SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 3.11.2010 
SEK(2010) 1290 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
Följedokument till det 
  
reviderade förslaget till RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
 
om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall 
KOM(2010) 618 
SEK(2010) 1289 
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
Följedokument till det 
  
reviderade förslaget till RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
 
om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall 
1. I
NLEDNING  
Denna konsekvensanalys åtföljer ett reviderat förs lag till lagstiftning om hantering av använt 
kärnbränsle och radioaktivt avfall i Europe iska unionen, som finns  med i kommissionens 
arbetsprogram för 2010. I Europeiska unionen om fattas använt kärnbrän sle och radioaktivt 
avfall som uppkommer vid civil kärntekni sk verksamhet av Euratomfördraget.  
År 2003 lade kommissionen fram ett förslag till rådets direktiv (Euratom) om hantering av 
använt kärnbränsle och radioa ktivt avfall och år 2004 lämnade kommissionen in ett omarbetat 
förslag till rådet. Efter långa diskussioner uppman ade rådet i sina slutsa tser från juni 2004 om 
kärnsäkerhet och säker hantering av använt kä rnbränsle och radioaktivt avfall till ett ”brett 
samråd” med intressenter innan man gick vidare  med någon lagstiftning i denna fråga inom 
Euratomfördraget.  
Som svar på rådets begäran genomförde ko mmissionen därför ett br ett samråd via olika 
initiativ inom EU. Kommissione n samrådde med regeringar, nationella tillsynsmyndigheter, 
organisationer som arbetar med hantering av ra dioaktivt avfall, produce nter av radioaktivt 
avfall och andra i medlemsstaterna. Man samrå dde även med andra EU-institutioner, icke-
statliga organisationer och andra parter. Hänsyn togs till ett de taljerat inlägg som framfördes 
av europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter på kärnsäkerhetens område (Ensreg). Detta var 
av central betydelse mot bakgrund av den spec ifika befogenhet som innehas av Ensreg, som 
representerar de nationella ti llsynsmyndigheterna som övervakar  säkerheten vid kärntekniska 
anläggningar och hantering av a nvänt kärnbränsle och radioaktiv t avfall i medlemsstater med 
och utan kärnkraftsprogram. Särskild uppmärksa mhet ägnades samtidigt åt samhällsaspekten 
genom olika offentliga samråd, däribland särskilda Eurobarometerundersökningar och ett öppet offentligt samråd. Radioaktivt avfall är en av huvudfrågorna för EU-medborgarna. En stor majoritet är för en EU-lagstiftning. 
2. P
ROBLEMFORMULERING  
Alla medlemsstater producerar radioaktivt avfa ll. Radioaktivt avfall och använt kärnbränsle 
genereras vid många nyttiga verksamheter, såsom produktion av kärnkraft och en rad radioisotoptillämpningar inom medicin, industri, jordbruk och forskning. Mer än hälften av 
medlemsstaterna har kärnkraftverk som är i drif t. Kärnkraftsreaktorer håller på att uppföras 
och avvecklas och det finns även planer på att bygga nya. Radioaktivt av fall, inklusive använt 
 
