SV

Bryssel den 7.11.2008

KOM(2008) 709 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om fastställande för år 2009 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor

för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd

i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

.

1. Bakgrund |

| Motiv och syfteDen årliga förordningen om fiskemöjligheter är det viktigaste instrumentet för bevarandepolitiken inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Förordningen anger begränsningar av fångster och fiskeansträngning i anslutning till återhämtningsplaner och långsiktiga planer samt tillfälliga åtgärder och undantag från annan lagstiftning (t.ex. förordningen om tekniska åtgärder och förordningen om begränsning av fiskeansträngningen när det gäller djuphavsarter). I kommissionens meddelande (KOM(2008)331 slutlig) anges bakgrunden till förslaget. För många fiskbestånd rekommenderas det att fångsterna minskas till noll eller till lägsta möjliga nivå. Många bestånd befinner sig utanför säkra biologiska gränser. Trots den gemensamma fiskeripolitikens bevarandeåtgärder minskar inte antalet bestånd som befinner sig i dessa sårbara kategorier. Den analysen bekräftar att det är av yttersta vikt att stärka bevarandeåtgärderna för utnyttjade fiskbestånd.Rekommendationerna från ICES och STECF för 2009 understryker ännu en gång det oroande läget för många fiskbestånd i gemenskapens vatten. De flesta bestånd utnyttjas över de nivåer som fastställts för en maximal potentiell avkastning. Många bestånd utnyttjas över försiktighetsnivåerna och många viktiga bestånd (däribland nästan alla torskbestånd) utnyttjas i en grad som innebär en mycket hög risk för otillräcklig reproduktion.Enligt rådets förordning (EG) nr 2371/2002 ska kommissionen årligen föreslå fångstbegränsningar och begränsningar av fiskeansträngningen, i syfte att säkerställa att gemenskapsfisket är ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart. |

| Allmän bakgrundFiskeresurserna utnyttjas ofta alltför hårt. Varje år fastställer rådet fångstbegränsningar, men den verkliga fångstnivån är i många fall fortfarande högre än den nivå som ger hållbara fångster. Detta beror på att fångstbegränsningarna ibland fastställts till nivåer som inte kan garantera hållbarhet och på att de i vissa fall upprätthålls på ett otillfredsställande sätt. För att skärpa fångstbegränsningarna har man under senare år infört begränsningar av fiskeansträngningen inom vissa fisken. För vissa bestånd har det också införts fleråriga återhämtningsplaner, vilket innebär att man kunnat fastställa årliga fångstbegränsningar med sikte på att uppnå hållbarhet genom en gradvis minskning av fiskeridödligheten. Ett misslyckande med att effektivt kontrollera fångster och fiskeansträngning kommer att leda till ytterligare utarmning av fiskeresurserna. En sådan utarmning är oförenlig med den gemensamma fiskeripolitikens mål att uppnå ett hållbart fiske i gemenskapen. |

| Gällande bestämmelserGällande bestämmelser på det område som täcks av förslaget löper ut den 31 december 2008. |

| Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områdenDe föreslagna bestämmelserna har utformats i enlighet med målen för den gemensamma fiskeripolitiken och är förenliga med gemenskapens politik för hållbar utveckling. |

2. Samråd med berörda parter och konsekvensanalys |

| Samråd med berörda parter |

| Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profilFörslaget tar hänsyn till samråden med de regionala rådgivande nämnderna, med rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk (som består av företrädare för branschorgan i produktionssektorn, beredningsindustrin och handeln med fiskeri- och vattenbruksprodukter samt även organisationer som företräder konsument-, miljö- och utvecklingsintressen) samt med kommittén för fiske och vattenbruk. Dessa samråd har genomförts på grundval av ett meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om förbättrade samråd om gemenskapens fiskeriförvaltning (KOM(2006)246 slutlig), som anger principer för den s.k. tidigareläggningen, och på grundval av kommissionens meddelande till rådet om fiskemöjligheter 2009 (KOM(2008)331 slutlig), som presenterar kommissionens ståndpunkter och avsikter när det gäller förslag till totala tillåtna fångstmängder och kvoter, i avvaktan på de vetenskapliga utlåtandena om beståndens tillstånd för 2009. |

