MOTIVERING

BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

Regelverket om marknader för finansiella instrument (MiFID-regelverket), i kraft sedan november 2007, är en hörnsten i integreringen av EU:s finansiella marknader. Detta regelverk har antagits i enlighet med Lamfalussyprocessen[1] och består av ett ramdirektiv (direktiv 2004/39/EG)[2], ett genomförandedirektiv (direktiv 2006/73/EG)[3] och en genomförandeförordning (förordning (EG) nr 1287/2006)[4]. Genom MiFID-regelverket upprättas regler för bankers och värdepappersföretags tillhandahållande av investeringstjänster avseende finansiella instrument (t.ex. mäklartjänster, rådgivning, handel, portföljförvaltning och garantiverksamhet) och för marknadsplatsoperatörers drift av reglerade marknader. Genom MiFID-regelverket fastställs även de nationella behöriga myndigheternas befogenheter och skyldigheter i fråga om dessa verksamheter.

Det övergripande målet är att främja integreringen av EU:s finansiella marknader samt dessas konkurrenskraft och effektivitet. Konkret avskaffades genom MiFID-regelverket möjligheten för medlemsstaterna att kräva att all handel med finansiella instrument skulle ske på specifika marknadsplatser, och därigenom möjliggjordes en konkurrens mellan traditionella marknadsplatser och alternativa handelsplatser i hela EU. Genom MiFID-regelverket fick också banker och värdepappersföretag ett förstärkt ”pass” för att tillhandahålla investeringstjänster i hela EU, på villkor att de följer vissa krav i fråga om organisation och rapportering samt övergripande regler för att skydda investerare.

De nya reglerna har nu gällt i tre och ett halvt år och resultatet är större konkurrens mellan handelsplatser för finansiella instrument samt att investerare möts av ett större utbud av tjänstetillhandahållare och tillgängliga finansiella instrument, och dessa framsteg har gynnats av teknisk utveckling. På det hela taget har transaktionskostnaderna sjunkit och integreringen ökat[5].

Vissa problem har emellertid tillstött. För det första har den ökade konkurrensen skapat nya svårigheter. Fördelarna med den ökade konkurrensen har inte förverkligats i lika mån för samtliga marknadsaktörer och har inte heller i alla lägen gynnat slutinvesterarna i form av icke-professionella investerare eller aktörer i bruttoled. Den uppsplittring av marknaden som konkurrensen inneburit har också komplicerat handelsmiljön, i synnerhet när det gäller insamling av uppgifter om handel. För det andra har marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen gjort vissa MiFID-bestämmelser föråldrade. Det gemensamma intresset av överblickbara och lika konkurrensvillkor mellan handelsplatser och värdepappersföretag riskerar att undergrävas. För det tredje har finanskrisen avslöjat svagheter i regleringen av andra instrument än aktier som mestadels handlas mellan professionella investerare. De tidigare antagandena om att en minimal överblickbarhet och övervakning och ett minimalt investerarskydd rörande handeln på detta område i större utsträckning skulle främja marknadens effektivitet är inte längre giltiga. Den snabba innovationen och de finansiella instrumentens ökande komplexitet understryker slutligen behovet av ett uppdaterat och starkt investerarskydd. Finanskrisen har till stor del bekräftat giltigheten av de övergripande reglerna i MiFID-regelverket, men det behövs ändå ambitiösa förbättringar på vissa specifika områden.

Översynen av MiFID-regelverket utgör således en väsentlig del av de reformer som i finanskrisens spår syftar till att upprätta ett säkrare, sundare, mer överblickbart och ansvarsfullare finansiellt system, som tjänar ekonomin och samhället i dess helhet, och till att skapa en mer integrerad, effektiv och konkurrensutsatt finansmarknad i EU.[6] Översynen är också nödvändig för att fullgöra åtagandet inom ramen för G20[7] om att åtgärda vissa mindre reglerade och mer ogenomskinliga delar av finanssystemet samt förbättra organisationen och övervakningen av samt överblickbarheten hos olika marknadssegment, särskilt för sådana instrument som mestadels är föremål för OTC-handel[8]. Detta skulle också komplettera lagstiftningsförslaget om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister[9].

Riktade förbättringar krävs även för att förstärka övervakningen av och överblickbarheten på råvaruderivatmarknader så att de fungerar med avseende på risksäkring och prisbildning, samt mot bakgrund av marknadsstrukturernas och teknikens utveckling, för att säkerställa sund konkurrens och effektiva marknader. Vidare krävs specifika ändringar av regelverket för investerarskydd, med hänsyn till att praxisen utvecklats och för att stärka investerarnas förtroende.

Slutligen har EU i linje med Larosière-gruppens rekommendationer och Ekofinrådets slutsatser[10] åtagit sig att i tillämpliga fall minimera den handlingsfrihet som medlemsstaterna har enligt EU-direktiven om finansiella tjänster. Detta utgör en röd tråd på alla de områden som ingår i översynen av MiFID-regelverket och kommer att bidra till att upprätta en enda regeluppsättning för EU:s finansmarknader, bidra ytterligare till lika konkurrensvillkor för medlemsstater och marknadsaktörer, förbättra tillsynen och kontrollen av lagstiftningens efterlevnad, sänka marknadsaktörernas kostnader, förbättra villkoren för tillträde till EU:s finanssektor och stärka dess globala konkurrenskraft.

Mot bakgrund av detta är förslaget till ändring av MiFID-regelverket uppdelat i två delar. I en förordning anges krav på offentliggörande av uppgifter om handel för allmänheten och inlämning av transaktionsuppgifter till behöriga myndigheter, undanröjs hinder för ett icke-diskriminerande tillträde till clearingsystem och fastställs regler om obligatorisk handel med derivat på organiserade handelsplatser, särskilda tillsynsåtgärder för finansiella instrument och derivatpositioner och tredjelandsföretags tillhandahållande av tjänster utan användning av filial. I ett direktiv ändras vissa krav på tillhandahållande av investeringstjänster, tillämpningsområdet för de undantag som anges i det gällande direktivet, krav på värdepappersföretags organisation och uppförande, organisationskrav på handelsplatser, krav på auktorisation och löpande skyldigheter för tillhandahållare av datatjänster, de behöriga myndigheternas befogenheter, sanktioner och regler för tredjelandsföretag som verkar via en filial.

RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYSER

Förslaget är ett resultat av en omfattande och kontinuerlig process i form av dialog och samråd med alla viktigare intressenter, däribland tillsynsmyndigheter för värdepapper, och alla typer av marknadsaktörer, inbegripet emittenter och icke-professionella investerare. Förslaget beaktar de synpunkter som framförts vid ett offentligt samråd under perioden 8 december 2010–2 februari 2011[11], en stor och välbesökt offentlig utfrågning som hölls den 20–21 september 2010[12] och ett stort antal möten med en mängd olika intressentgrupper sedan december 2009. Förslaget tar slutligen också hänsyn till de synpunkter och den analys som finns i de dokument och tekniska råd som offentliggjorts av europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), numera Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma)[13].

För denna översyn av MiFID-regelverket har dessutom två undersökningar[14] beställts av externa konsulter. Den första undersökningen, som lades ut på PriceWaterhouseCoopers den 10 februari 2010 och inkom den 13 juli 2010, inriktades på insamling av uppgifter om marknadsaktiviteter och andra MiFID-relaterade frågor. Den andra undersökningen, som lades ut på Europe Economics den 21 juli 2010 efter en öppen anbudsinfordran och inkom den 23 juni 2011, inriktades på en kostnads- och intäktsanalys för de olika politiska förslag som översynen av MiFID-regelverket kunde mynna ut i.

I linje med sin politik för bättre lagstiftning genomförde kommissionen en konsekvensanalys av de politiska alternativen. Alternativen bedömdes enligt olika kriterier: marknadstransaktioners överblickbarhet för tillsynsmyndigheter och marknadsaktörer, investerarskydd och investerares förtroende, lika konkurrensvillkor för marknadsplatser och handelssystem i EU samt kostnadseffektivitet, dvs. i vilken utsträckning alternativen uppnår sina mål och gör att värdepappersmarknader fungerar på ett kostnadseffektivt och ändamålsenligt sätt. Översynen av MiFID-regelverket uppskattas sammantaget vålla kostnader av engångskaraktär för att efterleva bestämmelserna på mellan 512 och 732 miljoner euro samt löpande kostnader på mellan 312 och 586 miljoner euro. Detta motsvarar engångskostnader på 0,10–0,15 % samt löpande kostnader på 0,06–0,12 % av de totala driftskostnaderna för EU:s banksektor. Detta är mycket lägre än de kostnader som vållades av att MiFID-regelverket infördes. Engångskostnaderna av införandet av MiFID-regelverket uppskattades till 0,56 % (banker som tillhandahåller tjänster åt privatpersoner/mindre företag och sparbanker) och 0,68 % (investeringsbanker) av de totala driftskostnaderna, medan de löpande efterlevnadskostnaderna uppskattades till mellan 0,11 % (banker som tillhandahåller tjänster åt privatpersoner/mindre företag och sparbanker) och 0,17 % (investeringsbanker) av de totala driftskostnaderna.

RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET

Rättslig grund

Förslaget baseras på artikel 114.1 i EUF-fördraget, som ger en rättslig grund för att införa en förordning med enhetliga bestämmelser som syftar till att få den inre marknaden att fungera.

Direktivet behandlar huvudsakligen företags tillträde till ekonomisk verksamhet och baseras på artikel 53 i EUF-fördraget, men behovet av en enhetlig regeluppsättning för hur dessa ekonomiska verksamheter ska bedrivas motiverar att man använder en annan rättslig grund som medger att en förordning används.

En förordning krävs för att ge Esma särskild direkt behörighet när det gäller intervention på produktmarknader och positionsförvaltning. När det gäller handelns överblickbarhet och transaktionsrapportering baseras tillämpningen av reglerna ofta på numeriska beloppsgränser och specifika identifieringskoder. Nationella avvikelser skulle medföra marknadssnedvridningar och regelarbitrage och förhindra uppkomsten av lika konkurrensvillkor. Genom en förordning säkerställs att dessa krav kommer att vara direkt tillämpliga på värdepappersföretag och främjas lika konkurrensvillkor genom att man undviker sådana skiljaktiga nationella krav som ett införlivande av ett direktiv skulle leda till.

I förslaget till förordning anges också att värdepappersföretag i stor utsträckning ska följa samma regler på alla EU:s marknader, till följd av ett enhetligt regelverk som stärker den rättsliga förutsebarheten och avsevärt underlättar företags verksamhet i olika jurisdiktioner. Genom en förordning får också EU möjlighet att snabbare genomföra eventuella framtida ändringar, eftersom ändringar kan bli tillämpliga nästan omedelbart efter antagandet. Detta möjliggör för EU att iaktta internationellt överenskomna tidsfrister för genomförande och följa med i viktig marknadsutveckling.

Subsidiaritet och proportionalitet

Enligt subsidiaritetsprincipen (artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen) ska åtgärder vidtas på EU-nivå endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå.