SV 3   SV kärnbränsle som betraktas som avfall, kräver inneslutning och isolerin g från människor och 
deras livsmiljö under mycket lång tid.  
Oavsett framtiden för användningen av kärnkraf t för kraftproduktion och andra tillämpningar, 
måste ”slutpunkten” för hantering av allt befi ntligt och framtida ra dioaktivt avfall vara 
slutförvaring i lämpliga anläggningar, fö r att kunna garantera både säkerheten och 
hållbarheten. Denna skyldighet kan inte lämn as åt kommande generationer. Det råder ett 
tekniskt samförstånd i hela värl den om att lagring av använt  kärnbränsle och radioaktivt 
avfall, även långsiktig lagring, är en tillfällig lösning som kr äver ständig aktiv kontroll. Det 
utgör inget alternativ till slutförvaring, med dess inneboende  passiva säkerhetsfunktioner.  
Trots detta samförstånd och utvecklin gen inom EU, IAEA (Internationella 
atomenergiorganet) och kärnenergibyrån, skjuts fortfarande viktiga beslut om hanteringen av 
använt kärnbränsle och radioaktivt avfall fram  till slutpunkten ofta upp. I många länder utgör 
denna ”vänta-och-se”-politik huvudproblemet. Fö r att komma tillrätta med denna situation 
behövs ett politiskt engagemang, information til l allmänheten och att allmänheten deltar i 
beslutsprocessen, liksom tillräc kliga vetenskapliga,  tekniska och finansiella resurser. 
3. A NALYS AV SUBSIDIARITETEN  
Frågan om hanteringen av anvä nt kärnbränsle och radioaktiv t avfall är uppenbarligen ett 
område där den nationella lags tiftningen måste kompletteras med lagstiftning på EU-nivå på 
grund av dess gränsöverskridande säkerhetsaspekte r. Samtidigt kräver den inre marknaden att 
kommissionen säkerställer lika konkurrensv illkor för att undvika snedvridning av 
konkurrensen. 
Befintlig EU-lagstiftning omfattar inte alla ve rksamheter och anläggningar som är knutna till 
hanteringen av använt kärnbränsl e och radioaktivt avfall på lång sikt, varken sådana aspekter 
som nationella riktlinjer och deras genomföra nde eller information till allmänheten och 
allmänhetens deltagande i beslutsprocessen. Av detta följer att de befintliga instrumenten på 
EU-nivå inte täcker detta område i tillräcklig grad. 
Efter antagandet av direktiv 2009/71/Euratom om upprättande av ett gemenskapsramverk för 
kärnsäkerhet vid kärntekniska anläggningar me d stöd av alla 27 medlemsstaterna inom EU 
och Europaparlamentet, är utvecklingen av sekundär EU-lagstiftning om hanteringen av 
använt kärnbränsle och radioak tivt avfall nästa logiska steg. 
De säkerhetsnormer som har utvecklats och antagits av IAEA i samarbete med andra 
organisationer är inte juridiskt bindande och de ras införlivande i den nationella lagstiftningen 
är frivilligt. Konventionen om säkerheten vi d hantering av använt kärnbränsle och om 
säkerheten vid hantering av ra dioaktivt avfall, som togs fram  under ledning av IAEA, är det 
viktigaste internationella fördraget när det gäller hanteringen av använt kärnbränsle och 
radioaktivt avfall. Alla EU-medlemsstater (förutom Malta) och Europeiska atomenergigemenskapen är avtalsslutande pa rter. Konventionen innehåller dock inte några 
sanktioner för överträdelser. Detta innebär i korthet att de internationellt accepterade 
principerna och kraven som anges i IAEA:s normer och i konventione n inte utgör någon 
garanti för ett enhetligt tillvägagångssätt på EU -nivå på grund av bris tande verkställbarhet. 
För närvarande förblir därför hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall ett 
nationellt ansvar. Det krävs ytterligare förbättringa r i fråga om åtgärder på  nationell nivå i de 
 
SV 4   SV flesta medlemsstater för att säkerställa en an svarsfull hantering av använt kärnbränsle och 
radioaktivt avfall.  
4. M ÅLEN FÖR ETT EU- INITIATIV  
Det allmänna politiska målet är att upprätta ett rättsligt ramverk på EU-nivå för hantering av 
använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som en integrerad del av en säker och hållbar 
användning av kärnenergi för kärnkraftsproduktion och av joniserande strålning inom 
medicin, industri, jordbruk, forskning och utbild ning. De specifika målen för att uppnå detta 
allmänna politiska mål är att  
– säkerställa att arbetstagarna och allmänheten sk yddas mot de faror som uppstår till följd av 
joniserande strålning nu, i framtiden och bortom de nationella gränserna,  
– införa högsta möjliga säkerhetsnormer för hanter ing av använt kärnbränsle och radioaktivt 
avfall, 
– undvika att lämna över orimliga bördor till kommande generationer, 
– uppnå ett varaktigt politiskt engagemang i fråga om hanteringen av använt kärnbränsle och 
radioaktivt avfall på lång sikt, 
– säkerställa en omvandling av politiska beslut  till tydliga bestämmelser för genomförandet 
av alla led i hanteringen av a nvänt kärnbränsle och radioaktiv t avfall från generering till 
slutförvaring, 
– uppnå och bibehålla en ständi g förbättring av hantering ssystemet, på grundval av ett 
stegvist beslutsfattande och social acceptans, 
– säkerställa tillräckliga finans iella resurser som är tillgängliga när det behövs och som 
hanteras på ett öppet sätt i enlighet med principen om att förorenaren betalar. 
5. P OLITISKA ALTERNATIV  
Tre politiska alternativ analyseras i detalj. 
Alternativ 0 består av att lå ta den nuvarande situationen fö rbli oförändrad (inte vidta 
några åtgärder).   
Alternativ 1 består av att på EU-nivå stärka  de internationellt accepterade principerna 
och kraven för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall , som anges i 
IAEA:s säkerhetsnormer och i konventionen, geno m att göra dem både rättsligt bindande och 
verkställbara på EU-nivå. 
Detta tillvägagångssätt omfattar upprättandet av – ett gemenskapsramverk i vilket allmänna prin ciper som reglerar hanteringen av använt 
kärnbränsle och radioaktivt av fall inom EU formuleras, 
– nationella ramverk för hantering av använt kärnbränsle och ra dioaktivt avfall som fördelar 
ansvaret och sörjer för ett samarbete mella n relevanta statliga organ på lång sikt. 
 