| Sammanfattning av svaren och hur de har beaktatsDe regionala rådgivande nämnderna betonar att det är nödvändigt att se till att eventuella ändringar av TAC och kvoter sker gradvis, för att minimera de kortsiktiga störningarna av den ekonomiska verksamheten. Såsom anges i den utförliga beskrivningen av förslaget nedan, ingår principen om gradvis anpassning och begränsning av årliga ändringar av fiskemöjligheterna i förslaget i de fall detta har varit möjligt utan att förvärra tillståndet för sårbara resurser. |

| Extern experthjälp |

| Berörda fackområden/sakkunskaperFiskeribiologi och fiskeriekonomi |

| MetoderSamråd med ett oberoende vetenskapligt organ (ICES) och ett plenarmöte i STECF. |

| De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats- Internationella havsforskningsrådet (ICES).- Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF). |

| Sammanfattning av avgivna och utnyttjade rekommendationerFörekomsten av allvarliga risker med oåterkalleliga följder har nämnts. Det råder enhällighet om att sådana risker finns. |

| STECF bekräftar, och har i vissa fall byggt vidare på, rekommendationerna från ICES. |

| Offentliggörande av experternas synpunkter och förslagEfter ett formellt antagande från kommissionens sida, finns alla STECF:s rapporter tillgängliga på webbplatsen för GD Havsfrågor och fiske. |

| KonsekvensanalysFångstbegränsningar och begränsningar av fiskeansträngningen ska antas av de offentliga myndigheterna, i enlighet med artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002. De föreslagna åtgärderna kommer, om de genomförs, totalt sett att leda till en generell minskning av fiskemöjligheterna för gemenskapens fartyg. Förslaget bygger inte enbart på kortsiktiga beslut utan är ett led i en långsiktig strategi där fiskenivåerna gradvis kommer att minskas till nivåer som är hållbara på lång sikt.Den strategi som valts i förslaget kommer på kort sikt att leda till minskade TAC, men fångstmöjligheterna kommer att öka i takt med att de överutnyttjade bestånden återhämtar sig. Följderna av denna strategi på medellång och lång sikt förväntas därför bli minskad påverkan på miljön till följd av minskad fiskeansträngning, inskränkningar i fångstsektorn till följd av ett minskat antal fartyg eller till följd av en minskad genomsnittlig fiskeansträngning per fartyg, och oförändrade eller ökade landningar. |

3. Rättsliga aspekter |

| Sammanfattning av den föreslagna åtgärdenI förslaget fastställs fångstbegränsningar och begränsningar av fiskeansträngningen för gemenskapsfisket, och för de internationella fisken där gemenskapens fartyg deltar. Syftet är att uppnå målet enligt den gemensamma fiskeripolitiken, nämligen att se till att fisket hålls på nivåer som är biologiskt, ekonomiskt och socialt hållbara. |

| Rättslig grundArtikel 20 i förordning (EG) nr 2371/2002 |

| SubsidiaritetsprincipenFörslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

| ProportionalitetsprincipenFörslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

| Den gemensamma fiskeripolitiken är en gemensam strategi och bör därför genomföras genom rådsförordningar. Genom den här rådsförordningen tilldelas medlemsstaterna fiskemöjligheter, men de är sedan fullt fria att fördela dessa fiskemöjligheter mellan regioner eller aktörer efter eget gottfinnande. Medlemsstaterna har alltså stort handlingsutrymme att besluta om vilken social/ekonomisk modell de ska tillämpa för utnyttjandet av de fiskemöjligheter de tilldelats. |

| Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan. |

| Val av regleringsform |

| Föreslagen regleringsform: förordning. |

| Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:Detta är ett förslag om fiskeriförvaltning vilket, enligt rådets förordning (EG) nr 2371/2002, bör genomföras genom en årlig förordning antagen av rådet med kvalificerad majoritet. |

