EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 13.05.1998 
KOM(1998) 302 slutlig 
Lika möjligheter för kvinnor och män i 
Europeiska unionen 
Årsberättelse 1997 
(framlagt av kommissionen) 

Innehållsförteckning 
SAMMANFATTNING 
AVSNITT 1 
INTEGRERING AV JÄMSTÄLLDHETSFRÅGOR 
AVSNITT 2 
KVINNOR OCH MÄN PÅ ARBETSMARKNADEN 
AVSNITT 3 
ATT LEVA OCH ARBETA I EUROPA - OMSORG 
AVSNITT 4 
EN JÄMNARE KÖNSFÖRDELNING VID BESLUTSFATTANDE 
AVSNITT 5 
JÄMSTÄLLDHET - FRAMSTEG 1997 
AVSNITT 6 
UPPFÖLJNING AV HANDLINGSPROGRAMMET FRÅN 
BEIJINGKONFERENSEN 
SAMMANFATTNING 
Denna årsberättelse om lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen ger en 
överblick över de viktigaste omständigheter som påverkat jämställdheten i gemenskapen 
och på nationell nivå under 1997. Viktiga frågor blev aktuella på en rad områden ,men det 
är tre som särskilt förtjänar att framhållas: 
• Amsterdamfördraget ingicks och det innehåller nya befogenheter när det gäller lika 
möjligheter. 
• Medlemsstaterna beslutade gemensamt att börja tillämpa en ny sysselsättningsstrategi, 
som genast togs i bruk, i vilken lika möjligheter är en explicit och viktig beståndsdel. 
• Framsteg gjordes avseende integrering av lika möjligheter för kvinnor och män på 
andra politikområden med utgångspunkt i åtagandena om integrering av ett 
jämställdhetsperspektiv. 
Lika möjligheter i Amsterdamfördraget 
År 1997 antogs Amsterdamfördraget och 1998 inleds ratificeringsförfarandet. Detta 
fördrag har bekräftat vikten av lika möjligheter i den europeiska integrationen och har 
öppnat nya möjligheter till framsteg. Jämställdhet mellan kvinnor och män har alltid varit 
en grundläggande princip i de olika fördragen och fastställs i den nya artikel 2 i det nya 
fördraget. Enligt artikel 3 är gemenskapen skyldig att undanröja bristande jämställdhet 
mellan kvinnor och män och främja jämställdhet mellan dem i alla sina åtgärder. Detta 
ökar behovet av att ytterligare främja strategin för integrering av ett 
jämställdhetsperspektiv. 
Enligt nya artikel 13 är det tillåtet att vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa alla slag av 
diskriminering, inbegripet diskriminering på grund av kön och sexuell läggning. 
I artikel 141 utvidgas räckvidden för den tidigare artikel 119 och lika behandling av 
kvinnor och män ges en särskild rättslig grund. Denna bestämmelse handlar om de 
viktigaste aspekterna avseende sysselsättning och anställning. I den fastställs också 
medlemsstaternas rätt att vidta åtgärder som ger särskilda fördelar för att göra det lättare 
för det underrepresenterade könet att yrkesarbeta eller för att förebygga eller kompensera 
nackdelar i yrkeskarriären.1 
Kommissionen anser att dessa aspekter i det nya fördraget är välkomna, i synnerhet därför 
att de höjer statusen på principen om likabehandling och ger en grund för framtida initiativ 
på en rad områden. 
Artikel 141 i det nya EG-fördragct införlivar och utvidgar artikel 6.3 i protokollet om socialpolitik. 
-3 
Ny sysselsättningsstrategi 
I november 1997 kom stats- och regeringscheferna överens om en ny europeisk 
sysselsättningsstrategi vid det särskilda sysselsättningstoppmötet i Luxemburg. Vid mötet 
erkände man att kvinnornas ställning på arbetsmarknaden förtjänar särskild 
uppmärksamhet. 
Det är delvis genom att antalet kvinnor på arbetsmarknaden ökar som Europeiska unionen 
på ett avgörande sätt kan bidra till den sysselsättningstillväxt som den behöver för att 
bevara sitt välstånd och sina sociala system. Vid sysselsättningstoppmötet erkändes på 
högsta nivå att jämställdhet är en fråga av ekonomiskt intresse. 
Upprättandet av den nya sysselsättningsstrategin innebär att framsteg i jämställdhetsfrågor 
på arbetsmarknaden kommer härefter att gås igenom i detalj på högsta nivå varje år. 
Rådet antog i december 1997 sysselsättningsriktlinjer för 1998. 
Dessa riktlinjer fastställer mål och målsättningar på fyra områden: företagaranda, 
anställbarhet, arbetskraftens anpassningsförmåga samt arbetsplatsen och lika möjligheter. 
Medlemsstaterna kommer senast i april 1998 att lägga fram handlingsplaner, i vilka de i 
detalj redogör för de åtgärder som de vidtar för att genomföra riktlinjerna. Europeiska 
rådet kommer att göra en första genomgång i Cardiff i juni 1998. Kommissionen och rådet 
gör sedan en gemensam utvärdering av planerna som kommer att behandlas vid stats- och 
regeringschefernas toppmöte i Wien i december 1998. 
Integrering av ett jämställdhetsperspektiv 
Det gjordes stora framsteg när det gäller integrering av ett jämställdhetsperspektiv på alla 
politikområden under 1997. 
Det tydligaste och bästa exemplet på integrering av ett jämställdhetsperspektiv är att lika 
möjligheter intar en framträdande plats i sysselsättningsstrategin. 
Inom kommissionen har det skapats strukturer som bidrar till att säkerställa att 
jämställdhet kan beaktas vid utformningen av Europeiska unionens allmänna politik. 
År 1997 utsåg 29 av kommissionens avdelningar tjänstemän som har särskilt ansvar för att 
underlätta och främja utvecklingen av integrering av ett jämställdhetsperspektiv i sina 
generaldirektorat. Dessa tjänstemän fungerar som en stödresurs i sina respektive 
avdelningar och de utbyter regelbundet idéer och erfarenheter mellan avdelningarna. 
Strukturfonderna är unionens huvudsakliga finansieringsmekanism vid främjande av 
ekonomisk och social sammanhållning. Rådet hävdar i sin resolution2 om strukturfonder 
2 Rådets resolution av den 2 december 1996 om integrering av perspektivet som rör lika möjligheter för 
kvinnor och män i de europeiska strukturfonderna, EGT C 386,20.12.1996. 
och lika möjligheter för kvinnor och män, som antogs 1996, att strukturfonderna spelar en 
viktig roll vid stödjandet av lika möjligheter - en roll som förtjänar att stärkas. 
Kommissionen har i stor utsträckning beaktat denna synpunkt under 1997 i sina 
förberedelser för att 1998 lägga fram förslag till reform av strukturfonderna. 
Ett större engagemang i att aktivt stödja lika möjligheter i alla strukturfonder kommer att 
utgöra en viktig del av strategin för integrering av ett jämställdhetsperspektiv. 
Inom ramen för gemenskapens utvecklingssamarbetspolitik lade kommissionen fram ett 
förslag till rådets förordning om integrering av könsrollsfrågor i utvecklingssamarbetet. 
Förslaget, som för närvarande diskuteras i Europaparlamentet och i rådet, syftar till att 
främja beaktandet av jämställdhet vid utarbetandet och genomförandet av gemenskapens 
utvecklingssamarbetspolitik samt vid övervakningen och utvärderingen av denna politik. 
Slutsats 
Detta är de viktigaste områdena när det gäller arbetet för lika möjligheter i Europeiska 
unionen 1997. Tyngdpunkten ligger i mindre utsträckning på de konkreta resultat eller 
fördelar som uppnåtts under 1997 och mer på deras potential för den framtida 
utvecklingen. 
Den verkliga betydelsen av 1997 kommer att framgå klarare när unionen börjar tillämpa 
Amsterdamfördraget efter ratificeringen, när sysselsättningsprocessen med årlig 
avstämning tar fart och när tankemönstret med integrering av ett jämställdhetsperspektiv i 
all verksamhet får genomslag på allt fler politikområden. 
BO, BESTÄMMELSERNA OM JÄMSTÄLLDHET I 
AMSTERDAMFÖRDRAGET 
Artikel F 
Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga 
rättigheterna och grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka är 
gemensamma för medlemsstaterna. 
Artikel 2 
Gemenskapen skall... främja... en hög nivå ifråga om sysselsättning och socialt skydd, 
jämställdhet mellan kvinnor och män... en höjning av levnadsstandarden och 
livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet mellan 
medlemsstaterna. 
Artikel 3 
/ all verksamhet som avses i denna artikel skall gemenskapen syfta till att undanröja 
bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem. 
Artikel 13 
...kan rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört 
Europaparlamentet, vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av 
kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell 
läggning. 
Artikel 137 
För att uppnå målen i artikel 1173 skall gemenskapen understödja och komplettera 
medlemsstaternas verksamhet inom följande områden: 
• Förbättringar, särskilt av arbetsmiljön, för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. 
• Arbetsvillkor. 
Information till och samråd med arbetstagarna. • 
• Integrering av personer som står utanför arbetsmarknaden utan att detta påverkar 
tillämpningen av artikel 127. 
• Jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden och lika behandling av 
kvinnor och män på arbetsplatsen. 
Artikel 141 
1. Varje medlemsstat skall säkerställa att principen om lika lön för kvinnor och män 
för lika arbete eller likvärdigt arbete tillämpas. 
3 Artikel 117 inbegriper artikel 1 i Avtalet om socialpolitik som ändrades i fördraget och som syftar till 
att främja sysselsättningen och förbättra levnadsstandarden och arbetsvillkoren. 
6-
2. / denna artikel skall med "lön" avses den vanliga grund- eller minimilönen samt alla 
övriga förmåner i form av kontanter eller naturaförmåner som arbetstagaren, direkt 
eller indirekt, får av arbetsgivaren på grund av anställningen. 
Lika lön utan könsdiskriminering innebär att 
a) ackordlön för lika arbete skall fastställas enligt samma beräkningsgrunder, 
b) tidlön skall vara lika för lika arbete. 
3. Rådet skall enligt förfarandet i artikel 189b och efter att ha hört Ekonomiska och 
sociala kommittén besluta om åtgärder för att säkerställa tillämpningen av 
principen om lika möjligheter och lika behandling av kvinnor och män i frågor som 
rör anställning och arbete, inklusive principen om lika lön för lika eller likvärdigt 
arbete. 
