SV Europeiska unionens officiella tidning C 124/1

Kommissionens tillkännagivande om teknisk vägledning om klassificering av avfall

(2018/C 124/01)

Syftet med detta tillkännagivande är att ge teknisk vägledning om vissa aspekter av direktiv 2008/98/EG om avfall (nedan kallat ramdirektivet om avfall) (1) och kommissionens beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall (nedan kallad avfallsförteckningen), med de ändringar som gjordes 2014 och 2017 (2).

Tillkännagivandet innehåller bland annat förtydliganden och vägledning för medlemsstaternas myndigheter, inklusive lokala myndigheter, och företag (t.ex. i tillståndsfrågor) om korrekt tolkning och tillämpning av relevant EU-lagstiftning när det gäller klassificering av avfall, det vill säga identifiering av farliga egenskaper, bedömning av om avfallet har någon farlig egenskap och, slutligen, klassificering av avfallet som farligt eller icke farligt.

Tillkännagivandet har antagits efter diskussioner och samråd med medlemsstater och intressenter (3).

Tillkännagivandet består av tre kapitel och fyra bilagor.

— Kapitel 1 ger en övergripande bakgrund till klassificeringen av avfall och anvisningar om hur vägledningen ska läsas.

— I kapitel 2 presenteras relevanta delar av EU-lagstiftningen i korthet. Dessutom anges deras relevans för definitionen och klassificeringen av (farligt) avfall.

— Kapitel 3 redogör för de allmänna stegen vid klassificering av avfall, med betoning på de grundläggande begreppen och utan att gå in på detaljer.

För mer utförlig information hänvisas det till respektive bilagor, där de specifika aspekterna beskrivs utförligt:

— Bilaga 1 innehåller information om avfallsförteckningen och valet av lämpliga poster för förteckningen.

— Bilaga 2 beskriver de olika källorna till information om farliga ämnen och deras klassificering.

— Bilaga 3 beskriver principerna för bedömning av de enskilda farliga egenskaperna HP 1 till HP 15.

— Bilaga 4 innehåller en genomgång av grundläggande begrepp samt hänvisar till tillgängliga standarder och metoder för provtagning och kemisk analys av avfall.

Detta dokument klargör befintlig EU-lagstiftning och tar hänsyn till riktlinjer för avfallsklassificering från olika EU-medlemsstater.

Den tekniska vägledningen kan komma att uppdateras om erfarenheterna från genomförandet av relevant EU-lagstiftning visar att det behövs.

Den vägledning som ges i detta tillkännagivande påverkar inte eventuella tolkningar som meddelas av Europeiska unionens domstol. De uppfattningar som uttrycks i denna tekniska vägledning föregriper inte kommissionens eventuella ställningstaganden inför Europeiska unionens domstol.

FÖRKORTNINGAR

ATP Anpassning till den tekniska utvecklingen BDE Bromerade difenyletrar BREF-dokument Referensdokument för bästa tillgängliga teknik BTEX Bensen, toluen, etylbensen och xylen CEN Europeiska standardiseringskommittén C&L Klassificering och märkning CLP Klassificering, märkning och förpackning CLRTAP Konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar Echa Europeiska kemikaliemyndigheten EEA Europeiska miljöbyrån ELV Uttjänta fordon GHS Globalt harmoniserat system för klassificering och märkning av kemikalier ODS Ozonnedbrytande ämnen PAH Polycykliska aromatiska kolväten POP Långlivad organisk förorening SDS Säkerhetsdatablad FN Förenta nationerna WAC Mottagningskriterier för avfall WEEE Avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRKORTNINGAR 3

1. INLEDNING 5

1.1. Bakgrund 5

1.2. Till vem riktar sig vägledningen? 5

1.3. Hur ska vägledningen läsas? 5

2. RÄTTSLIG RAM 6

2.1. Avfallslagstiftning 6

2.1.1. Ramdirektivet om avfall (WFD) 6

2.1.2. Europeiska avfallsförteckningen 7

2.1.3. Förordningen om transport av avfall (WSR) 8

2.1.4. Deponeringsdirektivet 8

2.1.5. Direktivet om avfall från utvinningsindustrin (direktivet om utvinningsavfall) 9

2.1.6. Reach-förordningen 9

2.1.7. Förordningen om klassificering, märkning och förpackning (CLP-förordningen) 10

2.1.8. Förordningen om långlivade organiska föroreningar (POP-förordningen) 10

2.1.9. Seveso III-direktivet 11

3. FÖRFARANDEN FÖR KLASSIFICERING AV AVFALL 12

3.1. Allmänt tillvägagångssätt för klassificering av avfall 12

3.1.1. Steg 1: Är WFD tillämpligt? 13

3.1.2. Steg 2: Vilken post i avfallsförteckningen är tillämplig? 14

3.2. Tilldelning av MH- eller MNH-post 15

3.2.1. Steg 3: Finns det tillräckligt med information om avfallets sammansättning för att avgöra om det uppvisar farliga egenskaper, antingen genom beräkning eller testning i enlighet med steg 4? 16

3.2.2. Steg 4: Uppvisar avfallet några av de farliga egenskaperna HP 1 till HP 15? 17

3.2.3. Steg 5: Är det sannolikt eller känt att avfallet innehåller någon av de långlivade organiska föroreningar som anges i bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen)? 18

BILAGOR

BILAGA 1: Kommenterad avfallsförteckning 21

BILAGA 2: Datakällor och basinformation om farliga ämnen 83

BILAGA 3: Specifika metoder för att fastställa farliga egenskaper (HP 1 till HP 15) 87

BILAGA 4: Provtagning och kemisk analys av avfall 124

BILAGA 5: Källor och externa referenser 134

1. INLEDNING

1.1. Bakgrund

Klassificeringen av avfall som farligt eller icke farligt och, i synnerhet, att förstå när och under vilka omständigheter avfall är att betrakta som farligt är ett avgörande beslut i hela avfallshanteringskedjan, från generering till slutbehandling av avfallet. När avfall får en korrekt klassificering som farligt utlöses ett antal viktiga skyldigheter, bland annat när det gäller märkning och förpackning, men även i fråga om tillgänglig behandling som uppfyller tillämpliga krav.

När ramen för klassificering av avfall och förteckningen över egenskaper som gör avfall farligt sågs över 2014 och 2017 drog EU erfarenhet av tillämpningen av avfallslagstiftningen och tog hänsyn till den vetenskapliga och ekonomiska utvecklingen. Denna aktualisering av lagstiftningen, som även tar hänsyn till de grundläggande förändringar av EU:s kemikalielagstiftning som har genomförts under de senaste åren, innebär nya utmaningar för myndigheterna och industrin.

Såsom framhålls i kommissionens meddelande om åtgärder i gränssnittet mellan lagstiftningen om kemikalier, produkter och avfall (COM(2018) 32 final), har det sätt på vilket reglerna om klassificering av avfall genomförs och tillämpas stor påverkan på framtida beslut om avfallshantering, om till exempel insamlingens genomförbarhet och ekonomiska hållbarhet, återvinningsmetoder och valet mellan återvinning och bortskaffande. Sådana skillnader kan påverka användningen av returråvaror. Denna vägledning om avfallsklassificering är det första verktyget som föreslås i meddelandet för att hjälpa avfallsföretag och behöriga myndigheter till en gemensam metod för att karakterisera och klassificera avfall, och därigenom minimera skillnaderna och påverkan.

1.2. Till vem riktar sig vägledningen?

Detta dokument ger vägledning för medlemsstaternas myndigheter, inklusive lokala myndigheter, och företag (t.ex. i tillståndsfrågor) om korrekt tolkning och tillämpning av relevant EU-lagstiftning när det gäller klassificering av avfall, i synnerhet ramdirektivet om avfall (4) och avfallsförteckningen (5).

1.3. Hur ska vägledningen läsas?

Den övergripande bakgrunden och den specifika rättsliga ramen presenteras i kapitlen 1 och 2.

Kapitel 3 ger vägledning genom de grundläggande stegen i klassificeringsprocessen. Det innehåller inte specifik information om hur de nödvändiga stegen av klassificeringen genomförs utan ger en allmän översikt. För vissa steg hänvisas det till motsvarande bilaga, där mer detaljerad information finns.

2. RÄTTSLIG RAM

2.1. Avfallslagstiftning

2.1.1. Ramdirektivet om avfall (WFD)

Ramdirektivet för avfall definierar vad avfall är och hur det ska hanteras. Farligt avfall definieras som avfall med minst en av de farliga egenskaper som förtecknas i bilaga III till ramdirektivet om avfall. Artikel 7 i ramdirektivet ligger till grund för avfallsförteckningen.

Ruta 1: Ramdirektivet om avfall

Ramdirektivet om avfall 2008/98/EG (nedan kallat WFD) är den viktigaste rättsakten om avfall på EU-nivå. Eftersom WFD är ett direktiv införlivas det i nationell lagstiftning av medlemsländerna genom separata rättsakter.

Direktivets tillämpningsområde fastställs genom definitionen av ”avfall” i artikel 3.1 i WFD som

”ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med”.

I många fall är det enkelt att avgöra om ett ämne eller ett föremål är ”avfall” i enlighet med WFD. I vissa fall är det dock svårare. Omfattande vägledning om definitionen av avfall, inklusive information om undantagen från WFD:s tillämpningsområde, och exempel från bindande rättspraxis från Europeiska unionens domstol finns i Guidance on the interpretation of key provisions of Directive 2008/98/EC (6) (nedan kallad WFD-vägledningen). Om ett ämne eller föremål uppfyller kriterierna för att vara avfall, omfattas det av avfallslagstiftningen, inklusive regler om klassificering av avfall (om det inte specifikt är undantaget från WFD:s tillämpningsområde).

WFD definierar ”farligt avfall” i artikel 3.2 som

”avfall med minst en av de farliga egenskaper som förtecknas i bilaga III”.

Det är ett viktigt beslut att avgöra om ett ämne eller ett föremål kan betraktas som ”avfall” i den mening som avses i WFD, och lika viktigt är beslutet huruvida avfallet ska klassificeras som ”icke farligt avfall” eller ”farligt avfall”.

Strikta betingelser gäller för hantering av farligt avfall, bland annat

— skyldighet att förete bevis för att avfallet spåras i enlighet med det system som relevant medlemsstat har infört (artikel 17 i WFD),

— ett blandningsförbud (artikel 18 i WFD, för närmare detaljer se WFD-vägledningen),

— särskilda skyldigheter när det gäller märkning och förpackning (artikel 19 i WFD).

EU-lagstiftningen fastställer vidare att farligt avfall endast får behandlas på särskilda anläggningar som har fått specialtillstånd. Detta regleras både av artiklarna 23–25 i ramdirektivet om avfall och av annan lagstiftning, t.ex. direktiven om deponering (7) och industriutsläpp (8).

De egenskaper som gör avfall farligt, och som fastställs i bilaga III till WFD, har nyligen anpassats till den vetenskapliga utvecklingen genom kommissionens förordning (EU) nr 1357/2014 (9), tillämplig från och med den 1 juni 2015, och rådets förordning (EU) 2017/997 (10), tillämplig från och med den 5 juli 2018. EU-förordningar är direkt tillämpliga i medlemsstaterna utan införlivande i nationell lagstiftning. De farliga egenskaperna diskuteras ingående i bilaga 3 till det här dokumentet.

När det gäller avfallsklassificering är det artikel 7 i WFD som ligger till grund för avfallsförteckningen (se nedan) och dess tillämpning. Medlemsstaterna får införa ytterligare poster i nationella dokument som återspeglar avfallsförteckningen.

Artikel 7 i WFD Artikel 7.2 och 7.3 i WFD innehåller bestämmelser för vad som gäller om en medlemsstat anser att en viss typ av avfall som är listat som icke farligt i avfallsförteckningen är farligt, och omvänt. De två styckena har följande lydelse: ”2. En medlemsstat får betrakta avfall som farligt avfall om det, trots att det inte tas upp som farligt i förteckningen över avfall, har minst en av de egenskaper som anges i bilaga III. Medlemsstaten ska utan dröjsmål anmäla sådana fall till kommissionen. Medlemsstaten ska förteckna dem i den rapport som avses i artikel 37.1 och förse kommissionen med all relevant information. På grundval av de inkomna anmälningarna ska förteckningen ses över för beslut om en justering av denna. 3. Om en medlemsstat kan styrka att en viss typ av avfall som är upptaget i förteckningen som farligt avfall inte uppvisar någon av de egenskaper som anges i bilaga III, får den betrakta detta avfall som icke farligt avfall. Medlemsstaten ska utan dröjsmål anmäla sådana fall till kommissionen och förse kommissionen med nödvändiga bestyrkanden. På grundval av de inkomna anmälningarna ska förteckningen ses över för beslut om en justering av denna.” Artikel 7.2 och 7.3 föreskriver inte behörig myndighet eller relevant förfarande för sådana beslut. Detta är en fråga som överlämnas till varje medlemsstats interna rättsliga och administrativa organisation (däremot betraktas inte ekonomiska aktörer eller andra privata organ som ”medlemsstaterna” och har inte rätt att fatta beslut enligt artikel 7.2 och 7.3 i WFD).