Flertalet av de frågor som ingår i denna översyn täcks redan av det nuvarande MiFID-regelverket. De finansiella marknaderna är vidare till sin natur gränsöverskridande och detta i ökande utsträckning. Konkurrensvillkoren för företag och marknadsplatsoperatörer i detta sammanhang, oavsett om det gäller regler om insyn före och efter handel, investerarskydd eller marknadsaktörers riskbedömning och riskhantering, måste vara lika över gränserna och utgör samtliga själva kärnan i det nuvarande MiFID-regelverket. Nu krävs åtgärder på EU-nivå för att uppdatera och ändra MiFID-regelverket i syfte att beakta de finansiella marknadernas utveckling efter dess genomförande. Den förbättring som direktivet redan har inneburit för de finansiella marknadernas och tjänsternas integrering och effektivitet i EU skulle ökas ytterligare genom lämpliga justeringar som säkerställer att målen i fråga om ett robust regelverk för den inre marknaden uppnås. Till följd av denna integrering skulle isolerade nationella åtgärder vara mycket mindre effektiva och medföra en uppsplittring av marknader som leder till regelarbitrage och snedvridning av konkurrensen. Exempelvis skulle olika grader av överblickbarhet på marknaden eller av investerarskydd i medlemsstaterna leda till uppsplittrade marknader, äventyra likviditeten och effektiviteten och medföra skadligt regelarbitrage.

Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) bör också spela en huvudroll i genomförandet av de nya lagstiftningsförslagen. Ett av målen med att inrätta Esma var att ytterligare förbättra funktionen hos den inre marknaden för värdepapper, och nya regler på EU-nivå krävs för att ge Esma alla adekvata befogenheter.

Förslaget beaktar till fullo proportionalitetsprincipen, i det att det är tillräckligt för att uppnå målen och inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen. Det är förenligt med samma princip genom att det syftar till att uppnå den rätta balansen mellan allmänhetens intresse och åtgärdens kostnadseffektivitet. De krav som införs på de olika parterna har avpassats noggrant. I synnerhet behovet av att balansera kraven på investerarskydd, marknadernas effektivitet och branschens kostnader mot varandra har legat till grund för utformningen av hela förslaget. När det exempelvis gäller de nya regler om överblickbarhet som skulle kunna tillämpas på obligations- och derivatmarknader har översynen förespråkat en noggrant avpassad ordning som beaktar särdragen hos varje tillgångsklass och möjligen varje typ av derivat.

Efterlevnad av artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget

Den 23 september 2009 antog kommissionen förslag till förordningar om inrättande av Europeiska bankmyndigheten (EBA), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och Esma. I detta sammanhang vill kommissionen påminna om sitt uttalande avseende artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget i samband med antagandet av förordningarna om inrättande av de europeiska tillsynsmyndigheterna: ”När det gäller processen för antagande av regleringsstandarder framhåller kommissionen den unika karaktären hos sektorn för finansiella tjänster, i enlighet med Lamfalussy-strukturen och uttryckligen erkänd i förklaring 39 i EUF-fördraget. Emellertid hyser kommissionen allvarliga tvivel huruvida begränsningarna av dess roll vid antagandet av delegerade akter och genomförandeåtgärder är i linje med artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget.”

Närmare redogörelse för förslaget

Allmänt – lika konkurrensvillkor

Ett centralt mål med förslaget är att all organiserad handel ska ske på reglerade handelsplatser, dvs. reglerade marknader, multilaterala handelsplattformar (MTF-plattformar) och organiserade handelsplattformar (OTF-plattformar). För dessa handelsplatser kommer identiska krav på insyn före och efter handel att gälla. De krav på organisation och marknadsövervakning som ska tillämpas på dessa tre handelsplatser är också nästan identiska. Härigenom säkerställs lika konkurrensvillkor för funktionellt sett liknande verksamheter som sammanför tredje parters köp- och säljintressen. Det är dock viktigt att notera att kraven på överblickbarhet kommer att avpassas till de olika typerna av instrument, särskilt aktier, obligationer och derivat, och till olika typer av handel, i synnerhet orderbokssystem och budbaserade system.

På alla tre handelsplatserna ska plattformsoperatören vara neutral. Reglerade marknader och MTF-plattformar kännetecknas av att transaktioner utförs på ett icke-skönsmässigt sätt. Detta innebär att transaktionerna utförs enligt i förväg fastställda regler. Handelsplatserna konkurrerar också för att erbjuda tillträde till ett brett urval av medlemmar, förutsatt att de uppfyller en tydlig uppsättning av kriterier.

I motsats till detta har operatörer av OTF-plattformar ett utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att utföra transaktioner. Operatören måste således uppfylla krav på investerarskydd, uppförande och bästa möjliga utförande gentemot de kunder som använder plattformen. Även om reglerna om tillträde till OTF-plattformar och dessas verkställandemetoder måste vara överblickbara och tydliga ger de således operatören en möjlighet att tillhandahålla sina kunder en tjänst som i kvalitativt hänseende, om än inte funktionellt, skiljer sig från de tjänster som reglerade marknader och MTF-plattformar tillhandahåller sina medlemmar och deltagare. För att garantera både att operatören av en OTF-plattform är neutral i förhållande till samtliga transaktioner och att fullgörandet av skyldigheter gentemot de sammanförda kunderna inte undergrävs av möjligheter att göra vinst på kundernas bekostnad, är det likväl nödvändigt att förbjuda operatören av en OTF-plattform att handla med utnyttjande av eget kapital.

Slutligen kan organiserad handel också ske via systematiska internhandlare, som kan utföra transaktioner för kunders räkning med utnyttjande av eget kapital. En systematisk internhandlare får emellertid inte sammanföra tredje parters köp- och säljintressen på funktionellt samma sätt som en reglerad marknad eller MTF- eller OTF-plattform, och utgör följaktligen inte en handelsplats. Regler om bästa möjliga utförande och andra uppföranderegler gäller och kunderna vet säkert när de handlar med värdepappersföretaget eller med en tredje part. För systematiska internhandlare gäller särskilda krav på insyn före handel och på tillträde. Även här avpassas överblickbarhetskraven till olika typer av instrument, särskilt aktier, obligationer och derivat, och de kommer att gälla under vissa tröskelvärden. Om värdepappersföretag handlar för egen räkning med kunder, inbegripet andra värdepappersföretag, betraktas detta följaktligen som OTC-handel. För att OTC-handel inte ska motsvara definitionen av verksamhet som utförs av systematiska internhandlare, en definition som ska utvidgas genom att genomförandelagstiftningen ändras, måste den vara osystematisk och oregelbunden.

Utvidgning av regler om överblickbarhet till aktieliknande instrument och genomförbara intresseanmälningar (avdelning II, kapitel 1 – artiklarna 3–6)

Huvudskälen till kraven på överblickbarhet är att investerare ska få tillgång till information om aktuella affärsmöjligheter, att underlätta prisbildningen och att hjälpa företag att uppfylla krav på bästa möjliga utförande gentemot sina kunder. Genom MiFID-regelverket har regler om överblickbarhet fastställts, som gäller både före och efter handel med aktier som tagits upp till handel på reglerade marknader, inbegripet när dessa aktier handlas på en MTF-plattform eller på OTC-marknaden.

Genom detta förslag utvidgas för det första de regler om överblickbarhet som gäller för dessa typer av aktier till aktieliknande instrument, t.ex. depåbevis, börshandlade fonder och certifikat, och andra liknande finansiella instrument som emitterats av företag. Dessa instrument liknar aktier och bör följaktligen vara föremål för samma överblickbarhetsregler. Utvidgningen av överblickbarhetsreglerna gäller även genomförbara intresseanmälningar. Härigenom undviks att intresseanmälningar används för att ge enbart en grupp av marknadsaktörer information samtidigt som andra undantas.

Större konsekvens vid tillämpningen av undantag från krav på insyn före handel på aktiemarknader (artikel 4)

Förslaget syftar till en mera konsekvent och samstämmig tillämpning av undantagen från krav på insyn före handel. Skälen till att tillämpa dessa undantag på skyldigheten att i realtid offentliggöra pågående order och bud är fortfarande giltiga. Transaktioner av större omfattning förtjänar exempelvis särskild behandling för att man ska kunna undvika alltför stora marknadseffekter när de ska utföras. Förbättringar behöver dock ske när det gäller den exakta avpassningen av, det faktiska innehållet i och den konsekventa tillämpningen av undantagen. Det föreslås därför att de behöriga myndigheterna måste informera Esma om användningen av undantag på deras marknader och att Esma ska avge ett yttrande om undantagens förenlighet med de krav som anges i denna förordning och med framtida delegerade akter.

Utvidgning av regler om överblickbarhet till obligationer, strukturerade finansiella produkter och derivat (avdelning II, kapitel 2 – artiklarna 7–10)

Genom förslaget utvidgas de regler om överblickbarhet som hittills bara gällt aktiemarknader till att även gälla obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat. Detta motiveras av att den nuvarande graden av överblickbarhet för dessa produkter, som mestadels handlas på OTC-marknaden, inte alltid anses tillräcklig.

I förslaget anges nya krav på insyn både före och efter handel för dessa fyra grupper av instrument. Överblickbarhetskraven kommer att vara identiska för de tre typerna av handelsplatser – reglerade marknader, MTF- och OTF-plattformar – men avpassas till respektive instrument. Undantag kommer att fastställas i delegerade akter.

I fråga om reglerade marknader kommer överblickbarhetskraven att utvidgas till obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat som tagits upp till handel. I fråga om MTF- eller OTF-plattformar kommer överblickbarhetskraven att utvidgas till obligationer och strukturerade finansiella produkter som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller för vilka ett prospekt har offentliggjorts, och till utsläppsrätter och derivat som handlas på MTF- eller OTF-plattformar.

När det gäller kraven på insyn före handel kommer de behöriga myndigheterna för det första att kunna tillämpa ett undantag för vissa typer av instrument, på grundval av marknadsmodell, likviditet eller andra relevanta kriterier. De kommer även att kunna tillämpa en uppsättning olika undantag för att undanta vissa transaktioner från överblickbarhetskraven. I båda fallen, liksom för aktier, måste de behöriga myndigheterna underrätta Esma om hur de avser att tillämpa undantagen, och Esma ska avge ett yttrande om undantagens förenlighet med de rättsliga kraven. Formatet hos och detaljnivån på uppgifterna före handel och undantagen från överblickbarhetskraven kommer att fastställas i delegerade akter.

När det gäller kraven på insyn efter handel anger förslaget en möjlighet att i vissa fall skjuta upp offentliggörandet, beroende på transaktionernas volym eller typ. I likhet med uppgifterna före handel kommer uppgifternas omfattning och villkoren för ett uppskjutet offentliggörande att fastställas i delegerade akter.

Ökad och effektivare datakonsolidering (avdelning II, kapitel 3 – artiklarna 11, 12)

Marknadsdatas kvalitet, format, kostnad och förmåga till konsolidering är av central betydelse när det gäller att iaktta MiFID-regelverkets övergripande principer om överblickbarhet, konkurrens och investerarskydd. De föreslagna bestämmelserna i förordningen och direktivet innebär ett antal grundläggande ändringar på detta område.

Förordningens regler kommer att bidra till sänkta kostnader för marknadsdata genom att handelsplatser, dvs. reglerade marknader, MTF- eller OTF-plattformar, anmodas att göra uppgifter efter handel tillgängliga gratis 15 minuter efter det att en transaktion utförts och att erbjuda uppgifter före och efter handel separat, och genom att kommissionen får möjlighet att via delegerade akter klargöra innebörden av rimliga affärsvillkor.

