EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 13.11.2017 COM(2017) 667 final MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN EMPTY Skapa välstånd genom handel och investeringar

Uppdatering av 2007 års gemensamma EU-strategi för Aid for Trade Updating the 2007 Joint EU Strategy on Aid for Trade



Skapa välstånd genom handel och investeringar

Uppdatering av 2007 års gemensamma EU-strategi för Aid for Trade 1Inledning Aid for Trade (bistånd för handel) är bistånd som lämnas för att främja partnerländernas arbete med att utveckla sin ekonomiska kapacitet och öka sin handel som hävstång för tillväxt och fattigdomsbekämpning. Sedan Världshandelsorganisationen (WTO) lanserade begreppet 2005 har det blivit en väletablerad metod i utvecklingssamarbetet som gör det enklare för utvecklingsländer att utnyttja handelns fördelar. Det omfattar många olika områden, bl.a. utformning av handelspolitik, handelsrelaterade bestämmelser och normer, ekonomisk infrastruktur (t.ex. energi, transport, telekommunikation) och uppbyggnad av produktionskapacitet i exportinriktade sektorer såsom jordbruk, fiskeri och tillverkning. Som svar på detta utarbetade EU 2007 sin strategi för Aid for Trade, ”Förstärkt EU-stöd till handelsrelaterade behov i utvecklingsländer”, som EU:s och dess medlemsstaters gemensamma åtgärd för att hjälpa utvecklingsländerna, främst de minst utvecklade länderna, att integrera sig i det regelbaserade världshandelssystemet och på ett effektivare sätt använda handel för att öka tillväxten och minska fattigdomen. Tio år senare har den ekonomiska situationen i hög grad förändrats genom framväxten av allt komplexare globala värdekedjor. Det politiska sammanhanget har också förändrats i grunden, både globalt – särskilt genom Agenda 2030 för hållbar utveckling – och på EU-nivå genom EU:s utrikes- och säkerhetspolitik, det nya europeiska samförståndet om utveckling och strategin ”Handel för alla”. Syftet med detta meddelande är att uppdatera den befintliga strategin för Aid for Trade mot bakgrund av denna utveckling. I meddelandet föreslås en resultatinriktad och integrerad strategi för bistånd och investeringar för handel, som till fullo utnyttjar EU:s många tillgängliga politiska verktyg för att öka deras sammantagna inverkan när det gäller tillväxt och fattigdomsminskning. Tyngdpunkten ligger på att skapa fler och bättre arbetstillfällen och på de länder som har störst behov, särskilt de minst utvecklade länderna. 2EU:s Aid for Trade under de senaste tio åren Under de senaste tio åren har EU och dess medlemsstater etablerat sig som världens största givare av Aid for Trade och står för en tredjedel av det totala globala beloppet. Sammanlagt ökade EU:s åtaganden avseende Aid for Trade med över 85 % mellan 2007 och 2015, till 96,79 miljarder euro. Bara under 2015 uppgick åtagandena till rekordbeloppet 13,16 miljarder euro. En viktig del av begreppet Aid for Trade är det handelsrelaterade biståndet, vars mål på två miljarder euro uppnåddes 2008, två år tidigare än beräknat. År 2015 var det årliga beloppet hela 2,8 miljarder euro, vilket gör att det totala beloppet under perioden 2007–2015 uppgick till 21,5 miljarder euro. Av detta belopp gick 37 % till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna). Stödet till minst utvecklade länder var stabilt i absoluta tal, och nådde nästan 18 miljarder euro under perioden 2007–2015 (19 % av EU:s totala Aid for Trade), men minskade i relativa tal, eftersom EU:s totala Aid for Trade utökades. Kvalitativt ledde EU:s handelsrelaterade bistånd till betydande resultat inom de flesta prioriterade områden. I de minst utvecklade länderna och i instabila situationer lyckades biståndet ofta stabilisera, eller till och med öka handelsvolymerna. EU:s Aid for Trade har också uppnått positiva resultat genom bredare regionala eller tematiska fleråriga initiativ, såsom EU:s stöd till uppbyggnad av AVS-ländernas kapacitet att bli en del av det multilaterala handelssystemet och att förbereda sig för avtal om ekonomiskt partnerskap. Samtidigt hade Aid for Trade endast begränsad framgång när det gäller att främja och diversifiera handeln för de fattigaste länderna och i instabila situationer. Trots omfattande stöd och tullfritt tillträde till EU:s marknad för nästan alla deras produkter befinner sig de minst utvecklade länderna och länder i instabila situationer fortfarande i världsekonomins utkant. De minst utvecklade ländernas tillverkningsandel på 12 % 2015 var fortfarande långt mindre än utvecklingsländernas genomsnitt 20 %. De minst utvecklade ländernas handelsunderskott i varor och tjänster ökade lavinartat mellan 2006 och 2015, från 7,3 miljarder amerikanska dollar till 104,2 miljarder amerikanska dollar. De minst utvecklade ländernas andel av världsexporten 2015 var fortfarande mindre än 1 %, men de utgör 12,8 % av världens befolkning. 