas, och begär att rådet gör en gemensam insats med detta syfte enligt artikel J 3 i Maastrichtfördraget,

8. stödjer de stater som undertecknat icke-spridningsavtalet och som varken har någon kärnvapenpotential eller någon garanti om kärnvapenhjälp genom militärallianser i deras krav på att erhålla mer underbyggda säkerhetsgarantier genom effektiva åtgärder för att upprätthålla respekt för internationell rätt och för föreskrifterna i FN:s icke-angreppspakt,

9. stödjer resolutionsförslaget som framlagts av Ryssland för de fem stora kärnvapenmakterna i Förenta nationernas säkerhetsråd, enligt vilket dessa stater förbinder sig att ge garantier för de stater som inte har kärnvapen och undertecknat icke-spridningsavtalet om de skulle angripas,

10. begär att stater med kärnvapen inom ramen för bestämmelserna i icke- spridningsavtalet ansluter sig till en allmän och ömsesidig förpliktelse att inte först tillgripa kärnvapen mot stater som inte har kärnvapen,

11. begär att alla stater som undertecknat icke-spridningsavtalet, i enlighet med artikel IV i avtalet, samarbetar för att utveckla hållbar icke-nukleär energi i de stater som så önskar, under förutsättning att en effektiv kontroll av de ämnen som kan användas i dubbelt syfte garanteras,

12. föreslår att det gemensamma investeringscentret involverar sig och bidrar till CAPRA-programmet för att reducera strålningen och förbränningen av plutonium,

13. uppmanar alla parter i icke-spridningsavtalet att främja internationellt samarbete för utveckling av nya hållbara energikällor och ser inom detta område en framtidsstrategi för att bättre kunna uppfylla alla parters energibehov; uppmanar i synnerhet Europeiska unionens medlemsstater att tillsammans med övriga parter verka för ett samarbete inom detta område,

14. begär att gemenskapens strategi vid förhandlingsbordet också beaktar syftena med icke-spridningsavtalet genom en förstärkning av de juridiska och diplomatiska åtgärder som är tillförlitliga för att undvika spridningen, genom en kraftig impuls mot en effektiv nedrustning av kärnvapnen och under internationell kontroll förutsedd i fördragets artikel VI, och att unionens ståndpunkt i detta syfte innefattar inrättandet av ett internationellt och universellt kontrollsystem av hela den cykel som uraniet, plutoniumet och, möjligen toriumet, genomgått för civilt bruk, inklusive det material som är resultatet av den militära cykeln som en konsekvens av den partiella nedrustningen av kärnvapenarsenalerna, med speciella bestämmelser gällande tritiumet,

15. uppmanar konferensdeltagarna att anta entydiga sanktioneringsmöjligheter för att straffa brott mot avtalets bestämmelser,

16. anser att effektiva sanktioner måste vidtas inom ramen för Förenta Nationerna mot alla parter som bevisligen bryter mot avtalet (som Irak och Nordkorea gjort) och mot alla stater som framställer kärnvapen i ett förmodat krigs- eller utpressningssyfte,

17. uppmanar det internationella samfundet att skapa juridiska förutsättningar för att vidta straffpåföljder i händelse av olaglig spridning av kärnvapen, inklusive olaglig handel med radioaktiva ämnen eller kärnmaterial,

18. betonar behovet av största möjliga samarbete mellan stater som ansluter sig till ickespridningsavtalet för att förhindra att terroristorganisationer, inklusive fanatiska religiösa sekter, förvärvar massförstörelsevapen,

19. förespråkar en förstärkning och rationalisering av internationella säkerhetsanordningar och avser att utvidga debatten till att omfatta följande:

- samordning av säkerhetsanordningar genom oavhängig utvärdering av säkerhetsteknologier som tillämpas av Euratom och IAEA för anläggningar som hanterar stora volymer - upparbetnings-, anriknings- och tillverkningsanläggningar,