I förordningen anges också att värdepappersföretag ska offentliggöra handelstransaktioner som utförs utanför handelsplatser via godkända publiceringsarrangemang, som i sin tur kommer att regleras i direktivet. Detta borde avsevärt höja kvaliteten på uppgifter om OTC-handel och följaktligen underlätta konsolideringen av dem.

Överblickbarhetsregler för värdepappersföretag som bedriver OTC-handel, inklusive systematiska internhandlare (avdelning III – artiklarna 13–20)

För att bibehålla lika konkurrensvillkor, främja marknadsomfattande prisbildning och skydda icke-professionella investerare föreslås särskilda överblickbarhetsregler för värdepappersföretag som agerar som systematiska internhandlare. De befintliga överblickbarhetsreglerna för systematiska internhandlare kommer att gälla för aktier och aktieliknande instrument, medan nya bestämmelser införs för obligationer, strukturerade finansiella produkter som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller för vilka ett prospekt har offentliggjorts, utsläppsrätter och derivat som är godtagbara för clearing eller som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF- eller OTF-plattform. Dessutom införs för aktier och aktieliknande instrument en minsta budvolym och tvingande regler om kombinerade köp- och säljbud. Regler om insyn efter handel som är identiska med de som gäller för transaktioner på handelsplatser föreslås gälla för samtliga aktier inklusive aktieliknande instrument, liksom för obligationer och strukturerade finansiella produkter för vilka ett prospekt har offentliggjorts, för utsläppsrätter och för derivat som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF- eller OTF-plattform samt för derivat som är godtagbara för clearing eller som rapporteras till centrala transaktionsregister.

Transaktionsrapportering (avdelning IV – artiklarna 21–23)

Genom MiFID-regelverkets bestämmelser om transaktionsrapportering kan tillsynsmyndigheterna övervaka värdepappersföretags verksamhet, kontrollera efterlevnaden av MiFID-regelverket och upptäcka missbruk inom ramen för marknadsmissbruksdirektivet. Transaktionsrapportering är också till nytta för den allmänna övervakningen av marknaden. De bestämmelser som föreslås kommer att förbättra transaktionsrapporteringens kvalitet i ett antal avseenden.

Samtliga transaktioner med finansiella instrument måste rapporteras till de behöriga myndigheterna, bortsett från transaktioner med finansiella instrument som inte handlas på ett organiserat sätt, inte lätt blir offer för marknadsmissbruk och inte kan missbrukas. De behöriga myndigheterna kommer att ha full tillgång till dokumentationen av alla skeden i utförandet av en order, från det ursprungliga affärsbeslutet till verkställandet.

För det första införs genom ändringarna en ny skyldighet för reglerade marknader, MTF- eller OTF-plattformar att lagra orderdata på ett för tillsynsmyndigheterna tillgängligt sätt i minst fem år. Härigenom kan de behöriga myndigheterna övervaka försök till marknadsmissbruk samt manipulering av orderböcker. Den lagrade informationen måste innehålla alla uppgifter som även krävs vid rapporteringen av transaktionerna, i synnerhet identifiering av kunden och de personer som ansvarar för utförandet av transaktionen, exempelvis handlare, eller datoralgoritmer.

För det andra kommer transaktionsrapporteringens omfattning, hittills begränsad till finansiella instrument som tagits upp till handel på en reglerad marknad, inbegripet transaktioner med sådana instrument utanför marknaden, att utvidgas väsentligt och på så sätt anpassas till tillämpningsområdet för reglerna om marknadsmissbruk. De enda instrument som inte omfattas är i) de instrument som inte tagits upp till handel eller inte handlas på en MTF- eller OTF-plattform, ii) de instrument vars värde inte är beroende av värdet av ett finansiellt instrument som tagits upp till handel eller handlas på en MTF- eller OTF-plattform och iii) de instrument vars handel inte kan inverka på ett instrument som tagits upp till handel eller handlas på en MTF- eller OTF-plattform.

För det tredje kommer bestämmelserna att förbättra rapporteringens kvalitet genom att dels medföra en bättre identifiering av de kunder på vars vägnar ett värdepappersföretag har utfört en transaktion och av de personer som ansvarar för dess utförande, dels föreskriva att reglerade marknader, MTF- och OTF-plattformar ska rapportera närmare uppgifter om transaktioner som utförts av företag som inte omfattas av de allmänna rapporteringsskyldigheterna. I förslaget ingår också att rapporteringen av kvalitetsskäl ska ske via rapporteringssystem som i enlighet med direktivet godkänts av de behöriga myndigheterna.

För att i transaktionsrapporter och lagrade orderdata kunna identifiera kunden och de som ansvarar för transaktionens utförande, inklusive datoralgoritmer, måste värdepappersföretag vidarebefordra denna information när de skickar en order till ett annat företag. De kan även använda alternativet att rapportera en order som om den vore en transaktion, för det fall att de inte vill vidarebefordra denna information till andra företag.

För det fjärde bör man av kostnads- och effektivitetsskäl undvika dubbelrapportering av transaktioner inom ramen för både MiFID-regelverket och de nyligen föreslagna kraven på rapportering till transaktionsregister (förordningen om Europas marknadsinfrastrukturer). Transaktionsregister får följaktligen skyldighet att överlämna rapporter till de behöriga myndigheterna.

Om dessa ändringar visar sig vara otillräckliga för att skapa en fullständig och korrekt överblick över handelsverksamhet och enskilda positioner föreskrivs slutligen i en översynsbestämmelse att kommissionen två år efter förordningens ikraftträdande får införa bestämmelser om att värdepappersföretag måste rapportera direkt till ett system som valts av Esma.

Derivathandel (avdelning V – artiklarna 24–27)

Som en del av de pågående betydande ansträngningarna för att förbättra stabiliteten och överblickbarheten hos och övervakningen av marknaderna för OTC-derivat har G20-gruppen kommit överens om att handeln med standardiserade OTC-derivat ska flyttas till marknadsplatser eller, i tillämpliga fall, elektroniska handelsplattformar.

I linje med de krav som redan föreslagits av kommissionen (förordningen om Europas marknadsinfrastrukturer) för att öka den centrala clearingen av OTC-derivat ska enligt detta förslag till förordning handeln med tillräckligt utvecklade derivat enbart få ske på godtagbara plattformar, dvs. reglerade marknader, MTF-plattformar eller OTF-plattformar. Denna skyldighet ska gälla för både finansiella och icke-finansiella motparter som överskrider tröskelvärdet för clearing enligt förordningen om Europas marknadsinfrastrukturer. Enligt förslaget får kommissionen och Esma i form av tekniska standarder uppgiften att fastställa förteckningen över de derivat som kan godtas för en sådan skyldighet, med beaktande av de specifika instrumentens likviditet.

Icke-diskriminerande tillträde till clearing (Avdelning VI – artiklarna 28–30)

Utöver de krav i direktiv 2004/39/EG som hindrar medlemsstaterna från att otillbörligt begränsa tillträdet till infrastruktur efter handel, t.ex. system med centrala motparter och avvecklingssystem, är det nödvändigt att denna förordning undanröjer andra olika kommersiella hinder som kan användas för att förhindra konkurrensen vid clearing av finansiella instrument. Hinder kan uppkomma genom att centrala motparter inte tillhandahåller vissa handelsplatser clearingtjänster, genom att handelsplatser inte skickar dataflöden till potentiella nya clearingorganisationer eller genom att information om referensvärden och index inte tillhandahålls clearingorganisationer eller handelsplatser.

Genom de föreslagna bestämmelserna förbjuds diskriminerande praxis och förebyggs hinder som kan begränsa konkurrensen vid clearing av finansiella instrument. Härigenom ökar konkurrensen för sådan clearing, så att investerings- och upplåningskostnaderna kan minska, ineffektivitet undanröjas och innovation på europeiska marknader främjas.

Tillsyn av produkter och positioner (avdelning VII, artiklarna 31–35)

När det gäller rådets slutsatser av den 10 juni 2009 om stärkande av den finansiella tillsynen inom EU har det rått ett brett samförstånd om att tillsynen och kontrollen av lagstiftningens efterlevnad behöver effektiviseras och att de behöriga myndigheterna i krisens kölvatten behöver vissa nya befogenheter, särskilt för att noga kunna granska de produkter och tjänster som erbjuds.

För det första innebär de föreslagna ändringarna att tillsynen över produkter och tjänster förbättras markant dels genom att de behöriga myndigheterna under samordning av Esma får möjlighet att införa permanenta förbud mot finansiella produkter eller verksamheter eller finansiell praxis, dels genom att Esma får möjlighet att utfärda tillfälliga förbud mot produkter, praxis och tjänster. Förbudet kan utgöras av ett stopp för eller begränsning av saluföring eller försäljning av finansiella instrument, en viss praxis eller personer som bedriver viss verksamhet. I förslaget anges specifika villkor för att tillgripa båda typerna av förbud, vilket i synnerhet kan ske när det finns betänkligheter angående investerarskyddet eller hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion eller det finansiella systemets stabilitet.

För det andra innebär förslaget till förordning att Esma får uppgiften att samordna de åtgärder som vidtas på nationell nivå, som ett komplement till de befogenheter som de behöriga myndigheterna enligt det ändrade direktivet föreslås få i fråga om positionsförvaltning, inbegripet möjligheten att fastställa positionslimiter. Esma ska enligt förslaget också få särskilda befogenheter att förvalta eller begränsa marknadsaktörers positioner. I förslaget anges exakta villkor för när detta kan ske, särskilt vid hot mot marknaders korrekta funktion eller mot villkoren för leverans av råvaror eller mot stabiliteten i unionens finansiella system.

Utsläppsrätter (artikel 1)

Till skillnad mot derivathandel är andrahandsspotmarknaderna för EU:s utsläppsrätter till stor del oreglerade. Flera olika typer av bedrägerier har ägt rum på spotmarknaderna, vilket skulle kunna undergräva förtroendet för det system för handel med utsläppsrätter som inrättats genom EU-direktivet om ett system för handel med utsläppsrätter[15]. Parallellt med åtgärderna inom ramen för det direktivet för att förstärka systemet med register för EU:s utsläppsrätter och villkoren för att öppna ett konto för handel med sådana utsläppsrätter, skulle detta förslag medföra att hela marknaden för EU:s utsläppsrätter omfattas av den tillsyn som sker av finansmarknaderna. Både spotmarknaden och derivatmarknaden skulle övervakas av en enda tillsynsmyndighet. MiFID-regelverket och direktiv 2003/6/EG om marknadsmissbruk skulle gälla, vilket på ett övergripande sätt skulle förbättra säkerheten på marknaden utan att äventyra dess syfte, som är utsläppsminskning. Härigenom uppnås också samstämmighet med de regler som redan gäller för derivat för EU:s utsläppsrätter samt större säkerhet i det att banker och värdepappersföretag, enheter som är skyldiga att övervaka handelsverksamhet med sikte på att bekämpa bedrägeri, missbruk eller penningtvätt, skulle få en större roll i granskningen av potentiella handlare på spotmarknaden.