4. Med sikte på att i praktiken säkerställa full jämställdhet i arbetslivet mellan 
kvinnor och män får principen om likabehandling inte hindra att en medlemsstat från att 
behålla eller besluta om åtgärder som rör särskilda förmåner för att göra det lättare för 
det underrepresenteraae könet att utöva ett yrke eller för att förebygga eller kompensera 
nackdelar i yrkeskarriären. 
7-
BO, SYSSELSÄTTNINGSPOLITIKEN 1998 
FYRA HUVUDOMRÅDEN OCH NITTON RIKTLINJER 
L ATT FÖRBÄTTRA ANSTÄLLBARHETEN 
Att angripa ungdomsarbetslösheten och förebygga långtidsarbetslösheten 
Medlemsstaterna kommer att se till att 
1. alla ungdomar, innan de varit arbetslösa sex månader, erbjuds en ny start, 
2. arbetslösa vuxna, innan de varit arbetslösa i tolv månader, också får erbjudande om en 
ny start. 
Från passiva till aktiva åtgärder 
3. Varje medlemsstat kommer att anstränga sig att avsevärt öka antalet personer som är 
föremål för aktiva åtgärder som kan underlätta deras anställbarhet, och att lägga fast 
en målsättning om att gradvis närma sig genomsnittet för de tre medlemsstater som 
har nått de bästa resultaten och minst 20 %. 
Att uppmuntra utvecklingen av en metod för partnerskap 
4. Arbetsmarknadens parter uppmanas enträget att skyndsamt sluta avtal som ökar 
möjligheterna till utbildning, yrkeserfarenhet, praktik eller andra åtgärder som kan 
underlätta anställbarhet en. 
5. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter kommer att anstränga sig att utveckla 
möjligheterna till livslångt lärande. 
Att underlätta övergången från skola till arbete 
Medlemsstaterna kommer att 
6. förbättra skolsystemets kvalitet för att avsevärt minska antalet ungdomar som lämnar 
skolan i förtid, 
7. se till att de unga får bättre förutsättningar att anpassa sig till de tekniska och 
ekonomiska förändringarna samt de kvalifikationer som motsvarar arbetsmarknadens 
behov, där så är lämpligt genom att inrätta eller utveckla lärlingssystem. 
II. ATT UTVECKLA FÖRETAGARANDAN 
Att göra det lättare att starta och driva foretag 
Medlemsstaterna kommer att 
8. lägga särskild vikt vid att väsentligt minska de allmänna omkostnaderna och den 
administrativa bördan för företagen, särskilt för de små och medelstora företagen, 
bl.a. vid anställning av ytterligare arbetskraft, 
9. uppmuntra initiativ till egenföretagande genom att uppmärksamma - i syfte att minska 
- de hinder som, inom skattesystemen och de sociala trygghetssystemen, kan försvåra 
egenföretagande eller att bilda småföretag. 
-r-
Att utnyttja möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen 
10. Medlemsstaterna kommer att granska sätten att fullständigt utnyttja de möjligheter 
som erbjuds genom att sysselsättning skapas på lokal nivå, i den sociala ekonomin 
och de nya verksamheter som är kopplade till de behov som marknaden ännu inte har 
tillfredsställt, genom att - i syfte att minska dem - undersöka eventuella hinder för 
dessa möjligheter. 
Att göra skattesystemet gynnsammare för sysselsättningen 
Medlemsstaterna kommer att 
11. i mån av behov och med hänsyn till sin nuvarande nivå, fastställa ett mål för en 
gradvis minskning av den totala skattebördan och, där så är lämpligt, ett mål för en 
gradvis minskning av skattetrycket på arbete och av lönebikostnaderna - särskilt för 
okvalificerat och lågavlönat arbete, 
12. utan förpliktelser undersöka lämpligheten av att minska nivån på momsen på 
arbetsintensiva tjänster som inte är utsatta för gränsöverskridande konkurrens. 
m. ATT UPPMUNTRA FÖRETAGENS OCH DE ANSTÄLLDAS 
ANPASSNINGSFÖRMÅGA 
Att modernisera arbetsorganisationen 
13. Arbetsmarknadens parter uppmanas att på lämplig nivå, särskilt på branschnivå och 
företagsnivå, förhandla fram avtal som syftar till att modernisera 
arbetsorganisationen, däribland flexibla arbetsformer, för att göra företagen 
produktiva och konkurrenskraftiga och för att uppnå en nödvändig jämvikt mellan 
flexibilitet och trygghet. 
14. Varje medlemsstat kommer å sin sida att undersöka lämpligheten i att i sin lagstiftning 
införa typer av kontrakt som är mer anpassningsbara, för att ta hänsyn till att 
sysselsättningen antar allt mer skilda former. Personer som har arbetskontrakt av 
detta slag bör samtidigt komma i åtnjutande av tillräcklig trygghet och bättre 
anställningsvillkor, som är förenlig med företagens behov. 
Att stödja företagens anpassningsförmåga 
15. Medlemsstaterna kommer att åter granska de hinder, särskilt skattemässiga, som kan 
stå i vägen för en investering i mänskliga resurser och de kommer i förekommande 
fall att planera skattemässiga eller andra incitament för ökad utbildning inom 
företagen. De skall även granska alla nya bestämmelser för att kontrollera att de 
bidrar till att reducera de hinder som finns för sysselsättningen samt till att öka 
arbetsmarknadens förmåga att anpassa sig till strukturella förändringar i ekonomin. 
-9 
IV. ATT STÄRKA JÄMSTALLDHETSPOLITIKEN 
Att angripa diskriminering mellan män och kvinnor 
16. Medlemsstaterna kommer att sträva efter att minska skillnaden mellan kvinnors och 
mäns arbetslöshetsnivåer genom att aktivt stödja en ökning av sysselsättningen för 
kvinnor och de kommer att motverka kvinnors underrepresentation i vissa 
verksamhetssektorer och i vissa yrken och överrepresentation i andra. 
Att förena yrkesliv och familjeliv 
17. Medlemsstaterna kommer att anstränga sig att öka tillgången till tjänster för omsorg 
och vård, där det finns vissa behov som inte är täckta. 
Att underlätta återinträde i yrkeslivet 
18. Medlemsstaterna kommer särskilt att uppmärksamma kvinnor och män som önskar 
återgå till yrkeslivet efter ett uppehåll och kommer därför att undersöka möjligheterna 
att gradvis avlägsna hindren för detta återinträde. 
Att främja funktionshindrade personers inträde i yrkeslivet 
19. Medlemsstaterna kommer särskilt att uppmärksamma de svårigheter som 
funktionshindrade personer kan möta vid inträde i yrkeslivet. 
10 
AVSNITT 1 
INTEGRERING AV JAMSTÄLLDHETSFRÅGOR 
Kommissionen har påbörjat en jämställdhetspolitik med målsättningen att integrera 
perspektivet om lika möjligheter i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser. Detta 
engagemang betonades genom antagandet av ett meddelande4 i februari 1996. Vid FN:s 
fjärde världskonferens3 utarbetades en plan för integrering av ett jämställdhetsperspektiv. 
Integreringen av ett jämställdhetsperspektiv i all verksamhet kräver ett mer vidsynt 
förhållningssätt när det gäller jämställdhet. 
En viktig attitydförändring håller på att ske i samband med främjandet av lika möjligheter 
och utvecklandet av ett jämställdhetsperspektiv inom medlemsstatemas och Europeiska 
unionens politik och program samt i internationella forum och debatter. 
Inom unionen har den betydelse och innebörd som givits begreppet integrering av ett 
jämställdhetsperspektiv varierat i olika sammanhang. De sätt som det tillämpats på har 
bland annat varit beroende av på vilken nivå utvecklingen av jämställdhetspolitiken 
befinner sig i de olika medlemsstaterna samt av kunskapsnivå och vilja till förändring hos 
de berörda aktörerna. Även om framstegen är stora, är vissa hinder och brister uppenbara. 
För att undanröja hindren krävs ett antal åtgärder. Dessa är bl.a. upplysningsverksamhet, 
omfattande utbildning för att få fram nödvändig jämställdhetsexpertis, regelbunden 
konsekvensanalys av politiska åtgärder ur ett jämställdhetsperspektiv och kontroll av att 
jämställdhetsaspekten beaktas för att garantera kvaliteten på alla lagstiftningsförslag och 
andra politiska dokument. 
Box 
Syftet med integrering av ett jämställdhetsperspektiv är att förbättra kvaliteten på 
politiska åtgärder och att undvika negativa följder, övervakningen av vilka 
konsekvenser politiken får ur ett jämställdhetsperspektiv måste utvecklas särskilt 
inom politik som normalt anses vara könsneutral. 
4 KOM(96) 67 slutlig, 21.2.1996. 
5 FN:s fjärde internationella kvinnokonferens i Beijing i Kina 4-15 september 1995. 
På europeisk nivå 
Ar 1997 kompletterades de befintliga strukturerna för främjande av lika möjligheter i 
Europeiska kommissionens politik och verksamheter, dvs. den kommissionsledamotgrupp 
som arbetar med jämställdhetsfrågor med den avdelningsövergripande gruppen för 
jämställdhetsfrågor samt strukturfondemas undergrupp för jämställdhetsfrågor en grupp 
på bred basis bestående av de tjänstemän som ansvarar för integreringen av ett 
jämställdhetsperspektiv. 
Strategin för integrering av ett jämställdhetsperspektiv har även antagits i en resolution 
från Europaparlamentet6 om kommissionens meddelande om att införliva jämställdheten, 
som antogs i september 1997. I meddelandet uppmanar Europaparlamentet 
medlemsstaterna att integrera jämställdhetsfrågor i sin lokala, regionala och nationella 
politik. 
En vägledning om konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv av kommissionens 
politik och verksamheter7 har utarbetats. Dessutom har arbetet med första rapporten om 
verksamheter och åtgärder för att integrera ett jämställdhetsperspektiv pågått under hela 
19978.1 rapporten ges exempel på omfattande verksamheter och mycket viktiga framsteg 
som gjorts under en kort tidsperiod. Rapporten kommer att offentliggöras 1998. 
