1. Parlamentet uppmanar utgående från de ovan anförda övervägandena och konstaterandena Europe-
iska kommissionen:
4dash att utarbeta en ingående undersökning om vilka följder en eventuell övergång till principen om inter-
nationell konsumtion skulle få för tillverkarna och konsumenterna i Europa och för arbetstillfällena,
4dash att inge en rapport om eventuella missbruk av varumärkesrätten som meddelats kommissionen,att
förklara hur dessa missbruk har behandlats,även med avseende på konkurrensreglerna,samt att iförekommande fall identifiera bristerna i gällande rättsliga reglering,
4dash att undersöka rättsläget med tanke på konsumtion av varumärkesrättigheter i de viktigaste handels-
länderna,
4dash att utröna i vilken utsträckning det verkar vara möjligt att inom ramen för Världshandelsorganisatio-
nen (WTO) eller Världsorganisationen för immateriell äganderätt (WIPO) sluta ett internationellt avtalom harmoniserade bestämmelser för konsumtion av varumärkesrättigheter,
4dash att mot bakgrund av EG-domstolens senaste rättspraxis undersöka behovet av att förtydliga direktiv
89/104/EEG,särskilt artikel 7,för att uppnå ett större mått av rättssäkerhet och rättslig tydlighet medtanke på varumärkesrättens begränsningar genom konkurrensrätten,vilket framför allt behövs för desmå och medelstora företagens och konsumenternas skull,
4dash att undersöka om det behövs ett förtydligande av varumärkesrätten med tanke på icke-kommersiell
import av varor som konsumenter köpt via Internet,
4dash att senast den 31 december 2002 för Europaparlamentet lägga fram en rapport om dessa punkter som
även omfattar utarbetade förslag,
2. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen,rådet och medlemsstaternas
regeringar.
13. Slutsatser från FN:s världskonferens om rasism
B5-0605, 0606, 0607, 0609och 0610/2001
Europaparlamentets resolution om världskonferensen mot rasism i Durban
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
4dash med beaktande av artiklarna 6,7 och 29 i EU-fördraget och artikel 13 i EG-fördraget som förpliktar
unionen och dess medlemsstater att säkerställa en hög standard för mänskliga rättigheter och icke-diskriminering,och med beaktande av Europeiska stadgan om de grundläggande rättigheterna,
4dash med beaktande av den internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskrimine-
ring från 1965,ramkonventionen om skydd av nationella minoriteter från 1995 och Europeiska kon-ventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,
4dash med beaktande av rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen
om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (
1),
4dash med beaktande av EU:s förberedelser inför världskonferensen,framför allt Europeiska unionens håll-
ning vid världskonferensen inom ramen för resolutionen av den 5 juli 2001 (2) om mänskliga rättig-
heter,
4dash med beaktande av förklaringen som den europeiska förberedande konferensen ”Alla olika,alla likvär-
diga” antog i Strasbourg den 13 oktober 2000,
4dash med beaktande av ramavtalet av den 5 juli 2000 om förbindelserna mellan Europaparlamentet och
kommissionen (3),
(1) EGT L 180,19.7.2000,s. 22.
(2) ”Texter antagna under sammanträdet”,punkt 13.
(3) EGT C 121,24.4.2001,s. 122.11.4.2002 SV C 87 E/149 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 oktober 2001
4dash med beaktande av kommissionens meddelande om EU:s roll för att främja mänskliga rättigheter och
demokrati i tredje land (KOM(2001) 252) och rådets slutsatser av den 16 juni 2001 om samma med-delande,och av följande skäl:
A. Då Europeiska unionen utvecklar ett område för frihet,säkerhet och rättvisa spelar den tillsammans
med medlemsstaterna en viktig roll för att utrota rasism och rasdiskriminering inom EU. EU kandessutom spela en konstruktiv roll i internationella sammanhang,eftersom rasism och diskrimineringpå grund av ras och etniskt ursprung fullkomligt strider mot EU:s både interna och externa målsätt-ningar.
B. Den politiska överenskommelse om en slutförklaring och ett åtgärdsprogram som världskonferensen
nådde den 8 september 2001 var ett budskap till världen och ett steg framåt mot avskaffande av alla
former av rasism och främlingsfientlighet som finns idag,även om man inte lyckades leva upp till dehöga förväntningarna.
C. Dessa förhandlingar var särskilt svåra,eftersom frågorna om ersättning för dem som fallit offer för
slaveri och konflikten i Mellanöstern dominerade och överskuggade de planerade frågorna.
D. Vi erkänner det långvariga lidande som Europas historiska erfarenheter har orsakat och välkomnar
erkännandet att sionismen inte är rasistisk i sig och att förintelsen var en unik händelse i världs-historien.
