[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 22.12.2005

KOM(2005) 695 slutlig

2005/0271 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om översändande av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

- Allmän bakgrund

Terrorism har blivit ett internationellt hot som ingen medlemsstat kan hantera på egen hand. EU har utformat en terroristbekämpningspolitik där medlemsstaterna gemensamt bekämpar terrorismen med samma beslutsamhet och engagemang, och med respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Viktig lagstiftning och politik har antagits för att stödja EU i arbetet med att förebygga och bekämpa terrorism. Europeiska rådet har till exempel antagit en handlingsplan mot terrorism. Man har också gjort en inbördes EU-utvärdering av terroristbekämpningen i varje medlemsstat.

Trots framstegen i EU:s terroristbekämpning återstår mycket att göra. Man måste särskilt genomföra de relevanta åtgärderna i EU:s handlingsplan mot terrorism, Haagprogrammet och i rådets och kommissionens handlingsplan för genomförande av Haagprogrammet, som upprättades efter rådets uttalande av den 13 juli 2005.[1]

Ett viktigt inslag i EU:s arbete med att förebygga och bekämpa terrorism är medlemsstaternas översändande av relevant information till Europol. Översändandet av uppgifter som kommer från de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas arbete är en viktig del av denna process.

Medlemsstaterna skall också bistå andra medlemsstater med relevant information som kan bidra till deras arbete med att förebygga och bekämpa terrorism. Här har medlemsstaternas säkerhets- och underrättelsetjänster en central uppgift.

- Motiv och syfte

I artikel 29 i EU-fördraget föreskrivs att unionens mål att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa skall uppnås genom förebyggande och bekämpande av brottslighet, vare sig denna är organiserad eller ej, särskilt terrorism och andra specifika former av brott genom

- närmare samarbete mellan polismyndigheter, tullmyndigheter och andra behöriga myndigheter i medlemsstaterna, både direkt och genom Europeiska polisbyrån (Europol), i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 30 och 32.

I sitt uttalande om bekämpande av terrorism av den 25 mars 2004 framhöll Europeiska rådet vikten av att

- se till att befintliga EU-organ används optimalt och synnerligen effektivt för att främja samarbetet i kampen mot terrorism,

- ytterligare utveckla förbindelserna mellan Europol och underrättelsetjänsterna, och

- förbättra samarbetsmekanismerna och främja ett effektivt systematiskt samarbete mellan polis, säkerhets- och underrättelsetjänster.

För att EU skall kunna förebygga och bekämpa terrorism krävs det att man inriktar sig på att skydda säkerheten i unionen som helhet.Skyddet underlättas av översändande av relevant information från de brottsbekämpande myndigheterna och säkerhets- och underrättelsetjänsterna till Europol. Bearbetningen av dessa upplysningar hjälper Europol i dess operativa och strategiska analyser av terrorismen.

Europolkonventionen utgör redan den rättsliga ramen för informationsutbyte mellan medlemsstaterna och Europol.I princip kan uppgifter som framkommit i samband med de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet översändas till Europol.I sin rapport till rådet om genomförandet av EU:s handlingsplan mot terrorism[2] påvisar Europol att det inte sker någon strukturerad överföring av uppgifter från säkerhets- och underrättelsetjänsterna till Europols analysdatabaser om terrorism.I utvärderingsrapporten om den andra specialgruppen för bekämpning av terrorism[3] gör Europol bedömningen att de flesta av medlemsstaternas uppgifter till den relevanta analysdatabasen och projekt inom specialgruppen kommer från de brottsbekämpande myndigheterna och inte från säkerhets- och underrättelsetjänsterna.Både Europeiska rådet och Europol har erkänt behovet av att stärka förbindelserna mellan Europol och de nationella säkerhets- och underättelsetjänsterna. Det finns därför ett tydligt behov av att upprätta en mekanism för att garantera översändande av information som framkommit i samband med de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet i fråga om terroristbrott till Europol.I och med detta rådsbeslut upprättas en sådan mekanism.

Medlemsstaterna måste samarbeta och utbyta information för att förebygga och bekämpa terrorismen.Europeiska rådet har också framhållit att en medlemsstat som har uppgifter om att det föreligger hot mot andra medlemsstaters inre säkerhet genast bör vidarebefordra dessa uppgifter till de behöriga myndigheterna i dessa stater. Detta rådsbeslut innehåller bestämmelser om översändande av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet, från en medlemsstat till andra medlemsstater i syfte att bistå dessa medlemsstater med att förebygga och bekämpa terrorism.Förslaget påverkar inte bilaterala mekanismer för översändande av uppgifter mellan medlemsstaterna.