Ruta 2: Artikel 7 i WFD

2.1.2. Europeiska avfallsförteckningen

Avfallsförteckningen innehåller ytterligare bestämmelser för bedömning av farliga egenskaper och klassificering av avfall. Den innehåller en förteckning över typer av avfall, kategoriserade i kapitel, underkapitel och poster. Posterna i avfallsförteckningen kan kategoriseras som ”absolut farligt-poster”, ”absolut icke farligt-poster” och ”speglade poster”.

Ruta 3: Europeiska avfallsförteckningen

Den europeiska avfallsförteckningen upprättades genom kommissionens beslut 2000/532/EG (11). Avfallsförteckningen är det viktigaste dokumentet för klassificering av avfall. En konsoliderad version av avfallsförteckningen har funnits sedan 2000. Den har ändrats genom kommissionens beslut 2014/955/EU (12) i syfte att anpassa den till den vetenskapliga utvecklingen och harmonisera den med kemikalielagstiftningens utveckling. Som EU-beslut är avfallsförteckningen bindande i sin helhet, riktar sig till medlemsstaterna och behöver inte införlivas. Vissa medlemsstater har offentliggjort vägledningar som återspeglar avfallsförteckningen för att hjälpa företag och myndigheter att tillämpa denna på nationell nivå, i synnerhet i fall när medlemsstaterna utnyttjar artikel 7.2 eller 7.3, se ruta 2 ovan.

Klassificering enligt avfallsförteckningen innebär för det första att varje typ av avfall ska klassificeras med ett sexsiffrigt nummer (för närmare detaljer se bilaga 1).

Fullständig klassificering i enlighet med lagstiftningen gör det möjligt för företag och behöriga myndigheter att besvara frågan om avfallet är farligt eller icke farligt (för närmare detaljer se 2.3.1). I detta avseende skiljer avfallsförteckningen mellan tre typer av poster:

— ”Absolut farligt-poster”: Avfall som har tilldelats en absolut farligt-post kan inte tilldelas icke farligt-poster och är farligt utan vidare bedömning.

— ”Absolut icke farligt-poster”: Avfall som har tilldelats en absolut icke farligt-post kan inte tilldelas farligt-poster och är icke farligt utan vidare bedömning.

— ”Speglade poster”, där avfall från samma källa enligt avfallsförteckningen kan tilldelas en farligt-post eller en icke farligt-post beroende på det specifika fallet och avfallets sammansättning.

2.1.3. Förordningen om transport av avfall (WSR)

WSR införlivar bestämmelserna i Baselkonventionen och OECD-beslut C(2001)107/Final i EU-lagstiftningen. Transportförfarandena beror på typen av avfall, dess destination och hanteringsförfarandet.

Ruta 4: Förordningen om transport av avfall

Förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall (nedan kallad avfallstransportförordningen eller WSR) (13) införlivar bestämmelserna i Baselkonventionen och OECD-beslut C(2001)107/Final i EU-lagstiftningen. WSR är direkt tillämplig i medlemsstaterna och fastställer förfaranden, förhållanden och krav som måste uppfyllas vid gränsöverskridande transporter av avfall, inklusive transporter mellan medlemsstater. Enligt artiklarna 34 och 36 i WSR är det förbjudet att exportera avfall för bortskaffningsförfaranden utanför EU/Efta-området liksom att exportera farligt avfall från EU till ett land som inte omfattas av OECD-beslutet.

Det finns två kontrollförfaranden för transport av avfall:

— De allmänna informationskraven i artikel 18 som normalt gäller transporter för återvinning av avfall som listas i bilaga III (”grönlistat” avfall) eller IIIA, och

— förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande för övriga typer av avfallstransporter.

När det gäller identifiering av avfall för korrekt förfarande och dokumentation gäller klassificeringen enligt de förteckningar som ingår i bilagorna III–IV till WSR (ingående förteckningar över internationella avtal). Dessa förteckningar bygger på en annan klassificeringsmetod än den i avfallsförteckningen.

Klassificeringen enligt WFD och avfallsförteckningen är dock relevant även för WSR, exempelvis som kriterium för huruvida avfallet får exporteras till vissa länder utanför EU som inte omfattas av OECD-beslutet (artikel 36.1 i WSR). Klassificeringen av avfall i enlighet med de poster som listas i bilagorna III–IV (dvs. koder enligt Baselkonventionen och OECD-koder) samt posterna i avfallsförteckningen (del 2 i bilaga V till WSR) ska anges i det anmälnings- och transportdokument som används inom ramen för anmälningsförfarandet och i enlighet med anvisningarna i punkt 25 i bilaga IC. Likaså ska identifieringen av avfall göras i bilaga VII-dokumentet för transporter som omfattas av de allmänna informationskraven i artikel 18.

När det gäller transporter av avfall som omfattas av förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande är det koderna i bilagorna III och IV till Baselkonventionen som ska användas för de farliga egenskaperna (H-koder) respektive hanteringsförfarandena (D- och R-koder) i anmälnings- och transportdokumenten (bilagorna IA och IB).

2.1.4. Deponeringsdirektivet

Deponeringsdirektivet innehåller regler för hantering, tillståndsvillkor, avslutning och efterbehandling av deponier. I rådets beslut 2003/33/EG anges mottagningskriterier för avfall för de olika klasser av deponier som beskrivs i deponeringsdirektivet. Analyser inom ramen för mottagningskriterierna för avfall kan vanligen inte användas för klassificering av avfall enligt avfallsförteckningen.

Ruta 5: Deponeringsdirektivet

Direktiv 1999/31/EG om deponering av avfall (nedan kallat deponeringsdirektivet) (14) innehåller regler för hantering, tillståndsvillkor, avslutning och efterbehandling av deponier. I rådets beslut 2003/33/EG anges mottagningskriterier för avfall för de olika klasser av deponier som beskrivs i deponeringsdirektivet.

Klassificeringen av avfall som farligt enligt avfallsförteckningen och bilaga III till WFD är viktig även vid tillämpningen av deponeringsdirektivet, eftersom farligt avfall i allmänhet ska bortskaffas vid deponier för farligt avfall och icke farligt avfall ska bortskaffas vid deponier för icke farligt avfall eller inert avfall. Stabilt, icke reaktivt farligt avfall kan deponeras på deponier för icke farligt avfall om villkoren i bilaga II till deponeringsdirektivet och mottagningskriterierna är uppfyllda. I bilaga B till rådets beslut 2003/33/EG anges tydligt vilken roll ”grundläggande karakterisering” och resulterande slutsatser om farlighet spelar för mottagningen av avfall, och metoden åskådliggörs i figur 1 i beslutet.

Klassificeringen av avfall som farligt eller icke farligt enligt principerna i WFD och enligt avfallsförteckningen får dock inte förväxlas med bedömningen av avfall för att avgöra om de mottagningskriterier för avfall är uppfyllda som anges i bilaga II till deponeringsdirektivet och fastställs i rådets beslut 2003/33/EG.

2.1.5. Direktivet om avfall från utvinningsindustrin (direktivet om utvinningsavfall)

Direktivet om utvinningsavfall anger ramen för korrekt hantering av avfall från utvinningsindustrin. Trots att sådant avfall är undantaget från WFD:s tillämpningsområde ska dess farlighet klassificeras i enlighet med avfallsförteckningen.

Ruta 6: Direktivet om avfall från utvinningsindustrin

Direktiv 2006/21/EG om hantering av avfall från utvinningsindustrin (nedan kallat direktivet om utvinningsavfall) (15) syftar till att säkerställa att avfall från utvinningsindustrin hanteras på ett sätt som förebygger eller i möjligaste mån begränsar skadliga effekter på miljön eller människors hälsa. Trots att avfall från utvinningsindustrin som omfattas av direktivet om utvinningsavfall uttryckligen är undantaget från tillämpningsområdet för WFD (artikel 2.2 d i WFD) är klassificeringen enligt avfallsförteckningen relevant: verksamhetsutövare är enligt direktivet om avfall från utvinningsindustrin skyldiga att utarbeta en avfallshanteringsplan där de nödvändiga åtgärderna för korrekt hantering av relevant avfall fastställs. I enlighet med avfallshanteringsplanen ska farligheten hos avfall från utvinningsindustrin klassificeras enligt kriterierna i avfallsförteckningen.

2.1.6. Reach-förordningen

Reach-förordningen fastställer registrering, utvärdering, tillstånd och begränsning för kemikalier i EU. Avfall är inte ett ämne, en vara eller en blandning i den mening som avses i Reach-förordningen. Trots det kan information som genereras inom ramen för Reach vara relevant för klassificeringen av avfall.

Ruta 7: Reach-förordningen

Förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) (16) trädde i kraft 2007. Reach är den övergripande kemikalielagstiftningen på EU-nivå och gäller för ämnen (som sådana, i blandningar eller i varor). Syftet med Reach är att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön samt främja alternativa metoder för att bedöma hur farliga ämnen är och den fria rörligheten för ämnen på den inre marknaden, samtidigt som konkurrenskraft och innovation stärks. Reach definierar och reglerar ett antal processer med det övergripande målet att säkerställa en säker användning av kemikalier:

— Registrering av ämnen (kräver inlämning av information om egenskaper och användning av ämnen till Europeiska kemikaliemyndigheten Echa och omfattas av vissa villkor).

— Förbättrad kommunikation i distributionskedjan med hjälp av utökade säkerhetsdatablad.

— Utvärdering av ämnen av offentliga myndigheter för att säkerställa att registreringsprocessen fungerar korrekt och ytterligare klargöra betänkligheter gällande vissa ämnen.

— Begränsning av användningen av ämnen för vilka en oacceptabel risk har fastställts.

— Tillstånd – tillämpligt för vissa ämnen som inger mycket stora betänkligheter (SVHC-ämnen) som endast kan släppas ut på marknaden och användas med ett särskilt och tidsbegränsat tillstånd som kräver att vissa villkor uppfylls.

Det är viktigt att notera att enligt artikel 2.2 i Reach-förordningen är avfall (enligt definitionen i WFD) inte att betrakta som ett ämne, en blandning eller en vara enligt Reach. Det finns inga direkta skyldigheter enligt Reach för producenter eller innehavare av avfall (även om avfallsstadiet måste beaktas i den kemikaliesäkerhetsrapport som ska lämnas in som en del av registreringsunderlaget för ämnen som tillverkas eller importeras till EU i mängder över 10 ton per år).

Information om kemikalier som tas fram och förmedlas inom ramen för Reach, bland annat faroinformation, och efterföljande användning av informationen i klassificering enligt CLP, är väsentlig (se bilaga 2) för klassificeringen av avfall.

Observera att testmetoder som ska användas vid tillämpningen av Reach-förordningen anges i förordning (EG) nr 440/2008 (nedan kallad testmetodsförordningen). Vissa testmetoder som beskrivs i denna förordning, eller anpassningar av dessa, kan användas för avfallsklassificering.

2.1.7. Förordningen om klassificering, märkning och förpackning (CLP-förordningen)

CLP-förordningen fastställer kriterier för faroklassificering av ämnen och blandningar. Avfall betraktas inte som ett ämne, en blandning eller en vara enligt CLP. Farliga egenskaper som är tillämpliga på avfall är dock relaterade till CLP-kriterier. Vidare kan klassificering av ämnen som omfattas av CLP vara relevant även för avfallsklassificeringen.

Ruta 8: CLP-förordningen

Förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (nedan kallad CLP-förordningen) (17) är en anpassning för EU av FN:s internationella system för klassificering av kemikalier (Globalt harmoniserat system – GHS). Mot bakgrund av detta ger förordningen detaljerade kriterier för att bedöma ämnen och fastställa deras faroklassificering.

I likhet med Reach fastställs det i artikel 1.3 i CLP-förordningen att avfall inte betraktas som ett ämne, en blandning eller en vara och att skyldigheterna enligt CLP därmed inte gäller för producenter eller innehavare av avfall.