Tredjelandsföretags tillhandahållande av investeringstjänster utan användning av filial (avdelning VIII – artiklarna 36–39)

Genom förslaget inrättas ett harmoniserat regelverk för beviljande av tillträde till EU:s marknader för sådana företag och marknadsplatsoperatörer som är baserade i tredjeländer, i syfte att åtgärda den nuvarande uppsplittringen på nationellt separata tillsynsordningar för tredjeländer och skapa lika konkurrensvillkor för samtliga aktörer som tillhandahåller finansiella tjänster på EU:s territorium. En ordning föreslås som går ut på att kommissionen gör en preliminär bedömning av tredjelandsjurisdiktioners likvärdighet. Företag från tredjeländer för vilka ett beslut om likvärdighet har fattats skulle kunna ansöka om att få tillhandahålla tjänster i EU. Tillhandahållandet av tjänster till icke-professionella kunder kräver att företaget inrättar en filial. Tredjelandsföretaget bör auktoriseras i den medlemsstat där filialen är etablerad och filialen skulle omfattas av EU-regler på vissa områden (organisation, uppföranderegler, intressekonflikter, överblickbarhet m.m.). För tillhandahållande av tjänster till godtagbara motparter krävs inte att en filial etableras, så att tredjelandsföretag kan tillhandahålla dessa tjänster om de är registrerade hos Esma. Företagen skulle omfattas av tillsyn i sitt eget land. För detta krävs lämpliga samarbetsavtal mellan tillsynsmyndigheter i tredjeländer, nationella behöriga myndigheter och Esma.

BUDGETKONSEKVENSER

Budgetkonsekvenserna av detta förslag avser de uppgifter som tilldelas Esma och anges i de finansieringsöversikter för rättsakter som åtföljer detta förslag. De särskilda budgetkonsekvenserna för kommissionen bedöms också i den finansieringsöversikt som åtföljer förslaget.

Förslaget påverkar unionens budget.

2011/0296 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning [EMIR] om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[16],

med beaktande av europeiska datatillsynsmannens yttrande,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Finanskrisen har visat att det råder bristande överblickbarhet när det gäller finansmarknaderna. Förbättrad överblickbarhet utgör därför en gemensam princip för att stärka det finansiella systemet, vilket bekräftades i G20-gruppens förklaring av den 2 april 2009 i London. För att skapa bättre överblickbarhet och förbättra det sätt på vilket den inre marknaden för finansiella instrument fungerar bör man inrätta en ny ram med enhetliga bestämmelser för insyn i transaktioner på marknaderna för finansiella instrument. Ramen bör innefatta övergripande regler för många olika typer av finansiella instrument. Den bör komplettera de i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 fastställda överblickbarhetskraven för order och transaktioner som gäller aktier.

2. Högnivågruppen för finansiell tillsyn i EU, som leddes av Jacques de Larosière, uppmanade unionen att ta fram en mer harmoniserad uppsättning regler för finansmarknaderna. Vid Europeiska rådets möte den 18–19 juni 2009 betonades även i fråga om den framtida europeiska tillsynsstrukturen behovet av att inrätta ett enhetligt europeiskt regelverk som gäller för alla finansinstitut på den inre marknaden.

3. Den nya lagstiftningen bör således bestå av två olika rättsakter, ett direktiv och denna förordning. Dessa två rättsakter bör tillsammans utgöra den rättsliga ramen för de krav som ställs på värdepappersföretag, reglerade marknader och tillhandahållare av handelsinformation. Denna förordning bör därför läsas i förening med det direktivet. För att kunna inrätta en enda uppsättning regler om vissa krav som gäller för alla institut, undvika potentiella regelarbitrage, skapa större rättslig förutsebarhet och minska regelsystemets komplexitet för marknadsaktörerna behövs en rättslig grund som gör det möjligt att utarbeta en förordning. För att kunna avlägsna de återstående hindren för handeln och motverka betydande snedvridning av konkurrensen beroende på skillnader i nationell lagstiftning, samt förhindra eventuella framtida hinder för handeln och eventuell framtida betydande snedvridning av konkurrensen, är det nödvändigt att anta en förordning med enhetliga regler som gäller i samtliga medlemsstater. Målsättningen med denna direkt tillämpliga rättsakt är att på ett avgörande sätt bidra till att den inre marknaden fungerar friktionsfritt och således bör den baseras på artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, så som artikeln tolkats i EU-domstolens fasta rättspraxis.

4. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 inrättas regler för att skapa insyn i handeln med aktier som tagits upp till handel på en reglerad marknad, både före och efter en transaktion, och för att se till att transaktioner med finansiella instrument som tagits upp till handel på en reglerad marknad rapporteras till behöriga myndigheter. Direktivet måste omarbetas för att utvecklingen på finansmarknaderna ska återspeglas korrekt, svagheter åtgärdas och kryphål täppas till, som bland annat blivit uppenbara till följd av finanskrisen.

5. Bestämmelser om handel och regleringskrav på överblickbarhet måste utformas som direkt tillämplig lagstiftning som gäller alla värdepappersföretag, vilka bör följa gemensamma regler på alla unionens marknader, för att man ska få till stånd en enhetlig tillämpning av ett gemensamt regelverk, stärka förtroendet för marknadernas överblickbarhet i hela unionen, minska regleringssystemens komplexitet och företagens kostnader för att efterleva bestämmelserna, i synnerhet när det gäller finansinstitut med gränsöverskridande verksamhet, samt bidra till att eliminera konkurrenssnedvridning. Dessa regleringsmålen uppnås bäst genom en förordning eftersom den garanterar direkt tillämpning och enhetliga krav och förhindrar skillnader i de nationella kraven, vilket kan bli följden av införlivandet av ett direktiv.

6. Definitioner av begreppen reglerad marknad och MTF-plattform bör införas och nära anpassas till varandra så att det framgår att båda fyller funktionen av organiserad handel. Definitionerna bör inte omfatta bilaterala system där ett värdepappersföretag genomför varje transaktion för egen räkning, även i egenskap av en motpart mellan köparen och säljaren utan egen risk. Begreppet ”system” omfattar såväl alla marknader som består av ett regelverk och en handelsplattform som de marknader som endast fungerar på grundval av ett regelverk. Reglerade marknader och MTF-plattformar är inte skyldiga att använda ett ”tekniskt” system för matchning av order. En marknad som endast består av ett regelverk som styr olika aspekter av medlemskap, upptagande av instrument till handel, handel mellan medlemmar, rapportering samt, i tillämpliga fall, överblickbarhet utgör en reglerad marknad eller en MTF-plattform i den mening som avses i direktivet, och de transaktioner som genomförs enligt dessa regler anses vara utförda i enlighet med systemen för en reglerad marknad eller en MTF-plattform. Uttrycket ”köp- och säljintressen” bör uppfattas i vid mening, så att det omfattar order, bud och inresseanmälningar. Kravet att dessa intressen sammanförs inom systemet enligt icke skönsmässiga regler som fastställts av systemoperatören innebär att de sammanförs enligt de regler som gäller för systemet eller enligt dess protokoll eller interna sätt att arbeta (inbegripet rutiner som integrerats i dataprogram). Begreppet ”icke skönsmässiga regler” innebär att sådana regler inte ger ett värdepappersföretag som driver en MTF-plattform någon möjlighet att efter eget skön avgöra hur interaktionen mellan intressena sker. Enligt definitionerna krävs det att intressena sammanförs på ett sådant sätt att det leder till ett avtal, det vill säga att en transaktion utförs enligt de regler som gäller för systemet eller enligt dess protokoll eller interna sätt att arbeta.

7. För att skapa större överblickbarhet på EU-marknaderna och lika konkurrensvillkor mellan olika handelsplatser är det nödvändigt att införa en ny kategori av organiserad handelsplattform (OTF-plattformar). Denna nya kategori definieras brett för att i dag och framöver kunna inbegripa alla typer av organiserade transaktioner och handelssystem som inte motsvarar existerande handelsplatsers funktioner eller regler. Lämpliga organisationskrav och regler om överblickbarhet som stöder effektiv prisbildning måste därför tillämpas. Den nya kategorin inbegriper matchningssystem som kan beskrivas som ett internt elektroniskt matchningssystem (broker crossing systems) som används av ett värdepappersföretag och utför kundorder gentemot andra kundorder. Den nya kategorin innefattar även system som är tillåtna för handel med derivat som är godtagbara för clearing och har tillräcklig likviditetsnivå. System där inga verkliga transaktioner äger rum eller inga avtal ingås, som anslagstavlor för att annonsera köp- och säljintressen, andra enheter för att sammanföra eller gruppera potentiella köp- och säljintressen eller elektroniska bekräftelsetjänster efter handel, bör inte omfattas.

8. Denna nya kategori av organiserad handelsplattform kommer att komplettera befintliga handelsplatser. Reglerade marknader och MTF-plattformar kännetecknas av att transaktioner utförs på ett icke-skönsmässigt sätt, medan en operatör av en OTF-plattform bör ha utrymme för skönsmässig bedömning vid utförandet av transaktioner. Regler om uppförande, bästa möjliga utförande och hantering av kundorder bör således gälla i samband med transaktioner som utförs på en OTF-plattform som drivs av ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsoperatör. Eftersom OTF-plattformen utgör en verklig handelsplattform bör plattformsoperatören dock vara neutral. Därför bör en operatör av en OTF-plattform inte ha rätt att på OTF-plattformen utföra transaktioner mellan flera tredje parters köp- och säljintressen i finansiella instrument, innefattande kundorder som sammanförs i systemet, när transaktionerna utförs med utnyttjande av operatörens egna kapital. Detta innebär även att operatören inte kan agera som systematisk internhandlare på den OTF-plattform som denne driver.

9. All organiserad handel bör ske på reglerade handelsplatser och med full överblickbarhet både före och efter handel. Kraven på överblickbarhet bör således gälla för alla typer av handelsplatser och för alla finansiella instrument som handlas där.

10. Handeln med depåbevis, börshandlade fonder, certifikat, liknande finansiella instrument och aktier, som inte tagits upp till handel på en reglerad marknad, äger rum på ett likartat sätt och uppfyller ett ekonomiskt syfte som är praktiskt taget identiskt med handeln med aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad. Bestämmelser om överblickbarhet för aktier som tagits upp till handel på reglerade marknader bör därför utvidgas till att omfatta dessa instrument.

11. Samtidigt som det konstateras att det i princip finns behov av en undantagsordning för kraven på insyn före handel för att marknaderna ska fungera effektivt är det nödvändigt att se över i vad mån tillämpningsområdet och gällande villkor är lämpliga när det gäller de befintliga undantagsreglerna för aktier enligt direktiv 2004/39/EG och förordning (EG) nr 1287/2006 av den 10 augusti 2006 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG vad gäller dokumenteringsskyldighet för värdepappersföretag, transaktionsrapportering, överblickbarhet på marknaden, upptagande av finansiella instrument till handel samt definitioner för tillämpning av det direktivet[17]. För att garantera enhetlig tillämpning av undantagen från kraven på insyn före handel med aktier och i slutändan andra liknande instrument och icke-aktierelaterade produkter för särskilda marknadsmodeller samt olika ordertyper och ordervolymer, bör Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) bedöma i vilken mån enskilda ansökningar om tillämpning av undantag är förenliga med denna förordning och framtida delegerade akter. Esmas bedömning bör utformas som ett yttrande i enlighet med artikel 29 i förordning (EU) nr 1095/2010. Vidare bör befintliga undantag för aktier granskas av Esma inom en lämplig tidsfrist och en bedömning göras enligt samma förfarande av huruvida undantagen fortfarande är förenliga med reglerna i denna förordning och framtida delegerade akter.