Box 
Engagemang på högsta nivå är ett viktigt kriterium för att man framgångsrikt skall 
kunna mobilisera aktörer för integrering av ett jämställdhetsperspektiv, upprätta 
en klar ansvarsfördelning och använda hjälp- och styrmedel som t.ex. 
konsekvensanalys av politiska åtgärder ur ett jämställdhetsperspektiv, förfaranden 
för kontroll av jämställdhetsaspekten och övervakning och utvärdering av 
framstegen. Integrering av ett jämställdhetsperspektiv är ett övergripande 
tillvägagångssätt vid särskilda aktiva åtgärder i syfte att utvidga jämställdhetens 
räckvidd och verkningar. En dubbel strategi krävs för framgång. I takt med att 
antalet initiativ till integrering av ett jämställdhetsperspektiv ökar inom ett antal 
organisationer och sektorer och blir mer komplext växer också behovet av praktiska 
verktyg för att förbättra effektiviteten och erhålla effektivare åtgärder, 
övervakningen av könsskillnader får en central roll vid bedömningen av den 
politiska effekten. 
6 
7 Europaparlamentets utskott för kvinnors rättigheter. Betänkande om kommissionens meddelande Att 
införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser. 
Föredragande Angela Kokkola. EP 222.553 av den 17.9.1997. 
Den grupp tjänsteman som ansvarar för integrering av ett jämställdhetsperspektiv kom pä sitt andra 
möte den 15 september överens om att vägledningen (Guide to Gender impact assessment) skall vara 
ett informellt arbetsdokument vid kommissionens avdelningar. 
KOM(98) 122 slutlig av den 4.3.1998. Lägesrapport från kommissionen om uppföljningen av 
meddelandet Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i 
samtliga insatser. 
-12 
Nedan följer vissa specifika exempel på gemenskapspolitik. 
Strukturfonderna 
Strukturfonderna är gemenskapens huvudsakliga styrmedel för att uppnå en ekonomisk 
och social sammanhållning. Efter det att rapporten om lika möjligheter för kvinnor och 
män i Europeiska unionen offentliggjordes 1996 har många anbudsförfaranden för projekt 
och förslag direkt eller indirekt bidragit till att främja lika möjligheter och integrera 
kvinnor på arbetsmarknaden. Exempel på detta är utvecklingsprojekt för landsbygden9 
enligt artikel 8 i Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, pilotprojekt 
som har påbörjats inom ramen för Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket10, pilotprojekt vid interregional! samarbete i Europeiska regionala 
utvecklingsfonden och stöd till lokala sysselsättningsinitiativ11 inom ramen för Europeiska 
socialfonden. Insatser inom ramen för gemenskapens handlingsprogram Urban12 inbegrep 
åtgärder för att främja lika möjligheter. 
Det viktigaste gemenskapsinitiativet för främjande av lika möjligheter, dvs. Employment-
Now (1995-1997)13, fortsätter att uppmuntra innovation och man har inrättat 
temagrupper mellan projekten. Vertikal och horisontell desegregering kommer att 
prioriteras högt även under den andra fasen (1997-1999). 
I bland annat Finland, Irland, Spanien och Portugal har man genomfört analyser för att 
uppskatta strukturfondemas möjligheter att främja lika möjligheter. Av dessa framgår att 
jämställdheten inte beaktas tillräckligt vid programplanering och utvärdering av 
konsekvenserna. Det föreslås att man i framtiden tar lärdom av erfarenheterna och att 
jämställdhetsåtgärder skall integreras i strukturfondemas program för integrering av ett 
jämställdhetsperspektiv. 
Reformen av strukturfonderna har även tillkännagetts i meddelandet om Agenda 2000u 
Den bör inbegripa stärkande av de mänskliga resurserna och jämställdhetsaspekten i 
strukturfondemas alla mål. Ett nytt system med gemenskapsinitiativ planeras. 
Utbildningspolitik 
I programmen Sokrates (utbildning) och Ungdom för Europa (ungdomsutbyte utanför 
skolornas regi) respekteras lika möjligheter for kvinnor och män, som även utgör ett 
9 EGT C 284, 27.9.1997. 
10 EGT C 326, 31.10.1996; EGT C 125, 22.4.1997; EGT S 43, 1.3.1997. 
11 EGT C 323, 29.10.1996. 
12 EGT C 38,10.2.1996. 
13 EGT C 327, 29.12.1990. 
14 En förstärkt och utvidgad union. KOM(97) 2000 slutlig. Tillägg 5/97 ~ Bull. Europeiska unionen. 
13 
särskilt mål inom Leonardo da Vinci-programmet (yrkesutbildning) som även svarar för 
aktiva åtgärder förutom integrering av ett jämställdhetsperspektiv. Jämställdhet var en 
transversal fråga av central betydelse under Europaåret för livslångt lärande (1996). 
Möjligheterna till aktiva åtgärder betonades i alla dokument om genomförandet. I 
vitboken Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället betonas vikten av 
yrkesvägledning och tillgång till utbildning särskilt för kvinnor inom tekniska sektorer. I 
kommissionens rapport om tillgång fortbildning inom unionen13 analyserades de åtgärder 
som medlemsstaterna vidtagit till förmån för kvinnor och särskilt kvinnor som hotas av 
arbetslöshet, arbetslösa kvinnor och kvinnor som håller på att integreras på 
arbetsmarknaden. 
Social dialog 
I utkastet till Amsterdamfördraget hänvisas det till förstärkande av den roll som 
arbetsmarknadens parter spelar och stödjande av samordningen och uppföljningen av 
huvudteman inom sysselsättningspolitiken. Inbegripandet av protokollet om socialpolitik i 
själva fördraget är ett viktigt framsteg. Konsekvenserna av alla dessa förändringar är 
mycket viktiga för de europeiska medborgarna. De kommer att bana väg för en bättre 
jämställdhet. 
I årsberättelsen för 1996 belystes på vilket sätt arbetsmarknadens parter bidrar till att 
främja jämställdhet. 1 sitt meddelande16 angående utvecklingen av den sociala dialogen har 
kommissionen betonat vikten av detta bidrag till socialpolitiken i allmänhet, men också till 
politiken inom olika sektorer. Protokollet om socialpolitik har tillhandahållit en mall för 
europeiska avtal som ingåtts av arbetsmarknadens parter om frågor som direkt eller 
indirekt har anknytning till jämställdhet. I ett antal fall har ingripanden som 
arbetsmarknadens parter lett till att man i sektorsvisa eller lokala avtal har kunnat skriva in 
bestämmelser om lika möjligheter eller om att förena arbete och familjeansvar. 
Hewlett-Packard Ltd i Boblingen i Tyskland är ett exempel på en bra lösning. Företaget 
har ett system för återintegrering av arbetstagare efter ledighet av familjeskäl, som är mer 
omfattande är de lagstadgade bestämmelserna om ledighet av familjeskäl. British Gas i 
Förenade kungariket17 har utarbetat en rad bestämmelser för att hjälpa arbetstagare som 
har familj att utveckla sina kunskaper och färdigheter och främja sin karriär. 
Bestämmelserna ingår i ett landsomfattande avtal. 
15 KOM(97) 180 slutlig, 30.4.1997. 
16 KOM(96) 448 slutlig, 18.9.1996. 
17 Citerade i Equal Opportunités and Collective Bargaining in Europe, vol. 1, Luxemburg. Byrån för 
Europeiska gemenskapernas officiella publikationer. 
14 
Utrikespolitik, utrikeshandel och utvecklingssamarbete 
Jämställdhetsanalys införlivas i utvecklingsländemas alla planeringsförfaranden. Detta 
innebär att man övergår från kvinnospecifika åtgärder till att överväga jämställdhetsfrågor 
inom utvecklingspolitiken och utvecklingsprojekten. 
När det gäller samarbetet med länder i Afrika, Västindien och Stilla havet, offentliggjorde 
kommissionen i december 1996 en grönbok om idéer, problem och arbetsmetoder för 
tidsperioden söm följer Lomé-konventionen efter år 2000. I denna grönbok och det 
efterföljande meddelandet till rådet i december 199718 påpekas det att jämställdhetsfrågan 
är av central vikt när det gäller ekonomisk tillväxt, social utveckling och respekterande av 
mänskliga rättigheter. Lomé-konventionen har sedan 1975 utgjort den viktigaste formen 
av utvecklingssamarbete mellan Europeiska unionen och 70 stater i Afrika, Västindien 
och Stilla havet. 
Vid sidan av utvärderingen i form av en detaljerad lägesrapport, som var ett 
arbetsdokument för kommissionens personal, om hur rådets resolution från 1995 om 
integrering av könsrollsfrågor i utvecklingssamarbetet genomfördes 1996-1997, antog 
kommissionen i juni 1997 ett förslag till rådsförordning om detta. När denna förordning 
godkänns, kommer den att utgöra en rättslig ram för förvaltandet av gemenskapens 
ekonomiska stöd och tillhandahållandet av teknisk sakkunskap för främjande av 
integrering av ett jämställdhetsperspektiv i gemenskapens utveckiingssamarbetspolitik och 
åtgärder. 
I meddelandet Sambandet mellan handelssystemet och de internationellt erkända 
arbetsnormerna från kommissionen till rådet19 ingår lika möjligheter i de centrala normer 
som skall stödjas. 
Box 
Integrering av ett jämställdhetsperspektiv i medlemsstaterna 
Ett antal medlemsstater har infört integrering av ett jämställdhetsperspektiv på hög 
nivå inom beslutsprocessen. 
I Sverige har arbetsmarknadsministern rätt att granska förslag i syfte att integrera 
ett jämställdhetsperspektiv i all politik. 
I Spanien har styrelsen vid Institute de la Mujer utvidgats för att kunna omfatta ett 
större antal verksamheter. Samarbete mellan lnstituto de la Mujer och Institut o 
Nacional de Empleo har lett till att jämställdheten beaktas i utbildningen för 
tjänstemän som genomför planen för integrerade arbetsförmedlingar. 
18 KOM(95) 423 slutlig, 18.9.1995. 
19 KOM(96) 402/4. 
-15 
I Tyskland har ministeriet för kvinnofrågor utarbetat ett jämställdhetsperspektiv 
som innebär rätt att granska lagförslag på ett tidigt stadium. 
I Nederländerna analyseras det vilka konsekvenser som utvalda politiska planer 
från ministeriet för utbildning, kultur och vetenskap och lagförslag från 
utrikesministeriet och justitieministeriet får ur ett jämställdhetsperspektiv. 
I Grekland har generalsekretariatet för jämställdhet omorganiserats för att stärka 
kontakterna med ministerier, regionala jämställdhetskontor och icke-statliga 
organisationer. 
16-
AVSNITT 2 
KVINNOR OCH MÄN PÅ ARBETSMARKNADEN 
Riktlinjerna för sysselsättningspolitiken 1998: ett steg mot förbättrad jämställdhet 
Sysselsättningssituationen i Europa ledde till att rådet antog ett nytt kapitel om 
sysselsättning i fördraget. De riktlinjer som kommissionen föreslog utgjorde underlag för 
diskussionen vid Europeiska rådets extra sysselsättningsmöte i november 1997 i 
Luxemburg. Rådet godkände genom en resolution riktlinjerna den 15 december 1997. 