4. Budgetkonsekvenser |

| Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

5. Övriga upplysningar |

| Förenklingar |

| Förslaget innebär en förenkling av de administrativa förfarandena för offentliga myndigheter (EU:s eller nationella), särskilt när det gäller kraven på överföring av uppgifter om tillämpningen av förvaltningen av fiskeansträngningen. |

| |

| Översyn/ändring/tidsbegränsning |

| Förslaget avser en ettårig förordning för 2009 och innehåller därför ingen bestämmelse om översyn. |

| Närmare redogörelse för förslagetNär det gäller fångstbegränsningar och förvaltning av fiskeansträngningen är förslaget förenligt med principen om tidigareläggning enligt kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om förbättrade samråd om gemenskapens fiskeriförvaltning (KOM(2006) 246 slutlig) och kommissionens meddelande till rådet om fiskemöjligheter 2009 (KOM(2008) 331 slutlig) som presenterar kommissionens ståndpunkter och avsikter när det gäller förslagen till totala tillåtna fångstmängder och kvoter, i avvaktan på de vetenskapliga utlåtandena om beståndens tillstånd för 2009. I enlighet med det meddelandet har fiskemöjligheterna för ett allt större antal bestånd, t.ex. torsk, kummel, tunga, rödspätta och havskräfta, fastställts på grundval av bestämmelserna i de relevanta fleråriga planerna. I enlighet med det tidigarelagda förfarandet har samråd ägt rum under året med medlemsstaterna och med berörda parter.Förslaget ligger dessutom i linje med meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om att genomföra hållbarhet inom EU:s fiske genom maximal hållbar avkastning (KOM(2006)360 slutlig). Förslaget medför inte en ökad fiskeridödlighet som skulle stå i strid med gemenskapens och medlemsstaternas åtagande vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg att bevara bestånden på, eller återställa dem till, nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning, i syfte att skyndsamt – om möjligt senast 2015 – uppnå dessa mål för utfiskade bestånd.Ett möjligt alternativt system för förvaltning av fiskeansträngning baserat på tak för kilowattdagar har diskuterats närmare med medlemsstaterna sedan 2007. I den föregående förordningen om fiskemöjligheter (för 2008) behölls en förvaltning som bygger på dagarna till sjöss per typ av fartyg, som kan dokumentera att de har bedrivit det berörda fisket, men samtidigt gavs medlemsstaterna möjligheten att införa en alternativ förvaltning av ansträngningen, som bygger på kilowattdagar, för att utnyttja fiskemöjligheterna mer effektivt och främja bevarandemetoder i samråd med fiskerinäringen. Samtidigt kom man överens om att från och med 2009 arbeta mot ett allmänt genomförande av en ansträngningsförvaltning baserad på ett maximalt antal kilowattdagar per redskapsgrupp. Denna överenskommelse var kopplad till diskussionerna om torskåterhämtningsplanens effektivitet. Förenade kungariket använde sig under 2008 av möjligheten att införa en alternativ ansträngningsförvaltning baserad på kilowattdagar för trålare i Nordsjön och i vattnen väster om Skottland. Detta förslag innebär ett förvaltningsskifte till kilowattdagar för alla medlemsstater som omfattas av återhämtningsplanen för torsk, men det kommer fortsättningsvis att vara möjligt att i ansträngningsordningarna för fiske efter tunga i den västra delen av Engelska kanalen och efter sydkummel (bilagorna IIB och IIC) införa en sådan ordning under 2009. Införandet av tak för kilowattdagar i bilaga IIA ger inte bara klarare, tydligare och effektivare ansträngningsbegränsningar, utan lättar också den administrativa bördan eftersom det antal fall då ansträngningsbegränsningarna gäller kommer att minskas kraftigt.Förslaget omfattar fångstbegränsningar som avtalats inom ramen för vissa regionala fiskeriorganisationer. Fångstbegränsningar och andra rekommendationer från Sydostatlantiska fiskeriorganisationen (SEAFO), regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet (SPFO), kommissionen för bevarandet av den sydliga tonfisken (CCSBT), Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk (IATTC), kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR), Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC) och Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (ICCAT) finns ännu inte tillgängliga utan kommer att fastställas vid dessa organisationers årliga möten i november och december 2008. TAC för bestånd i grönländska vatten samt för bestånd som förvaltas tillsammans med Norge finns ännu inte tillgängliga, eftersom samråden i november och december 2008 ännu inte avslutats. Dessa TAC anges som pro memoria (pm). Det bör också påpekas att i bilaga II, som gäller begränsningar av fiskeansträngningen för fartyg i samband med återhämtningen av vissa bestånd, däribland torsk, anges även den maximalt tillåtna ansträngningen, vare sig den mäts i antal dagar till sjöss per fartyg eller i kilowattdagar per ansträngningsgrupp, för närvarande som pm eftersom kommissionen fortfarande håller på att analysera informationen och rekommendationerna från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) när det gäller ansträngnings- och fångsttrender till och med 2007. STECF kommer att hålla sitt plenarmöte i november 2008 och därefter kommer dess slutrapport att finnas tillgänglig på STECF:s webbplats. Vilken metod som ska användas för att slutligt fastställa fiskeansträngningen för tobisfiskar i områdena IIIa, IV och i EG-vattnen i område IIa håller fortfarande på att utredas.När det gäller fiske efter djuphavsbestånd beslöt rådet i december 2006 om en minskning med 10 % i förhållande till 2005 av fiskeansträngningen vid fiske efter djuphavsarter. Denna minskning är dock lägre än de 35 % som begärts av Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC). Det krävs en ytterligare minskning med 10 % från samma referensnivå, dels för att gemenskapen ska kunna uppfylla sina internationella åtaganden, dels för att, som ICES framhållit i många år, skydda sådana bestånd som på grund av sin extremt låga reproduktionspotential är ytterst sårbara och i behov av omedelbart skydd.System med förvaltning under det innevarande året kommer att behållas för kortlivade arter som ansjovis i Biscayabukten och tobisfiskar, vitlinglyra och skarpsill i Nordsjön. I dessa fall kan de fiskemöjligheter som föreslås för första delen av 2009 komma att ses över under året i överensstämmelse med ny vetenskaplig rådgivning. Eventuella ändringar kommer att ske genom kommissionsförordningar som möjliggör ett snabbt genomförande av de planerade förvaltningsåtgärderna. |

