Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Nederländernas nationella reformprogram för 2012 och rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2012–2015 /* COM/2012/0322 final */





Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Nederländernas nationella reformprogram för 2012 och rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2012–2015 EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 5.2, med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation[2], med beaktande av Europaparlamentets yttrande[3], med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande, efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och av följande skäl: (1) Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet Europeiska kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder måste vidtas för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och god konkurrenskraft i Europa. (2) Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik[4], vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik. (3) Den 12 juli 2011 antog rådet en rekommendation om Nederländernas nationella reformprogram för 2011 och avgav sitt yttrande om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2011-2014. (4) Kommissionen antog den 23 november 2011 den andra årliga tillväxtöversikten, vilket inledde den andra europeiska planeringsterminen med integrerad politisk förhandssamordning förankrad i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på grundval av förordningen (EU) 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen[5], i vilken den inte identifierade Nederländerna som en av de medlemsstater för vilka en fördjupad översyn skulle utföras. (5) Den 2 mars 2012 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att garantera den finansiella stabiliteten, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Rådet betonade också behovet att genomföra en differentierad, tillväxtfrämjande finanspolitisk konsolidering för att återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följder, och modernisera den offentliga förvaltningen. (6) Den 2 mars 2012 uppmanade Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i Euro pluspakten att lägga fram sina åtaganden i tid för att de ska kunna tas med i deras stabilitets- och konvergensprogram och nationella reformprogram. (7) Den 27 april 2012 lade Nederländerna fram sitt stabilitetsprogram för perioden 2012–2015, och sitt nationella reformprogram för 2011. I syfte att beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de bedömts samtidigt. (8) Baserat på en bedömning av 2012 års stabilitetsprogram enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna framstår som optimistiskt. För 2013 förutses det i stabilitetsprogrammet en ekonomisk tillväxt på 1¼ % utan att ta hänsyn till de negativa effekterna av ytterligare konsolideringsåtgärder för tillväxt, samtidigt som kommissionen förutser en lägre tillväxt på 0,7 %. Det syfte som anges i programmet är att följa rådets rekommendationer om korrigering av det alltför stora underskottet och att försöka att förbättra de offentliga finanserna ytterligare för att uppnå det medelfristiga budgetmålet genom att sträva efter en strukturell anpassning på minst 0,5 % per år. Programmet syftar till ett nominellt underskott i den offentliga sektorns finanser på 3 % av BNP år 2013 och bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet med ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, som korrekt återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den genomsnittliga årliga finanspolitiska ansträngningen på 0,75 % av BNP under perioden 2011-2013, utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot[6], är förenligt med den strukturella anpassning på ¾ % av BNP som rekommenderas av rådet. Eftersom programmet inte omfattar några budgetmål efter 2013 går det inte att bedöma hållbarheten hos budgetkorrigeringen 2013 och framstegen på väg mot de medelfristiga budgetmålen under de senare åren (inbegripet överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpaktens riktmärke för utgifter). Beräkningarna av de offentliga finanserna under programperioden omfattas av genomföranderisker. Dessa är inte uteslutande begränsade till de nyanmälda konsolideringsåtgärderna, utan har också att göra med genomförandet av vissa åtgärder som överenskommits tidigare av den avgående regeringen. Dessutom är de ytterligare åtgärder som regeringen föreslog i april 2012 och deras budgetkonsekvenser inte tillräckligt specificerade och kvantifierade. Budgetanpassningarna har hittills främst tagit formen av utgiftsnedskärningar, som också kan påverka tillväxtfrämjande utgifter. Enligt 2012 års stabilitetsprogram förväntas förhållandet mellan skuld och BNP att fortsätta att öka ganska starkt under 2012, till 70,2 % av BNP, och att fortsätta att öka en aning till 70,7 % av BNP 2013, med beaktande av effekterna av de ytterligare konsolideringsåtgärderna. Skuldkvoten förväntas således ligga kvar en bra bit över referensvärdet 60 %. För 2014 och 2015 specificeras inga skuldmål i programmet, och därför går det inte att bedöma huruvida skuldminskningsriktmärket i stabilitets- och tillväxtpakten kommer att respekteras efter 2013. (9) Arbetsmarknadens parter och den nederländska regeringen nådde en övergripande överenskommelse om pensionsreformen i september 2011 och regeringen lade fram planer på att öka den lagstadgade pensionsåldern till 66 år 2019 och 67 år 2024. Därefter ska den lagstadgade pensionsåldern kopplas till den förväntade livslängden. Arbetsmarknadsåtgärder skulle stödja en motsvarande ökning av den faktiska pensionsåldern. I enlighet med regeringsöverenskommelsen syftar pensionsreformen till att säkra en lämplig och hållbar kostnads- och riskfördelning inom och mellan generationerna i den andra pelaren. När det gäller långtidsvård har den nederländska regeringen lagt fram en plan för en reform. Det kommer att krävas ytterligare