3En föränderlig världsekonomi och ett nytt politiskt sammanhang Globaliseringen av ekonomisk verksamhet är inte någon ny företeelse, men globaliseringens drivkrafter och trender förändras snabbt. En central aktuell trend är framväxten av globala och regionala värdekedjor och internationella produktionsnätverk som i allt högre grad bygger på handel mellan och inom företag. Tjänster blir allt viktigare inom internationell handel, och digitaliseringen formar den globala ekonomin på nya sätt, av vilka många ännu inte har visat sig. En stor utmaning är dock att många utvecklingsländers deltagande i globala värdekedjor och digitalisering fortfarande är marginellt. Industrialiseringen, produktiviteten och diversifieringen i många utvecklingsländers ekonomier är fortsatt begränsad, eftersom de fortfarande är beroende av lågavlönad arbetskraft, export av råvaror och primärproduktion med låg kapacitet. Detta kräver genomgripande reformer och investeringar som de officiella finansiella flödena inte klarar av att täcka på egen hand. Det politiska sammanhanget har också förändrats. Addis Abeba-handlingsplanen, som antogs 2015, är inriktad på vad som krävs för att genomföra Agenda 2030 för hållbar utveckling, som man enades om kort därefter. Vid sidan av offentligt utvecklingsbistånd (ODA) betonas betydelsen av internationell handel och investeringar inom den privata sektorn som genomförandemetoder. I Agenda 2030 fastställs det nya och allmänna utvecklingsparadigmet för de kommande åren, vilket utgår från att alla 17 målen för hållbar utveckling och de 169 delmålen är integrerade och ömsesidigt beroende i förhållande till den hållbara utvecklingens tre dimensioner: den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. Parisavtalet om klimatförändringar kräver strukturförändringar av produktions- och handelssystemen för att skapa en ny koldioxidsnål och klimattålig ekonomi som kan anpassas till och mildra klimatförändringarna. Övergången till en cirkulär ekonomi skapar nya innovationsrelaterade och ekonomiska möjligheter som utvecklingsländerna i ännu högre grad bör utnyttja. Denna nya situation återspeglas i två grundläggande politiska EU-initiativ. I det första, den globala strategin för EU:s utrikes- och säkerhetspolitik, efterlyses en handlingskraftig och samordnad union, vilket ska åstadkommas genom att man till fullo utnyttjar de många politiska instrument som står till förfogande, framför allt utvecklings- och handelsverktyg. I det andra initiativet, det nya europeiska samförståndet om utveckling, införlivas det paradigmskifte som Agenda 2030 innebär i EU:s politik för utvecklingssamarbete. Det är inriktat på fattigdomsminskning i linje med principerna för ändamålsenligt utvecklingssamarbete. I initiativet efterlyses synergieffekter mellan politikområden, större samordning och samstämmighet bland EU:s aktörer och instrument samt främjande av handel och ansvarsfulla investeringar i utvecklingsländer till stöd för hållbar utveckling, i enlighet med riktlinjer som har fastställts i meddelandet om handel, tillväxt och utveckling och som har uppdaterats genom meddelandet Handel för alla från 2015. Denna nya politiska situation har två viktiga aspekter. För det första bör det offentliga utvecklingsbiståndet sättas in där behovet är störst, särskilt i de minst utvecklade länderna och i instabila situationer. För det andra finns det en tendens att använda det offentliga utvecklingsbiståndet mer strategiskt som katalysator för mobilisering av andra offentliga och privata finansiella flöden, t.ex. inom ramen för EU:s nya yttre investeringsplan. I framtiden kommer offentliga och privata investeringar att bli en allt viktigare del av EU:s stöd till handels- och produktionskapacitetsbehov.