Även om bilaga III till WFD bygger på CLP-förordningen innehåller den inte en fullständig ”ett till ett-överföring” av de kriterier som fastställs i CLP-förordningen. När det gäller klassificeringen av avfall ska det i stället noteras att vissa av HP-kriterierna i bilaga III till WFD hänvisar direkt till faroklasserna och farokategorierna i CLP-förordningen, samt till dess faroangivelser och relaterade kriterier för klassificering. Många speglade poster hänvisar specifikt till ”farliga ämnen”. Klassificeringen av ämnen görs i enlighet med CLP medan närvaron av farliga ämnen i avfall måste bedömas i enlighet med bilaga III till WFD (för närmare detaljer se 2.3.2 och bilaga 3). Vidare innehåller tabell 3.1 i del 3 i bilaga VI till CLP-förordningen en uppsättning officiellt harmoniserade klassificeringar av ämnen. Där sådan harmoniserad klassificering finns att tillgå måste den användas vid klassificeringen av avfall (för denna specifika aspekt, se avsnitt 2.1.1 i bilaga 2).

2.1.8. Förordningen om långlivade organiska föroreningar (POP-förordningen)

Syftet med POP-förordningen är att skydda miljön och människors hälsa från långlivade organiska föroreningar (POP). Avfall som innehåller vissa långlivade organiska föroreningar som anges i bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen) över relevant gränsvärde enligt POP-förordningen måste klassificeras som farligt.

Ruta 9: POP-förordningen

Ett av syftena med förordning (EG) nr 850/2004 om långlivade organiska föroreningar (18) är att genom tillämpning av relevanta internationella avtal skydda miljön och människors hälsa från vissa angivna ämnen som sprids över nationsgränser till områden långt från utsläppsplatsen, är långlivade i miljön och kan bioackumuleras i levande organismer. Förordningens tillämpningsområde är begränsat till de ämnen som listas i bilagorna till förordningen.

Enligt artikel 7 i POP-förordningen ska avfall som består av, innehåller eller förorenats med långlivade organiska föroreningar över specifika gränsvärden (koncentrationsnivå som avses i artikel 7.4 a – det så kallade låga gränsvärdet för innehåll av långlivade organiska föroreningar) (19), bortskaffas eller återvinnas utan oskäligt dröjsmål och i enlighet med bestämmelserna i POP-förordningen, på ett sätt som garanterar att de långlivade organiska föroreningarna förstörs eller omvandlas på ett irreversibelt sätt så att återstående avfall och utsläpp inte uppvisar långlivade organiska föroreningars egenskaper. Bortskaffnings- eller återvinningsmetoder som kan leda till att de långlivade organiska föroreningarna återvinns, återanvänds, återtas eller materialåtervinns är förbjudna.

Klassificeringen av speglade poster, i dess ändrade form enligt kommissionens beslut 2014/955/EU, måste ta hänsyn till förekomsten av vissa långlivade organiska föroreningar. Avfall som innehåller vissa långlivade organiska föroreningar (enligt bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen) (20)), över relevanta gränsvärden enligt POP-förordningen betraktas som farligt utan vidare övervägande (se exemplet i avsnitt 1.4.10 i bilaga 1).

Observera att:

— Närvaro av andra långlivade organiska föroreningar som listas i bilagorna till POP-förordningen än de som särskilt nämns i bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen), även i koncentrationer som överstiger gränsvärdena i bilaga IV till POP-förordningen, leder inte automatiskt till att avfall klassificeras som farligt. Klassificeringen skulle bero på faroklassificeringen av ämnet och måste bedömas genom tillämpning av de allmänna regler i bilaga III till WFD som är tillämpliga på HP 1 till HP 15.

— Denna inverkan på klassificeringen är oberoende av alla skyldigheter som enligt POP-förordningen gäller för producenter och innehavare av avfall med långlivade organiska föroreningar.

2.1.9. Seveso III-direktivet

Syftet med Seveso III-direktivet är att förebygga allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och begränsa olyckornas följder för miljön och människors hälsa. Direktivet är också tillämpligt på avfall. Verksamhetsutövare som hanterar farliga ämnen i avfall över vissa gränsvärden måste klassificera avfallet på grundval av dess egenskaper som blandning. Relevanta informationskällor kan bland annat vara klassificering enligt EU:s avfallslagstiftning.

Ruta 10: Seveso III-direktivet

Direktiv 2012/18/EU om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (nedan kallat Seveso III-direktivet) (21) har till huvudsyfte att förebygga större olyckshändelser där farliga ämnen ingår och begränsa olyckornas följder för miljön och människors hälsa. Målet är att på ett enhetligt och effektivt sätt säkerställa en hög skyddsnivå i hela unionen.

Verksamhetsutövare som hanterar farliga ämnen över vissa gränsvärden är skyldiga att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra större olyckshändelser och begränsa deras följder. Kraven innefattar att informera de delar av allmänheten som sannolikt påverkas av en olycka, tillhandahålla säkerhetsrapporter samt upprätta ett säkerhetsledningssystem och interna planer för räddningsinsatser. Bland andra medlemsstaterna måste säkerställa att det finns planer för räddningsinsatser för omgivande områden och att begränsningsåtgärder planeras.

Seveso III-direktivet gäller även avfall, men avfallsdeponier, inklusive lagring av avfall under jord, är undantagna från direktivets tillämpningsområde. Not 5 till bilaga I till Seveso III-direktivet hänvisar till CLP-förordningen (EG) nr 1272/2008 och nämner avfall specifikt:

”När det gäller farliga ämnen som inte omfattas av med förordning (EG) nr 1272/2008, inklusive avfall, men som ändå förekommer eller sannolikt förekommer vid en verksamhet och i de förhållanden som råder vid verksamheten har eller sannolikt har motsvarande egenskaper när det gäller möjligheter att orsaka allvarliga olyckshändelser, ska dessa ämnen provisoriskt hänföras till den mest analoga kategorin eller det mest analoga farliga ämnet som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde”.

3. FÖRFARANDEN FÖR KLASSIFICERING AV AVFALL

3.1. Allmänt tillvägagångssätt för klassificering av avfall

Bedömningen och klassificeringen av avfall tillämpas på varje enskilt avfallsflöde som genereras av en producent, efter att ett representativt prov har erhållits. Om mer än en typ av avfall ingår behöver varje typ bedömas separat. Därigenom säkerställs att föremål eller satser med farligt avfall

— inte felaktigt klassificeras som icke farligt genom att blandas (spädas) med annat avfall (se artikel 7.4 i WFD),

— identifieras i tid för att förhindra att det blandas med annat avfall, t.ex. i en tunna, säck, hög eller dumper (se artikel 18 i WFD).

Endast blandat kommunalt hushållsavfall är undantaget från dessa krav.

Följande kapitel och flödesschema (se figur 2) ger vägledning om det allmänna tillvägagångssättet för att klassificera avfall. Flödesschemat hänvisar till

— relevant kapitel i det här dokumentet, där klassificeringssteget förklaras i stora drag, och

— respektive relevant bilaga till dokumentet, där detaljerad information finns.

Efter de två första stegen som beskrivs nedan bör det vara känt om

— ämnet eller föremålet i fråga omfattas av WFD och avfallsförteckningen, och

— antingen en ”absolut” (farligt- eller icke farligt-) post i avfallsförteckningen ska tillämpas eller om en ”speglad post” ska tillämpas – vilket innebär att en ytterligare bedömning krävs.

3.1.1. Steg 1: Är WFD tillämpligt?

Innan avfall kan klassificeras bör man kontrollera om WFD är tillämplig över huvud taget:

— Först ska det fastställas om ämnet eller föremålet är avfall (enligt definitionen i WFD). Det är en förutsättning för vidare bedömning av avfallets farlighet att det kan fastställas om föremålet är avfall i den mening som avses i WFD. För denna specifika bedömning ger WFD-vägledningen hjälp med tolkningen av den viktiga definitionen av ”bortskaffande” och relaterade begrepp i WFD, t.ex. ”biprodukt” och ”när avfall upphör att vara avfall”.

— För det andra måste det kontrolleras om vissa angivna avfallsflöden är undantagna från tillämpningsområdet för WFD. Även om ämnet eller föremålet betraktas som avfall måste det bedömas om något av de undantag från tillämpningsområdet gäller som anges i artikel 2 i WFD. Texten i artikel 2 i WFD finns i rutan nedan. Detaljerad information om utvalda undantag finns i WFD-vägledningen. Om en bedömning leder till slutsatsen att ett undantag gäller, ska varken WFD eller avfallsförteckningen tillämpas (ett specialfall är direktivet om avfall från utvinningsindustrin, som beskrivs i kapitel 2.1.5; detta ligger utanför WFD:s tillämpningsområde, men under de förhållanden som anges i det direktivet måste avfall ändå klassificeras i enlighet med avfallsförteckningen). Alla avfallsflöden som inte uttryckligen är undantagna från WFD ska klassificeras enligt WFD och avfallsförteckningen, och detta ska göras i enlighet med det tillvägagångssätt som beskrivs i denna tekniska vägledning. Detta innefattar fall där ytterligare lagstiftning finns för ett visst avfallsflöde (t.ex. för avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) när det gäller WEEE-direktivet 2012/19/EU (22) eller för kasserade batterier enligt batteridirektivet 2006/66/EG (23)), i enlighet med artikel 2.4 i WFD.

Direktiv 2008/98/EG Artikel 2 – Undantag från tillämpningsområdet 1. Följande ska undantas från detta direktivs tillämpningsområde: a. Gasformiga utsläpp till luften. b. Mark (in situ), inklusive icke utgrävd förorenad jord och byggnader med permanent markkontakt. c. Icke förorenad jord och annat naturligt förekommande material som grävts ut i samband med byggverksamhet, när det är säkerställt att materialet kommer att användas för byggnation i sitt naturliga tillstånd på den plats där grävningen utfördes. d. Radioaktivt avfall. e. Utrangerade explosiva varor. f. Fekalier, om de inte omfattas av punkt 2 b, halm och annat naturligt, icke farligt material från jordbruk eller skogsbruk som används inom jordbruk, skogsbruk eller för energiproduktion från sådan biomassa genom processer eller metoder som inte skadar miljön eller utgör ett hot mot människors hälsa. 2. Följande ska undantas från detta direktivs tillämpningsområde i den utsträckning de omfattas av annan gemenskapslagstiftning: a. Avloppsvatten. b. Animaliska biprodukter, inbegripet bearbetade produkter som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002, utom sådana som är avsedda för förbränning, deponier eller användning i biogas- eller komposteringsanläggning. c. Kadaver från djur som dött på annat sätt än genom slakt, inbegripet djur som avlivats för att utrota epizootiska sjukdomar och som bortskaffats enligt förordning (EG) nr 1774/2002. d. Avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av mineralresurser samt drift av stenbrott som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall från utvinningsindustrin. 3. Utan att det påverkar skyldigheter enligt annan tillämplig gemenskapslagstiftning ska sediment som flyttats i ytvatten vid underhåll av vatten och vattenvägar eller för att förhindra översvämning eller mildra effekterna av översvämning och torka eller återvinning av mark från havet undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv, om det är bevisat att sedimenten är icke farliga. 4. Särskilda bestämmelser för vissa omständigheter eller för komplettering av detta direktivs bestämmelser får när det gäller hanteringen av vissa kategorier av avfall fastställas i särdirektiv.

Ruta 11: Artikel 2 i WFD – Undantag från tillämpningsområdet

3.1.2. Steg 2: Vilken post i avfallsförteckningen är tillämplig?

Avfallsförteckningen innehåller 20 kapitel (tvåsiffriga koder) som i sin tur är uppdelade i underkapitel (fyrsiffriga koder) och poster (sexsiffriga koder).

Tilldelningen av en specifik post görs genom att förfarandet för användning av avfallsförteckningen följs. Detta förfarande skapar en rangordning för kapitlen. En kommenterad version av avfallsförteckningen och förfarandet för att använda den finns i bilaga 1.

Allt avfall som kan identifieras med en post markerad med en asterisk (*) ska betraktas som farligt. Avfall som definieras av alla övriga poster betraktas som icke farligt. För att slutföra steg 2 och identifiera den eller de poster i avfallsförteckningen som ska tillämpas

— behöver en eller flera lämpliga poster i avfallsförteckningen bedömas för avfallet i fråga, med hänsyn till att specifika poster på medlemsstatsnivå kan ha införts i den nationella lagstiftningen på grundval av artikel 7.2 eller 7.3 i WFD.