Detta innebar ett väsentligt och viktigt framsteg när det gäller att integrera en 
jämställdhetsaspekt i sysselsättningspolitiken. Jämställdhet är en av de prioriteringar som 
bör ingå i den nationella sysselsättningspolitiken. I medlemsstaternas fleråriga program i 
processen efter mötet i Essen, som var föregångare för den nya sysselsättningsstrategin, 
har politik för att främja jämställdheten på arbetsmarknaden inte varit särskilt märkbar 
fram till dags dato. 
På arbetsmarknaden finns ännu en jämställdhetsklyfta. Arbetslöshetsnivån bland kvinnor i 
Europeiska unionen är högre än männens (12 % respektive 9 %). 
(Kvinnors och måns (15-64 år) arbetslöshetsnivå i Europeiska unionen (%), 1996.) 
Statistik över inkomststrukturerna i de 15 medlemsstaterna samlades in under 1997 och 
Eurostat går för närvarande igenom den. De första resultaten av dataanalysen för 
Spaniens, Frankrikes, Sveriges och Förenade kungarikets del visar att det fortfarande finns 
en löneskillnad mellan könen, vilket troligtvis är fallet i alla medlemsstater. 
Den genomsnittliga arbetstiden har förkortats i Europa. Detta gäller särskilt för 
yrkesarbetande kvinnor. En växande andel kvinnor har deltidsarbete, arbetar under 
veckoslut eller har morgon- eller kvällsarbete. Även om antalet yrkesarbetande kvinnor 
och män har ökat, har den sysselsättningstillväxten inte åtföljts av ökning av arbetstiden 
(arbetsmängd). 
Ny politik med anknytning till både tillgång och efterfrågan behövs för att desegregera 
arbetsmarknaden. Verksamheter som främjar desegregeringen på arbetsmarknaden utgörs 
ofta av enskilda och spridda åtgärder utan programram och någon större effekt. 
Vissa av dessa frågor behandlas inom initiativet Employment-Now. Prioriteringarna under 
den andra fasen (1997-1999) inbegriper att man tar itu med vertikal desegregering genom 
att utbilda kvinnor för ledande befattningar och med horisontell desegregering inom icke­
traditionella sysselsättningssektorer. Underhåll av datorer är ett exempel på arbete som 
associeras till tekniskt arbete och har en manlig framtoning. I Paris finns ett 
utbildningssamfund som understöds av Now och som har utarbetat ett utbildningsprogram 
för tekniker. Detta program har en strategi för integrering av ett jämställdhetsperspektiv. 
Denna arbetsgrupp kommer att med utgångspunkt i en studie av åtgärder inom forskning, 
sträva efter att informera rådgivare inom områdena sysselsättning och vägledning om det 
stora yrkesutbudet inom ny teknik för både kvinnor och män. 
-17 
Kvinnors och mäns (15-64 år) arbetslöshetsnivå 
i Europeiska unionen (%), 1996. 
109% 
90% 
80% 
70% 
60% 
50% 
40% 
30% 
20% 
10% 
0% • Kvinnor 
O Män 
4J 
P 
m h n fr IrfMrhl Ii •, ii ii ITFIT 
0K FM GR w. S UK GrandToM 
Kåta: Eurostat 
Ny arbetsorganisation 
I sysselsättningsriktlinjerna påpekas det att politik som gäller tjänstledighet, 
föräldraledighet och deltidsarbete är särskilt viktig för kvinnor och män. 
Förbättrad sysselsättning för kvinnor har ofta kopplats samman med utvecklingen av 
deltidsarbete. Denna utveckling innebär både möjligheter och risker. Å ena sidan 
associeras deltidsarbete mycket ofta till låg yrkesstatus, bristande anställningstrygghet och 
lägre lön än vad heltidsarbetande har oberoende av deras ställning. 
Å andra sidan kan utvecklingen av deltidsarbete leda till nya möjligheter, som i många fall 
gör det möjligt för kvinnor att åter träda in i arbetslivet efter en lång frånvaro. I andra fall 
kan deltidsarbete vara ett effektivt sätt att förena arbete och familjeliv. 
(Andelen deltidsarbete av den totala sysselsättningen i Europeiska unionen och i 
Island och Norge (%),1996.) 
I medlemsstater såsom Nederländerna och Belgien uppmuntrar man till flexibilitet genom 
att försöka säkerställa att de deltidsanställda har alla sociala rättigheter. 
Kommissionen har behandlat dessa frågor i sin grönbok Ett partnerskap för en ny 
arbetsorganisation20 och analyserar för närvarande de berörda parternas reaktioner för att 
fastställa hur man bäst moderniserar en lagstadgad, avtalsreglerad och politisk ram. Att 
bryta ner traditionella könsroller är en viktig aspekt inom detta. 
Samtidigt betonar kommissionen i sitt meddelande Modernisering och nydaning av social 
trygghet i Europeiska unionen21 vikten av att anpassa den sociala tryggheten så att den 
stöder och gynnar sysselsättningen, särskilt genom att upprätthålla en balans mellan 
flexibilitet och säkerhet. 
Detta är särskilt viktigt för deltidsanställda. 
I april 1996 gav kommissionen ut ett samrådsdokumentet om flexibilitet, arbetstid och 
trygghet för arbetstagarna. Dokumentet var inriktat på behovet att befästa principen om 
icke-diskriminering av arbetstagare som medverkar i nyare, flexibla arbetsformer. 
Kvinnorna utgör en avsevärd andel av de arbetstagare som har atypiska anställningar. 1 
svaren på detta samråd meddelade arbetsmarknadens parter på europeisk nivå (Unice, 
CEEP och EFS) sin avsikt att inleda förhandlingar om detta och att de i början 
koncentrerar sig på deltidsarbete. 
I maj 1997 ingick arbetsmarknadens parter ett avtal om denna aspekt i frågan. I detta 
ramavtal fastställs det att det är nödvändigt att man slutar diskriminera deltidsanställda 
och förbättrar deras arbetsvillkor i samband med att utvecklingen av deltidsarbete 
20 KOM(97) 128 slutlig, 16.4.1997. 
21 KOM(97) 102 slutlig, 12.3.1997. 
18 
% Andelen deltidsarbete av den totala sysselsättningen i Europeiska unionen 
och i Island och Norge (%),1996. 
r 100 
90 
80 
70 
60 
• Kvinnor 
Q Män 
FIN S UK 
Kate: Eurostat, Statist* i fokus nr 81997. 
Arenarfcing: D * LFS 1995, N = 1995, IS « 1995. 
underlättas. Rådet godkände direktiv 97/8122 i december 1997, som införlivar detta avtal i 
lagstiftningen.23 
Godkännandet av detta direktiv bekräftar att deltidsarbete ses som allt viktigare på 
arbetsmarknaden. Detta är av oerhört stor vikt för jämställdheten med tanke på att 83 % 
av de deltidsanställda är kvinnor. Direktivet syftar till att stödja kvinnors och mäns 
valmöjligheter när det gäller arbetstid, att till exempel kunna välja deltidsarbete när 
familjesituationen kräver det eller när pensioneringen närmar sig. 
Kommissionens samrådsdokument gav också upphov till frågor om tillfälliga och 
tidsbundna arbetsavtal. Unice, CEEP och EFS har låtit kommissionen förstå att de är redo 
att förhandla om tidsbundna arbetsavtal som skulle komplettera det tidigare avtalet om 
deltidsarbete. 
Box 
På en dynamisk och expanderande arbetsmarknad uppkommer nya slag av klyftor 
mellan könen och av könsdiskriminering. Kommissionen kommer att med sina 
samarbetsparter utgå från åtgärder som redan har vidtagits för att förbättra den 
avstalsmässiga ställningen och att främja tryggheten inom så kallade atypiska 
anställningsformer. Det finns risk för att kvinnor alltmer kommer att arbeta i 
sektorer där de eventuellt är överrepresenterade (sektorer som till exempel 
hushållstjänster eller personlig vård), vilket sålunda stärker könssegregeringen på 
arbetsmarknaden. Denna utveckling innebär att det är viktigt att utarbeta en 
jämställdhetspolitik inom dessa sektorer. 
Kvinnor i små och medelstora företag 
I resolutionen om tillväxt och sysselsättning som antogs i Amsterdam i juli 1997 betonade 
Europeiska rådet att små och medelstora företags potential att skapa arbetstillfällen bör 
ägnas särskild uppmärksamhet. 
Det uppstår nya sektorer med stor potential för att skapa arbetstillfällen. I 
sysselsättningsriktlinjerna för 1998 betonas det att alla eventuella möjligheter till att skapa 
sysselsättning samt nya tekniker och innovationer måste utnyttjas effektivt. Nya 
arbetstillfällen uppstår ofta inom tjänste- och vårdsektorn, där kvinnor har de bästa 
möjligheterna att finna arbete eller att återvända till arbetsmarknaden. Användningen av ny 
teknik innebär nya möjligheter för kvinnor på till exempel landsbygden. 
Det är mindre sannolikt att kvinnor startar företag än att män gör det24, och när de gör det 
brukar företagen vara små. Kvinnor ställs inför en rad problem särskilt när det gäller att 
22 Rådets direkUv av den 15.12.1997. EGTL 14, 20.1.1998, s. 9. 
23 Ett utkast till direktiv om att inbegripa Förenade kungariket i tillämpningsområdet kommer att 
läggas fram 1998. (Rättslig grund: artikel 100.) 
-19 
•^ 
* 
säkra finansieringen. Dessa frågor togs upp i programmet för den tredje europeiska 
konferensen för hantverksföretag och små företag, som hölls i Milano i november 1997. 
Det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag i Europeiska unionen 
(1997-2000) riktade sig uttryckligen till kvinnliga företagare i sin anbudsinfordran.25 I 
rapporten 1996 från Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag26 
ingår ett kapitel om kvinnor i små och medelstora företag, i vilket kvinnornas roll i små 
och medelstora företag betonas och man analyserar de specifika svårigheter som kvinnliga 
företagare ställs inför. De erfarenheter som man har erhållit genom Employment-Now 
(hälften av projekten rör kvinnors etablering av företag) kommer att hjälpa kommissionen 
att vidta ytterligare åtgärder inom detta område. 