4En samstämmig och resultatskapande väg framåt Med tanke på den förändrade ekonomiska och politiska situationen är det dags att se över EU:s Aid for Trade. Ambitionen måste vara att stödja partnerländerna i deras arbete med att närma sig målen för hållbar utveckling och skapa varaktigt välstånd genom att öka handeln och investeringarna. Detta kräver följande grundläggande förändringar jämfört med dagens situation: I.Minska den rådande fragmenteringen och öka hävstångseffekten hos Aid for Trade genom ett mer välinformerat och samordnat genomförande. II.Öka effekten av EU:s Aid for Trade genom att säkerställa fullständig förenlighet med och maximalt utnyttjande av instrument i hela EU:s yttre politik, särskilt de nya yttre investeringsplanerna, handelsavtalen och handelssystemen. III.Starkare inriktning på hållbarhetens sociala och miljömässiga dimensioner, tillsammans med ekonomisk tillväxt för alla. IV.Bättre differentiering av länder, med ökad inriktning på de minst utvecklade länderna och instabila situationer. V.Förbättrad övervakning och rapportering. 4.1Minska fragmenteringen, öka hävstångseffekten Pengarna i EU:s Aid for Trade används för närvarande på ett för decentraliserat och fragmenterat sätt. Under 2015 stod exempelvis EU:s Aid for Trade och dess 13,6 miljarder euro för en tredjedel av EU:s totala offentliga utvecklingsbistånd. Dessa pengar kanaliserades genom ungefär 3 000 finansieringsbeslut som motsvarade nästan 90 OECD-DAC-koder. Detta gjorde det svårt att säkerställa optimal samstämmighet och ändamålsenlighet. Av detta skäl är det viktigt att bättre kombinera den stora uppsättningen verktyg för utvecklingsfinansiering (bilaterala, regionala, tematiska osv.) och biståndsmetoder (tekniskt stöd, bidrag, budgetstöd, partnersamverkan, kombinationsfinansiering osv.) både på EU- och medlemsstatsnivå. Detta bör kompletteras med utlåningsverksamhet av internationella och europeiska institutioner för utvecklingsfinansiering i utvecklingsländer, för att tillhandahålla mer integrerade och storskaliga lösningar på partnerländernas handels- och produktionskapacitetsbehov. Om EU i större utsträckning ska kunna bidra till att målen för hållbar utveckling uppnås måste unionen inrikta sig mer på att generera privata investeringar. Den yttre investeringsplan som omfattar Afrika och grannskapsländerna kommer att präglas av en integrerad strategi. Den kommer att utnyttja innovativa riskdelningsmekanismer genom en ny europeisk fond för hållbar utveckling, däribland en garanti för anskaffande av riskkapital, kombinerat med tekniskt stöd och reformer för förbättring av investeringsklimatet. I linje med och inom ramen för partnerländernas och regionernas egna utvecklingsstrategier kommer synergieffekter att eftersträvas genom EU:s handelsavtal och handelssystem. Dessa har blivit en viktig drivkraft i EU:s förbindelser med utvecklingsländerna. De ger möjligheter till marknadstillträde som lokala små och medelstora företag gärna utnyttjar. De ger incitament till reformer som utvecklingssamarbetet kan bygga vidare på. EU:s Aid for Trade kommer därmed att sätta fart på genomförandet av avtalen redan från början och bidra till att de blir en framgång. EU:s Aid for Trade kommer att användas för att öka utvecklingspotentialen även inom andra EU-politikområden. Åtgärder: ·Förstärka de operativa kopplingarna mellan alla EU:s instrument och verktyg för utvecklingssamarbete, däribland lands- och regionprogram och verksamhet inom europeiska institutioner för utvecklingsfinansiering, på både EU- och medlemsstatsnivå. ·Närmare koppla EU:s budgetstöd till reformer av investeringsklimatet när privat kapital i utvecklingsländer mobiliseras genom innovativa riskdelningsmekanismer. ·Använda de institutionella övervakningsmekanismer som har införts genom EU:s frihandelsavtal som ytterligare ett sätt att fastställa relevant verksamhet för