— Därefter behöver det bedömas vilka av följande typer av poster som ska tilldelas det berörda avfallet: — Absolut farligt-post (AH) (markerad med en asterisk (*)) Avfall som tilldelas AH-poster kan inte tilldelas icke farligt-poster och är farligt utan vidare bedömning. Om en AH-post tilldelas kommer avfallet att klassificeras som farligt och ingen vidare bedömning behövs för att avgöra om det ska klassificeras som farligt. Däremot måste steg 3–5 (se kapitel 3.2) ändå gås igenom för att avgöra vilka farliga egenskaper som avfallet i fråga uppvisar, eftersom denna information kan krävas enligt bestämmelserna i artikel 19 i WFD om korrekt märkning av farligt avfall (t.ex. för att fylla i en fraktsedel för avfallsförflyttningar). Se ruta 1 i bilaga 1, avsnitt 1.1, för mer information om AH-poster som inte visar några farliga egenskaper. — Absolut icke farligt-post (ANH) Avfall som har tilldelats en absolut icke farligt-post kan inte tilldelas farligt-poster och ska klassificeras som icke farligt utan vidare bedömning. Om en ANH-post tilldelas kommer avfallet att klassificeras som icke farligt och ingen vidare bedömning behövs för att avgöra om det ska klassificeras som icke farligt. Se ruta 1 i bilaga 1, avsnitt 1.1, för mer information om ANH-poster som visar farliga egenskaper. — Speglad post Speglade poster kan definieras som två eller fler relaterade poster där en är klassificerad som ”farligt” och den andra inte är det. Om avfall ska tilldelas en grupp av alternativa poster måste, till skillnad från vad som gäller för AH- eller ANH-poster, ytterligare steg tas i bedömningen för tilldelning. De alternativa posterna utgörs minst av följande poster: — Speglad farligt-post (MH) (markerad med en asterisk (*)) — Speglad icke farligt-post (MNH) Om det finns ett val mellan att tilldela en MH-post eller en MNH-post är det nödvändigt att gå vidare med steg 3–5 (se kapitel 3.2) i klassificeringsprocessen för att utifrån dessa undersökningar avgöra om en MH- eller MNH-post ska tilldelas.

Mer information om tilldelningen av ANH-, AH-, MH- och MNH-poster finns i avsnitt 1 i bilaga 1.

3.2. Tilldelning av MH- eller MNH-post

De följande kapitlen bör användas vid val av lämplig speglad post. Dessutom kan kapitlen användas för att fastställa vilka farliga egenskaper avfall har som har förknippats med en AH-post, eftersom denna information kan krävas enligt bestämmelserna i artikel 19 i WFD om korrekt märkning av farligt avfall (t.ex. för att fylla i en fraktsedel för avfallsförflyttningar).

Efter att steg 3–5 har slutförts bör det slutligen vara känt om avfallet i fråga innehåller farliga beståndsdelar och uppvisar en eller flera farliga egenskaper (HP 1 till HP 15) och/eller om det innehåller relevanta långlivade organiska föroreningar. Därmed kan det avgöras om avfallet är farligt eller icke farligt. Följande flödesschema visar de nödvändiga stegen och hänvisar till de följande kapitlen (och respektive bilagor för närmare detaljer).

3.2.1. Steg 3: Finns det tillräckligt med information om avfallets sammansättning för att avgöra om det uppvisar farliga egenskaper, antingen genom beräkning eller testning i enlighet med steg 4?

Ett viktigt steg vid klassificeringen av avfall är att få fram tillräcklig information om närvaron och innehållet av farliga ämnen i avfallet, för att kunna avgöra om det uppvisar några av de farliga egenskaperna HP 1 till HP 15. Viss information om avfallets sammansättning krävs, oberoende av vilken metod som valts för att bedöma de farliga egenskaperna (beräkning eller testning) såsom beskrivs i steg 4. Det finns flera sätt att samla relevant information om avfallets sammansättning, vilka farliga ämnen som ingår och eventuella farliga egenskaper som det uppvisar:

— Information om den ”avfallsgenererande” tillverkningsprocessen/kemin och om insatsämnen och intermediärer, inklusive expertbedömningar (användbara källor kan till exempel vara referensdokument för bästa tillgängliga teknik, industriprocesshandböcker, processbeskrivningar och förteckningar över insatsmaterial som producenten lämnar).

— Information från den ursprungliga tillverkaren av ämnet eller föremålet innan det blev avfall, t.ex. säkerhetsdatablad (SDS), produktmärkning eller produktblad (se bilaga 2 för detaljer).

— Databaser om avfallsanalyser som finns tillgängliga på medlemsstatsnivå.

— Provtagning och kemisk analys av avfallet (se bilaga 4).

När information har samlats om avfallets sammansättning blir det möjligt att avgöra om de identifierade ämnena klassificeras som farliga, dvs. om de tilldelas en faroangivelsekod (se ruta 12). För att avgöra om ämnena som ingår i avfallet klassificeras som farliga och ta reda på mer om de specifika faroklasser och farokategorier ämnena kan tillskrivas enligt CLP-förordningen, se vägledningen i bilaga 2.

Faroangivelsekoder En bedömning behöver göras med tillämpning av CLP-kriterierna för att avgöra om ämnen som identifieras som beståndsdelar i det berörda avfallet ska betraktas som farliga. I bilaga 2 till det här dokumentet finns hänvisningar till informationsverktyg som kan vara användbara för detta ändamål. Lägg märke till att de faroangivelser som införs genom CLP-förordningen definieras på följande sätt: faroangivelse : en fras som tilldelas en faroklass och farokategori som beskriver den typ av fara som är förknippad med ett farligt ämne eller en farlig blandning, och där även graden av fara i förekommande fall anges. Ett exempel på en faroangivelsekod och tilldelad faroklass och farokategori från tabell 3.1 i del 3 i bilaga VI till CLP-förordningen är: Faroangivelse: Beskrivning: Faroklass och farokategori: H330 Dödligt vid inandning Acute tox. 2 Den första siffran efter H representerar kategoriseringen av faran (2 – fysikaliska faror, 3 – hälsofaror, 4 – miljöfaror), den andra och tredje siffran är en löpande numrering som specificerar farokoderna. Information om faroangivelsekoder som tilldelas ämnen finns i bilaga 2.

Ruta 12: Anmärkning om CLP-kriterier: Faroangivelsekoder

Lägg märke till att om direkt testning av farliga egenskaper övervägs (så som den vanligen genomförs för fysikaliska farliga egenskaper, se steg 4), kan det hända att kemisk analys av avfallet i fråga inte behövs. I stället kan redan de övriga informationskällor som nämns ovan visa om en målinriktad direkt testning av vissa farliga egenskaper rimligen skulle gå att göra.

Om provtagning och kemisk analys av avfallet i fråga övervägs för att fastställa den kemiska sammansättningen (t.ex. för att kunna bedöma farliga egenskaper genom beräkning, enligt beskrivningen i steg 4), se bilaga 4.

De som klassificerar avfallet förväntas vidta alla rimliga åtgärder för att avgöra dess sammansättning och farliga egenskaper innan denna punkt nås.

Om slutligen den insamlade informationen om avfallet (med hänsyn till alla alternativ som visas ovan) inte tillåter någon slutsats om eller bedömning av de farliga egenskaper avfallet uppvisar, varken genom beräkning eller testning av avfallet i enlighet med steg 4 nedan, bör verksamhetsutövaren överväga att klassificera avfallet som farligt (vid behov efter att ha rådfrågat behörig myndighet).

Det bör noteras att direkta testmetoder för vissa farliga egenskaper visserligen beskrivs i steg 4, men sådana metoder finns inte för alla farliga egenskaper. Därför kan direkt testning inte användas för fullständig klassificering av avfall av okänd sammansättning som icke farligt.

3.2.2. Steg 4: Uppvisar avfallet några av de farliga egenskaperna HP 1 till HP 15?

Såsom anges i kapitel 2.1.1 och beskrivs närmare i bilaga 3 till det här dokumentet, beskrivs i bilaga III till WFD 15 egenskaper (HP 1 till HP 15) hos avfall som gör det farligt. Tabell 1 ger en översikt över de ovannämnda farliga egenskaperna.

Tabell 1

Egenskaper hos avfall som gör det farligt (beskrivning tagen från WFD, bilaga III)

Farliga egenskaper HP 1 Explosivt HP 2 Oxiderande HP 3 Brandfarligt HP 4 Irriterande – hudirritation och ögonskador HP 5 Specifik organtoxicitet (STOT)/Aspirationstoxicitet HP 6 Akut toxicitet HP 7 Cancerframkallande HP 8 Frätande HP 9 Smittfarligt HP 10 Reproduktionstoxiskt HP 11 Mutagent HP 12 Avger en akut giftig gas HP 13 Allergiframkallande HP 14 Ekotoxiskt HP 15 Avfall som på något sätt efter bortskaffande kan uppvisa en farlig egenskap som listas ovan som avfallet ursprungligen inte hade

Så snart steg 3 har slutförts bör tillräckligt med information om det berörda avfallets relevanta sammansättning finnas att tillgå. Detta innebär att tillräcklig kunskap finns om farliga ämnen som ingår i avfallet och hur dessa klassificeras (t.ex. om de tillskrivs några relevanta faroangivelsekoder enligt CLP-förordningen) för att det åtminstone ska gå att tillämpa någon av följande metoder för att avgöra om avfallet uppvisar farliga egenskaper:

— Beräkning om gränsvärdena som bygger på faroangivelsekoderna (individuellt beroende på egenskaperna HP 4 till HP 14, se bilaga 3) uppnås eller överskrids för de ämnen som ingår i det berörda avfallet.

— Testning av om avfallet uppvisar farliga egenskaper eller inte.

Bilaga 3 innehåller en detaljerad beskrivning och riktlinjer för bedömning av de enskilda farliga egenskaperna HP 1 till HP 15 genom beräkning eller testning.

När beräkningsmetoden används bör det noteras att innehållsvärdena för farliga ämnen i avfall måste jämföras med koncentrationsgränserna i bilaga III till WFD i enlighet med hur innehållsvärdena har tagits fram, t.ex. genom provtagning och kemisk analys av det berörda avfallet. Koncentrationsgränserna avser avfallets tillstånd när det klassificeras, dvs. avfallets råvikt. För många analysmetoder anges dock resultaten baserat på torrvikt. Därför måste analysvärden som bygger på torrvikt korrigeras för vätskeinnehållet för att fastställa koncentrationen av ämnet i det ursprungliga avfallet, så som det kommer att hanteras i fortsättningen. Den som klassificerar avfall bör vara medveten om att laboratorier ofta uttrycker resultat baserat på torrvikt och därför vara uppmärksam på vad analysresultaten baseras på. Klassificering av avfall måste göras baserat på våtvikt (antingen i den form det testas eller konverterat från torrviktsvärden). Dessutom bör det noteras att artikel 7.4 i WFD uttryckligen förbjuder utspädning och uppblandning av avfallet i syfte att minska de ursprungliga koncentrationerna av farliga ämnen.

Lägg även märke till att koncentrationsgränserna i bilaga III till WFD inte gäller rena metallegeringar i deras fasta form så länge dessa inte är kontaminerade med farliga ämnen. Mer information om klassificering av metallegeringar finns i avsnitt 1.4.6 i bilaga 1.

Mer vägledning om provtagning och kemiska analyser av avfall för att använda beräkningsmetoden finns i bilaga 4.

Direkt testning för att avgöra om en viss farlig egenskap uppvisas kan vara lämplig i vissa fall, för vissa farliga egenskaper (t.ex. de fysikaliska egenskaperna, såsom HP 1 ”Explosivt”, HP 2 ”Oxiderande” och HP 3 ”Brandfarligt”).

Enligt bilagan till avfallsförteckningen gäller följande:

”Om en farlig egenskap hos avfall har bedömts i ett test och genom att använda koncentrationerna av farliga ämnen enligt bilaga III till direktiv 2008/98/EG ska testresultaten gälla”.

Om avfallet slutligen visar en eller flera av de 15 farliga egenskaperna måste motsvarande MH-post tilldelas. Om avfallet däremot inte uppvisar några farliga egenskaper måste steg 5 utföras för att kontrollera om avfallet innehåller specifika långlivade organiska föroreningar över respektive gränsvärden. Detta är det slutliga steget innan avfallet i fråga kan tilldelas MH- eller MNH-posten.

3.2.3. Steg 5: Är det sannolikt eller känt att avfallet innehåller någon av de långlivade organiska föroreningar som anges i bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen)?

Det sista steget i klassificeringen av avfall som farligt eller icke farligt är att avgöra om avfallet innehåller någon av de långlivade organiska föroreningar som anges i bilagan till avfallsförteckningen (punkt 2 tredje strecksatsen), och närmare bestämt om innehållet av vissa långlivade organiska föroreningar överstiger relevanta gränsvärden enligt POP-förordningen. En detaljerad översikt som innefattar en förteckning över de långlivade organiska föroreningar som ska övervägas och respektive koncentrationsgränser finns i avsnitt 1.4.10 i bilaga 1.