Många av medlemsstaterna har vidtagit åtgärder för att klara av dessa problem. I Finland 
och Sverige understöds kvinnliga företagare med hjälp av särskilda företagarlån. I 
Portugal tillhandahålls specialstöd, tekniskt bistånd och ett nationellt och internationellt 
samarbetsnätverk. 
Utvecklandet av kvinnlig företagsamhet kommer att vara en viktig del i 
sysselsättningsprocessen och i strukturfondernas nya mål 3. 
Under 1997 anordnade kommissionen rundabordsdiskussioner27 vid vilka behovet av att 
förbättra medhjälpande makars situation framkom. I diskussionerna deltog ledamöter från 
Europaparlamentet, representativa organisationer och experter. De betonade behovet av 
att utarbeta utbildningsprogram som motsvarar de verkliga behoven och förbättrar 
representationen av medhjälpande makar. Detta är en viktig del av den allmänna politiska 
frågan om att grunda små familjeföretag och om övergången från arbetstagare till att som 
egenföretagare anställa familjemedlemmar. Mot bakgrund av de slutsatser som dragits 
kommer kommissionen att föreslå ett antal åtgärder. 
Individualisering av rättigheter 
Individualisering av rättigheter i samband med social trygghet är eventuellt en viktig fråga 
när det gäller lika möjligheter. Ingen medlemsstat har ett helt individinriktade sociala 
trygghetssystem. I alla system hänförs - åtminstone i vissa avseenden - social trygghet 
och beskattning till den specifika familjesituationen genom så kallade härledda rättigheter. 
När det till exempel gäller pensioner, är effekten på tilläggspension som beviljas för vuxna 
som är beroende av annan person för sin försörjning och på pensioner med hushållstillägg 
avsevärd, särskilt i Belgien och Irland. Alla medlemsstater har efterlevandepensioner och 
24 Underlag ull OECD-konferensen Kvinnliga företagare i små och medelstora företag: en viktig 
tillgång inom innovation och skapande av arbetstillfällen, Paris, 16-18 april 1997. 
25 Inbjudan att lämna förslag: Stödåtgärder för hantverksföretag och småföretag, EGT C 117, 
15.4.1997. 
26 Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag, fjärde årsberättelsen, juli 1996. 
27 Den första anordnades den 7 februari 1997, den andra den 23-24 juni 1997. 
-20 
pensioner till barn som har mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna, förutom Belgien 
(pension till barn som har mist en av föräldrarna eller båda föräldrarna). Danmark, 
Finland, Spanien och Sverige har system som inte är individualiserade men som tar mindre 
hänsyn till de olika familjesituationerna även om det finns efterlevandepensioner. 
Motsatsen till detta har Frankrike och Belgien där de olika familjesituationerna beaktas i 
mycket stor utsträckning.28 
Kommissionen har finansierat en undersökning av individualisering av rätten till social 
trygghet och de potentiella alternativen för att anpassa den sociala tryggheten till 
förändringar i arbetslivet och i familjestrukturen. Kommissionen har också understött ett 
seminarium29 i oktober 1997 om individualisering av rättigheter vid vilket 
medlemsstaternas experter hade möjlighet att undersöka närmare vad en övergång till 
individualiserade rättigheter kan innebära. Fler åtgärder på området planeras. Att anpassa 
den sociala tryggheten till de nya behoven kommer att vara ett tema för analys, diskussion 
och åtgärder i medlemsstaterna, vid de europeiska institutionerna, bland arbetsmarknadens 
parter, inom den sociala dialogen och vid det europeiska forumet om socialpolitik 1998. 
28 DULBEA - individualisering av de sociala rättigheterna och beskattningen samt jämställdhet, ULB, 
Bryssel, 1997. 
29 Individualisering av rättigheter, social trygghet och jämställdhet, kommissionen och universitetet i 
Nanterre, 9-11 oktober 1997. 
-21-
AVSNITT 3 
ATT LEVA OCH ARBETA I EUROPA - OMSORG 
Förenandet av arbete och familjeliv30 är en fråga som hänger samman med stora sociala 
förändringar, dvs. förändringar inom arbetsorganisation, demografisk utveckling, 
omstrukturering av den sociala tryggheten, attityder gentemot socialt och ekonomiskt 
beroende, fördelning av vård- och omsorgsarbetet mellan kvinnor och män samt 
tillhandahållande av tjänster mellan offentliga och privata sektorer. Ett program för 
omsorg har upprättats i Europa och det är mer omfattande än diskussionen om 
barnomsorg. Det handlar om familjens framtid, vård och omsorg av äldre och sjuka och 
om männens roll när det gäller omsorg. 
Följande tendenser finns i hela Europa: 
• Efterfrågan på barntillsyn för små barn. Andelen treåringar i lekskolor överstiger 90 % 
i Belgien, Frankrike och Italien.31 
• Uppgifter inom Europeiska unionen ger vid handen att tio procent av hushållen32 
består av endast en person. Andelen enpersonshushåll ökar kontinuerligt, vilket 
medför nya utmaningar för tillhandahållandet av tjänster. 
• När befolkningen blir äldre uppstår nya behov. Den börda som vården av äldre 
personer innebär och som huvudsakligen bärs av kvinnor, läggs nu ovanpå deras 
ansvar för barnomsorg. Av Europeiska gemenskapens hushållsundersökning framgår 
att 1994 skötte nio procent av de kvinnor som arbetar minst 30 timmar i veckan en 
familjemedlem efter arbetsdagens slut upp till fyra timmar per dag.33 
Kommissionen har reagerat på detta genom att understödja projekt, utredningar, nätverk, 
samordna diskussioner och genom att kalla till samråd om dessa omfattande tendenser 
och förändringar.34 
Inom gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor 
och män (1996-2000) har till exempel ett projekt påbörjats i Siena35 i Italien med hjälp av 
amministrazione provinciale. Ett omfattande partnerskap bestående av regionala och 
lokala myndigheter, fackföreningar och icke-statliga organisationer ger sitt stöd till en 
30 Ett privat hushåll är ett hushåll med en, två eller flera personer som delar en gemensam bostad. 
31 Eurydice, Europeiska kommissionen. 
32 Eurostat, Befolkning och sociala förhållanden, nr 5 1996. 
33. Eurostat, Statistik i fokus, nr 5 1997. 
34 KOM(97) 361 slutlig av den 9.7.1997: Befolkningsrapport 1997, KOM(97) 102 slutlig av den 
12.3.1997: Modernisering och nydaning av social trygghet i Europeiska unionen, KOM(97) 128: Ett 
partnerskap för en ny arbetsorganisation. 
35 Projektarbetsgruppen, Amministrazione Proviniciale di Siena i Italien. 
22 
metod för analys av omvårdssektorn och dess bidrag till att förena arbete och 
familjeansvar. 
Inom initiativet Employment-Now har man utarbetat program i vilka utbildning och vård 
och omsorg kombineras. Strukturfonderna har i flera fall tillhandahållit vård och omsorg 
för att underlätta deltagande i utbildning och återgång till arbetslivet. 
Rådet anser i sysselsättningsriktlinjerna för 1998 att förenandet av arbete och 
familjeansvar samt även underlättandet av en återgång till arbetslivet efter en frånvaro 
(ofta på grund av vård av små barn) är nyckelfrågor när det gäller att öka sysselsättningen 
i Europa. Medlemsstaterna uppmanas att eftersträva att tillhandahålla mer 
vårdmöjligheter. 
Kommissionens expertgrupper för jämställdhet och sysselsättning och rättigheter som rör 
lika möjligheter för kvinnor och män kommer att gemensamt granska bestämmelserna om 
barnomsorg och vård av familjemedlemmar i de femton medlemsstaterna, Island och 
Norge. De kommer även att analysera vilka konsekvenser tillgången till och bristen på 
vårdtjänster får för sysselsättningsnivån bland kvinnor. Detta material kommer också att 
användas vid det möte som de europeiska ministrar som ansvarar för jämställdhetsfrågor 
håller i Belfast i maj 1998 när Förenade kungariket har ordförandeskapet. 
Den senaste utvecklingen inom lagstiftningen beskrivs kortfattat nedan. 
Föräldraledighet 
Rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 199636 om föräldraledighet föreskriver för både 
kvinnliga och manliga arbetstagare rätt till föräldraledighet utan lön under minst tre 
månader med anledning av ett barns födelse eller vid adoption av ett barn tills barnet fyller 
åtta år. 
Direktivet som godkändes som en del av protokollet om socialpolitik tillämpades 
ursprungligen endast i fjorton av de femton medlemsstaterna. Efter överenskommelsen i 
Amsterdam om att Förenade kungariket skall omfattas av protokollet om socialpolitik 
godkände rådet den 15 december 1997 ett utkast till direktiv om att föräldraledigheten 
skall tillämpas även i Förenade kungariket. 
Direktivet om föräldraledighet är en viktig del i raden av integrerande och kompletterande 
åtgärder som behövs för att uppnå målet att kunna förena arbete och familjeansvar. Under 
1997 granskade kommissionen på nytt undersökningar och åtgärder som hade genomförts 
i de 15 medlemsstaterna. 
Av uppgifter som kommissionen har erhållit genom sin egen övervakning under 1997 och 
från OECD (1995)37 framgår att det man har avsevärda metodologiska problem vid 
36 EGT L 145, 19.6.1996, s. 4. 
37 OECD, Arbetsmarknadssituationen, Paris, juli 199S. 
-23-
beräkningen av andelen kvinnor och män som har utnyttjat rätten till föräldraledighet i 
medlemsstaterna. 
Det oaktat framgår det av nuvarande trender att framförallt kvinnor tar föräldraledigt. I 
Danmark, där det är tradition att ta föräldraledigt, är 90 % av dem som tar föräldraledigt 
kvinnor38. 
Graviditet och moderskap 
Rådets direktiv 92/85 om graviditet och moderskap39 godkändes 1992 enligt artikel 118a 
och utgör en ram för vidtagande av åtgärder som främjar förbättrad hälsa och säkerhet på 
arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar. Enligt 
artikel 14.4 i direktivet skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen om det 
praktiska genomförandet av direktivet inklusive de synpunkter som arbetsmarknadens 
parter har. På grundval av den information som har erhållits håller kommissionen för 
närvarande på att utarbeta denna rapport. 
I enlighet med artikel 3 i direktivet har kommissionen fortsatt att utarbeta ett vägledande 
dokument om utvärderingen av de kemiska, fysiska och biologiska agenser och 
industriprocesser som anses medföra hälso- och säkerhetsrisker för dessa arbetstagare. 
Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor har hjälpt kommissionen med detta och 
den slutliga texten kommer att utarbetas i samråd med medlemsstaterna under den första 
hälften av 1998. 