Nätverket av sambandskontor är ett krypterat informationstekniskt verktyg som är till hjälp vid översändandet av information. Både de brottsbekämpande myndigheterna och säkerhets- och underrättelsetjänsterna i medlemsstaterna bör ha tillgång till detta nätverk.Det kan utgöra en användbar mekanism för översändande av information i enlighet med detta förslag till rådets beslut.

- Gällande bestämmelser

I rådets beslut denom informationsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott föreskrivs att varje medlemsstat skall utse en specialiserad avdelning inom polisen eller andra brottsbekämpande myndigheter som skall ha tillgång till och samla in all relevant information som rör och är ett resultat av brottsutredningar som genomförts av medlemsstatens brottsbekämpande myndigheter avseende terroristbrott.Varje medlemsstat skall också utse antingen en nationell kontaktperson till Eurojust för frågor som rör terrorism, eller en lämplig rättslig eller annan behörig myndighet som skall ha tillgång till och kan samla in all relevant information om och från straffrättsliga förfaranden och fällande domar avseende terroristbrott.

I beslutet föreskrivs översändande av information, som samlats in av den specialiserade avdelningen i en medlemsstat, av dess nationella kontaktperson till Eurojust eller en lämplig rättslig eller annan behörig myndighet, till Europol och Eurojust.Där föreskrivs också att en medlemsstat skall göra information om terroristbrott tillgänglig för andra berörda medlemsstater.

Rådets beslut 2005/671/RIF omfattar inte specifikt säkerhets- och underrättelsetjänster.Antagandet och genomförandet av rådets beslut om översändande av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott samt rådets beslut 2005/671/RIF kommer att förbättra medlemsstaternas översändande av information om terroristbrott från de brottsbekämpande myndigheterna och säkerhets- och underrättelsetjänsterna till Europol.

Enligt artikel 2 i 1995 års Europolkonvention har Europol som målsättning att, genom de åtgärder som avses i konventionen, förbättra effektiviteten hos behöriga myndigheter i medlemsstaterna och deras samarbete vad gäller förebyggandet av och kampen mot terrorism och andra allvarliga former av internationell och organiserad brottslighet.

Förslaget till rådets rambeslut om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete[4] utgör den rättsliga ramen för ett effektivt skydd av personuppgifter i frågor som omfattas av avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen.

- Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

- Rådets beslut om översändande av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott står i full överensstämmelse med rätten till frihet och säkerhet, rätten till respekt för privatliv och familjeliv samt rätten till skydd av personuppgifter (artiklarna 6, 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna).I och med beslutet införs nämligen en ordning för att stödja förebyggande och bekämpning av terrorism. Ordningen skall garantera att uppgifterna översänds till de nationella kontaktpunkterna i enlighet med nationell lagstiftning och att de sedan vidarebefordras till Europol i enlighet med Europolkonventionen. Konsekvensanalys

- Följande tre lagstiftningsalternativ har övervägts:Ingen ny eller kompletterande lagstiftning:

Att avstå från åtgärder skulle innebära en fortsättning på dagens situation och inte ge någon fullständig lösning på de aktuella säkerhetsproblemen. De förbättringar som detta rambeslut syftar till åstadkoms inte av någon nuvarande rättsakt eller förslag till sådan.

- Förslag till rådets rambeslut.

Det är bäst att ge medlemsstaterna en viss flexibilitet när det gäller att utse kontaktpunkter och översända information till andra medlemsstater. Europolkonventionen utgör redan en rättslig ram för medlemsstaternas översändande av uppgifter till Europol. Mot denna bakgrund anses det strida mot proportionalitetsprincipen att lägga fram ett förslag om harmonisering av relevant lagstiftning i medlemsstaterna.

- Förslag till rådets beslut

Ett förslag till rådets beslut anses vara den bästa lösningen för att tillgodose det nuvarande behovet av att garantera att de uppgifter som framkommit i samband med de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott överlämnas till Europol och till andra medlemsstater. I och med beslutet införs en ordning för översändande av sådana uppgifter utan att det är nödvändigt att upprätta nya tjänster eller tillnärma den nationella lagstiftningen.

När det gäller effekten på de grundläggande rättigheterna, bör det understrykas att detta beslut bidrar till genomförandet av artiklarna 2 och 3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, där det fastslås att var och en har rätt till liv och fysisk integritet. De personer, vars uppgifter behandlas enligt detta beslut, kommer att få ett bättre skydd av sitt privatliv genom rådets rambeslut om skydd av personuppgifter som behandlas i samband med polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

- Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Enligt detta rådsbeslut skall kontaktpunkter utses inom säkerhets- och underrättelsetjänsterna i varje medlemsstat. Tjänsterna skall översända all relevant information som framkommit i samband med deras verksamhet avseende terroristbrott till de utsedda kontaktpunkterna. Där föreskrivs också att den information om terroristbrott som kontaktpunkterna har tagit emot skall översändas till Europol.