Om avfallet inte innehåller några relevanta långlivade organiska föroreningar eller innehållet av dessa är lägre än koncentrationsgränserna tilldelas MNH-posten. I annat fall tilldelas MH-posten.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3),

(2) Kommissionens beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (EGT L 226, 6.9.2000, s. 3).

(3) Ett månadslångt samråd med intressenter ägde rum i juni 2015, se http://ec.europa.eu/environment/waste/hazardous_index.htm. En workshop för intressenter anordnades i Bryssel den 30 juni 2015.

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3),

(5) Kommissionens beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (EGT L 226, 6.9.2000, s. 3).

(6) Europeiska kommissionen – Generaldirektoratet för miljö (2013): Guidance on the interpretation of key provisions of Directive 2008/98/EC on waste, se http://ec.europa.eu/environment/waste/framework/pdf/guidance_doc.pdf.

(7) Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, 16.7.1999, s. 1).

(8) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (EUT L 334, 17.12.2010, s. 17).

(9) Kommissionens förordning (EU) nr 1357/2014 av den 18 december 2014 om ersättning av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 365, 19.12.2014, s. 89).

(10) Rådets förordning (EU) 2017/997 av den 8 juni 2017 om ändring av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG vad gäller den farliga egenskapen HP 14 Ekotoxiskt (EUT L 150, 14.6.2017, s. 1).

(11) Kommissionens beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (EGT L 226, 6.9.2000, s. 3).

(12) Kommissions beslut 2014/955/EU av den 18 december 2014 om ändring av beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (EUT L 370, 30.12.2014, s. 44).

(13) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (EUT L 190, 12.7.2006, s. 1).

(14) Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, 16.7.1999, s. 1).

(15) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG – Förklaring av Europaparlamentet, rådet och kommissionen (EUT L 102, 11.4.2006, s. 15).

(16) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

(17) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

(18) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 850/2004 av den 29 april 2004 om långlivade organiska föroreningar och om ändring av direktiv 79/117/EEG (EUT L 158, 30.4.2004, s. 7).

(19) Det ska nämnas att vissa EU-medlemsstater tillämpar lägre gränsvärden för vissa långlivade organiska föroreningar.

(20) De långlivade organiska föroreningar som listas i avfallsförteckningen är de så kallade ”gamla långlivade organiska föroreningarna”. Därmed ska endast avfall som innehåller ”gamla långlivade organiska föroreningar” i koncentrationer som överstiger det låga gränsvärdet för innehåll av långlivade organiska föroreningar klassificeras som farligt.

(21) Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 2012 om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och om ändring och senare upphävande av rådets direktiv 96/82/EG (EUT L 197, 24.7.2012, s. 1).

(22) Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU av den 4 juli 2012 om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) (EUT L 197, 24.7.2012, s. 38).

(23) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/66/EG av den 6 september 2006 om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer och om upphävande av direktiv 91/157/EEG (EUT L 266, 26.9.2006, s. 1).

BILAGOR till kommissionens tillkännagivande om teknisk vägledning om klassificering av avfall INNEHÅLLSFÖRTECKNING BILAGA 1: Kommenterad avfallsförteckning 21 1.1. Avfallförteckningens struktur 21 1.2. Identifiering av lämplig post 24 1.2.1. Kommenterad avfallsförteckning 27 1.3. Exempel på klassificering av komplexa poster 62 1.3.1. Förpackningsavfall och innehåll 62 1.3.2. Avfall från elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) 64 1.3.3. Uttjänta fordon 66 1.4. Exempel för bedömning av specifika beståndsdelar i specifika avfallstyper. 67 1.4.1. Organiska beståndsdelar och specifika kemiska föreningar 67 1.4.2. Ämnen som bryter ned ozonskiktet 69 1.4.3. Asbest 71 1.4.4. Avfall som innehåller CaO och Ca(OH) 2 72 1.4.5. Avfall som innehåller stenkolstjära och bitumen 74 1.4.6. Metaller och legeringar 75 1.4.7. Organiska peroxider 76 1.4.8. Gummiavfall 77 1.4.9. Plastavfall 78 1.4.10. Avfall innehållande långlivade organiska föroreningar 80 BILAGA 2: Datakällor och basinformation om farliga ämnen 83 2.1 Klassificering av ämnen som farliga enligt CLP-förordningen 83 2.1.1 Harmoniserad klassificering av ämnen 83 2.1.2 Självklassificeringar 84 2.1.3 Klassificerings- och märkningsregistret som undersökningsverktyg 84 2.2 Information om sammansättning, egenskaper och avfallshantering av ämnen/blandningar som blir avfall 85 2.3 Andra informationskällor 86 BILAGA 3: Specifika metoder för att fastställa farliga egenskaper (HP 1 till HP 15) 87 3.1. Fastställa HP 1: Explosivt 87 3.2. Fastställa HP 2: Oxiderande 88 3.3. Fastställa HP 3: Brandfarligt 91 3.4. Fastställa HP 4: Irriterande – hudirritation och ögonskador 96 3.5. Fastställa HP 5: Specifik organtoxicitet/Aspirationstoxicitet 99 3.6. Fastställa HP 6: Akut toxicitet 102 3.7. Fastställa HP 7: Cancerframkallande 105 3.8. Fastställa HP 8: Frätande 106 3.9. Fastställa HP 9: Smittfarligt 108 3.10. Fastställa HP 10: Reproduktionstoxiskt 111 3.11. Fastställa HP 11: Mutagent 113 3.12. Fastställa HP 12: Avger giftiga gaser 114 3.13. Fastställa HP 13: Allergiframkallande 118 3.14. Fastställa HP 14: Ekotoxiskt 119 3.15. Fastställa HP 15: Avfall som på något sätt efter bortskaffande kan uppvisa en farlig egenskap som listas ovan som avfallet ursprungligen inte hade 122 BILAGA 4: Provtagning och kemisk analys av avfall 124 4.1. Provtagning 124 4.1.1. Ram för provtagning 124 4.1.2. Provtagningsmetodik 126 4.1.3. Provtagningsstandarder för olika avfallstyper 128 4.1.4. Provtagningsstrategier för att hantera homogenitet/heterogenitet 128 4.1.5. Statistisk metod för provtagning 128 4.2. Kemisk analys av avfall 129 4.2.1. Realistiska sämsta tänkbara scenarier 131 4.2.2. Generiska poster 132 BILAGA 5: Källor och externa referenser 134