Barnomsorg 
I februari 1998 antog kommissionen en rapport om genomförandet av rådets 
rekommendation om barnomsorg40 från 1992. Rapporten skrevs efter att 
medlemsstaternas svar på kommissionens frågeformulär hade analyserats under 1997. I 
rapporten bekräftades att barnomsorg spelar en central roll i hela Europeiska unionen när 
det gäller att förena arbete och familjeansvar. Rekommendationen har framgångsrikt 
bidragit till att stimulera omsorgsdebatten. Arbetsplatsens roll vid säkrandet av 
familjeinriktad politik har blivit aktuell efter det att rekommendationen givits liksom de 
privata organisationernas roll. Familjedagvårdens (barntillsynens) ställning behandlas mer 
sällan i medlemsstaternas svar. 
I sysselsättningsriktlinjerna för 1998 fastställs att lämplig och kvalitativ barnomsorg och 
vård av familjemedlemmar måste tillhandahållas för att kvinnor och män skall kunna börja 
yrkesarbeta eller fortsätta att yrkesarbeta. Upprättandet av en ram för många olika 
politikområden som svarar mot efterfrågan på både barnomsorg och vård av 
familjemedlemmar, kommer att finnas med på den framtida dagordningen. Kommissionen 
38 Meddelande från Ligestillingsradet i Danmark 1997. 
39 EGTL 348, 28.11.1992, si. 
40 KOM(98) av den 4.2.1998. 
-24 
kommer att stödja medlemsstaterna i detta och granska gjorda framsteg under 1998 för att 
kunna utarbeta riktlinjer för 1999. 
Andra initiativ 
Nästan alla medlemsstater har påbörjat ett eller flera initiativ för att utforska eller främja 
harmoniseringen av arbete och familjeansvar under 1997.41 
Av en översikt över dessa åtgärder framgår att metoderna har varit mycket heterogena. 
Belgien, Spanien, Portugal och Frankrike har gett stöd till undersökningar om 
föräldraledighet eller idéer som förenande av arbete och familjeansvar har gett upphov till. 
Italien och Österrike har försökt att höja medvetenheten genom konferenser eller 
informationskampanjer för att uppmuntra till diskussion om fördelningen av vård- och 
omsorgsarbete mellan makar. Ett antal medlemsstater har lagt fram utkast till förslag 
(Italien) eller ändrat sin lagstiftning för att utvidga tillämpningsområdet (Danmark) eller 
försäkringsvärdet (Tyskland) för moderskaps- eller föräldraledighet. 
Arbetsgivare och fackföreningar deltar i utvecklandet av innovativa åtgärder i Irland och 
Förenade kungariket. I Portugal har man genomfört en förfrågan om situationen bland 
arbetstagare som också vårdar en äldre person i sitt hem. 
I Österrike, Nederländerna, Danmark och Finland har man utvidgat pågående kampanjer 
för att få med män i åtgärder som skall förbättra möjligheterna att förena arbete och 
familjeansvar eller som utreder hur villiga män är att utnyttja system för ledighet och andra 
sociala rättigheter. 
Box 
Mångfald är utmärkande för det ökande utbudet av barnomsorg i medlemsstaterna. 
I många medlemsstater innebär mångfald ett antal tjänster som svarar mot 
föräldrarnas olika arbetsrytm och icke-yrkesarbetande föräldrars behov. I andra 
medlemsstater har sökandet efter mångfald lett till utarbetande av olika slag av 
barnomsorg, som svarar mot barns olika behov och deras utveckling i olika åldrar. 
41 Utdrag från svaren pä Rådgivande kommitténs frågeformulär 1997. 
25 
AVSNITT 4 
EN JÄMNARE KÖNSFÖRDELNING VID BESLUTSFATTANDE 
Under de senaste två decennierna har det märkts en tydlig tendens att principen om lika 
möjligheter aktualiserats även på andra områden än arbetsmarknaden. Mycket viktigt för 
denna utveckling har varit erkännandet av att kvinnornas underrepresentation vid 
beslutsfattande utgör ett nästan oöverstigligt hinder för en demokratisk utveckling i 
Europeiska unionen, dess sammanhållning och dess globala konkurrenskraft. 
Kvinnor är i hög grad underrepresenterade på beslutsfattande poster även inom politiken. 
Situationen har förbättrats avsevärt efter de senaste valen (1997) i flera av Europeiska 
unionens medlemsstater, men klyftan är fortfarande påtaglig. De olika strategierna för att 
få in ett stort antal kvinnor på beslutsfattande poster beskrevs i årsberättelsen för 1996. 
Kvinnornas synliga och strategiska närvaro i offentligheten och politiken är en 
förutsättning för att de skall avancera och nå beslutsfattande poster inom andra områden. 
Kvinnornas andel i nationella parlament i Europeiska unionen steg totalt med 
2,3 procentenheter mellan referensdatumen 1996 och 1997 (från 14,8 % till 17,1 %). 
Kvinnorepresentationen i regeringarna är ofta större än andelen i nationella 
nationalförsamlingar. Mellan 1996 och 1997 steg andelen kvinnor på regeringsposter med 
2,5 procentenheter (från 16,8 % till 19,3 %). 
Kvinnornas deltagande på den regionala nivån är mycket högre än på den nationella nivån. 
Ar 1997 utgjorde kvinnorna 23,2 % inom regionalförvaltningarna. Mellan 1996 och 1997 
steg andelen från 25,1 % till 26,6 % i de regionala parlamenten. 
(Andelen kvinnor i nationella parlamentariska församlingar i EU:s medlemsstater, 
Europaparlamentet och Island, Norge och Liechtenstein (%) 1996 och 1997). 
Bo» 
De senaste valen har resulterat i ett större antal kvinnor i den politiska 
beslutsprocessen. Av en Eurobarometerundersökning42 framgår det att allt fler 
européer kan tänka sig att kvinnor uppnår befattningar med politiskt ansvar. Trots 
denna trend är andelen kvinnor på regeringsposter fortfarande proportionellt större 
än i församlingar som valts genom direkta val. Kvinnorna klarar sig också bättre 
när valen är proportionella. Det positiva värde som kvinnor på valda poster tillför 
har ännu inte erkänts till fullo. 
42 Européennes, Européens: A chances égales? Eurobarometer 44.3, opinionsundersökning i mars-
april 1996. Rapport 1996. 
-26-
Andelen kvinnor i nationella parlamentariska församlingar i EU:s medlemsstater, 
Europaparlamentet och Island, Norge och Liechtenstein (%) 1996 och 1997. • 1996 
ID 1997 
EU15 
Kala: Uppgifter för 1996 frän de europeiska experternas nätverk för beslutsfattande. Uppgifterna för 1997 frän 
Frauenccmputerzentrurn i Berfn. Anm.: 'förutom fyra ledamöter som valts på Grönland och Färöarna. ** i parlamentet ingår 
15 suppleanter för ministrarna. 
I rådets rekommendation om en balanserad fördelning mellan kvinnor och män i 
beslutsprocessen43 fastställs behovet av integrerade åtgärder som är inriktade på ojämn 
könsfördelning inom beslutsprocessen i Europeiska unionen. Rekommendationen 
kompletterar de initiativ som har vidtagits på internationell och nationell nivå. 
I rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att utarbeta en integrerad strategi för att 
främja en balanserad fördelning av kvinnor och män vid beslutsfattande myndigheter. 
Under 1999 kommer kommissionen att förbereda en första rapport om genomförandet av 
rådets rekommendation från 1996 under treårsperioden efter dess antagande. 
Europaparlamentets utskott för kvinnors rättigheter har skrivit två viktiga rapporter om 
kvinnor i beslutsfattande ställning. I den första rapporten44 framlades en klar analys av 
hindren inom beslutsprocessen samt föreslogs specifika åtgärder, som bidrar till att öka 
både kvantiteten och kvaliteten på representationen av kvinnor i beslutsprocessen. 1 den 
andra rapporten43 efterlystes en integrerad strategi för att förbättra representationen av 
kvinnor i beslutsprocessen. 
Regionkommittén46 betonade vikten av förskjutningen i den allmänna diskussionen om 
kvinnor i beslutsprocessen och drog slutsatsen att stödet för en balanserad fördelning av 
kvinnor och män ökar när medlemsstaterna utser representanter i kommittén. 
Kommissionen tillhandahöll för sin del medlemsstaterna och andra berörda parter ett 
praktiskt verktyg för att främja en bättre balans mellan könen. I handledningen Skapandet 
av en balans mellan könen i den politiska beslutsprocessen47 som publicerades 1997 ges 
lösningar för hur den politiska viljan kan omsättas i praktiken mot bakgrund av större 
befogenheter för kvinnor genom att man föreslår konkreta strategier och politiska 
lösningar. I handledningen ges särskilda rekommendationer till regeringar, politiska partier 
och kvinnoorganisationer för att öka antalet kvinnor i den politiska beslutsprocessen. 
Kommissionen har även understött forskning kring kvinnors medverkan på områden som 
inte nödvändigtvis hör till det politiska området, dvs. hälsa, lagstiftning, ekonomi och 
utbildning.48 Därutöver har kommissionen genomfört en omfattande undersökning för att 
43 EGTL319, 10.12.1996, s. 11. 
44 Utskottet för kvinnors rättigheter föredragen av Jessica Larive, EP 205.666/slutl., 1994. 
43 Utskottet för kvinnors rättigheter föredragen av Irene Crepaz, EP 214.950/slutl., 1996. 
46 Resolution oin utnämning av ledamöterna i Regionkommittén vad gäller lika möjligheter, 
Regionkommittén 237/97. 
47 Kommissionens generaldirektorat för arbetsmarknad, sysselsättning och socialpolitik, 1996. 
48 Jämställdhet, befogenheter och förändringar inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner i Europeiska 
unionen, GD V vid Europeiska kommissionen; Kvinnor i beslutsprocessen i Europeiska unionens 
rättssystem, CESEP; Kvinnor vid ekonomiska institutioner i Europeiska unionen, 
Wissenschaftszentrum Berlin; Kvinnor i beslutsprocessen inom utbildning, katolska universitetet i 
Louvain. 
-27-
kartlägga och analysera forskningen om kvinnor inom politiskt, ekonomiskt och socialt 
beslutsfattande i Europeiska unionens 15 medlemsstater, i Norge och vid Europeiska 
unionens institutioner.49 Resultaten av dessa empiriskt inriktade studier har utgivit 
underlag för genomförandet av de politiska åtaganden Europeiska unionens medlemsstater 
åtog sig i handlingsprogrammet från Beijing, rådets rekommendation och Romstadgan 
1996 till effektiva strategier som främjar en bättre balans mellan könen. 