12. Finanskrisen har uppenbarat särskilda svagheter i fråga om marknadsaktörernas tillgång till information om handelsmöjligheter och priser på finansiella instrument som inte är aktier, i synnerhet när det gäller tidpunkt, grad av storleksmässig diversifiering, likvärdig tillgång och tillförlitlighet. Det bör införas krav på insyn före och efter handel som beaktar de olika egenskaperna och marknadsstrukturerna hos specifika typer av instrument som inte är aktier. För att skapa ett sunt och överblickbart regelverk för alla berörda instrument bör dessa krav vara tillämpliga på obligationer och strukturerade finansiella produkter med tillhörande prospekt eller som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller är föremål för handel på en MTF-plattform eller OTF-plattform, derivat som handlas eller tagits upp till handel på en reglerad marknad eller en MTF- eller OTF-plattform eller som är godtagbar för central clearing samt, när det gäller insyn efter handel, derivat som rapporteras till centrala transaktionsregister. Således skulle endast de finansiella instrument som uteslutande handlas på OTC-marknaden och som anses vara särskilt icke-likvida eller är skräddarsydda undantas från insynskraven.

13. För att underlätta produktvärderingen och effektivisera prisbildningen är det nödvändigt att införa en rimlig nivå av överblickbarhet i handeln på marknaderna för obligationer, strukturerade finansiella produkter och derivat. Strukturerade finansiella produkter bör framför allt innefatta värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet enligt definitionen i artikel 2.5 i förordning (EG) nr 809/2004, som bland annat omfattar CDO (collateralised debt obligations).

14. För att garantera att enhetliga villkor tillämpas för olika handelsplatser bör samma krav på insyn före och efter handel gälla för olika typer av handelsplatser. Insynskraven bör anpassas till olika typer av instrument, däribland aktier, obligationer och derivat, och olika typer av handel som orderbokssystem och budbaserade system samt hybrid- och voice broking-system, och ta hänsyn till nationella marknaders emissionspraxis, transaktionsvolym och egenskaper.

15. För att handel på OTC-marknader inte ska äventyra effektiv prisbildning eller överblickbara och lika konkurrensvillkor mellan olika typer av handel, bör adekvata krav på insyn före handel tillämpas på värdepappersföretag som handlar för egen räkning med finansiella instrument på OTC-marknaden, om handeln sker i deras egenskap av systematiska internhandlare med aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat eller andra liknande finansiella instrument samt obligationer, strukturerade finansiella produkter och derivat som är godtagbara för clearing.

16. Ett värdepappersföretag som utför kundorder med utnyttjande av eget kapital bör anses vara en systematisk internhandlare om inte transaktionerna utförs tillfälligt, ad-hoc och oregelbundet utanför reglerade marknader, MTF- och OTF-plattformar. En systematisk internhandlare bör definieras som ett värdepappersföretag som på ett organiserat, frekvent och systematiskt sätt handlar för egen räkning genom att utföra kundorder utanför en reglerad marknad eller en MTF- eller OTF-plattform. För att denna definition ska kunna tillämpas objektivt och ändamålsenligt på värdepappersföretag bör all bilateral handel med kunder vara relevant och kvantitativa kriterier komplettera kvalitativa kriterier vid fastställande av vilka värdepappersföretag som ska registreras som systematiska internhandlare i enlighet med artikel 21 i kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 om genomförande av direktiv 2004/39/EG. Medan en OTF-plattform är ett system eller en facilitet där flera tredje parters köp- och säljintressen interagerar i systemet bör en systematisk internhandlare inte tillåtas att sammanföra tredje parters köp- och säljintressen.

17. Systematiska internhandlare kan besluta om att endast icke-professionella kunder, endast professionella kunder eller båda kundkategorier ska få tillgång till deras bud. Det bör inte vara tillåtet att diskriminera inom respektive kundkategori. Systematiska internhandlare är inte tvungna att offentliggöra fasta bud för transaktioner som är större än den normala ordervolymen på marknaden. Den normala ordervolymen på marknaden för en kategori av finansiella instrument bör inte avvika oproportionellt från något finansiellt instrument som ingår i denna kategori.

18. Syftet med denna förordning är inte att kraven på insyn före handel ska gälla för transaktioner som utförs på OTC-basis; utmärkande för dessa transaktioner är att de utförs ad-hoc och oregelbundet gentemot stora motparter och inom ramen för ett affärsförhållande som i sig kännetecknas av affärer som är större än den normala ordervolymen på marknaden, och att transaktionerna utförs utanför de system som normalt används av företaget för dess verksamhet som systematisk internhandlare.

19. Marknadsdata bör vara lätt och snabbt tillgängliga för användarna och utformas så detaljerat som möjligt för att investerare och datatjänsttillhandahållare, som tillgodoser deras behov, i största möjliga utsträckning ska kunna utveckla skräddarsydda datorlösningar. Information före och efter handel bör därför offentliggöras på ett tillräckligt uppdelat sätt för att minska marknadsaktörernas kostnader för att köpa marknadsdata.

20. Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter[18] och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[19] bör till fullo tillämpas av medlemsstaterna och Esma vid utbyte, överföring och behandling av personuppgifter inom ramen för denna förordning, särskilt avdelning IV.

21. Eftersom det vid G20-gruppens möte i Pittsburgh den 25 september 2009 beslutades att flytta handeln med standardiserade OTC-derivatkontrakt till börser eller, i tillämpliga fall, elektroniska handelsplattformar, bör ett formellt tillsynsförfarande fastställas för att tillåta handel mellan finansiella motparter och stora icke-finansiella motparter med alla derivat som är godtagbara för clearing och tillräckligt likvida på olika handelplatser som omfattas av likvärdig lagstiftning, för att därmed möjliggöra för aktörer att handla med flera olika motparter. För att fastställa om likviditeten är tillräcklig bör hänsyn tas till särdragen hos de nationella marknaderna, däribland antalet och typen av marknadsaktörer på en viss marknad, och transaktionssärdragen, t.ex. transaktionernas volym och frekvens på den marknaden.

22. Med hänsyn till att det vid G20-gruppens möte i Pittsburgh den 25 september 2009 å ena sidan beslutades att flytta handeln med standardiserade OTC-derivatkontrakt till börser eller, i tillämpliga fall, elektroniska handelsplattformar, och å andra sidan den relativt låga likviditeten för olika OTC-derivat, bör man fastställa ett lämpligt urval av godtagbara handelsplatser där det kan bedrivas handel i enlighet med detta åtagande. Alla godtagbara handelsplatser bör omfattas av nära samordnade organisatoriska och driftsmässiga regleringskrav samt arrangemang för minning av intressekonflikter, övervakning av all transaktionsverksamhet, information före och efter handel speciellt anpassad till olika finansiella instrument och möjlighet till interaktion mellan flera tredje parters köp- och säljintressen. För att förbättra genomförandet och likviditeten bör marknadsplatsoperatörer dock ha möjlighet att i enlighet med detta åtagande på ett skönsmässigt sätt anordna transaktioner mellan flera tredje parter.

23. De regler som fastställs för handeln med dessa derivat bör möjliggöra effektiv konkurrens mellan godtagbara handelsplatser. Dessa handelsplatser bör därför inte ha möjlighet att kräva exklusiva rättigheter för derivat som omfattas av dessa handelsregler och förhindra andra handelsplatser att erbjuda handel med dessa instrument. För att konkurrensen mellan handelplatser som handlar med derivat ska fungera väl är det väsentligt att handelsplatser har ett icke-diskriminerande och överblickbart tillträde till centrala motparter. Icke-diskriminerande tillträde till centrala motparter bör innebära att en handelsplats har rätt till icke-diskriminerande behandling av avtal som förhandlas på dess plattform när det gäller krav på säkerhet, nettning av ekonomiskt likvärdiga avtal, korsberäkning av marginalsäkerheter ( cross-margining ) med korrelerade avtal som clearats av samma centrala motpart och icke-diskriminerande clearingavgifter.

24. Behöriga myndigheters befogenheter bör kompletteras med en tydlig mekanism för att förbjuda eller begränsa saluföring, distribution och försäljning av någon typ av finansiellt instrument som väcker allvarliga betänkligheter i fråga om investerarskyddet, finansmarknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av finanssystemet, i kombination med en lämplig samordning av och beredskapsbefogenheter för Esma. För att dessa befogenheter ska kunna utövas bör ett antal särskilda villkor vara uppfyllda.

25. Behöriga myndigheter bör till Esma lämna närmare uppgifter om alla ansökningar om att minska en position i ett derivatkontrakt, om eventuella engångspositionslimiter och ex-ante-positionslimiter, för att bättre kunna samordna och tillnärma utövandet av dessa befogenheter. Väsentliga uppgifter om de ex-ante-positionslimiter som tillämpas av en behörig myndighet bör offentliggöras på Esmas webbplats.

26. Esma bör kunna begära information från vem som helst om dess position i ett derivatkontrakt, för att kunna begära att positionen minskas samt begränsa en persons möjligheter att genomföra enskilda transaktioner för råvaruderivat. Esma bör därefter underrätta behöriga myndigheter om de åtgärder som föreslås och även offentliggöra åtgärderna.

27. Uppgifter om transaktioner med finansiella instrument bör rapporteras till behöriga myndigheter för att dessa ska kunna upptäcka och utreda potentiella fall av marknadsmissbruk, övervaka att marknaderna fungerar på ett rättvist och korrekt sätt och övervaka värdepappersföretags verksamhet. Denna övervakning bör omfatta alla instrument som tagits upp till handel på en reglerad marknad, MTF- eller OTF-plattform, samt alla instrument vars värde är beroende av eller inverkar på dessa instruments värde. För att värdepappersföretagen inte ska drabbas av onödiga administrativa bördor bör rapporteringskravet inte gälla för finansiella instrument som inte handlas på ett organiserat sätt och inte lätt bli offer för marknadsmissbruk.

28. För att transaktionsrapporterna ska kunna fungera som ett marknadsövervakningsverktyg bör de innehålla uppgifter om vem som fattat investeringsbeslutet och vem som ansvarar för verkställandet. Behöriga myndigheter bör även ha full tillgång till dokumentationen av alla skeden i utförandet av en order, från det ursprungliga affärsbeslutet till verkställandet. Värdepappersföretagen måste därför föra register över alla transaktioner med finansiella instrument och plattformsoperatörer föra register över alla order som kommer in i deras system. Esma bör samordna informationsutbytet mellan behöriga myndigheter för att säkerställa att de får tillgång till alla register över transaktioner och order, däribland transaktioner och order rörande finansiella instrument som står under deras tillsyn och som sker på plattformar verksamma utanför deras territorium.

29. Dubbel rapportering av samma uppgifter bör undvikas. Rapporter som överförs till transaktionsregister som registrerats eller godkänts enligt förordning [EMIR] för instrumenten i fråga och som innehåller alla erforderliga uppgifter för transaktionsrapporteringsändamål bör inte nödvändigtvis också lämnas till behöriga myndigheter utan bör vidarebefordras till dem från transaktionsregistren. Förordning [EMIR] bör ändras i enlighet med detta.