E. EU,representerat av sitt ordförandeland och dess ordförande Louis Michel,spelade en nyckelroll då det
slutliga avtalet skulle föras i hamn.
F. Den roll som i synnerhet parlamentets delegation men också kommissionen spelade under konferen-
sen återspeglade inte fullständigt EU:s ökade ansvar på detta område. Dessutom är det beklagligt attkommissionen endast var företrädd på tjänstemannanivå och att inte alla medlemsstater var represen-terade på ministernivå.
G. EU anslog ett stort belopp (3,7 miljoner euro) för att stödja deltagandet av icke-statliga organisationer
och länder med låga inkomster under fyra regionala förberedande konferenser och själva världskon-
ferensen.
1. Parlamentet välkomnar att konferensen lyckades nå en överenskommelse om en slutförklaring som
kommer att utgöra en grund för den världsomfattande kampen mot rasism och diskriminering på grund avras och etniskt ursprung,
2. anser att det är positivt att EU,i synnerhet tack vare ansträngningarna från rådets tjänstgörande
ordförande,lyckades styra konferensen till en kompromiss om slutförklaringen,och att man på så sättlyckades förhindra ett totalt nederlag och säkerställa ett acceptabelt resultat; kräver emellertid att EU fort-sätter att utveckla sin internationella kapacitet och sin beredskap när det gäller att hantera de förväntningarsom ställs på EU,
3. beklagar att de icke-statliga organisationernas forum före världskonferensen lade fram en skuggför-
klaring med ett i vissa fall kontroversiellt språkbruk och att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheterdärför inte kunde rekommendera den för världskonferensen,ett beslut som vissa icke-statliga organisatio-ner tog avstånd från,vilket i sin tur försvagade det civila samhällets anseende och inflytande,
4. anser att det,mot bakgrund av de vitt skilda frågor som behandlades under världskonferensen om
rasism i Durban och med tanke på de välkända och beklagansvärda svårigheter som uppstod på fleranivåer under de långvariga förhandlingarna,hade varit bättre om det förberedande arbetet hade varit meromfattande så att man i förväg hade kunnat säkerställa att man var enhälligt överens om de slutliga slut-satserna,och uppmanar FN att se över hur framtida möten skall organiseras,planera för en ny konferensom tio år och se hur möten med icke-statliga organisationer skall organiseras för att förhindra att enstakaintressegrupper tar över och dominerar dessa möten,C 87 E/150 SV 11.4.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 oktober 2001
5. noterar att EU i slutförklaringen godkände formuleringar om slaveri,slavhandel och kolonialism som
gick längre än dem som EU fastställt i den gemensamma ståndpunkten,men att EU undvek frågan omersättning till offren för detta,
6. välkomnar att slaveriets och slavhandelns inneboende ondska erkändes,och konstaterar att slaveri
och slavhandel idag betecknas som brott mot mänskligheten; välkomnar särskilt det faktum att diskrimi-
nering mot romerna och sintifolket har erkänts för första gången på internationell nivå,men beklagar attman i slutförklaringen inte nämnder diskrimineringen av daliterna,
7. välkomnar stödet i slutförklaringen för det så kallade nya Afrika-initiativet och uppmanar till fortsatt
bistånd i enlighet med vad som utlovats för att främja demokrati och civilt styre i Afrika,
8. betonar att det är viktigt att koncentrera sig på de konkreta åtgärder som man kom fram till i
Durban för att bekämpa rasism,främlingsfientlighet och diskriminering; anser att EU måste stödja ochunderlätta genomförandet av åtgärder genom nationella åtgärdsplaner inom unionen och spela en ledandeinternationell roll för att öka andra länders möjligheter att bekämpa rasism,främlingsfientlighet och dis-kriminering,
9. efterlyser ytterligare undersökningar om hur EU till fullo kan dra nytta av sitt potentiella inflytande
när det gäller internationella mänskliga rättigheter och bekämpning av diskriminering,inklusive uppgifter
om på vilken nivå EU skall företrädas i politiska sammanhang och en översyn av det interinstitutionellaramavtalet av den 5 juli 2000 som i större utsträckning skulle motsvara EU:s och dess institutioners ansvari internationella sammanhang,framför allt inom FN,
10. uppmanar EU att främja åtgärder för att bekämpa intolerans,inbegripet antisemitism och fobi för
islam,
11. uppmanar kommissionen att undersöka hur de medel som EU anslog för konferensen fördelades
och användes,
12. uppdrar åt talmannen att vidarebefordra denna resolution till kommissionen,rådet samt medlems-
staternas regeringar och parlament.11.4.2002 SV C 87 E/151 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 3 oktober 2001