Kommissionen har dessutom inlett ett tredje handlingsprogram för lika möjligheter för 
kvinnor och män bland sina egna anställda (1997-2000).50 I programmet fastställs en 
integrerad strategi för att uppnå en jämnare fördelning mellan kvinnor och män på de olika 
nivåerna inom institutionen och för att utveckla en könsmedveten arbetskultur. Denna 
strategi närmar sig integrering av ett jämställdhetsperspektiv i all personalpolitik från två 
håll och leder till aktiva åtgärder när det gäller rekrytering och utnämning av kvinnor till 
beslutsfattande poster. Programmet syftar också till att förbättra möjligheterna till att 
förena arbete och familjeansvar. 
Organ som ansvarar för jämställdheten i medlemsstaterna har aktivt understött ett bredare 
urval av åtgärder för att uppmuntra och utveckla en mer betydande roll för kvinnor i 
beslutsprocessen. Sociala samarbetsorganisationer och icke-statliga organisationer har 
också bidragit till en bättre balans mellan könen. Konferenser om och studier i ämnet 
genomfördes under 1997 av den europeiska organisationen för hantverkssektorn samt för 
små och medelstora företag (UEAPME), Europeiska fackliga samarbetsorganisationen 
(EFS) och den europeiska sammanslutningen för företagsledare CEC (Confédération 
européenne des cadres) samt kvinnoorganisationer i Spanien och Nederländerna. 
Handlingsprogrammet på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män51 
(1996-2000) har stött ett antal initiativ 1997 som är relevanta för främjandet av en 
balanserad könsfördelning i beslutsprocessen. Nedan följer exempel på detta52: 
• Den belgiska senaten har inlett ett samarbetsprojekt med kommittéerna för lika 
möjligheter i nationella parlament och Europaparlamentets utskott för kvinnors 
rättigheter. En konferens hölls i maj 1997 i den belgiska senaten. År 1998 kommer 
nationalförsamlingen i Portugal att leda verksamheterna inom detta projekt. 
De europeiska kommunernas och regionernas råd (CEMR) har planer på att utvidga 
det europeiska nätverket av lokalt och regionalt valda kvinnliga representanter till att 
omfatta även andra. I detta projekt försöker man förbättra spridningen av information 
49 J. Lovenduski, universitetet i Southamton. 
50 Tredje handlingsprogranunet för lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska kommissionen 
1997-2000. SEK(97) 536/3. 
51 KOM(95)381 slutlig, 19.7.1995. Rådets beslut av den 22.12.1995, EGTL 335, 30.12.1995, s. 37. 
52 Se förteckningen över projekten 1997, gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika 
möjligheter för kvinnor och män (1996-2000), GD V vid Europeiska kommissionen. 
28 
om lika möjligheter till olika grupper i samhället, öka lokalt och regionalt valda 
kvinnors och mäns deltagande i möten och genomföra undersökningar om 
beslutsprocessen inom lokal politik. 
• Frauencomputerzentrum i Berlin har upprättat en europeisk databas om kvinnor och 
beslutsfattande. Databasen innehåller värdefull basdata för ytterligare forskning, 
undersökningar, utbildningsmetoder samt för utvecklande av politiska strategier för att 
främja kvinnors medverkan i beslutsprocessen. 
• Kvinnornas nationella råd {National Women's Council) i Irland har också samlat in 
data om kvinnor och beslutsfattande i alla sektorer för att kunna upprätta strategier för 
jämn fördelning mellan könen i beslutsprocessen. Ett särskilt mål var att särskilja 
utbildningsbehov för att uppmuntra kvinnor till aktivt deltagande. 
29-
AVSNITT 5 
JÄMSTÄLLDHET- FRAMSTEG 1997 
Lagstadgade och rättsligt bindande rättigheter är den grund på vilken likabehandling vilar. 
År 1997 inriktades uppmärksamheten på diskussioner mellan regeringarna och på 
Amsterdamfördraget, som innebär nya ansvarsområden och möjligheter för de europeiska 
institutionerna att främja lika möjligheter för kvinnor och män och att bekämpa 
diskriminering. 
Lika lön 
Ett tema är lika lön, som är en hörnsten för lika möjligheter för kvinnor och män. Den 
vägledning som kommissionen antog om lika lön för lika arbete för kvinnor och män i 
arbetslivet,53 diskuterades i Europaparlamentets utskott för sysselsättning och 
socialfrågor. Betänkandet godkändes den 11 juni 199754.1 betänkandet betonas införande 
och genomförande av system för arbetsvärdering och arbetsklassiftcering. Dessa bedöms 
vara nödvändiga för att undanröja könsdiskriminering liksom orättvisa lönefaktorer. 
Upplysningsverksamhet och informationskampanjer nämns också som viktiga steg i 
processen att minska de nuvarande löneskillnaderna. 
Bevisbörda 
Anpassandet av reglerna om bevisbörda vid könsdiskriminering har länge varit en 
angelägen fråga för kommissionen, som redan 1988 lade fram ett förslag till direktiv.53 I 
juli 1996 överlämnade kommissionen ett utkast till direktiv56 till rådet. Det presenterades 
för Europaparlamentet, som avgav ett yttrande om det57 vid första behandlingen. Ett nytt 
förslag lades fram till rådet och behandlades i en gemensam ståndpunkt av den 27 juni 
1997. Efter Europaparlamentets yttrande vid den andra behandlingen överlämnade 
kommissionen ett ändrat förslag till direktiv. Rådet godkände direktiv 97/8058 den 
15 december 1997. 
53 KOM(96) 336 slutlig, 17.7.1996. 
54 Europaparlamentets utskott för sysselsättning och socialfrågor. Betänkande om vägledning för 
tillämpning av lika lön för lika arbete för kvinnor och män i arbetslivet. EP 220.249 godkänt den 
11.6.1997. 
55 EGT C 176, 5.7.1988. 
56 Rapport 1996, s. 102. 
57 10.4.1997. 
58 EGT L 14, 20.1.1998, s. 6. Den antagna texten uppfyller det eftersträvade huvudsakliga syftet att 
anpassa reglerna om bevisbörda till förmån för klaganden. 
30-
Sociala trygghetssystem 
När det gäller den sociala tryggheten, har kommissionen inriktat sig på att utvidga 
förmånerna som gynnar jämställdhet i sociala trygghetssystem till att särskilt omfatta 
egenföretagare efter den dom som Europeiska gemenskapernas domstol avgav i fallet 
Barber59. Den 20 december 1996 godkände rådet ett nytt direktiv60 om ändring av 
direktiv 86/378/EEG. Kommissionen granskar också ett nytt utkast till direktiv 96/97 för 
att överbrygga klyftan i den nuvarande gemenskapslagstiftningen när det gäller 
likabehandling av kvinnor och män. Detta förslag bör behandla viktiga frågor såsom 
pensionsålder, förmåner för efterlevande samt familjeförmåner, vilka inte omfattas av det 
nuvarande direktivet61. 
Aktiva åtgärder: målen Kalanke och Marschall 
Efter målet Kalanke föreslog kommissionen att direktiv 76/207/EEG om likabehandling62 
skulle ändras. Den 17 april 1997 beslutade rådet att senarelägga diskussionen om denna 
fråga då de flesta medlemsstater ansåg att det inte var nödvändigt att ändra direktivet. 
Eftersom domen i Kalanke-målet inte ifrågasatte direktivets laga kraft, ville 
medlemsstaterna ånyo se över sina ställningstaganden mot bakgrund av resultatet från 
regeringskonferensen. 
I mål C 409/95 (Marschall/delstaten Nordrhein-Westfalen) ansåg Europeiska 
gemenskapernas domstol63 att en nationell lag som prioriterar kvinnor vid befordran 
inom den offentliga sektorn, i fall där det finns kvinnliga och manliga sökande som är 
lika kvalificerade för tjänsten i fråga, inte strider mot gemenskapens lagstiftning under 
förutsättning att vissa villkor uppfylls och utnämning av manliga sökande inte har 
undantagits från början. 
Domen från EG-domstolen bekräftar att tillvägagångssätt som grundar sig på aktiva 
åtgärder är lagenliga när de tillåter en viss flexibilitet, som inte är automatisk, vid 
genomförandet av dem. Artikel 141.4 i det nya Amsterdamfördraget kommer inte att 
förändra detta när det träder i kraft. Europaparlamentet utreder för närvarande vilka 
konsekvenser detta fall får för kommissionens förslag till ändring av direktiv 76/207. 
59 Mål C262/88 Barber mot GRE av den 17.5.1990. (1990) REG 1889. 
60 EGTL46,17.2.1997, s. 20. 
61 Direktiv 86/378/EEG, och 96/97/EG när det gäller egenföretagare och 79/7. 
62 Mål C-450/95 Kalanke mot Freie Hansestadt Bremen [1995] REG-I3051, KOM(96) 88 slutlig, 
27.3.1996, s. 93. 
63 Mål C-409/95 Marschall mot delstaten Nordrhein-Westfalen [1997] REG av den 11.11.1997. 
31 
Sexuella trakasserier på arbetsplatsen 
Att skydda kvinnors och mäns värdighet på arbetsplatsen är av mycket stor vikt. 
Kommissionen har redan inlett forskning, informationskampanjer och gett ut riktlinjer 
tillsammans med arbetsmarknadens parter. Arbetsmarknadens parter har enats om att 
sexuella trakasserier är ett omfattande problem, men de slöt inget avtal om detta under 
1997. Kommissionen utvärderar därför resultaten av undersökningar som har genomförts 
under 1997 för att kunna fastställa hur man på bästa sätt kan lösa denna fråga på 
europeisk nivå. 
Box 
Tolkningen av Amsterdamfördraget och dess konsekvenser för att stärka lika 
tillgång till social trygghet och upprätthållande och antagande av aktiva åtgärder 
undersöks. 
Bestämmelser om aktiva åtgärder i nationell lagstiftning och i 
gemenskapslagstiftningen måste också tas till förnyat övervägande efter den dom 
som Europeiska gemenskapernas domstol avgav i Marschall-målet. Kommissionen 
måste undersöka vilka nya möjligheter det finns att garantera att likabehandling 
inte endast innebär skapande av lika möjligheter för enskilda individer av olika kön 
utan också vidtagande av åtgärder som minskar de strukturella skillnaderna mellan 
kvinnor och män i arbetslivet i allmänhet. 