SV 5   SV Alternativ 2 sträcker sig läng re än alternativ 1 genom att även fastställa specifika krav 
på nationella program för hantering av an vänt kärnbränsle och radioaktivt avfall i 
medlemsstaterna.  
Dessa krav omfattar de nationella programmens  tillämpningsområde, innehåll och granskning. 
6. B EDÖMNING AV EFFEKTERNA  
Alternativ 0 skulle kräva ständigt ökade insatser för att säkerställa säkerheten och bevarandet 
av kunskap över tid. Det skulle vidare innebära  ökande osäkerhet och risker i fråga om det 
politiska engagemanget, finansiering, långsam t försvinnande kunskap, so ciala konflikter osv. 
som eventuellt skulle kunna leda till störning ar av driften av anlä ggningar för långsiktig 
lagring och genomförandet av slutförvaring. Alternativ 0 kan därf ör medföra negativa 
miljömässiga, ekonomiska och sociala effekter  med tiden, däribland orimliga bördor på 
kommande generationer och en eventuell snedvridning av ko nkurrensen på elmarknaden.  
Alternativ 1 skulle bidra till att en enhetlig hög sä kerhetsnivå för hantering av använt 
kärnbränsle och radioaktivt avfall på EU-nivå sk ulle uppnås på kort sikt. Det skulle därför ha 
positiva miljömässiga, ekonomiska och sociala e ffekter som dock endast med säkerhet gäller 
på kort sikt. Det skulle inte säkerställa några pos itiva effekter på lång sikt, eftersom det skulle 
vara beroende av om medlemsst aterna i god tid planerar och ge nomför slutförvaring av det 
radioaktiva avfallet och det använda kär nbränslet som betraktas som avfall.  
Alternativ 2  skulle leda till att en enhetlig hög säkerhetsn ivå för hantering av använt 
kärnbränsle och radioaktivt avfall på EU-nivå skulle uppnås på lång sikt, utan att lämna över 
orimliga bördor på kommande generationer och äventyra kommande generationers förmåga 
att tillgodose sina egna behov. Endast detta al ternativ har positiva miljömässiga, ekonomiska 
och sociala effekter på lång sikt. 
7. J ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Alternativ 0 skulle inte förbättra situati onen i fråga om ”vänta-o ch-se”-politiken. Alla 
medlemsstater, europeiska institutioner, viktiga intressenter och allmänheten anser att ”inte vidta några åtgärder” inte är  något hållbart alternativ. 
Alternativ 1 skulle bidra till en förbättrad ha ntering av använt kärn bränsle och radioaktivt 
avfall på EU-nivå på kort sikt eftersom det gör internationellt accepterade principer och krav gällande hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall rättsligt bindande och 
verkställbara på EU-nivå. På längre sikt kan omotiverade fö rhalningar av beslutsprocessen 
och långsiktig mellanlagring inte uteslutas för detta alternativ. Detta alternativ säkerställer således inte säkerheten för hanteringen av a nvänt kärnbränsle och ra dioaktivt avfall på lång 
sikt. 
Endast alternativ 2 skulle säkerställa säkerhet en på lång sikt, öka in synen i beslutsprocessen 
och därmed ge en hållbar hantering av anvä nt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Detta 
alternativ har ett stort stöd hos intressenterna och allmänheten och det överensstämmer i allra 
högsta grad med rådets och Eu ropaparlamentets ståndpunkter. 
 
SV 6   SV Inom ramen för ovanstående resonemang verkar alternativ 2 vara det alternativ som bör 
föredras, eftersom det skulle sä kerställa att de t allmänna politiska må let uppnås. Det är också 
det mest effektiva alternativet för att undvika snedvridning av konkurrensen. 
8. Ö VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Indikatorerna på att ar betet går åt rätt håll fö r att det politiska målet ska uppnås är följande: 
– Statusen för genomförandet av kraven på att upprätta ett nationellt ramverk för hantering 
av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall,  som fördelar ansvaret och sörjer för ett 
samarbete mellan relevanta stat liga organ på lång sikt. 
– Statusen för genomförandet av kraven avseende de nationella programmens 
tillämpningsområde, innehåll och granskning. 
Medlemsstaterna ska rapportera  till kommissionen om genomförandet av dessa krav, och då 
utnyttja konventionens cykler för gran skning och rapportering. På grundval av 
medlemsstaternas rapporter kommer kommissi onen att lämna en ra pport till rådet och 
Europaparlamentet om de framsteg som har gjorts.  
Medlemsstaterna kommer att inbjuda till en in ternationell inbördes utvärdering av de 
nationella ramverken och natione lla programmen i syfte att for tlöpande förbättra hanteringen 
av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.  Resultaten av varje inbördes granskning ska 
rapporteras till kommissionen och medlemsstaterna.