Enligt beslutet skall den information avseende terroristbrott som kontaktpunkten i en medlemsstat tagit emot översändas till kontaktpunkterna i andra berörda medlemsstater.

- Rättslig grund

Artikel 30.1 b och artikel 34.2 c i fördraget om Europeiska unionen.

- Subsidiaritetsprincipen

Subsidiaritetsprincipen skall tillämpas på EU:s åtgärder.

Av följande skäl kan målen med förslaget inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna var för sig:

Terrorism är ett internationellt problem och ingen medlemsstat kan hantera det effektivt på egen hand. Europol har en central uppgift inom EU när det gäller att förebygga och bekämpa terrorism. Europol måste därför få relevant information från medlemsstaterna för att kunna utföra sitt arbete, särskilt för att kunna utveckla sina analysdatabaser om terrorism och projekten inom specialgruppen för bekämpning av terrorism. Genom att översända relevanta uppgifter till Europol eller mata in dem i Europols informationssystem bidrar varje medlemsstat till att förbättra säkerheten i EU som helhet.

Genom att gemenskapen vidtar åtgärder kommer det av följande skäl att bli lättare att uppnå målen för förslaget:

Huvudsyftet med rådsbeslutet är att garantera att information som framkommit i samband med verksamheten inom nationella säkerhets- och underrättelsetjänster avseende terroristbrott översänds till Europol. Eftersom Europol kan ta emot uppgifter från samtliga medlemsstater kan byrån utforma en EU-strategi och ett EU-perspektiv för att förebygga och bekämpa terrorism. Detta kan inte uppnås av en medlemsstat som agerar på egen hand eller genom översändande av information mellan ett begränsat antal medlemsstater.

Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.

- Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:

Enligt förslaget skall det införas en ordning för att garantera översändandet av information, medan medlemsstaterna själva får besluta om de operativa aspekterna.

Genomförandet av detta rådsbeslut väntas inte innebära någon orimlig börda eller orimliga kostnader för medlemsstaterna. De kommer inte att behöva upprätta några nya organ eller tjänster. Varje medlemsstat kommer att ha skyldighet att översända uppgifter till Europol, som den i princip redan kan översända i enlighet med Europolkonventionen. Medlemsstaternas kostnader för att genomföra rådsbeslutet kommer att stå i rimlig proportion till beslutets bidrag till förebyggandet och bekämpningen av terrorismen.

- Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: Ett beslut på grundval av artikel 34.2 c i fördraget om Europeiska unionen.

När det gäller vilken typ av rättsakt som skall användas har valet fallit på ett beslut, eftersom det krävs en allmänt tillämplig rättsakt som är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i medlemsstaterna.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

2005/0271 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om översändande av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30.1 b och 34.2 b,

med beaktande av kommissionens förslag[5],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[6], och

av följande skäl:

1. Europeiska unionen har satt som mål att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa genom att bland medlemsstaterna utforma gemensamma insatser inom polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet.

2. I Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen, som antogs av Europeiska rådet den 4 november 2004, framhålls att alla delar av Europeiska rådets uttalande av den 25 mars 2004 och EU:s handlingsplan mot terrorism även fortsättningsvis måste genomföras fullt ut och att man särskilt bör använda Europol och Eurojust i ökad omfattning.

3. Enligt rådets och kommissionens handlingsplan för genomförande av Haagprogrammet[7] skall samarbetet mellan behöriga myndigheter för att bekämpa terrorism fördjupas genom utveckling av specialiserade kontaktpunkter i medlemsstaterna, med tillgång till nödvändiga uppgifter och underrättelser om terroristverksamhet som bedrivs av personer, grupper eller enheter.

4. Rådets rambeslut 2002/475/RIF av den 13 juni 2002 om bekämpande av terrorism[8] innehåller bestämmelser om att medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att vissa uppsåtliga handlingar skall betraktas som terroristbrott i enlighet med brottsbeskrivningarna i nationell lagstiftning. Enligt samma beslut skall medlemsstaterna också vidta de åtgärder som är nödvändiga för att vissa uppsåtliga handlingar med anknytning till terroristgrupper skall straffbeläggas, att vissa handlingar med anknytning till terroristverksamhet skall betraktas som brott och att anstiftan, medhjälp och försök att begå vissa brott skall straffbeläggas.

5. I Europolkonventionen av den 26 juli 1995[9] fastställs att Europol har som målsättning att, genom de åtgärder som avses i konventionen, förbättra effektiviteten hos behöriga myndigheter i medlemsstaterna och deras samarbete vad gäller förebyggandet av och kampen mot terrorism och andra allvarliga former av internationell och organiserad brottslighet.