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om fastställande för år 2009 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor

för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd

i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken [1], särskilt artikel 20,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren [2], särskilt artikel 2,

[med beaktande av rådets förordning (EG) nr 423/2004 av den 26 februari 2004 om åtgärder för återhämtning av torskbestånd [3], särskilt artiklarna 6 och 8],

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 811/2004 av den 21 april 2004 om åtgärder för återhämtning av det nordliga kummelbeståndet [4], särskilt artikel 5,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2166/2005 av den 20 december 2005 om fastställande av återhämtningsåtgärder för bestånden av sydkummel och havskräfta i Kantabriska sjön och väster om Iberiska halvön [5], särskilt artiklarna 4 och 8,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 388/2006 av den 23 februari 2006 om upprättande av en flerårig plan för hållbart utnyttjande av beståndet av tunga i Biscayabukten [6], särskilt artikel 4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 509/2007 av den 7 maj 2007 om upprättande av en flerårig plan för hållbart utnyttjande av beståndet av tunga i västra delen av Engelska kanalen [7], särskilt artiklarna 3 och 5,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 676/2007 av den 11 juni 2007 om upprättande av en flerårig plan för fiske som utnyttjar bestånden av rödspätta och tunga i Nordsjön [8], särskilt artiklarna 6 och 9,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 2371/2002 ska rådet anta de bestämmelser som krävs för att säkerställa tillträdet till vatten och resurser och för att se till att fiskeverksamheten sker på ett hållbart sätt med beaktande av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, särskilt den rapport som utarbetats av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF).

(2) Enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 2371/2002 åligger det rådet att fastställa totala tillåtna fångstmängder (TAC) för varje fiske eller grupp av fisken. Fiskemöjligheterna bör fördelas mellan medlemsstater och tredjeländer i enlighet med de kriterier som fastställs i artikel 20 i den förordningen.

(3) För att se till att de totala tillåtna fångstmängderna och kvoterna förvaltas på ett ändamålsenligt sätt bör det fastställas särskilda villkor för fisket.

(4) Principer och vissa förfaranden för fiskeriförvaltningen bör fastställas på gemenskapsnivå så att medlemsstaterna kan säkerställa förvaltningen av de fartyg som för deras flagg.

(5) Artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002 innehåller definitioner som är relevanta för fördelningen av fiskemöjligheter.