konkreta åtgärder för att bidra till att minska den ekonomiska bördan till följd av det åldrande samhället i Nederländerna. (10) De avskräckande skattemässiga faktorerna för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet har minskats, men ännu inte tillräckligt. Genom att avlägsna de återstående hindren skulle man ytterligare bidra till att öka tillgången på arbetskraft och göra tilldelningen av humankapital effektivare. Integrationen av sårbara grupper på arbetsmarknaden skulle förbättras. (11) När det gäller företagspolitiken har de viktigaste sektorsstrategierna godkänts och ”innovationskontrakt” slutits för olika sektorer mellan den statliga förvaltningen och företrädare näringslivet. Stödet till privat forskning ökat genom införandet av skatteavdragssystemet RDA+ som en del av incitamenten för att ytterligare främja innovation, privat FoU och närmare kopplingar mellan forskning och näringsliv. Fokuseringen på de viktigaste sektorerna bör emellertid inte ske på bekostnad av grundforskning eller utesluta innovativa företag som inte tillhör någon av dessa ”viktigaste sektorer”. (12) Under de senaste fyra årtiondena har strukturella snedvridningar byggts upp på den nederländska på bostadsmarknaden. På fastighetsmarknaden har grundläggande begränsningar av utbudet och skattemässiga incitament för husägande (i synnerhet avdrag för bolåneränta som gynnar hushåll med högre inkomster) lett till en ineffektiv fördelning av kapital. På hyresmarknaden med dess mycket stora segment för sociala bostäder har socialpolitik och tak för hyresnivåer och hyresökningar lett till ett mycket oelastiskt utbud av hyresbostäder. Ändring av den förmånliga skattebehandlingen för husägare skulle bidra till att minska de strukturella snedvridningarna på den nederländska bostadsmarknaden. (13) Nederländerna har gjort flera åtaganden inom Euro plus-pakten. Dessa åtaganden, och genomförandet av de åtaganden som gjordes 2011, avser främjandet av sysselsättning, ökad konkurrenskraft, förstärkt finansiell stabilitet och ökad hållbarhet för de offentliga finanserna. Kommissionen har granskat genomförandet av Euro plus-paktsåtagandena. Resultaten av denna granskning har beaktats i rekommendationerna. (14) Inom ramen för den europeiska planeringsterminen har kommissionen genomfört en omfattande analys av Nederländernas ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Nederländerna utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den Europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationer 1 till 5 nedan. (15) I ljuset av denna bedömning har rådet granskat Nederländernas stabilitetsprogram, och dess ståndpunkt[7] avspeglas bland annat i punkt 1 i dess rekommendation 1 nedan HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att vidta följande åtgärder under perioden 2012-2013: 1. Garantera framsteg på vägen mot en snabb och hållbar korrigering av det alltför stora underskottet. I detta syfte, till fullo genomföra budgetstrategin för 2012 som planerat. Specificera de åtgärder som krävs för genomförandet av 2013 års budget i syfte att garantera de strukturella anpassningsåtgärder som anges i rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet för alltför stora underskott. Därefter garantera en lämplig strukturell anpassning för att göra tillräckliga framsteg i uppnåendet av det medelfristiga budgetmålet, inbegripet uppnåendet av riktmärket för utgifter, och tillräckliga framsteg i efterlevnaden av skuldminskningsriktmärket samtidigt som man skyddar utgifterna inom områden som direkt påverkar tillväxten, som forskning och innovation, utbildning och fortbildning. I detta syfte bör man, så snart en ny regering bildats, lägga fram en uppdaterad version av 2012 års stabilitetsprogram med välgrundade mål och åtgärder för perioden efter 2013. 2. Vidta åtgärder för att öka den lagstadgade pensionsåldern, bland annat koppla den till den förväntade livslängden, och underbygga dessa åtgärder med arbetsmarknadsåtgärder samtidigt som man förbättrar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Anpassa den andra pensionspelaren för att spegla höjningen av den lagstadgade pensionsåldern, samtidigt som man bibehåller en lämplig kostnads- och riskfördelning inom och mellan generationerna. Genomföra den planerade reformen av långvården och komplettera den med ytterligare åtgärder, med tanke på den åldrande befolkningen. 3. Öka deltagandet på arbetsmarknaden, särskilt för äldre, kvinnor, funktionshindrade och invandrare, bland annat genom ytterligare minskning av de skattemässiga hindren för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att arbeta, genom främjande av omställningar på arbetsmarknaden och genom att åtgärda oflexibla förhållanden. 4. Främja innovation, privata FoU- investeringar och närmare förbindelser mellan forskning och näringsliv, samt industriell förnyelse genom att tillhandahålla lämpliga incitament inom ramen för företagspolitiken, samtidigt som man garanterar tillgänglighet utöver den strikta definitionen av viktigaste sektorer och bevarar grundforskningen. 5. Gradvis reformera bostadsmarknaden, bland annat genom i) att ändra den förmånliga skattebehandlingen av ägande av egna hem, bl.a. genom att avveckla avdrag för bolåneränta och/eller genom systemet för imputerade hyror, ii) att möjliggöra en mer marknadsorienterad prissättningsmekanism på hyresmarknaden och iii) för sociala bostäder, anpassa hyrorna till hushållets inkomster. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] KOM(2012) 322 slutlig. [3] P7_TA(2012)0048 och P7_TA(2012)0047. [4] Rådets beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012. [5] COM(2012) 68 final. [6] Cykliskt anpassad nettobalans av engångs- och tillfälliga åtgärder, omberäknade av kommissionens avdelningar utgående från de uppgifter som programmet tillhandhåller och med hjälp av den gemensamt överenskomna metoden. [7] Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.