30. Allt utbyte mellan och all överföring av information av behöriga myndigheter bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter[20]. Allt utbyte med och all överföring av information från Esma bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[21], som vid tillämpningen av denna förordning bör gälla till fullo vid behandling av personuppgifter.

31. I förordning [EMIR] fastställs kriterierna för att avgöra vilka kategorier av OTC-derivat som bör omfattas av clearingkravet. Den förhindrar även snedvridning av konkurrensen genom att föreskriva ett icke-diskriminerande tillträde till centrala motparter som erbjuder handelsplatser clearing av OTC-derivat och icke-diskriminerande tillträde till handelsplatsers transaktionsuppgifter för centrala motparter som erbjuder clearing av OTC-derivat. Eftersom OTC-derivat definieras som derivatkontrakt vars utförande inte äger rum på en reglerad marknad är det nödvändigt att införa liknande bestämmelser för reglerade marknader enligt denna förordning. Derivat som handlas på reglerade marknader bör också omfattas av clearingskyldigheten, förutsatt att Esma har förklarat att de ska omfattas av denna skyldighet.

32. Utöver de krav i direktiv 2004/39/EG som förhindrar medlemsstaterna att otillbörligt begränsa tillträdet till infrastruktur efter handel, t.ex. system med centrala motparter och system för avveckling, är det nödvändigt att denna förordning undanröjer andra typer av kommersiella hinder som kan användas för att förhindra konkurrens i samband med clearing av finansiella instrument. För att undvika sådan diskriminerande praxis bör centrala motparter acceptera att cleara transaktioner som genomförs på olika handelsplatser, förutsatt att dessa handelsplatser uppfyller den centrala motpartens operativa och tekniska krav. Tillträde bör endast nekas om vissa tillträdeskriterier som fastställs i delegerade akter inte uppfylls.

33. Krav bör även ställas på att handelplatser ska ge tillträde, däribland till transaktionsuppgifter, på ett öppet och icke-diskriminerande sätt för centrala motparter som önskar cleara transaktioner som utförs på handelsplatsen. Vidare bör centrala motparter och andra handelsplatser på ett icke-diskriminerande sätt få sådana licenser för och sådan tillgång till uppgifter om index eller andra referensvärden som behövs för att fastställa värdet på finansiella instrument. Målsättningen med att eliminera hinder och diskriminerande praxis är att förbättra konkurrensen vid clearing av och handel med finansiella instrument för att inom unionen minska investerings- och lånekostnaderna, eliminera ineffektiviteter och främja innovation på unionens marknader. Kommissionen bör fortsätta att nära övervaka hur efterhandelsinfrastrukturen utvecklas framledes och vid behov ingripa för att förhindra konkurrenssnedvridning på den inre marknaden.

34. Tjänster som inom unionen tillhandahålls av tredjelandsföretag omfattas av nationella ordningar och nationella bestämmelser. Det finns stora skillnader mellan dessa ordningar och de företag som auktoriserats på grundval av dessa ordningar åtnjuter inte rätt att tillhandahålla tjänster eller etableringsfrihet i andra medlemsstater än där de är etablerade. Det är lämpligt att införa ett gemensamt regelverk på unionsnivå. Denna gemensamma ordning bör harmonisera det idag uppsplittrade regelverket, säkerställa att tredjelandsföretag som är verksamma i unionen åtnjuter rättslig säkerhet och jämlik behandling, garantera att kommissionen gör en bedömning av likvärdigheten hos tredjelands regelverk och tillsynssystem och säkerställa att investerare i EU som tar i anspråk tredjelandsföretags tjänster ges en jämförbar skyddsnivå.

35. Vid tillhandahållande av tjänster till icke-professionella kunder bör det alltid krävas att företaget inrättar en filial i unionen. Inrättandet av en filial kräver tillstånd och tillsyn i unionen. Det bör finnas lämpliga samarbetsavtal mellan den berörda behöriga myndigheten och den behöriga myndigheten i tredjelandet. Tillhandahållandet av tjänster utan filialer bör begränsas till godtagbara motparter. Sådant tillhandahållande bör registreras hos Esma och omfattas av tredjelandets tillsyn. Det bör finnas lämpliga samarbetsavtal mellan Esma och behöriga myndigheter i tredjelandet.

36. De bestämmelser i denna förordning som reglerar tredjelandsföretags tillhandhållande av tjänster i unionen bör inte påverka den möjlighet som personer etablerade i unionen har att på eget initiativ ta i anspråk ett tredjelandsföretags investeringstjänster. När ett tredjelandsföretag tillhandahåller en i unionen etablerad person tjänster på dennes egna initiativ bör dessa inte anses ha tillhandahållits inom unionens territorium. Om ett tredjelandsföretag söker upp kunder eller potentiella kunder i unionen eller erbjuder eller marknadsför investeringstjänster eller investeringsverksamhet tillsammans med sidotjänster i unionen bör detta inte betraktas som tjänster som tillhandahålls på kundens eget initiativ.

37. Flera olika typer av bedrägerier har ägt rum på andrahandsspotmarknader för EU:s utsläppsrätter, vilket kan undergräva förtroendet för de system för handel med utsläppsrätter som fastställs i direktiv 2003/87EG, och åtgärder som vidtas för att stärka systemet med register för EU:s utsläppsrätter och villkoren för att öppna ett konto för handel med sådana utsläppsrätter. För att stärka dessa marknaders integritet och säkerställa att de fungerar på ett effektivt sätt, innefattande en övergripande tillsyn av handelsverksamheten, är det lämpligt att komplettera de åtgärder som föreskrivs i direktiv 2003/87/EG och klassificera utsläppsrätter som finansiella instrument genom att helt inbegripa dem i tillämpningsområdet för detta direktiv och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk).

38. Kommissionen bör få befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget. Delegerade akter bör framför allt antas för att precisera vissa definitioner och närmare fastställa kraven på insyn före och efter handel, detaljerade villkor för undantag från kraven på insyn före handel, arrangemang för att skjuta upp offentliggörande av uppgifter efter handel, kriterier för tillämpning av kraven på insyn före handel för systematiska internhandlare, särskilda kostnadsrelaterade bestämmelser som avser tillgången på marknadsdata, kriterier för att bevilja eller neka tillträde mellan handelsplatser och centrala motparter och ytterligare villkor då hot mot investerarskyddet, finansmarknadernas korrekta funktion och deras integritet samt stabiliteten i hela eller delar av unionens finanssystem kan motivera att Esma vidtar åtgärder.

39. Genomförandebefogenheterna beträffande beslut om fastställande av likvärdighet i fråga om tredjeländers regelverk och tillsynssystem när det gäller tjänster som tillhandahålls av tredjelandsföretag bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[22].

40. Även om nationella behöriga myndigheter har bättre förutsättningar att övervaka marknadsutvecklingen är det enbart möjligt att ur ett unionsövergripande perspektiv fastställa de samlade effekterna av de problem som hänför sig till kraven på insyn före och efter handel, transaktionsrapportering, derivathandel samt förbud mot produkter och viss praxis. Följaktligen kan målen för denna förordning bättre uppnås på EU-nivå och unionen får anta åtgärder i enlighet med den subsidiaritetsprincip som föreskrivs i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

41. Tekniska standarder för finansiella tjänster bör garantera ett adekvat skydd för insättare, investerare och konsumenter i hela unionen. Eftersom Esma har högspecialiserad expertis på området vore det därför effektivt och lämpligt att Esma anförtros uppgiften att utarbeta utkast till sådana tekniska standarder för tillsyn och genomförande som inte inbegriper några policyval, och att dessa läggs fram för kommissionen.

42. Kommissionen bör, genom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010, anta tekniska standarder för tillsyn som utarbetats av Esma enligt artikel 23 om transaktionsrapporternas innehåll och specifikationer, artikel 26 om likviditetskriterierna för derivat som anses omfattas av ett krav om handel på organiserade handelsplatser samt artikel 36 om den information som det sökande tredjelandsföretaget ska tillhandahålla Esma i sin registreringsansökan.

43. Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för genomförande genom genomförandeakter enligt artikel 291 i EUF-fördraget och artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010. Esma bör få i uppdrag att utarbeta tekniska standarder för genomförande, som ska läggas fram för kommissionen och som i fråga om artikel 26 specificerar huruvida en derivatkategori som förklarats omfattas av clearingkravet enligt förordning (Emir) eller relevanta underkategorier enbart får handlas på organiserade handelsplattformar.

44. Tillämpningen av kraven i denna förordning bör skjutas upp för att kunna anpassas till tillämpningen av de införlivade bestämmelserna från det omarbetade direktivet och för att fastställa alla viktiga genomförandeåtgärder. Hela lagstiftningspaketet bör således tillämpas från och med samma tidpunkt. Det är inte lämpligt att skjuta upp tillämpningen av de befogenheter som gäller genomförandeåtgärderna, eftersom åtgärder bör vidtas för att så snart som möjligt utarbeta och anta dessa genomförandeåtgärder.

45. Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheter och principer som i synnerhet anges i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, däribland skyddet av personuppgifter (artikel 8), rätten till näringsfrihet (artikel 16), rätten till konsumentskydd (artikel 38), rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol (artikel 47) och rätten att inte bli dömd eller straffad två gånger för samma brott (artikel 50), och måste tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Avdelning I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

ARTIKEL 1 SYFTE OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

46. I denna förordning fastställs enhetliga krav som gäller följande:

47. Offentliggörande av uppgifter om handel.

48. Rapportering av transaktioner till behöriga myndigheter.

49. Handel med derivat på organiserade handelsplatser.

50. Icke-diskriminerande tillträde till clearing och till handel med referensvärden.

51. Produktinterventionsbefogenheter för behöriga myndigheter och Esma samt befogenheter för Esma i fråga om positionsförvaltning och positionslimiter.

52. Investeringstjänster eller investeringsverksamhet som tillhandahålls av tredjelandsföretag utan filial.

53. Denna förordning ska tillämpas på värdepappersföretag, kreditinstitut auktoriserade enligt direktiv [nya MiFID] när de tillhandahåller en eller flera investeringstjänster och/eller utför investeringsverksamhet samt reglerade marknader.

54. Avdelning V i denna förordning ska också tillämpas på alla finansiella motparter enligt artikel [2.6] och alla icke-finansiella motparter som omfattas av artikel [5.1b] i förordning [ ] (Emir).

55. Avdelning VI i denna förordning är även tillämplig på centrala motparter och personer som har äganderätt till referensvärden.

56. Artikel 2Definitioner

57. I denna förordning gäller följande definitioner:

58. värdepappersföretag : en juridisk person vars regelmässiga verksamhet eller rörelse består i att yrkesmässigt tillhandahålla en eller flera investeringstjänster till tredje part och/eller att utföra en eller flera investeringsverksamheter.

Medlemsstaterna får i definitionen av värdepappersföretag inbegripa företag som inte är juridiska personer förutsatt att

59. deras rättsliga ställning sörjer för en skyddsnivå för tredje parts intressen som är likvärdig med den som juridiska personer ger,

60. de är underkastade sådan likvärdig tillsyn som är lämplig med hänsyn till deras juridiska form.