6. Enligt rådets beslut 2005/671/RIF av den 20 september 2005 om informationsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott[10] skall medlemsstaterna översända information som rör brottsutredningar, straffrättsliga förfaranden och fällande domar avseende terroristbrott till Europol och Eurojust. I beslutet föreskrivs också att information avseende terroristbrott skall göras tillgänglig för andra berörda medlemsstater, men det finns ingen direkt hänvisning till säkerhets- och underrättelsetjänsterna som också har en viktig roll när det gäller att förebygga terrorism som ett led i arbetet med att samla in och ta fram underrättelser för att skydda den nationella säkerheten.

7. Det är därför nödvändigt att förbättra översändandet av information som framkommit i samband med de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott till Europol för hjälpa byrån att få fram de relevanta uppgifter som behövs för att den skall kunna utföra sina arbetsuppgifter.

8. Medlemsstaterna bör samarbeta och utbyta information för att förebygga och bekämpa terrorismen. Utbytet av information som framkommit under de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas arbete är en viktig del av denna process. Det är därför nödvändigt att införa bestämmelser om översändandet av information som är ett resultat av säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet från en medlemsstat till andra medlemsstater.

9. Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att inrätta en mekanism för att garantera översändandet av information som är ett resultat av de nationella säkerhets- och underrättelsetjänsternas verksamhet avseende terroristbrott till Europol och mellan medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med den subsidiaritetsprincip som fastställs i artikel 5 i fördraget och avses i artikel 2 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

10. Detta beslut respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

Genom detta beslut inrättas en mekanism för att garantera att information som är ett resultat av verksamheten inom medlemsstaternas säkerhets- och underrättelsetjänster avseende terroristbrott översänds till Europol. En mekanism upprättas också för att garantera utbyte av information avseende terroristbrott mellan medlemsstaternas säkerhets- och underrättelsetjänster.

Artikel 2

Definitioner

I detta beslut avses med

(a) terroristbrott : de brott som anges i artiklarna 1–4 i rambeslut 2002/475/RIF,

(b) Europol: den europeiska polisbyrå som upprättades genom konventionen av den 26 juli 1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen),

(c) säkerhets- och underrättelsetjänster: de myndigheter i medlemsstaterna som är ansvariga för att samla in och ta fram underrättelser för att bekämpa hot mot den demokratiska rättsliga ordningen, säkerheten eller andra väsentliga nationella intressen, inklusive terrorism,

(d) relevant information: underrättelser om terroristbrott som skadar eller kan skada minst två medlemsstater.

Artikel 3

Nationella kontaktpunkter

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att dess säkerhets- och underrättelsetjänster översänder all relevant information som är ett resultat av deras verksamhet avseende terroristbrott till den nationella kontaktpunkt som har utsetts i enlighet med punkt 2.

2. Varje medlemsstat skall inom tre månader från detta besluts ikraftträdande utse en nationell kontaktpunkt inom sina säkerhets- och underrättelsetjänster.

3. Medlemsstaterna skall skriftligen informera rådets och kommissionens generalsekretariat om de utsedda kontaktpunkterna och alla eventuella ändringar.

Artikel 4

Översändande av information till Europol

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som behövs för att garantera att den information som dess kontaktpunkt tagit emot översänds till Europol i enlighet med Europolkonventionen.

Artikel 5

Översändande av information till andra medlemsstater

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som behövs för att garantera att den information som dess nationella kontaktpunkt tagit emot översänds till kontaktpunkterna i övriga berörda medlemsstater i enlighet med nationell lagstiftning.

Artikel 6

Övervakning och utvärdering

1. Medlemsstaterna skall rapportera till rådets och kommissionens generalsekretariat om de åtgärder som vidtagits för att genomföra de skyldigheter som åläggs dem i detta rådsbeslut. Medlemsstaterna skall lämna sin första rapport om dessa åtgärder inom ett år från datumet för ikraftträdandet av detta beslut och därefter vartannat år.

2. Kommissionen skall överlämna en rapport till rådet om genomförandet av detta beslut på grundval av de uppgifter som lämnats av medlemsstaterna och Europol. Kommissionen skall utarbeta sin första rapport inom 18 månader från datumet för detta besluts ikraftträdande och därefter vartannat år.

Artikel 7

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] 11158/1/05 JAI 255.

[2] 9156/05 JAI 178.

[3] 12992/1/05 EUROPOL 33.

[4] KOM(2005)475.

[5] EGT C […], […], s. […].

[6] EGT C […], […], s. […].

[7] EGT C 198, 12.8.2005, s. 1

[8] EGT L 164, 22.6.2002, s. 3.

[9] EGT C 316, 27.11.1995, s. 2. Konventionen senast ändrad genom protokollet av den 27 november 2003, utarbetat på grundval av artikel 43.1 i konventionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen) om ändring av konventionen (EGT C 2, 6.1.2004, s. 3).G

[10] EGT L 253, 29.9.2005, s. 22.