Aid for Trade. ·I planerna för genomförandet av EU:s frihandelsavtal ta med riktade åtgärder som hjälper utvecklingspartnerländerna att på bättre sätt utnyttja möjligheterna med EU:s handelsavtal. ·Regelbundet analysera hur mycket parterna i handelsavtal och förmånsländerna inom det allmänna preferenssystemet utnyttjar preferenserna, och analysera de begränsande faktorerna, både på den inhemska utbudssidan och i EU:s handelsordning. Inrikta EU:s Aid for Trade på att bättre ta itu med sådana begränsningar och, i förekommande fall, bedöma behovet av att ta hänsyn till dem vid utvecklingen av handelsåtgärder. 4.2Öka relevansen För att ändamålsenligheten i EU:s Aid for Trade ska kunna ökas krävs systematisk användning av tillgänglig handels- och investeringsdiagnostik. En evidensbaserad metod ger en grundlig förståelse av värdekedjorna och efterföljande marknadsled. Detta möjliggör en mer välinformerad politisk dialog med partnerländernas regeringar och leder till att projekten kan utformas på ett bättre sätt och få större effekt.

Mekanismer för verkligt intressentdeltagande kommer att införas. Det krävs en strukturerad dialog med den privata sektorn för att ringa in reformer inom näringsliv och handel som främjar investeringar och nya arbetstillfällen. Det civila samhället och arbetsmarknadens parter är centrala för att prioriteringarna ska upprätthållas, t.ex. nya arbetstillfällen för ungdomar, kvinnors ekonomiska egenmakt, anständigt arbete och miljönormer. Aktörerna inom forskning och innovation bidrar kraftigt till att främja investeringar och nya arbetstillfällen. Inom sitt behörighetsområde har även lokala myndigheter ett starkt inflytande på om klimatet är gynnsamt för företag och anständigt arbete, och på effektiviteten hos och styrningen av de lokala avdelningar som administrerar regelverket. Utöver den vägledning som erhålls genom evidensbaserade metoder och intressenters deltagande måste större trender och frågor beaktas inom vissa områden. Värdekedjorna är en faktor som underlättar utvecklingsländernas integrering i den regionala och globala handeln. EU:s Aid for Trade kommer att inriktas mer strategiskt på att underlätta partnerländernas utveckling och klättring i värdekedjorna. Infrastruktur av hög kvalitet är ett viktigt område för EU:s Aid for Trade när det gäller att ta itu med begränsningar på utbudssidan och icke-tariffära handelshinder. Det omfattar de lagstiftningsrelaterade och operativa aspekterna av standardisering, ackreditering, bedömning av överensstämmelse och marknadstillsyn. Uppbyggnad av kapaciteten hos tillsynsmyndigheter och andra behöriga myndigheter, system för livsmedelssäkerhet och laboratorieutrustning samt tekniskt stöd till producenter och små och medelstora företag så att de kan följa tekniska föreskrifter, privata normer, livsmedelssäkerhet och sanitära och fytosanitära åtgärder – detta är faktorer som på ett ändamålsenligt sätt möjliggör handel och investeringar, om de angrips på ett marknadsmässigt sätt. Digitalisering möjliggör tillträde till yttre marknader och integrering i globala värdekedjor. Den digitala innovationen har redan visat att den kan erbjuda lösningar på lokala problem, minska handelskostnaderna och skapa nya affärsmöjligheter. Den tekniska utvecklingen gör att innovativa små och medelstora företag kan ta sig in på marknaden. EU:s Aid for Trade kommer att främja investeringar i digital teknik och digitala tjänster, datorisering, e-förvaltning och e‑handelslogistik samt tekniskt stöd till regeringarna så att de kan införa strategier och gynnsamma ramar för gränsöverskridande e-handel. Förenklade handelsprocedurer har fått en mer framträdande roll i och med avtalet om förenklade handelsprocedurer trädde i kraft. Detta avtal är det viktigaste multilaterala handelsavtalet sedan WTO inrättades 1995. EU och dess medlemsstater har åtagit sig att avsätta minst 