- oannonserade inspektioner som understöds av effektiva sanktioner,

- integrerat och samordnat licenssystem för EU, beträffande allt från utrustning med dubbla funktioner och reservdelar etc till nukleär teknologi och klyvbart material,

- godtagande av säkerhetsanordningar med fullständig omfattning för alla nukleära anläggningar,

- tillämpning av säkerhetsanordningar med fullständig omfattning, om de visar sig effektiva, utan särbehandling av nukleära anläggningar inom EU:s medlemsstater, och leveransstopp av nukleära anläggningar och material till länder som inte godtar säkerhetsanordningar med fullständig omfattning,

20. uppmanar konferensdeltagarna, i synnerhet Europeiska unionens medlemsstater, att sörja för att internationella atomenergiorganet i Wien (IAEA) har en fast finansiell grund och tillräckligt med personal för att kunna utföra sina kontrolluppgifter,

21. stödjer IAEA:s förslag att inrätta miljöövervakning och andra kontrollmetoder som föreslås i förfarandet IAEA 93+2,

22. begär att gemenskapens strategi täcker alla aspekter som uppställs i parlamentets resolution av den 21 april 1994 och att förhandlingarna inriktas på en förbättring av det aktuella garantisystemet så att den nödvändiga multilaterala balansen, som skall eliminera diskriminering mellan de länder som beaktas som kärnvapenmakter och de länder som inte är utrustade med vapen i den betydelse som definieras i icke- spridningsavtalet, inkluderas,

23. önskar att alla stater som ännu inte gjort det sluter ett heltäckande säkerhetsavtal med IAEA («full-scope safeguard agreement»); uppmanar till att intensifiera undersökningarna om smuggling av klyvbart material från bevakade Euratomanläggningar,

24. uppmanar stater med kärnvapen att också underställa hela sin kärnvapenpotential IAEA:s kontroll,

25. förespråkar upprättande av ett register över kärnvapen hos Förenta Nationerna och uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att lägga fram ett sådant förslag vid konferensen om förlängning av icke- spridningsavtalet,

26. uppmanar alla stater som ännu inte undertecknat icke-spridningsavtalet att ansluta sig till avtalet och uppmanar Europeiska unionen och dess medlemsstater att utveckla en politik som syftar till att minska spänningarna i känsliga områden och att tillmötesgå säkerhetssträvanden hos stater som står i begrepp att skaffa kärnvapen om de går med på att underteckna avtalet,

27. begär att Europeiska unionen i enlighet med artikel VII i icke- spridningsavtalet för en politik som syftar till att finna regionala lösningar, dels genom att skapa kärnvapenfria zoner som tillsammans kan täcka hela världen och en gång för alla avlägsna kärnvapenhotet, dels genom att finna realistiska lösningar på energibehovet i dessa områden och tillhandahålla nödvändig teknologi; dessutom måste användningen av tekniker med dubbelt syfte kontrolleras bättre och system för att spåra och avslöja eventuella omfattande hemliga program måste främjas,

28. glädjer sig över Kazakstans, Vitrysslands och Ukrainas beslut att underteckna avtalet om icke-spridning av kärnvapen i egenskap av stater utan kärnvapen och uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att visa dem sin uppskattning för detta modiga beslut genom stöd- och kompensationsåtgärder,

29. understryker i detta sammanhang behovet av att garantera före detta sovjetiska militära kärnforskares sysselsättning inom den civila sektorn och anmodar enträget Europeiska unionen att bidra till detta,

30. glädjer sig över Sydafrikas exemplariska beslut att avstå från de kärnvapen landet förfogar över, och över Sydafrikas undertecknande av icke-spridningsavtalet,

31. vädjar till konferensdeltagarna att göra sitt yttersta för att undvika en «tillfällig lösning» med osäkra följder för hela det internationella samfundet,

32. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament, Förenta Nationernas generalsekreterare, ordföranden i Förenta Nationernas generalförsamling, ordföranden vid Förenta Nationernas nedrustningskonferens i Genève samt sekretariatet för konferensen i New York om icke-spridningsavtalet.