(6) Fiskemöjligheter bör utnyttjas i enlighet med relevant gemenskapslagstiftning, särskilt kommissionens förordning (EEG) nr 2807/83 av den 22 september 1983 om närmare bestämmelser för registrering av uppgifter om medlemsstaternas fångster av fisk [9], rådets förordning (EEG) nr 2930/86 av den 22 september 1986 om definition av fiskefartygs egenskaper [10], kommissionens förordning (EEG) nr 1381/87 av den 20 maj 1987 om fastställande av närmare bestämmelser avseende märkning och dokumentation av fiskefartyg [11], rådets förordning (EEG) nr 3880/91 av den 17 december 1991 om avlämnande av statistikuppgifter om nominell fångst för medlemsstater som bedriver fiske i Nordatlantens östra del [12], rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken [13], rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd [14], rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer [15], rådets förordning (EG) nr 1434/98 av den 29 juni 1998 om att fastställa villkor för landning av sill i andra industriella syften än för att konsumeras direkt [16], rådets förordning (EG) nr 2347/2002 av den 16 december 2002 om särskilda tillträdeskrav och därmed förbundna villkor vid fiske efter djuphavsbestånd [17], rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen [18], kommissionens förordning (EG) nr 2244/2003 av den 18 december 2003 om närmare föreskrifter för det satellitbaserade övervakningssystemet för fartyg [19], förordning (EG) nr 423/2004, rådets förordning (EG) nr 601/2004 av den 22 mars 2004 om fastställande av vissa kontrollåtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis [20], förordning (EG) nr 811/2004, rådets förordning (EG) nr 2115/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av en återhämtningsplan för liten hälleflundra inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del [21], förordning (EG) nr 2166/2005, förordning (EG) nr 388/2006, rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet [22], förordning (EG) nr 509/2007, rådets förordning (EG) nr 520/2007 av den 7 maj 2007 om tekniska bestämmelser för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter [23], förordning (EG) nr 676/2007, rådets förordning (EG) nr 1386/2007 av den 22 oktober 2007 om inrättande av bevarande- och tillämpningsföreskrifter som ska tillämpas i regleringsområdet för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del [24], rådets förordning (EG) nr […]/2008 om tillstånd till fiskeverksamhet för gemenskapens fiskefartyg i vatten utanför gemenskapens vatten och om tillträde för fartyg från tredjeland till gemenskapens vatten [25] samt rådets förordning (EG) nr […]/2008 om fastställande av fiskemöjligheterna för gemenskapens fiskefartyg för vissa djuphavsbestånd för 2009 och 2010 [26].

(7) Det bör klargöras att bestämmelserna i denna förordning bör gälla om marina organismer som fångas under fiskeverksamhet som uteslutande bedrivs i vetenskapligt syfte säljs, lagras, ställs ut eller, oavsett syfte, utbjuds till försäljning.

(8) I enlighet med rekommendationerna från Internationella havsforskningsrådet (ICES) är det nödvändigt att fortsätta tillämpa ett system för att förvalta fångstbegränsningarna för ansjovis i ICES-område VIII. Kommissionen bör fastställa fångstbegränsningarna för ansjovisbeståndet i ICES-område VIII mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlas in under det första halvåret 2008 och mot bakgrund av de diskussioner som förs inom ramen för en flerårig förvaltningsplan för ansjovis.

(9) I enlighet med rekommendationerna från ICES är det nödvändigt att behålla och revidera ett system för att förvalta fiskeansträngningen efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och EG-vattnen i område IIa.

(10) Som en övergångsåtgärd, baserad på de senaste vetenskapliga utlåtandena från ICES, bör fiskeansträngningen efter vissa djuphavsarter minskas ytterligare.

(11) Enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 2371/2002 åligger det rådet att besluta om villkoren i samband med fångstbegränsningar och/eller begränsningar av fiskeansträngningen. Vetenskapliga utlåtanden visar att fångster som betydligt överstiger de beslutade totala tillåtna fångstmängderna är skadliga för ett hållbart fiske. Det bör därför införas villkor i samband med dessa begränsningar som leder till en förbättrad tillämpning av de beslutade fiskemöjligheterna.

(12) Vid sitt årliga möte 2008 antog Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen (NAFO) ett antal tekniska åtgärder och kontrollåtgärder. Det är nödvändigt att genomföra dessa åtgärder.

(13) [Vid sitt 26:e årliga möte 2007 antog kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR) tillämpliga fångstbegränsningar för bestånd som får fiskas av etablerade fiskare från de länder som är parter i CCAMLR. CCAMLR godkände också att gemenskapsfartyg deltar i undersökande fiske efter Dissostichus spp. i delområdena FAO 88.1 och 88.2 och i sektionerna 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a och 58.4.3b och fastställde begränsningar för fångst och bifångst samt vissa tekniska bestämmelser. Även dessa begränsningar och tekniska bestämmelser bör tillämpas.]

