Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT om bemyndigande för Konungariket Danmark och Konungariket Sverige att genomföra en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 168, 169, 170 och 171 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt /* COM/2013/0584 final - 2013/0283 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Motiv och syfte Enligt artikel 395.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (nedan kallat momsdirektivet)[1] får rådet enhälligt på förslag av kommissionen bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i detta direktiv, för att förenkla uppbörden av skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller skatteflykt. Genom skrivelser som registrerades av kommissionens generalsekretariat den 3 respektive den 4 april 2013 har Danmark och Sverige ansökt om förlängning av det undantag de beviljats genom beslut 2000/91/EG[2], vilket förlängts genom besluten 2003/65/EG[3] och 2007/132/EG[4]. I enlighet med artikel 395.2 i momsdirektivet underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 12 juni 2013 övriga medlemsstater om Danmarks och Sveriges ansökan. Genom en skrivelse av den 14 juni 2013 underrättade kommissionen Danmark och Sverige om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna behandla ärendet. Allmän bakgrund Danmark och Sverige har gemensamt infört förenklade regler för återbetalningen av den mervärdesskatt som hänför sig till passageavgifter för nyttjandet av den fasta förbindelsen (Öresundsförbindelsen) mellan Danmark och Sverige. Detta ansågs vara nödvändigt eftersom de vanliga mervärdesskattereglerna skulle leda till onödig byråkrati både för skattebetalare och myndigheter. Enligt de normala mervärdesskattereglerna i artiklarna 168, 169, 170 och 171 i momsdirektivet måste mervärdeskatten dras av i eller återbetalas av den medlemsstat där den skulle ha eller har betalats. Eftersom den fasta Öresundsförbindelsen ligger delvis på danskt och delvis på svenskt territorium bör mervärdesskatten på de passageavgifter som betalas för nyttjandet av förbindelsen vara återvinningsbar från båda dessa länder i den omfattning som avgiften avser deras territorium. Således skulle 50 % vara återvinningsbart i Danmark och 50 % i Sverige. I praktiken innebär detta att skattskyldiga personer i Danmark respektive Sverige endast skulle kunna återfå 50 % av mervärdesskatten på sina regelbundna momsdeklarationer i den medlemsstat de är registrerade i. Återstående 50 % skulle den skattskyldige behöva återkräva i form av en återbetalning från den andra medlemsstaten på grundval av direktiv 2008/9/EG[5]. Dessutom skulle skattskyldiga personer som är etablerade i en annan medlemsstat än Danmark eller Sverige behöva begära tillbaka mervärdesskatt via två separata återbetalningsansökningar enligt direktiv 2008/9/EG, dvs. en till Danmark och en till Sverige. På samma sätt skulle skattskyldiga personer utanför unionens territorium enligt direktiv 86/560/EEG[6] behöva sända återbetalningsansökningar till både Danmark och Sverige. Det gällande undantaget för Danmark och Sverige ger en förenkling av reglerna för återbetalning av mervärdesskatt. Undantaget innebär att det enbart behöver lämnas in en enda återbetalningsansökan för mervärdesskatten på passageavgiften. De förenklade reglerna föreskriver följande: – Skattskyldiga personer som är etablerade i Danmark och Sverige har rätt att i sin inhemska momsdeklaration dra av hela den avdragsgilla mervärdesskatten för passageavgiften, inbegripet den del av denna skatt som hänför sig till nyttjandet av den del av länken som ligger på den medlemsstats territorium där de inte är etablerade. – Vad gäller sådan återbetalning av mervärdesskatt som är avdragsgill enligt förfarandet i direktiv 2008/9/EG för skattskyldiga personer som är etablerade i en annan medlemsstat än Danmark eller Sverige eller enligt förfarandet i direktiv 86/560/EEG för skattskyldiga personer som är etablerade utanför medlemsstaterna, ska anmälan lämnas enbart till de svenska myndigheterna. Danmark och Sverige begär att dessa nu gällande förenklingar ska förlängas med ytterligare en period. Enligt den statistik som Sverige lämnar i bilaga I till sin ansökan utgör det undantag som införts för de skattskyldiga personerna i fråga en betydande förenkling av återbetalningen av mervärdesskatten på passageavgiften för Öresundsförbindelsen och har visat sig fungera väl. Även kommissionen är av den åsikten att denna typ av gränsöverskridande avdrag kan tjäna som förebild för hur man kan förenkla för företagen att uppfylla sina skyldigheter och på sikt skulle kunna utvecklas till ett mer generellt One Shop Stop-förfarande. Kommissionen anser således att den gällande undantaget bör förlängas. Den föreslår en förlängning med sju år, vilket motsvarar giltighetstiden för beslut 2007/132/EG. Gällande bestämmelser Ett undantag som beviljades Sverige och Danmark den 24 januari 2000 och därefter förlängts den 21 januari 2003 och den 30 januari 2007. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Samråd med berörda parter Ej relevant. Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. Konsekvensbedömning Förslaget till beslut syftar till att förenkla förfarandet för återbetalning av mervärdesskatt på passageavgifter för skattskyldiga som använder den fasta Öresundsförbindelsen mellan Danmark och Sverige, vilket innebär att det potentiellt har en gynnsam ekonomisk inverkan. Det rör sig hursomhelst om en begränsad inverkan, eftersom undantaget har en begränsad omfattning. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Bemyndigande för Danmark och Sverige att tillämpa en åtgärd som avviker från artiklarna 168, 169, 170 och 171 i momsdirektivet med avseende på avdragsrätten för skattskyldiga. Rättslig grund Artikel 395 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt. Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Beslutet avser ett bemyndigande som beviljas två medlemsstater på egen begäran och utgör därför inte en förpliktelse. Med hänsyn till avvikelsens begränsade omfattning står den särskilda åtgärden i proportion till syftet. Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: annan. Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Enligt artikel 395 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt kan åtgärder som avviker från de gemensamma bestämmelserna om mervärdesskatt endast bemyndigas av rådet efter enhälligt beslut på kommissionens förslag. Ett rådets genomförandebeslut är den enda lämpliga regleringsformen, eftersom det kan riktas till en enskild medlemsstat. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte unionens budget. 5. ÖVRIGT Översyn/ändring/tidsbegränsning Förslaget innehåller en bestämmelse om tidsbegränsning. 2013/0283 (NLE) Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT om bemyndigande för Konungariket Danmark och Konungariket Sverige att genomföra en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 168, 169, 170 och 171 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[7], särskilt artikel 395.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Genom skrivelser som registrerades hos kommissionens generalsekretariat den 3 respektive den 4 april 2013 har Danmark och Sverige ansökt om bemyndigande att förlänga genomförandet av en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 168, 169, 170 och 171 i direktiv 2006/112/EG enligt vilka en skattskyldig person ska utnyttja sin rätt till avdrag eller återbetalning i den medlemsstat där mervärdesskatten (nedan kallad moms) har betalats. (2) Kommissionen underrättade genom en skrivelse av den 12 juni 2013 övriga medlemsstater om Danmarks och Sveriges ansökningar. Genom en skrivelse av den 14 juni 2013 underrättade kommissionen Danmark och Sverige om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna behandla ärendet. (3) Ansökan om avvikelse avser återbetalningen av mervärdesskatt som betalas för passageavgifter för nyttjandet av den fasta Öresundsförbindelsen mellan Danmark och Sverige. Enligt mervärdesskattereglerna rörande platsen för tillhandahållande av tjänster med anknytning till fast egendom ska mervärdesskatten på passageavgiften för Öresundsförbindelsen till viss del betalas i Danmark och till viss del i Sverige. (4) Genom undantag från kravet att en skattskyldig person ska utnyttja sin rätt till avdrag eller återbetalning i den medlemsstat där mervärdesskatten har betalats, har Danmark och Sverige bemyndigats att genomföra en särskild åtgärd som innebär att en skattskyldig person endast behöver vända sig till ett enda lands förvaltning för att återfå mervärdesskatten. Detta bemyndigande beviljades först genom rådets beslut 2000/91/EG om tillstånd för Konungariket Danmark och Konungariket Sverige att genomföra en särskild åtgärd som avviker från artikel 17 i sjätte direktivet 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter[8] och förlängdes därefter genom besluten 2003/65/EG[9] och 2007/132/EG[10]. (5) Den rättsliga och faktiska situation som berättigade undantaget har inte ändrats utan föreligger fortfarande. Danmark och Sverige bör därför bemyndigas att genomföra den särskilda åtgärden under ytterligare en tidsbegränsad period. (6) Undantaget har ingen negativ inverkan på den del av unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Genom avvikelse från artiklarna 168, 169, 170 och 171 i direktiv 2006/112/EG bemyndigas härmed Konungariket Sverige och Konungariket Danmark att tillämpa följande förfarande för återbetalning av mervärdesskatt på passageavgifter för rätten att nyttja den fasta Öresundsförbindelsen mellan de båda länderna: a) skattskyldiga personer som är etablerade i Danmark får i sina regelbundna momsdeklarationer som inlämnas i Danmark utnyttja sin rätt till avdrag för mervärdesskatt på nyttjandet av den del av förbindelsen som ligger på svenskt territorium, b) skattskyldiga personer som är etablerade i Sverige får i sina regelbundna momsdeklarationer som inlämnas i Sverige utnyttja sin rätt till avdrag för mervärdesskatt på nyttjandet av den del av förbindelsen som ligger på danskt territorium, c) skattskyldiga personer som inte är etablerade i någon av de två ovannämnda medlemsstaterna ska i enlighet med det förfarande som föreskrivs i direktiv 2008/9/EEG eller i direktiv 86/560/EEG vända sig till de svenska myndigheterna för återbetalning av mervärdesskatt på passageavgifterna, inbegripet mervärdesskatt på nyttjandet av den del av förbindelsen som ligger på danskt territorium. Artikel 2 Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020. Artikel 3 Detta beslut riktar sig till Konungariket Danmark och Konungariket Sverige. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] EGT L 28, 3.2.2000, s. 38. [3] EGT L 25, 30.1.2003, s. 40. [4] EUT L 57, 24.2.2007, s. 10. [5] EUT L 44, 20.2.2008, s. 23. [6] EGT L 326, 21.11.1986, s. 40. [7] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. [8] EGT L 28, 3.2.2000, s. 38. [9] EGT L 25, 30.1.2003, s. 40. [10] EUT L 57, 24.2.2007, s. 10.