BILAGA 1 Kommenterad avfallsförteckning 1.1. Avfallförteckningens struktur Avfallsförteckningen, i den version som fastställts genom beslut 2000/532/EG och ändrats genom beslut 2014/955/EU, är tillämplig från och med den 1 juni 2015. Avfallsförteckningen innehåller 20 kapitel (tvåsiffriga koder, se Tabell 1 nedan). Dessa är i sin tur uppdelade i underkapitel (fyrsiffriga koder) och poster (sexsiffriga koder). Exempel på kapitel, underkapitel och poster visas nedan. Kapitel 20 KOMMUNALT AVFALL (HUSHÅLLSAVFALL OCH LIKNANDE HANDELS-, INDUSTRI- OCH INSTITUTIONSAVFALL) ÄVEN SEPARAT INSAMLADE FRAKTIONER Underkapitel 20 01 Separat insamlade fraktioner (utom 15 01) Post: 20 01 02 Glas Vid klassificering av avfall ska du först säkerställa att avfallet faller inom ramen för kapitelrubriken. Om så är fallet kontrollerar du att det faller inom ramen för underkapitlets rubrik. Först då kan du leta efter en lämplig kod i underkapitlet. Avfallet i exemplet ovan är klassificerat med post 20 01 02, vilket innebär att avfallet: — måste härröra från hushåll eller vara hushållsliknande avfall från handel, industri eller institutioner (för att omfattas av kapitel 20), — måste samlas in separat (för att omfattas av underkapitel 20 01), och — måste bestå av glas, — men får inte vara en glasförpackning, eftersom förpackningsavfall är uteslutet från underkapitel 20 01 genom dess rubrik och måste tilldelas en post i kapitel 15 för förpackningsavfall. Rangordning för avfallsförteckningens kapitel Kapitlen (tvåsiffriga koder) kan delas in i tre olika kategorier som ska behandlas i en bestämd ordningsföljd som beskrivs i bilagan till avfallsförteckningen. När man försöker identifiera den absoluta eller speglade post som bäst motsvarar en viss avfallstyp ska denna ordningsföljd användas: A. 01–12 och 17–20 kapitel relaterade till avfallskälla B. 13–15 kapitel relaterade till avfallstyp C. 16 kapitel för avfall som inte specificeras på annat sätt i listan Börja med att överväga kapitel 01–12 och 17–20 (med undantag av de allmänna posterna som slutar på 99) som identifierar en avfallstyp med hjälp av dess källa eller den industrisektor där avfallet uppstår. I stället för att överväga den allmänna typen av industri där avfallet uppstår är det bättre att rikta in sig på den specifika industriprocessen. Ett exempel är avfall från fordonsindustrin: Beroende på processen kan avfallet klassificeras i kapitel 12 (avfall från formning samt fysikalisk och mekanisk ytbehandling av metaller och plaster), kapitel 11 (avfall från kemisk ytbehandling och ytbeläggning av metaller och andra material; hydrometallurgiska processer, exklusive järnmetaller) eller 08 (avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av ytbeläggningar (färg, lack och porslinsemalj), lim, fogmassa och tryckfärg). Koden 99 från dessa kapitel får inte användas i detta skede. Om det inte finns någon lämplig avfallskod i kapitel 01–12 eller 17–20 ska kapitel 13–15 kontrolleras (med undantag av de allmänna posterna som slutar på 99), enligt den angivna rangordningen. Dessa kapitel är relaterade till avfallets natur, t.ex. förpackningsavfall. Om ingen av dessa avfallskoder kan tillämpas ska avfallet identifieras enligt kapitel 16 (med undantag av de allmänna posterna som slutar på 99), som representerar en mängd olika avfallsflöden som inte är specifikt relaterade till en viss process eller sektor, t.ex. WEEE eller uttjänta fordon. Om avfallet inte på något rimligt sätt kan tilldelas någon av posterna i kapitel 16, måste en lämplig 99-kod (avfall som inte specificeras på annat sätt) hittas i den del av listan som motsvarar avfallskällan som identifierades i det första steget. Att identifiera den lämpligaste posten är ett viktigt steg vid klassificeringen av avfall, och detta kräver en sund och ärlig bedömning av operatören baserat på hans eller hennes kunskaper om såväl ursprunget till avfallet och processen som genererar det som avfallets potentiella sammansättning. Bilaga 1.2. innehåller mer ingående information om hur förteckningen används, dess rangordning och en sammanfattning av denna information i ett flödesschema (se Kommenterad avfallsförteckning). Tabell 1 Avfallsförteckningens kapitel KOD KAPITELBESKRIVNING RANGORDNING 01 AVFALL FRÅN PROSPEKTERING, OVAN- OCH UNDERJORDSBRYTNING SAMT FYSIKALISK OCH KEMISK BEHANDLING AV MINERAL A 02 AVFALL FRÅN JORDBRUK, TRÄDGÅRDSNÄRING, VATTENBRUK, SKOGSBRUK, JAKT OCH FISKE SAMT FRÅN BEARBETNING OCH BEREDNING AV LIVSMEDEL 03 AVFALL FRÅN TRÄFÖRÄDLING OCH TILLVERKNING AV PLATTOR OCH MÖBLER, PAPPERSMASSA, PAPPER OCH PAPP 04 AVFALL FRÅN LÄDER-, PÄLS- OCH TEXTILINDUSTRI 05 AVFALL FRÅN OLJERAFFINERING, NATURGASRENING OCH KOLPYROLYS 06 AVFALL FRÅN OORGANISK-KEMISKA PROCESSER 07 AVFALL FRÅN ORGANISK-KEMISKA PROCESSER 08 AVFALL FRÅN TILLVERKNING, FORMULERING, DISTRIBUTION OCH ANVÄNDNING AV YTBELÄGGNINGAR (FÄRG, LACK OCH PORSLINSEMALJ), LIM, FOGMASSA OCH TRYCKFÄRG 09 AVFALL FRÅN FOTOGRAFISK INDUSTRI 10 AVFALL FRÅN TERMISKA PROCESSER 11 AVFALL FRÅN KEMISK YTBEHANDLING OCH YTBELÄGGNING AV METALLER OCH ANDRA MATERIAL; HYDROMETALLURGISKA PROCESSER, EXKLUSIVE JÄRNMETALLER 12 AVFALL FRÅN FORMNING SAMT FYSIKALISK OCH MEKANISK YTBEHANDLING AV METALLER OCH PLASTER 13 OLJEAVFALL OCH AVFALL FRÅN FLYTANDE BRÄNSLEN (UTOM ÄTLIGA OLJOR, 05 OCH 12) B 14 AVFALL BESTÅENDE AV ORGANISKA LÖSNINGSMEDEL, KÖLDMEDIER OCH DRIVMEDEL (UTOM 07 OCH 08) 15 FÖRPACKNINGSAVFALL; ABSORBERMEDEL, TORKDUKAR, FILTERMATERIAL OCH SKYDDSKLÄDER SOM INTE ANGES PÅ ANNAN PLATS 16 AVFALL SOM INTE ANGES PÅ ANNAN PLATS I FÖRTECKNINGEN C 17 BYGG- OCH RIVNINGSAVFALL (ÄVEN UPPGRÄVDA MASSOR FRÅN FÖRORENADE OMRÅDEN) A 18 AVFALL FRÅN SJUKVÅRD OCH VETERINÄRVERKSAMHET OCH/ELLER DÄRMED FÖRKNIPPAD FORSKNING (UTOM KÖKS- OCH RESTAURANGAVFALL UTAN DIREKT ANKNYTNING TILL PATIENTBEHANDLING) 19 AVFALL FRÅN AVFALLSHANTERINGSANLÄGGNINGAR, EXTERNA AVLOPPSRENINGSVERK OCH FRAMSTÄLLNING AV DRICKSVATTEN ELLER VATTEN FÖR INDUSTRIÄNDAMÅL 20 KOMMUNALT AVFALL (HUSHÅLLSAVFALL OCH LIKNANDE HANDELS-, INDUSTRI- OCH INSTITUTIONSAVFALL) ÄVEN SEPARAT INSAMLADE FRAKTIONER Typer av poster i avfallsförteckningen Poster som är markerade med en asterisk (*) betraktas som farligt avfall. Som nämndes i kapitel 3.1.2 kan de 842 posterna i avfallsförteckningen delas in i absoluta farligt-poster (AH), absoluta icke farligt-poster (ANH), speglade farligt-poster (MH) och speglade icke farligt-poster (MNH) (se Tabell 2). Varje typ av avfall är därför antingen farligt eller icke farligt. Tabell 2 Antal poster i avfallsförteckningen 842 poster i avfallsförteckningen 408 farligt-poster 434 icke farligt-poster 230 AH 178 MH 188 MNH 246 ANH — Absolut farligt-post (AH) Avfall som tilldelas AH-poster kan inte tilldelas alternativa icke farligt-poster, utan är farligt utan vidare bedömning. AH-posterna är markerade med mörkröd färg i den kommenterade avfallsförteckningen (se tabell 3. i avsnitt 1.2.1 i denna bilaga). Om en AH-post tilldelas kommer avfallet att klassificeras som farligt och ingen vidare bedömning behövs för att avgöra om det ska klassificeras som farligt. Däremot måste steg 3–4 (se kapitel 3.2) ändå gås igenom för att avgöra vilka farliga egenskaper som avfallet i fråga uppvisar eftersom denna information kan krävas enligt bestämmelserna i artikel 19 i WFD om korrekt märkning av farligt avfall (t.ex. för att fylla i en fraktsedel för avfallsförflyttningar). — Absolut icke farligt-post (ANH) Avfall som har tilldelats en ANH-post kan inte tilldelas en alternativ farligt-post, utan ska klassificeras som icke farligt utan vidare bedömning. ANH-posterna är markerade med svart färg i den kommenterade avfallsförteckningen (se Tabell 3 i avsnitt 1.2.1 i denna bilaga). Om en ANH-post tilldelas kommer avfallet att klassificeras som icke farligt och ingen vidare bedömning behövs för att avgöra om det ska klassificeras som icke farligt. — Speglad post Speglade poster kan definieras som två eller fler relaterade poster där en klassificeras som ”farligt” och den andra som ”icke farligt”. Ibland kan en speglad post motsvara mer än en möjlig alternativ post. Till skillnad från med AH- eller ANH-poster måste ytterligare steg tas i bedömningen för tilldelning ifall avfall ska tilldelas en grupp av alternativa poster. De alternativa posterna utgörs minst av följande poster: — Speglad farligt-post (MH) MH-posterna är markerade med orange färg i den kommenterade avfallsförteckningen (se Tabell 3 i avsnitt 1.2.1). — Speglad icke farligt-post (MNH) MNH-posterna är markerade med mörkblå färg i den kommenterade avfallsförteckningen (se Tabell 3 i avsnitt 1.2.1). Speglade poster kan delas in i följande underkategorier: — Valet mellan en alternativ MH- och MNH-post bestäms av en allmän hänvisning till farliga ämnen, t.ex.: 10 12 09* Fast avfall från rökgasbehandling som innehåller farliga ämnen MH 10 12 10 Annat fast avfall från rökgasbehandling än det som anges i 10 12 09 MNH — Valet mellan en alternativ MH- och MNH-post bestäms av en specifik hänvisning till farliga ämnen, t.ex.: 16 01 11* Bromsbelägg som innehåller asbest MH 16 01 12 Andra bromsbelägg än de som anges i 16 01 11 MNH — För poster med hänvisningar till flera poster kan tilldelningen av en post bero på ursprunget eller vissa egenskaper hos det aktuella avfallet samt dess eventuella innehåll av farliga ämnen, t.ex.: 17 06 01* Isolermaterial som innehåller asbest MH 17 06 03* Andra isolermaterial som består av eller som innehåller farliga ämnen MH 17 06 04 Andra isolermaterial än de som anges i 17 06 01 och 17 06 03 MNH Ofta, men inte alltid, kan motsvarande speglade poster mellan MH och MNH identifieras genom formuleringen ”annan/annat/andra …än de som anges i …”. Om valet står mellan att välja att tilldela en MH-post eller en MNH-post är det nödvändigt att gå vidare med steg 3–5 (se kapitel 3.2) i klassificeringsprocessen, för att fastställa förekomsten och innehållet av farliga ämnen i relevanta koncentrationer, eller för att avgöra om avfallet har direkt farliga egenskaper, för att korrekt kunna tilldela MH-posten eller MNH-posten till det berörda avfallsflödet. Absolut icke farligt-post som har farliga egenskaper Observera att ett avfall som har tilldelats en ANH-post klassificeras som icke farligt utan vidare bedömning av dess farliga egenskaper. Det enda undantaget från denna princip beskrivs i artikel 7.2 i WFD: Om den behöriga myndigheten i medlemsstaten anser, baserat på tillräcklig bevisning, att ett visst avfall som tillskrivits en ANH-kod i själva verket ska klassificeras som farligt, kommer avfallet i fråga att klassificeras som farligt. Detta bör meddelas kommissionen med tanke på eventuella framtida ändringar av avfallsförteckningen. Absolut farligt-post som inte har farliga egenskaper Om det bara går att tilldela en AH-post till avfallet i fråga är avfallet klassificerat som farligt. Det enda undantaget från denna princip är om den berörda medlemsstaten anser att det berörda avfallet är icke farligt, baserat på framläggande av tillräckliga bevis om motsatsen, i enlighet med artikel 7.3 i WFD. Detta bör meddelas kommissionen med tanke på eventuella framtida ändringar av avfallsförteckningen. Val mellan speglade poster – bedömning av farliga egenskaper De steg som beskrivs i kapitel 3.2 behövs bara om det berörda avfallet ska tilldelas en MH-post eller en MNH-post, eller om de farliga egenskaperna hos ett avfall som har tilldelats en AH-post behöver bedömas när t.ex. en fraktsedel ska fyllas i. Ruta 1: Bedömning av farliga egenskaper: ANH, AH, speglade poster 1.2. Identifiering av lämplig post För att klassificera ett avfallsslag är det viktigt att vidta alla tänkbara åtgärder för att identifiera — dess källa (den specifika process eller verksamhet som gav upphov till avfallet), och — dess typ (eller typer, om det är en blandning). När du har denna information måste du överväga hela avfallsförteckningen och följa anvisningarna nedan. Att välja den lämpligaste posten för avfallet från de totalt 842 tillgängliga posterna i avfallsförteckningen är en komplicerad uppgift. Hela förteckningen måste beaktas i sin helhet, och avfallet måste stämma överens med den post, det underkapitel och det kapitel som du slutligen väljer enligt beskrivningen i exemplet för post 20 01 02 i föregående kapitel. Förteckningens utformning innebär att det går att identifiera mer än en post. Därför måste du även använda bedömningsstegen i kapitel 3.2 för att välja den lämpligaste posten. Kapitel- och underkapitelrubrikerna begränsar omfattningen av de underliggande underkapitlen och posterna, och kan även innehålla specifika undantag. Det är viktigt att du kontrollerar dessa rubriker innan du väljer posterna. Det finns ett flödesschema (figur 1 i bilaga 1) som kan vägleda dig genom processen. Använd schemat tillsammans med anvisningarna. Detta är en stegvis process som kan kräva flera iterationer. Steg A1: Det första steget är att: — Jämföra den specifika process eller verksamhet som gav upphov till avfallet med rubrikerna i kapitel 01–12 och 17–20. Om processen eller verksamheten faller inom ramen för en eller flera kapitelrubriker, gå vidare till rubrikerna för underkapitlen. — Om processen eller verksamheten faller inom ramen för ett kapitel och en underkapitelrubrik, leta i detta underkapitel efter en post som tydligt stämmer med den specifika avfallstypen. — I detta stadium ska inte den allmänna posten XX XX 99 användas. — Om du inte hittar någon lämplig post (eller lämpliga poster), gå vidare till steg A2. Specifik process eller verksamhet Processen eller verksamheten är inte av den vanliga typen för branschen eller företaget. Ett företag kan behöva klassificera sina verksamheter eller delprocesser i olika kapitel. Exempelvis kan de olika processtegen i en biltillverkningsprocess innefatta avfallsslag från kapitel 12 (avfall från formning och ytbehandling av metaller), 11 (oorganiskt