400 miljoner euro i stöd till förenklade handelsprocedurer under en femårsperiod från ikraftträdandet, bl.a. för projekt som förbättrar utvecklingsländernas tullsystem. EU:s Aid for Trade kommer att prioritera de bestämmelser i avtalet om förenklade handelsprocedurer som ingår i kategori ”C”. EU:s Aid for Trade kommer i allmänhet att förbli flexibelt, så att man kan ta hänsyn till konsekvenserna för utvecklingssamarbetet av WTO-frågor som rör både nya frågor och befintliga förhandlingar och åtaganden, bl.a. undantaget för de minst utvecklade länderna i fråga om tjänster. Åtgärder: ·Identifiera och främja värdekedjor som kan ge mervärde genom att EU:s delegationer och medlemsstaternas myndigheter på området mer systematisk använder sig av handels- och investeringsdiagnostik och verktyg för marknadsinformation som vägledning för EU:s politiska dialog och Aid for Trade. ·Genom verklig dialog och samarbete med den privata sektorn identifiera och prioritera begränsningar för investeringsklimatet. ·Använda information från EU:s kontrollsystem om utvärdering av tredjelandsexportens överensstämmelse med EU:s standarder, som en värdefull utgångspunkt för att ta itu med begränsningar på utbudssidan och fastställa områden som kan förbättras och korrigerande åtgärder där EU:s Aid for Trade kan utnyttjas. ·Stärka samarbetet med det civila samhället och lokala myndigheter för att ge bättre underlag för Aid for Trade, bl.a. genom inhemska rådgivargrupper som har inrättats genom EU:s nya generation av frihandelsavtal, landsspecifika färdplaner för samarbete med organisationer i det civila samhället och motsvarande samarbetsformer med lokala myndigheter, samt avtal om ekonomiskt partnerskap. 4.1Framsteg när det gäller mänskliga rättigheter och hållbar utveckling Jämställdhet är inte bara en grundläggande mänsklig rättighet. Den är också avgörande för den ekonomiska utvecklingen. Ekonomier som ger kvinnor bättre möjligheter har större potential när det gäller tillväxt och konkurrenskraft. EU:s Aid for Trade kommer att bidra till att EU:s förnyade och utvidgade jämställdhetsåtagande fullgörs, särskilt när det gäller kvinnors ekonomiska egenmakt. Inkluderingen kommer att vara central i EU:s Aid for Trade till följd av EU:s rättighetsbaserade strategi inom utvecklingssamarbetet, som även främjar deltagande, icke-diskriminering, jämställdhet och likvärdig behandling, insyn och ansvarighet. Detta kommer att medföra förbättrad analys av handels- och investeringsinitiativens inverkan på mänskliga rättigheter. De fyra pelarna i agendan för anständigt arbete (arbetsnormer och arbetsrätt, skapande av sysselsättning och företagsutveckling, social trygghet och dialog mellan arbetsmarknadens parter) kommer att beaktas i EU:s Aid for Trade. Det kommer att utnyttja de större möjligheterna att främja arbetsrätt och agendan för anständigt arbete i EU:s ”nya generation” av frihandelsavtal, genom de bindande sociala och miljömässiga bestämmelserna i kapitlen om handel och hållbar utveckling. Även den miljömässiga hållbarheten kommer att vara central för Aid for Trade. Klimatfinansiering och den gröna och cirkulära ekonomin ger utvecklingsländerna möjlighet att ta ett stort steg framåt när det gäller handel, tillväxt och sysselsättning och kommer att förbättra samhällets och miljöns motståndskraft. EU:s Aid for Trade kommer att användas för att underlätta utvecklingsländernas övergång till koldioxidsnåla ekonomier som är motståndskraftiga mot klimatförändringar. Hållbarhet som en del av företagens kärnstrategier, främjande av rättvis och etisk handel och ansvarsfulla affärsmetoder – även i förhållande till hållbara värdekedjor – i linje med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, kommer i hög grad att främja Agenda 2030. Åtgärder: ·Systematisk jämställdhetsanalys av varje Aid for Trade-projekt för att främja kvinnors ekonomiska egenmakt.