Om en fysisk person tillhandahåller tjänster som inbegriper innehav av penningmedel eller överlåtbara värdepapper för tredje parts räkning, får den personen dock betraktas som värdepappersföretag vid tillämpningen av denna förordning och direktiv [nya MiFID] endast om denne, utan att det påverkar tillämpningen av de övriga kraven i direktiv [nya MiFID], denna förordning och i direktiv [nya CRD], uppfyller följande villkor:

61. Tredjeparts äganderätt till instrument och penningmedel måste vara skyddad, särskilt vid företagets eller dess ägares insolvens eller då utmätning, kvittning eller andra anspråk görs gällande av borgenärer gentemot företaget eller dess ägare.

62. Företaget måste vara underkastat regler som syftar till att övervaka företagets och dess ägares solvens.

63. Företagets årsbokslut måste granskas av en eller flera personer som enligt nationell lagstiftning har behörighet att utföra revision av räkenskaper.

64. Om företaget har endast en ägare måste denne säkerställa att investerarna skyddas om företagets verksamhet upphör till följd av hans eller hennes död, arbetsoförmåga eller annan liknande omständighet.

65. kreditinstitut : kreditinstitut enligt definitionen i direktiv 2006/48/EG.

66. systematisk internhandlare : ett värdepappersföretag som på ett organiserat, frekvent och systematiskt sätt handlar för egen räkning genom att utföra kundorder utanför en reglerad marknad, en MTF- eller OTF-plattform.

67. marknadsplatsoperatör : en eller flera personer som leder och/eller driver verksamheten på en reglerad marknad. Den reglerade marknaden kan själv vara marknadsplatsoperatör.

68. reglerad marknad : ett multilateralt system som drivs och/eller leds av en marknadsplatsoperatör, vilket sammanför eller underlättar sammanförandet av flera tredje parters köp- och säljintressen i finansiella instrument – inom systemet och i enlighet med dess icke skönsmässiga regler – så att detta leder till ett avtal i fråga om finansiella instrument upptagna till handel enligt dess regler och/eller system, och som är auktoriserat och löpande verksamt och drivs i enlighet med bestämmelserna i avdelning III i direktiv [nya MiFID].

69. multilateral handelsplattform (MTF-plattform) : ett multilateralt system som drivs av ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsoperatör och som sammanför flera tredje parters köp- och säljintressen i finansiella instrument – inom systemet och i enlighet med icke skönsmässiga regler – så att detta leder till ett avtal i enlighet med bestämmelserna i avdelning II i direktiv [nya MiFID].

70. organiserad handelsplattform (OTF-plattform) : ett system eller en facilitet, som inte är en reglerad marknad eller MTF-plattform, som drivs av ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsoperatör, inom vilket flera tredje parters köp- och säljintressen i finansiella instrument kan interagera inom systemet så att detta leder till ett avtal i enlighet med bestämmelserna i avdelning II i direktiv [nya MiFID].

71. finansiellt instrument : sådana instrument som anges i avsnitt C i bilaga I till direktiv [nya MiFID].

72. överlåtbara värdepapper : värdepapper, utom betalningsmedel, som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden, t.ex.

73. aktier och andra värdepapper som motsvarar andelar i aktiebolag, bolag med personligt ansvar eller andra enheter samt depåbevis för aktier,

74. obligationer eller andra typer av värdepapperiserade skuldförbindelser, inklusive depåbevis för sådana värdepapper,

75. alla andra värdepapper som ger rätt att förvärva eller sälja sådana överlåtbara värdepapper eller som resulterar i en kontantavveckling som beräknas utifrån noteringar för överlåtbara värdepapper, valutor, räntor eller avkastningar, råvaror eller andra index eller mått.

76. depåbevis : värdepapper som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden och som innebär äganderätt till en icke-etablerad emittents värdepapper samtidigt som de kan tas upp till handel på en reglerad marknad och handlas oberoende av den icke-etablerade emittentens värdepapper.

77. börshandlade fonder : andelar i öppna system för kollektiva investeringar som är fritt överlåtbara på kapitalmarknaderna och i flesta fall återspeglar resultatet av ett index.

78. certifikat : värdepapper som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden och vilka, om emittenten betalar tillbaka en investering, har företräde framför aktier men efterställs obligationsinstrument utan säkerhet eller andra liknande instrument.

79. strukturerade finansiella produkter : värdepapper avsedda att värdepapperisera och överföra kreditrisker kopplade till en pool av finansiella tillgångar, vilka ger värdepappersinnehavaren rätt till att erhålla regelbundna betalningar i förhållande till likviditetsflödet från de underliggande tillgångarna.

80. derivat : sådana finansiella instrument som definieras i punkt 9 c och som avses i avsnitt C 4–10 i bilaga I till direktiv [nya MiFID].

81. råvaruderivat : finansiella instrument, enligt definitionen i punkt 9 c, som hänför sig till en råvara eller ett basvärde i enlighet med avsnitt C 10 i bilaga I till direktiv [nya MiFID] eller punkterna 5, 6, 7 och 10 i avsnitt C i bilaga I till direktiv [nya MiFID].

82. genomförbar intresseanmälan: ett meddelande från en aktör till en annan aktör i ett handelssystem som bekräftar intresse för handel och som innehåller all nödvändig information för att ingå avtal om handel.

83. behörig myndighet : den myndighet som varje medlemsstat utsett i enlighet med artikel 48 i direktiv [nya MiFID], om inte annat anges i det direktivet.

84. godkänt publiceringsarrangemang : en person auktoriserad i enlighet med direktiv [nya MiFID] att för värdepappersföretags räkning publicera rapporter om värdepappershandeln i enlighet med artiklarna [11 och 12] i denna förordning.

85. tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation : en person auktoriserad i enlighet med direktiv [nya MiFID] att samla in rapporter om handeln med de finansiella instrument som förtecknas i artiklarna [5, 6, 11 och 12] i denna förordning från reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF-plattformar och godkända publiceringsarrangemang samt konsolidera dem till ett kontinuerligt elektroniskt informationsflöde med uppgifter i realtid om priser och volymer per finansiellt instrument.

86. godkänd rapporteringsmekanism : en person auktoriserad i enlighet med direktiv [nya MiFID] att för värdepappersföretags räkning rapportera uppgifter om transaktioner till behöriga myndigheter eller Esma.

87. ledningsorgan : det styrande organet hos en tillhandahållare av handelsinformation, med tillsyns- och ledningsansvar, som har yttersta beslutsfattande ansvar och mandat att fastställa enhetens strategi, mål och övergripande styrning. Ledningsorganet ska inkludera personer som faktiskt leder ett företags verksamhet.

88. tillsynsfunktion : ledningsorganet när det utövar sin tillsyns i form av att kontrollera och övervaka ledningens beslut.

89. personer i ledande befattning : personer som utövar verkställande funktioner hos en tillhandahållare av handelsinformation och som är ansvariga och redovisningsskyldiga för den löpande verksamheten.

90. referensvärde : ett kommersiellt index eller offentliggjort tal, som beräknas genom tillämpning av en formel på värdet av en eller flera underliggande tillgångar eller priser och på grundval av vilket det belopp som ska betalas enligt ett finansiellt instrument fastställs.

91. handelsplats : en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform.

92. central motpart : en central motpart enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning [ ] (Emir).

93. investeringstjänster och investeringsverksamhet: de tjänster och den verksamhet som definieras i artikel 4.1.2 i direktiv [nya MiFID].

94. finansinstitut i tredjeländer : en enhet vars huvudkontor är etablerat i ett tredjeland och som enligt det tredjelandets lagstiftning auktoriserats eller godkänts att bedriva sådana verksamheter som förtecknas i direktiv 2006/48/EG, direktiv [nya MiFID] samt direktiven 2009/138/EG, 2009/65/EG, 2003/41/EG och 2011/61/EU.

95. grossistenergiprodukt : sådana kontrakt och derivat som definieras i artikel 2.4 i förordning [Remit].

96. De definitioner som fastställs i punkt 1 ska även gälla för tillämpningen av direktiv [nya MiFID].

97. Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41, anta bestämmelser som preciserar vissa tekniska detaljer i definitionerna i punkt 1, för att anpassa dem till marknadsutvecklingen.

Avdelning II

ÖVERBLICKBARHET NÄR DET GÄLLER HANDELSPLATSER

KAPITEL 1

Överblickbarhet när det gäller aktieinstrument

Artikel 3Krav på insyn före handel på handelsplatser för aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument

98. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF-eller OTF-plattform ska offentliggöra aktuella köp- och säljbud och orderdjupet vid de priser som visas i deras system för aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument som tagits upp till handel eller som handlas på en MTF- eller OTF-plattform. Detta krav ska även gälla för genomförbara intresseanmälningar. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska under den tid då marknaderna normalt är öppna kontinuerligt offentliggöra denna information.

99. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på rimliga affärsvillkor och på icke-diskriminerande grunder ge tillträde till de arrangemang de använder för att offentliggöra den information som avses i punkt 1 till värdepappersföretag som enligt artikel 13 är skyldiga att offentliggöra sina bud i fråga om aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument.

Artikel 4 Medgivande av undantag

100. Behöriga myndigheter ska, i de fall som definieras i punkt 3, på grundval av marknadsmodell, ordertyp och ordervolym kunna medge undantag från kravet för reglerade marknader, värdepappersföretag eller marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform att offentliggöra den information som avses i artikel 3.1. Behöriga myndigheter ska framför allt kunna medge undantag från detta krav när det gäller order av större omfattning än normalt på marknaden för ifrågavarande aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument eller typer av aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat eller andra liknande finansiella instrument.

101. Innan undantag medges enligt punkt 1 ska behöriga myndigheter underrätta Esma och andra behöriga myndigheter om alla enskilda undantag som de avser att medge samt förklara hur de ska tillämpas. Avsikten att medge ett undantag ska anmälas minst sex månader innan undantaget ska börja gälla. Esma ska, inom tre månader efter det att anmälan mottagits, avge ett yttrande till behöriga myndigheter som fastställer i vad mån varje enskild begäran om undantag är förenlig med de krav som anges i punkt 1 och som specificeras i den delegerade akt som antagits enligt punkt 3 b och c. Om den behöriga myndigheten medger ett undantag och en annan medlemsstats behöriga myndighet invänder mot detta kan den berörda myndigheten på nytt hänskjuta ärendet till Esma, som kan utöva de befogenheter som den tilldelas enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010. Esma ska övervaka hur undantagen tillämpas och lägga fram en årlig rapport för kommissionen om hur tillämpningen sker i praktiken.

102. Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41 anta bestämmelser som fastställer följande:

103. De köp- och säljbud eller utsedda marknadsgaranters bud, samt det orderdjup vid dessa priser, som ska offentliggöras för varje berörd kategori av finansiella instrument.

104. För varje berörd kategori av finansiella instrument, ordervolym eller ordertyp för vilken det kan göras undantag från kravet på uppgifter före handel enligt punkt 1.

105. Den marknadsmodell för vilken det kan göras undantag från kravet på uppgifter före handel enligt punkt 1 och särskilt tillämpningen av det kravet på handelsmetoder för reglerade marknader, som enligt sina regler genomför transaktioner med hänvisning till kurser som fastställts utanför den reglerade marknaden eller genom periodiska auktioner för varje kategori av finansiellt instrument.

106. Undantag som medgetts av behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 29.2 och 44.2 i direktiv 2004/39/EG och artiklarna 18–20 i kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 före den dag då denna förordning ska börja tillämpas ska granskas av Esma senast [två år efter den dag då denna förordning ska börja tillämpas]. Esma ska avge ett yttrande till berörda behöriga myndighet som fastställer i vad mån varje enskilt undantag fortfarande är förenligt med bestämmelserna i denna förordning och i delegerade akter som grundar sig på denna förordning.