avfall med metaller från behandling och ytbeläggning av metaller) och 08 (avfall från användning av ytbeläggningar). Steg A2: Det andra steget är att: — Jämföra den specifika avfallstypen med rubrikerna i kapitel 13–15. Om avfallstypen faller inom ramen för en eller flera kapitelrubriker, undersök rubrikerna för de underliggande underkapitlen. — Om avfallstypen faller inom ramen för ett kapitel och en underkapitelrubrik, leta i detta underkapitel efter en post som tydligt stämmer med den specifika avfallstypen. — Du kan använda den allmänna posten XX XX 99 vid behov. — Om du inte hittar någon lämplig post (eller lämpliga poster), gå vidare till steg A3. Tilldelningen av en sådan allmän XX XX 99-kod måste vara en sista utväg och bör undvikas i möjligaste mån. Steg A3: Det tredje steget är att: — Kontrollera om avfallet faller inom ramen för en underkapitelrubrik i kapitel 16. — Om avfallstypen faller inom ramen för en underkapitelrubrik, leta i detta underkapitel efter en post som tydligt stämmer med den specifika avfallstypen. — Om du inte hittar någon lämplig post (eller lämpliga poster), gå vidare till steg A4. Steg A4: Det sista steget är att: — Gå tillbaka till steg A1 och tilldela den allmänna posten XX XX 99 från ett kapitel och underkapitel som stämmer överens med den process eller verksamhet som gav upphov till avfallet. — Innan du tilldelar en XX XX 99-post ska du försäkra dig om att du har tagit hänsyn till steg A1 till A3. Efter steg A1 till A4 ska antingen en AH- eller en ANH-post, alternativt de lämpligaste speglade posterna, tilldelas avfallet i fråga. I det senare fallet måste du gå vidare med steg 3 (se kapitel 3.2) i klassificeringsproceduren för att slutligen avgöra om avfallet ska tilldelas MH- eller MNH-posten. Flödesschemat i Kommenterad avfallsförteckning i bilaga 1 är enbart avsett som stöd för att tilldela den lämpligaste posten eller det lämpligaste paret med speglade poster till ett givet avfallsflöde. Det bör noteras att klassificeringen är en stegvis process som kan kräva flera iterationer. Följande avsnitt är avsedda att ge ytterligare hjälp i detta sammanhang: — avsnitt 1.2.1 innehåller en kommenterad version av avfallsförteckningen, — avsnitt 1.3 innehåller specifika exempel på komplexa poster som är avsedda att illustrera klassificeringsproceduren, — avsnitt 1.4 innehåller exempel på klassificering av specifika beståndsdelar i vissa avfallstyper. Klassificering av blandat avfall Om mer än en typ av avfall ingår måste varje typ beaktas separat. Därigenom säkerställs att föremål eller satser med farligt avfall — inte felaktigt klassificeras som icke farligt genom att blandas (spädas) med annat avfall (se artikel 7.4 i WFD), — identifieras i tid för att förhindra att de blandas med annat avfall, t.ex. i en tunna, säck, hög eller dumper (se artikel 18 i WFD). Endast blandat kommunalt hushållsavfall är undantaget från dessa krav. Förteckningen innehåller ett litet antal poster för blandat avfall. Som en allmän regel (för att uppfylla blandningskriterierna i WFD) är dessa avsedda för blandat företagsavfall som produceras i en och samma process. De är inte avsedda för avfall (eller avfallsprodukter) som produceras separat och därefter kombineras med annat avfall (t.ex. placeras i samma behållare). 1.2.1. Kommenterad avfallsförteckning Tabell 3innehåller samtliga poster i avfallsförteckningen med tydlig angivelse av vilka poster som är betecknade med ANH, AH, MNH respektive MH. Observera att tolkningen av de olika typerna av poster i följande kommenterade avfallsförteckning är en av flera möjliga tolkningar i vilken man vägt samman synpunkterna från olika medlemsstater. Det finns olika tolkningar på medlemsstatsnivå som också kan kontrolleras (1). Tabell 3 Kommenterad avfallsförteckning KOD KAPITELBESKRIVNING TYP AV POST 1 AVFALL FRÅN PROSPEKTERING, OVAN- OCH UNDERJORDSBRYTNING SAMT FYSIKALISK OCH KEMISK BEHANDLING AV MINERAL 01 01 Avfall från mineralbrytning 01 01 01 Avfall från brytning av metallhaltiga mineral ANH 01 01 02 Avfall från brytning av icke-metallhaltiga mineral ANH 01 03 Avfall från fysikalisk och kemisk behandling av metallhaltiga mineral 01 03 04* Syrabildande gruvavfall från bearbetning av sulfidmalm MH B 01 03 05* Annat gruvavfall som innehåller farliga ämnen MH 01 03 06 Annat gruvavfall än det som anges i 01 03 04 och 01 03 05 MNH 01 03 07* Annat avfall som innehåller farliga ämnen från fysikalisk och kemisk behandling av metallhaltiga mineral MH 01 03 08 Annat stoft- och partikelformigt avfall än det som anges i 01 03 07 MNH 01 03 09 (2) Annat rödslam från aluminiumoxidproduktion än det som anges i 01 03 10 MNH 01 03 10* (3) Rödslam från aluminiumoxidproduktion innehållande andra farliga ämnen än de som anges i 01 03 07 MH A 01 03 99 Annat avfall ANH C 01 04 Avfall från fysikalisk och kemisk behandling av icke-metallhaltiga mineral 01 04 07* Avfall som innehåller farliga ämnen från fysikalisk och kemisk behandling av icke-metallhaltiga mineral MH 01 04 08 Annat kasserat grus och krossat bergartsmaterial än det som anges i 01 04 07 MNH 01 04 09 Kasserad sand och lera ANH 01 04 10 Annat stoft- och partikelformigt avfall än det som anges i 01 04 07 MNH 01 04 11 Annat avfall från tillverkning av pottaska och stensalt än det som anges i 01 04 07 MNH 01 04 12 Annat avfall från tvättning och rensning av mineral än det som anges i 01 04 07 och 01 04 11 MNH 01 04 13 Annat avfall från stenhuggning och stensågning än det som anges i 01 04 07 MNH 01 04 99 Annat avfall ANH 01 05 Borrslam och annat borravfall 01 05 04 Slam och avfall från borrning efter sötvatten ANH 01 05 05* Oljehaltigt borrslam och annat borravfall MH B 01 05 06* Borrslam och annat borravfall som innehåller farliga ämnen MH 01 05 07 Annat barythaltigt borrslam och borravfall än det som anges i 01 05 05 och 01 05 06 MNH 01 05 08 Annat kloridhaltigt borrslam och borravfall än det som anges i 01 05 05 och 01 05 06 MNH 01 05 99 Annat avfall ANH 2 AVFALL FRÅN JORDBRUK, TRÄDGÅRDSNÄRING, VATTENBRUK, SKOGSBRUK, JAKT OCH FISKE SAMT FRÅN BEARBETNING OCH BEREDNING AV LIVSMEDEL 02 01 Avfall från jordbruk, trädgårdsnäring, vattenbruk, skogsbruk, jakt och fiske 02 01 01 Slam från tvättning och rengöring ANH 02 01 02 Vävnadsdelar från djur ANH 02 01 03 Växtdelar ANH 02 01 04 Plastavfall (utom förpackningar) ANH 02 01 06 Spillning och urin från djur, naturgödsel (även använd halm) samt flytande avfall som samlats upp separat och behandlats utanför produktionsstället ANH 02 01 07 Skogsbruksavfall ANH 02 01 08* Avfall som innehåller farliga jordbrukskemikalier MH 02 01 09 Annat avfall som innehåller jordbrukskemikalier än det som anges i 02 01 08 MNH 02 01 10 Metallavfall ANH 02 01 99 Annat avfall ANH 02 02 Avfall från bearbetning och beredning av kött, fisk och andra livsmedel av animaliskt ursprung 02 02 01 Slam från tvättning och rengöring ANH 02 02 02 Vävnadsdelar från djur ANH 02 02 03 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning ANH 02 02 04 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 02 99 Annat avfall ANH 02 03 Avfall från bearbetning och beredning av frukt, grönsaker, spannmål, ätliga oljor, kakao, kaffe och tobak; tillverkning av konserver; tillverkning av jäst och jästextrakt, bearbetning och jäsning av melass 02 03 01 Slam från tvättning, rengöring, skalning, centrifugering och separering ANH 02 03 02 Konserveringsmedelsavfall ANH 02 03 03 Avfall från vätskeextraktion ANH 02 03 04 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning ANH 02 03 05 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 03 99 Annat avfall ANH 02 04 Avfall från sockertillverkning 02 04 01 Jord från rengöring och tvättning av betor ANH 02 04 02 Kalciumkarbonat som inte uppfyller uppställda krav ANH 02 04 03 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 04 99 Annat avfall ANH 02 05 Avfall från tillverkning av mejeriprodukter 02 05 01 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning ANH 02 05 02 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 05 99 Annat avfall ANH 02 06 Avfall från bagerier och konfektyrfabriker 02 06 01 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning ANH 02 06 02 Konserveringsmedelsavfall ANH 02 06 03 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 06 99 Annat avfall ANH 02 07 Avfall från produktion av alkoholhaltiga och alkoholfria drycker (utom kaffe, te och kakao) 02 07 01 Avfall från tvättning, rengöring och mekanisk fragmentering av råvaror ANH 02 07 02 Avfall från spritdestillation ANH 02 07 03 Avfall från kemisk behandling ANH 02 07 04 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning ANH 02 07 05 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället ANH 02 07 99 Annat avfall ANH 3 AVFALL FRÅN TRÄFÖRÄDLING OCH TILLVERKNING AV PLATTOR OCH MÖBLER, PAPPERSMASSA, PAPPER OCH PAPP 03 01 Avfall från träförädling och tillverkning av plattor och möbler 03 01 01 Bark- och korkavfall ANH 03 01 04* Spån, spill, trä, faner och spånskivor som innehåller farliga ämnen MH 03 01 05 Annat spån, spill, trä och faner och andra spånskivor än de som anges i 03 01 04 MNH 03 01 99 Annat avfall ANH 03 02 Avfall från träskyddsbehandling 03 02 01* Icke-halogenerade organiska träskyddsmedel AH 03 02 02* Träskyddsmedel som innehåller organiska klorföreningar AH 03 02 03* Träskyddsmedel som innehåller organiska metallföreningar AH 03 02 04* Oorganiska träskyddsmedel AH 03 02 05* Andra träskyddsmedel som innehåller farliga ämnen AH B 03 02 99 Andra träskyddsmedel ANH B 03 03 Avfall från tillverkning och förädling av pappersmassa, papper och papp 03 03 01 Bark- och träavfall ANH 03 03 02 Grönlutslam (från återvinning av kokvätska) ANH 03 03 05 Slam från avsvärtning av returpapper ANH 03 03 07 Mekaniskt avskilt rejekt från tillverkning av pappersmassa från returfiber ANH 03 03 08 Avfall från sortering av papper och papp för återvinning ANH 03 03 09 Mesa ANH 03 03 10 Fiberrejekt, fiber-, fyllmedels- och ytbeläggningsslam från mekanisk avskiljning ANH 03 03 11 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 03 03 10 ANH 03 03 99 Annat avfall ANH 4 AVFALL FRÅN LÄDER-, PÄLS- OCH TEXTILINDUSTRI 04 01 Avfall från läder- och pälsindustri 04 01 01 Avfall från skrapning och spaltning med kalk ANH 04 01 02 Avfall från kalkbehandling ANH 04 01 03* Avfettningsavfall som innehåller lösningsmedel utan flytande fas AH B 04 01 04 Kromhaltiga garvmedel ANH 04 01 05 Kromfria garvmedel ANH 04 01 06 Slam, särskilt från avloppsbehandling på produktionsstället, som innehåller krom ANH 04 01 07 Slam, särskilt från avloppsbehandling på produktionsstället, som inte innehåller krom ANH 04 01 08 Garvat läderavfall (avskrap, avskuret material, putspulver) som innehåller krom ANH 04 01 09 Avfall från beredning och färdigbearbetning ANH 04 01 99 Annat avfall ANH B 04 02 Avfall från textilindustri 04 02 09 Sammansatt material (impregnerade textilier, elastomer, plastomer) ANH 04 02 10 Organiskt naturmaterial (t.ex. fett, vax) ANH 04 02 14* Avfall från appretering som innehåller organiska lösningsmedel MH 04 02 15 Annat avfall från appretering än det som anges i 04 02 14 MNH 04 02 16* Färgämnen och pigment som innehåller farliga ämnen MH 04 02 17 Andra färgämnen och pigment än de som anges i 04 02 16 MNH 04 02 19* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 04 02 20 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 04 02 19 MNH 04 02 21 Oförädlade textilfibrer ANH 04 02 22 Förädlade textilfibrer ANH 04 02 99 Annat avfall ANH 5 AVFALL FRÅN OLJERAFFINERING, NATURGASRENING OCH KOLPYROLYS 05 01 Avfall från raffinering av petroleum 05 01 02* Slam från avsaltning AH 05 01 03* Bottenslam från tankar AH 05 01 04* Surt alkylslam AH 05 01 05* Oljespill AH 05 01 06* Oljeslam från underhåll av anläggning eller utrustning AH 05 01 07* Sur tjära AH 05 01 08* Andra former av tjära AH 05 01 09* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 05 01 10 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 05 01 09 MNH 05 01 11* Avfall från rening av bränslen med baser AH 05 01 12* Oljehaltiga syror AH 05 01 13 Slam från matarvatten ANH 05 01 14 Avfall från kyltorn ANH 05 01 15* Förbrukad filterlera AH 05 01 16 Svavelhaltigt avfall från avsvavling av petroleum ANH 05 01 17 Bitumen ANH 05 01 99 Annat avfall ANH 05 06 Avfall från kolpyrolys 05 06 01* Sur tjära AH 05 06 03* Andra former av tjära AH 05 06 04 Avfall från kyltorn ANH 05 06 99 Annat avfall ANH 05 07 Avfall från rening och transport av naturgas 05 07 01* Kvicksilverhaltigt avfall AH B 05 07 02 Svavelhaltigt avfall ANH 05 07 99 Annat avfall ANH B 6 AVFALL FRÅN OORGANISK-KEMISKA PROCESSER 06 01 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av syror 06 01 01* Svavelsyra och svavelsyrlighet AH 06 01 02* Saltsyra AH 06 01 03* Fluorvätesyra AH 06 01 04* Fosforsyra och fosforsyrlighet AH 06 01 05* Salpetersyra och salpetersyrlighet AH 06 01 06* Andra syror AH 06 01 99 Annat avfall ANH 06 02 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av baser 06 02 01* Kalciumhydroxid AH 06 02 03* Ammoniumhydroxid AH 06 02 04* Natrium- och kaliumhydroxid AH 06 02 05* Andra baser AH 06 02 99 Annat avfall ANH 06 03 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av salter, saltlösningar och metalloxider 06 03 11* Salter i fast form och saltlösningar som innehåller cyanider MH 06 03 13* Salter i fast form och saltlösningar som innehåller tungmetaller MH 06 03 14 Andra salter i fast form och andra saltlösningar än de som anges i 06 03 11 och 06 03 13 MNH 06 03 15* Metalloxider som innehåller tungmetaller MH 06 03 16 Andra metalloxider än de som anges i 06 03 15 MNH 06 03 99 Annat avfall ANH 06 04 Annat metallhaltigt avfall än det som anges i 06 03 06 04 03* Arsenikhaltigt avfall AH B 06 04 04* Kvicksilverhaltigt avfall AH B 06 04 05* Avfall som innehåller andra tungmetaller AH B 06 04 99 Annat avfall ANH B 06 05 