Människohandel 
Respekt för kvinnors mänskliga rättigheter har erkänts som en integrerad del av de 
mänskliga rättigheterna. Kvinnans mänskliga rättigheter inbegriper rätten att utan tvång, 
diskriminering och våld ha kontroll över och själv kunna fatta beslut om frågor som gäller 
hennes sexualitet, inklusive reproduktiv och sexuell hälsa. Detta bekräftas i 
kommissionens meddelande från 1996, som behandlar ett slags brott mot kvinnans 
mänskliga rättigheter, dvs. kvinnohandel.64 En av inspirationskällorna till kommissionens 
meddelande om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt65 är den vikt som i 
fördragen läggs på att demokratiska principer tillämpas och de mänskliga rättigheterna 
respekteras. 
Under hela 1996 och 1997 har kommissionen, Europaparlamentet66 medlemsstaterna och 
berörda icke-statliga organisationer67 på ett rätt kraftfullt sätt uttryckt avsmak för brott 
64 KOM(96)567, 20.11.1996. Se även deklarationen från ministerseminariet i Haag om europeiska 
riktlinjer för effektiva åtgärder för att förebygga och bekämpa kviimohandel som syftar till sexuellt 
utnyttjande, ministerkonferens under Europeiska unionens ordförandeskap, 24-26 april 1997 i Haag. 
65 EGT C 3,7.1.1997,s. 2. 
66 Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor: Betänkande om 
människohandel av den 14.12.1995. 
32-
mot kvinnors och baras (både flickor och pojkar) rättigheter och människovärdighet i 
Europeiska unionen samt de förkrossande följder som brotten har för offren i och utanför 
Europeiska unionen. 
Kommissionen har föreslagit ett integrerat och tvärvetenskapligt tillvägagångssätt för att 
bekämpa människohandeln, och den har understött samarbete mellan de rättstillämpande 
myndigheterna inom ramen för medlemsstaternas initiativ till gemensamma åtgärder.68 
Rådet (rättsliga och inrikes frågor) har nu utvidgat mandatet för den europeiska 
narkotikaenheten till att omfatta människohandel. 
I syfte att bekämpa brott mot kvinnans mänskliga rättigheter inleddes ett nytt program 
med namnet Stop69 (Stop the Trafficking of Persons) för att under tidsperioden 1996-
200070 utarbeta initiativ som bekämpar människohandel, sexuellt utnyttjande av 
minderåriga och användandet av olika former av telekommunikation för sådana brottsliga 
ändamål.71 
Att initiativ av detta slag prioriteras bekräftades genom initiativet Daphne72, som 
arbetsgruppen för rättsliga och inrikes frågor vid kommissionens generalsekretariat 
inledde 1997. Genom initiativet bistås icke-statliga organisationer och 
frivilligorganisationer i arbetet att förhindra våld mot kvinnor, ungdomar och barn, och 
särskilt i kampen mot sexuella övergrepp och sexuellt utnyttjande. Ungeför 46 Daphne-
projekt har valts ut för ett handlingsprogram. 
67 Uttalande vid de europeiska icke-statliga organisationernas konferens om kvinnohandel, 5-7 april 
1997 i Noordwijkerhout. 
68 Andra stycket i artikel K3.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. 
69 EGTCL322, 12.12.1996. 
70 Inleddes 1997. 
71 Gemensam åtgärd av den 29.11.1996. EGT L 322,12.12.1996, s. 7. 
72 Initiativet Daphne. EGT C 136,1.5.1997, s. 14. 
33 
AVSNITT 6 
UPPFÖLJNING AV HANDLINGSPROGRAMMET FRÅN BEIJINGKONFERENSEN 
FN.s fjärde internationella kvinnokonferens73 var en händelse av mycket stor betydelse. 
Vid konferensen enades man om att kvinnofrågor är globala och universella och att 
jämställdhet är väsentligt för alla människor vid uppbyggandet av ett rättvist och 
demokratiskt samhälle för 2000-talet. 
Det handlingsprogram som blev en följd av konferensen och förberedelserna inför den 
utgör både en ram och en dagordning för åtgärder inom de problemområden som är en 
angelägen fråga för kvinnor i hela världen. Vikten av den politiska viljan och uppfyllandet 
av de åtaganden som gjordes vid den fjärde internationella kvinnokonferensen i Beijing var 
meddelanden av central betydelse, som Europeiska unionen framförde 1997 i New York 
till kommissionen för kvinnors ställning.74 Många företrädare för kvinnors globala nätverk 
och kvinnoorganisationer åkte också till New York för att föra en dialog med 
regeringsföreträdare och internationella organisationer om hur handlingsprogrammet skall 
följas upp och verkningarna av konferensen i Beijing kan förlängas. Effekten av en 
världsomspännande demonstration av denna omfattning kan inte mätas under loppet av ett 
enda år. 
Konferensens genomslagskraft kan också tillskrivas det faktum att ett stort intresse för 
jämställdhetsfrågor uppkom vid samma tidpunkt i ett stort antal länder och särskilt i 
Europeiska unionens medlemsstater. Konferensen har påskyndat reformprocessen och 
bidragit till en bättre samordning av åtgärder och interventioner. 
Under 1998 kommer kommissionen att fortsätta att övervaka genomförandet av 
handlingsplanen från Beijing och att underlätta den pågående dialogen mellan 
medlemsstaterna om genomförandet. En uppföljning i hela Europa av framsteg som gjorts 
sedan 1995 kommer att stödjas under 1998. 
73 FN:s fjärde internationella kvinnokonferens i Beijing i Kina 4-15 september 1995. 
74 Yttrande som Ina Brouwer, chef för Nederländernas delegation vid det 41:a sammanträde som 
Förenta Nationernas kommission för kvinnors ställning höll i New York den 10 mars 1997, avgav på 
Europeiska unionens vägnar. 
-34 
Medlemsstaternas reaktioner på Beijing 
Medlemsstaterna har i de första uppföljningsrapporterna ställt upp planer för hur de mål 
som fastställdes i Beijing skall uppfyllas. Dessa rapporter gavs ut under 1996 och spreds 
under 1997. I många av de nationella rapporterna lägger man snarare fram planer än 
konkreta resultat. Varje medlemsstat måste överbrygga klyftan mellan mål som skall 
uppnås och konkreta projekt och program som inletts för att uppnå dem. 
Medlemsstaterna har utarbetat åtgärder och planer i enlighet med de olika rubrikerna i 
handlingsprogrammet. Under temat utbildning har Spanien publicerat en 
utbildningshandbok som beaktar jämställdhet. På en annan nivå har Luxemburg utarbetat 
en handbok om att avlägsna alla former av diskriminering av kvinnor. Under temat 
hälsoåtgärder har både Norge och Irland ställt upp planer som beaktar 
jämställdhetsaspekten på hälsoområdet och i information om hälsa. Under temat våld mot 
kvinnor har Tyskland, Grekland och Belgien tagit initiativ till och understött nya 
utvecklingar. I Tyskland har man utarbetat utbildningsmaterial för personal på 
kvinnojourer, i Grekland har man forskat kring sexuellt utnyttjande och i Belgien på 
området specialiserade polisenheter. Varje medlemsstat har understött åtgärder inom det 
strategiska området kvinnor och ekonomi. I Portugal har man utvecklat ett särskilt organ 
för övervakning och förebyggande av direkt och indirekt diskriminering. Främjandet av en 
ny jämställdhetskultur bland arbetsmarknadens parter är av särskilt intresse. 
Luxemburgs ordförandeskap 
I december 1997 anordnades under Luxemburgs ordförandeskap en diskussion om 
uppföljningen av Beijing. I diskussionen beaktades följande tre aspekter: 
• Införandet av ett jämställdhetsperspektiv i medlemsstaternas nationella politik. 
• De bästa lösningarna avseende aktiva åtgärder i medlemsstaterna. 
• Åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna för att bekämpa våld mot kvinnor. 
I sina slutsatser har rådet noterat att efter ett antal deklarationer om sina avsikter har 
medlemsstaterna nu vidtagit konkreta åtgärder. Rådet noterade att stora ansträngningar 
har gjorts inom de flesta teman i det handlingsprogram som fastställts av FN. Rådet har 
observerat att medlemsstaterna betonar den viktiga roll som icke-statliga organisationer 
spelar vid främjandet av kvinnors rättigheter på medlemsstatsnivå samt på internationell 
nivå. 
Icke-statliga organisationers stöd 
FN:s byråer och internationella icke-statliga organisationer har bland annat utvecklat ett 
antal nya system för att kunna bedöma hur uppfyllandet av målen i handlingsprogrammet 
framskrider.75 Dessa system föreslår enkla och enhetliga indikatorer för framsteg när det 
75 Se FN:s utvecklingsprograms rapport om mänsklig utveckling (1996), Oxford University Press, 
Social Watch 1997, lnstituto del Tercer Mundo, Montevideo, 1997. 
35 
gäller att minska könsskillnader eller att främja givandet av större befogenheter till kvinnor 
på olika nivåer inom ekonomisk och social utveckling. 
De icke-statliga organisationernas forum som hölls i Huairou utanför Beijing samtidigt 
som FN:s konferens var en av de största sammankomsterna med icke-statliga 
kvinnoorganisationer som någonsin har ägt rum. Den stärkte förbindelserna mellan icke­
statliga organisationer i hela världen och ökade deras bidrag till förändringar genom 
dialoger med regeringar. På regional och internationell nivå har europeiska icke-statliga 
kvinnoorganisationer varit med och organiserat övervakningen och uppföljningen av 
Beijings globala handlingsprogram. Under 1997 har flera icke-statliga organisationer inom 
utvecklingsarbetet undersökt integrering av ett jämställdhetsperspektiv i europeiska och 
nationella regeringars utvecklingssamarbete, handel och yttre förbindelser. 
Box 
Den fjärde världskonferensen sammanförde ett stort antal deltagare: företrädare för 
stater som geografiskt sett ligger långt från varandra och även vad gäller den 
ekonomiska och politiska utvecklingen, företrädare för icke-statliga organisationer 
av alla storlekar och slag, lokala sammanslutningar och internationella 
organisationer samt medier. Detta utbyte ansikte mot ansikte var av särskilt stor 
vikt. 
Denna rapport finns att få på Europeiska unionens elva officiella språk. Till dessa 
språkversioner bifogas en fullständig version på franska, engelska eller tyska. Rapporten 
kan beställas från försäljningsstället i Ert land (se adresserna på det bakre omslaget). 
36-

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 302 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 06 04 17 
Katalognummer : CB-CO-98-302-SV-C 
ISBN 92-78-35961-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
33t