Artikel 5 Krav på insyn efter handel på handelplatser för aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument

107. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF-eller OTF-plattform ska offentliggöra pris, volym och tidpunkt för de transaktioner som utförts med aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument som tagits upp till handel eller som handlas på en MTF- eller OTF-plattform. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF-eller OTF-plattform ska offentliggöra alla uppgifter som rör sådana transaktioner så nära realtid som det är tekniskt möjligt.

108. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på rimliga affärsvillkor och på icke-diskriminerande grunder ge tillträde till de arrangemang de använder för att offentliggöra den information som avses i punkt 1 till värdepappersföretag som enligt artikel 19 är skyldiga att offentliggöra närmare uppgifter om sina transaktioner med aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument.

Artikel 6 Tillstånd att skjuta upp offentliggörande

109. Behöriga myndigheter ska kunna ge reglerade marknader tillstånd att skjuta upp offentliggörandet av uppgifter om transaktioner, baserat på deras typ eller volym. Behöriga myndigheter ska framför allt kunna tillåta att offentliggörandet skjuts upp när det gäller transaktioner av större omfattning än normalt på marknaden för ifrågavarande aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument eller typer av aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat eller liknande finansiella instrument. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på förhand inhämta tillstånd från behöriga myndigheter för de föreslagna arrangemangen för uppskjutet offentliggörande och tydligt informera marknadsaktörer och allmänheten om dessa arrangemang. Esma ska övervaka hur undantagen för ett uppskjutet offentliggörande tillämpas och lägga fram en årlig rapport för kommissionen om hur de används i praktiken.

110. Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41 anta bestämmelser som fastställer följande:

111. De uppgifter som reglerade marknader, värdepappersföretag, däribland systematiska internhandlare, samt värdepappersföretag och reglerade marknader som driver en MTF- eller OTF-plattform ska precisera i den information som ska offentliggöras för varje berörd kategori av finansiellt instrument.

112. Villkoren för att ge tillstånd till en reglerad marknad, ett värdepappersföretag, däribland en systematisk internhandlare, eller ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsoperatör som driver en MTF- eller OTF-plattform att skjuta upp offentliggörandet av transaktioner, och de kriterier som ska gälla när det fastställs för vilka transaktioner man på grundval av volym eller typ av aktie, depåbevis, börshandlad fond, certifikat eller liknande finansiellt instrument kan tillåta att offentliggörandet skjuts upp för varje enskild kategori av finansiellt instrument.

Kapitel 2

Överblickbarhet när det gäller icke-aktierelaterade instrument

Artikel 7 Krav på insyn före handel på handelplatser för obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat

113. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska med utgångspunkt i respektive handelssystem offentliggöra priser och orderdjupet vid dessa priser för order eller bud som visas i deras system, för obligationer och strukturerade finansiella produkter som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller för vilka ett prospekt har offentliggjorts, för utsläppsrätter och för derivat som tagits upp till handel eller som handlas på en MTF- eller OTF-plattform. Detta krav ska även gälla för genomförbara intresseanmälningar. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska under den tid då marknaderna normalt är öppna kontinuerligt offentliggöra denna information.

114. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på rimliga affärsvillkor och på icke-diskriminerande grunder ge tillträde till de arrangemang de använder för att offentliggöra den information som avses i punkt 1 till värdepappersföretag som enligt artikel 17 är skyldiga att offentliggöra sina bud i fråga om obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat.

Artikel 8Medgivande av undantag

115. Behöriga myndigheter ska, i fall som fastställs i enlighet med punkt 4, kunna medge undantag från kravet för reglerade marknader, värdepappersföretag eller marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform att offentliggöra den information som avses i artikel 7.1 för specifika typer av produkter, på grundval av marknadsmodell, särdrag hos handeln med en produkt och likviditeten.

116. Behöriga myndigheter ska, i enlighet med punkt 4, kunna medge undantag från kravet för reglerade marknader, värdepappersföretag eller marknadsplatsoperatörer som driver en MTF-eller OTF-plattform att offentliggöra den information som avses i artikel 7.1 på grundval av ordertyp, ordervolym och handelsmetod. Behöriga myndigheter ska framför allt ha möjlighet att göra undantag från detta krav när det gäller order av större omfattning än normalt på marknaden för ifrågavarande obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat eller typ av obligation, strukturerad finansiell produkt, utsläppsrätt eller derivat.

117. Innan undantag medges enligt punkterna 1 och 2 ska behöriga myndigheter underrätta Esma och andra behöriga myndigheter om de undantag som de avser att medge samt förklara hur de ska tillämpas. Avsikten att medge ett undantag ska anmälas minst sex månader innan undantaget ska börja gälla. Esma ska, inom tre månader efter det att anmälan mottagits, avge ett yttrande till behöriga myndigheter som fastställer i vad mån varje enskild begäran om undantag är förenlig med de krav som anges i punkterna 1 och 2 och som specificerats i den delegerade akt som antagits enligt punkt 4 b. Om den behöriga myndigheten medger ett undantag och en annan medlemsstats behöriga myndighet invänder mot detta kan den berörda myndigheten på nytt hänskjuta ärendet till Esma, som kan utöva de befogenheter som den tilldelats enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010. Esma ska övervaka hur undantagen tillämpas och lägga fram en årlig rapport för kommissionen om hur tillämpningen sker i praktiken.

118. Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41, anta bestämmelser som fastställer följande:

119. De order eller bud, priser och det orderdjup vid dessa priser som ska offentliggöras för varje berörd kategori av finansiella instrument i enlighet med artikel 7.1.

120. De villkor enligt vilka undantag kan göras från kravet på uppgifter före handel för varje berörd kategori av finansiellt instrument i enlighet med punkterna 1 och 2, på grundval av

i) marknadsmodell,

ii) särdrag hos handeln med en produkt,

iii) likviditetsprofil, däribland antal och typ av marknadsaktörer på en viss marknad och andra relevanta kriterier för att bedöma likviditeten,

iv) ordervolym eller ordertyp och volym för och typ av emission av ett finansiellt instrument.

121. Undantag som medgetts av behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 29.2 och 44.2 i direktiv 2004/39/EG och artiklarna 18–20 i kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 före den dag då denna förordning ska börja tillämpas ska granskas av Esma senast [två år efter den dag då denna förordning ska börja tillämpas]. Esma ska avge ett yttrande till berörda behöriga myndighet som fastställer i vad mån varje enskilt undantag fortfarande är förenligt med bestämmelserna i denna förordning och i delegerade akter som grundar sig på denna förordning.

Artikel 9 Krav på insyn efter handel på handelsplatser för obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat

122. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska offentliggöra pris, volym och tidpunkt för de transaktioner som utförts med obligationer och strukturerade finansiella produkter som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller för vilka ett prospekt har offentliggjorts, för utsläppsrätter och för derivat som tagits upp till handel eller som handlas på en MTF- eller OTF-plattform. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska offentliggöra alla uppgifter som rör sådana transaktioner så nära realtid som det är tekniskt möjligt.

123. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på rimliga affärsvillkor och på icke-diskriminerande grunder ge tillträde till de arrangemang de använder för att offentliggöra den information som avses i punkt 1 till värdepappersföretag som enligt artikel 20 är skyldiga att offentliggöra uppgifter om sina transaktioner med obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat.

Artikel 10Tillstånd att skjuta upp offentliggörande

124. Behöriga myndigheter ska kunna ge tillstånd till reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform att skjuta upp offentliggörandet av uppgifter om transaktioner baserat på deras typ eller volym. Behöriga myndigheter ska framför allt kunna tillåta att offentliggörandet skjuts upp när det gäller transaktioner av större omfattning än normalt på marknaden för ifrågavarande obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat eller den typen av obligation, strukturerad finansiell produkt utsläppsrätt eller derivat.

Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska på förhand inhämta tillstånd från behöriga myndigheter för de föreslagna arrangemangen för uppskjutet offentliggörande och tydligt informera marknadsaktörer och investerare i allmänhet om dessa arrangemang. Esma ska övervaka hur undantagen för ett uppskjutet offentliggörande tillämpas och lägga fram en årlig rapport för kommissionen om hur de används i praktiken.

125. Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41 anta bestämmelser som fastställer följande:

126. De uppgifter som reglerade marknader, värdepappersföretag, däribland systematiska internhandlare, samt värdepappersföretag och reglerade marknader som driver en MTF- eller OTF-plattform ska precisera i den information som ska offentliggöras för varje berörd kategori av finansiellt instrument.

127. Villkoren för att ge tillstånd, för varje berörd enskild kategori av instrument, att skjuta upp offentliggörandet av transaktioner till en reglerad marknad, ett värdepappersföretag, däribland en systematisk internhandlare, ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsoperatör som driver en MTF- eller OTF-plattform, och de kriterier som ska gälla när det fastställs för vilka transaktioner man på grundval av volym eller typ av obligation, strukturerad finansiell produkt, utsläppsrätt och derivat kan tillåta att offentliggörandet skjuts upp och/eller att uppgifter om transaktionsvolymen får utelämnas.

Kapitel 3

Skyldighet att tillhandahålla uppgifter om handel separat och på rimliga affärsvillkor

Artikel 11Skyldighet att separat tillgängliggöra uppgifter före och efter handel

128. Reglerade marknader, värdepappersföretag och marknadsplatsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska göra de uppgifter som avses i artiklarna 3–10 tillgängliga för allmänheten genom att uppgifterna före och efter handel erbjuds separat.

129. Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41, anta bestämmelser som preciserar vilka uppgifter före och efter handel, inklusive detaljnivå, som ska offentliggöras i enlighet med punkt 1.

Artikel 12 Skyldighet att tillgängliggöra uppgifter före och efter handel på rimliga affärsvillkor

130. Reglerade marknader och MTF- och OTF-plattformar ska på rimliga affärsvillkor göra de uppgifter som avses i artiklarna 3–10 tillgängliga för allmänheten. Uppgifterna ska tillhandahållas kostnadsfritt 15 minuter efter det att en transaktion har offentliggjorts.

131. Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artikel 41, anta bestämmelser som klargör vad som avses med rimliga affärsvillkor för att offentliggöra uppgifter i enlighet med punkt 1.

AVDELNING III

ÖVERBLICKBARHET NÄR DET GÄLLER VÄRDEPAPPERSFÖRETAG (ÄVEN SYSTEMATISKA INTERNHANDLARE) SOM BEDRIVER OTC-HANDEL

ARTIKEL 13 SKYLDIGHET FÖR VÄRDEPAPPERSFÖRETAG ATT OFFENTLIGGÖRA FASTA BUD

132. Systematiska interhandlare i aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument ska offentliggöra ett fast bud i sådana aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF- eller OTF-plattform och för vilka de är systematiska internhandlare och det finns en likvid marknad. I fråga om aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument för vilka det saknas en likvid marknad ska de systematiska internhandlarna på begäran ge bud till sina kunder.

133. Denna artikel och artiklarna 14, 15 och 16 ska gälla för systematiska internhandlare när de utför transaktioner som är mindre eller lika stora som standardvolymen på marknaden. Systematiska