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället 06 05 02* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 06 05 03 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 06 05 02 MNH 06 06 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av svavelhaltiga kemikalier, samt från kemiska processer där svavelföreningar ingår och avsvavlingsprocesser 06 06 02* Avfall som innehåller farliga sulfider MH 06 06 03 Annat sulfidhaltigt avfall än det som anges i 06 06 02 MNH 06 06 99 Annat avfall ANH 06 07 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av halogener samt från kemiska processer där halogenföreningar ingår 06 07 01* Asbesthaltigt avfall från elektrolys AH B 06 07 02* Aktivt kol från klorproduktion AH 06 07 03* Kvicksilverhaltigt bariumsulfatslam AH B 06 07 04* Lösningar och syror, t.ex. svavelsyra från kontaktprocessen AH 06 07 99 Annat avfall ANH B 06 08 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av kisel och kiselderivat 06 08 02* Avfall som innehåller farliga klorsilaner MH 06 08 99 Annat avfall ANH 06 09 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av fosforhaltiga kemikalier samt från kemiska processer där fosforföreningar ingår 06 09 02 Fosforslagg ANH 06 09 03* Kalciumbaserat reaktionsavfall som innehåller eller är förorenat med farliga ämnen MH 06 09 04 Annat kalciumbaserat reaktionsavfall än det som anges i 06 09 03 MNH 06 09 99 Annat avfall ANH 06 10 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av kvävehaltiga kemikalier, samt från kemiska processer där kväveföreningar ingår och från tillverkning av gödningsmedel 06 10 02* Avfall som innehåller farliga ämnen MH 06 10 99 Annat avfall ANH 06 11 Avfall från tillverkning av oorganiska pigment och täckmedel 06 11 01 Kalciumbaserat reaktionsavfall från tillverkning av titandioxid ANH 06 11 99 Annat avfall ANH 06 13 Annat avfall från oorganiska kemiska processer 06 13 01* Oorganiska växtskyddsmedel, träskyddsmedel och andra biocider AH 06 13 02* Förbrukat aktivt kol (utom 06 07 02) AH 06 13 03 Kimrök ANH 06 13 04* Avfall från asbestbearbetning AH 06 13 05* Sot AH 06 13 99 Annat avfall ANH 7 AVFALL FRÅN ORGANISK-KEMISKA PROCESSER 07 01 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av organiska baskemikalier 07 01 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 01 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 01 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 01 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 01 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 01 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 01 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 01 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 01 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 01 11 MNH 07 01 99 Annat avfall ANH 07 02 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av plast, syntetgummi och konstfibrer 07 02 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 02 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 02 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 02 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 02 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 02 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 02 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 02 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 02 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 02 11 MNH 07 02 13 Plastavfall ANH 07 02 14* Avfall från tillsatser som innehåller farliga ämnen MH 07 02 15 Annat avfall från tillsatser än det som anges i 07 02 14 MNH 07 02 16* Avfall som innehåller farliga silikoner MH 07 02 17 Avfall som innehåller andra silikoner än de som anges i 07 02 16 MNH 07 02 99 Annat avfall ANH 07 03 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av organiska färgämnen och pigment (utom 06 11) 07 03 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 03 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 03 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 03 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 03 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 03 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 03 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 03 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 03 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 03 11 MNH 07 03 99 Annat avfall ANH 07 04 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av organiska växtskyddsprodukter (utom 02 01 08 och 02 01 09), träskyddsprodukter (utom 03 02) och andra biocider 07 04 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 04 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 04 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 04 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 04 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 04 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 04 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 04 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 04 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 04 11 MNH 07 04 13* Fast avfall som innehåller farliga ämnen MH 07 04 99 Annat avfall ANH 07 05 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av farmaceutiska produkter 07 05 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 05 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 05 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 05 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 05 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 05 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 05 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 05 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 05 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 05 11 MNH 07 05 13* Fast avfall som innehåller farliga ämnen MH 07 05 14 Annat fast avfall än det som anges i 07 05 13 MNH 07 05 99 Annat avfall ANH 07 06 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av fetter, smörjmedel, såpa, rengöringsmedel, desinfektionsmedel och kosmetika 07 06 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 06 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 06 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 06 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 06 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 06 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 06 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 06 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 06 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 06 11 MNH 07 06 99 Annat avfall ANH 07 07 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av finkemikalier och kemiska produkter, som inte anges på annan plats 07 07 01* Tvättvatten och vattenbaserad moderlut AH 07 07 03* Halogenerade organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 07 04* Andra organiska lösningsmedel, tvättvätskor och moderlutar AH 07 07 07* Halogenerade destillations- och reaktionsrester AH 07 07 08* Andra destillations- och reaktionsrester AH 07 07 09* Halogenerade filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 07 10* Andra filterkakor och förbrukade absorbermedel AH 07 07 11* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 07 07 12 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 07 07 11 MNH 07 07 99 Annat avfall ANH 8 AVFALL FRÅN TILLVERKNING, FORMULERING, DISTRIBUTION OCH ANVÄNDNING AV YTBELÄGGNINGAR (FÄRG, LACK OCH PORSLINSEMALJ), LIM, FOGMASSA OCH TRYCKFÄRG 08 01 Avfall från tillverkning, formulering distribution, användning och borttagning av färg och lack 08 01 11* Färg- och lackavfall som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 01 12 Annat färg- och lackavfall än det som anges i 08 01 11 MNH 08 01 13* Slam från färg eller lack som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 01 14 Annat slam från färg eller lack än det som anges i 08 01 13 MNH 08 01 15* Vattenhaltigt slam innehållande färg eller lack som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 01 16 Annat vattenhaltigt slam innehållande färg eller lack än det som anges i 08 01 15 MNH 08 01 17* Avfall från färg- och lackborttagning som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 01 18 Annat avfall från färg- och lackborttagning än det som anges i 08 01 17 MNH 08 01 19* Vattensuspensioner innehållande färg eller lack som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 01 20 Andra vattensuspensioner innehållande färg eller lack än de som anges i 08 01 19 MNH 08 01 21* Avfall från färg- och lackborttagningsmedel AH 08 01 99 Annat avfall ANH 08 02 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av andra ytbeläggningsmedel (även keramiska material) 08 02 01 Pulverlackavfall ANH 08 02 02 Vattenhaltigt slam som innehåller keramiska material ANH 08 02 03 Vattensuspensioner som innehåller keramiska material ANH 08 02 99 Annat avfall ANH 08 03 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av tryckfärg 08 03 07 Vattenhaltigt slam som innehåller tryckfärg ANH 08 03 08 Vattenhaltigt flytande avfall som innehåller tryckfärg ANH 08 03 12* Tryckfärgsavfall som innehåller farliga ämnen MH 08 03 13 Annat tryckfärgsavfall än det som anges i 08 03 12 MNH 08 03 14* Tryckfärgsslam som innehåller farliga ämnen MH 08 03 15 Annat tryckfärgsslam än det som anges i 08 03 14 MNH 08 03 16* Etsbad AH 08 03 17* Toneravfall som innehåller farliga ämnen MH 08 03 18 Annat toneravfall än det som anges i 08 03 17 MNH 08 03 19* Dispergerad olja AH 08 03 99 Annat avfall ANH 08 04 Avfall från tillverkning, formulering, distribution och användning av lim och fogmassa (även impregneringsmedel) 08 04 09* Lim och fogmassa som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 04 10 Annat lim och annan fogmassa än de som anges i 08 04 09 MNH 08 04 11* Lim- och fogmasseslam som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 04 12 Annat lim- och fogmasseslam än det som anges i 08 04 11 MNH 08 04 13* Vattenhaltigt slam innehållande lim eller fogmassa som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 04 14 Annat vattenhaltigt slam innehållande lim eller fogmassa än det som anges i 08 04 13 MNH 08 04 15* Vattenhaltigt flytande avfall innehållande lim eller fogmassa som innehåller organiska lösningsmedel eller andra farliga ämnen MH 08 04 16 Annat vattenhaltigt flytande avfall innehållande lim eller fogmassa än det som anges i 08 04 15 MNH 08 04 17* Hartsolja AH 08 04 99 Annat avfall ANH 08 05 Avfall som inte anges på annan plats i kapitel 08 08 05 01* Avfall som utgörs av isocyanater AH 9 AVFALL FRÅN FOTOGRAFISK INDUSTRI 09 01 Avfall från fotografisk industri 09 01 01* Vattenbaserad framkallare och aktivator AH 09 01 02* Vattenbaserad framkallare för offsetplåtar AH 09 01 03* Lösningsmedelsbaserad framkallare AH 09 01 04* Fixerbad AH 09 01 05* Blekbad och blek-fixerbad AH 09 01 06* Silverhaltigt avfall från behandling av fotografiskt avfall på produktionsstället AH B 09 01 07 Fotografisk film och fotopapper som innehåller silver eller silverföreningar ANH 09 01 08 Fotografisk film och fotopapper som inte innehåller silver eller silverföreningar ANH 09 01 10 Engångskameror utan batterier ANH 09 01 11* Engångskameror med batterier inbegripna under 16 06 01, 16 06 02 eller 16 06 03 MH B 09 01 12 Engångskameror med andra batterier än de som anges i 09 01 11 MNH 09 01 13* Annat vattenhaltigt flytande avfall från återvinning av silver än det som anges i 09 01 06 AH 09 01 99 Annat avfall ANH 10 AVFALL FRÅN TERMISKA PROCESSER 10 01 Avfall från kraftverk och andra förbränningsanläggningar (utom 19) 10 01 01 Bottenaska, slagg och pannaska (utom pannaska som anges i 10 01 04) ANH 10 01 02 Flygaska från kolförbränning ANH 10 01 03 Flygaska från förbränning av torv och obehandlat trä ANH 10 01 04* Flygaska och pannaska från oljeförbränning AH 10 01 05 Kalciumbaserat reaktionsavfall i fast form från rökgasavsvavling ANH 10 01 07 Kalciumbaserat reaktionsavfall i slamform från rökgasavsvavling ANH 10 01 09* Svavelsyra AH 10 01 13* Flygaska från emulgerade kolväten som används som bränsle AH 10 01 14* Bottenaska, slagg och pannaska från samförbränning som innehåller farliga ämnen MH 10 01 15 Annan bottenaska, slagg och pannaska från samförbränning än den som anges i 10 01 14 MNH 10 01 16* Flygaska från samförbränning som innehåller farliga ämnen MH 10 01 17 Annan flygaska från samförbränning än den som anges i 10 01 16 MNH 10 01 18* Avfall från rökgasrening som innehåller farliga ämnen MH 10 01 19 Annat avfall från rökgasrening än det som anges i 10 01 05, 10 01 07 och 10 01 18 MNH 10 01 20* Slam från avloppsbehandling på produktionsstället som innehåller farliga ämnen MH 10 01 21 Annat slam från avloppsbehandling på produktionsstället än det som anges i 10 01 20 MNH 10 01 22* Vattenhaltigt slam från rengöring av pannor som innehåller farliga ämnen MH 10 01 23 Annat vattenhaltigt slam från rengöring av pannor än det som anges i 10 01 22 MNH 10 01 24 Sand från fluidiserade bäddar ANH 10 01 25 Avfall från lagring och bearbetning av bränsle för koleldade kraftverk ANH 10 01 26 Avfall från kylvattenbehandling ANH 10 01 99 Annat avfall ANH 10 02 Avfall från järn- och stålindustri 10 02 01 Avfall från slaggbehandling ANH 10 02 02 Obehandlad slagg ANH 10 02 07* Fast avfall från rökgasbehandling som innehåller farliga ämnen MH 10 02 08 Annat fast avfall från rökgasbehandling än det som anges i 10 02 07 MNH 10 02 10 Glödskal ANH 10 02 11* Avfall från kylvattenbehandling som innehåller olja MH 10 02 12 Annat avfall från kylvattenbehandling än det som anges i 10 02 11 MNH 10 02 13* Slam och filterkakor från rökgasbehandling som innehåller farliga ämnen MH 10 02 14 Annat slam och andra filterkakor från rökgasbehandling än de som anges i 10 02 13 MNH 10 02 15 Annat slam och andra filterkakor MNH A 10 02 99 Annat av