(14) [Som avtalsslutande part i konventionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR) har gemenskapen ett internationellt åtagande som innefattar skyldigheten att tillämpa de åtgärder som antagits av CCAMLR-kommissionen. De totala tillåtna fångstmängder som antas av denna kommission för 2008-2009 års fiskesäsong och motsvarande fångstperioder bör tillämpas.]

(15) Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren [27] måste det anges vilka bestånd som ska omfattas av de olika åtgärder som fastställs i den förordningen.

(16) I enlighet med förfarandet i avtalen eller protokollen om fiskeförbindelser har gemenskapen hållit samråd om fiskerättigheter med Norge [28], Färöarna [29] och Grönland [30].

(17) Gemenskapen är avtalsslutande part i flera regionala fiskeriorganisationer. Dessa fiskeriorganisationer har rekommenderat fångstbegränsningar eller begränsningar av fiskeansträngningen eller andra bevarandeföreskrifter för vissa arter. Gemenskapen bör därför genomföra sådana rekommendationer.

(18) För att följa den rekommendation som Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC) antog i november 2008 måste det antas åtgärder för bevarande och förvaltning av djuphavsarter i NEAFC:s regleringsområde, särskilt när det gäller nivåerna för fiskeansträngningen.

(19) Under 2008 tilläts under vissa förhållanden alternativa system för förvaltning av fiskeansträngningen, baserade på tak för kilowattdagar, med sikte på ett successivt generellt införande av ett sådant system. Det kommer att ske en allmän övergång till förvaltning med hjälp av tak för kilowattdagar under 2009 för begränsningar av fiskeansträngningen inom ramen för återhämtningsplanen för torsk, medan det nuvarande systemet kommer att behållas för andra system för reglering av fiskeansträngningen under 2009, med en möjlighet för medlemsstaterna att införa system med kilowattdagar om de så önskar.

(20) Vissa tillfälliga bestämmelser för användning av VMS-uppgifter bör behållas för att göra uppföljning, kontroll och övervakning av ansträngningsförvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig.

(21) För att anpassa begränsningen av fiskeansträngningen för tunga i enlighet med förordning (EG) nr 509/2007, bör det i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen fastställas alternativa arrangemang för att förvalta fiskeansträngningen i överensstämmelse med de totala tillåtna fångstmängderna.

(22) För att anpassa begränsningen av fiskeansträngningen för rödspätta och tunga i enlighet med förordning (EG) nr 676/2007, bör det i enlighet med artikel 9.2 i den förordningen fastställas alternativa arrangemang för att förvalta fiskeansträngningen i överensstämmelse med de totala tillåtna fångstmängderna.

(23) För bestånden av torsk i Nordsjön, Skagerrak, västra delen av Engelska kanalen, Irländska sjön och vattnen väster om Skottland och för bestånden av kummel och havskräfta i ICES-områdena VIIIc och IXa behöver de tillåtna nivåerna i systemet för förvaltning av ansträngningen anpassas.

(24) Vissa kompletterande kontrollåtgärder och tekniska villkor för fiske bör införas under 2009 för att stödja bevarandet av fiskbestånden.

(25) Med beaktande av kommissionens utlåtande på rådets möte (fiske) i december 2007 och på grundval av ytterligare vetenskapliga analyser och samråd med berörda parter under 2008 är det lämpligt att, utöver fångstbegränsningarna för att reglera riktat fiske och bifångster, vidta åtgärder för att skydda lekbeståndet av birkelånga i ICES-område VIa.

(26) Vetenskapliga undersökningar har visat att fiske med nät och insnärjningsnät i ICES-områdena VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X och XII utgör ett allvarligt hot mot djuphavsarterna. Övergångsåtgärderna innebär dock att dessa fisken får bedrivas på vissa villkor till dess att mera permanenta åtgärder har vidtagits.

(27) [I enlighet med det godkända protokollet över slutsatser mellan Europeiska gemenskapen och Norge av den [..] november 2008 bör tekniska åtgärder för att öka släpredskapens selektivitet i syfte att minska den mängd vitling som kastas överbord i Nordsjön testas under första delen av 2009.]

(28) För att garantera ett hållbart utnyttjande av bestånden av kummel och havskräfta och minska den mängd fisk som kastas överbord bör användning av de senaste modellerna av selektiva redskap tillåtas i ICES-områdena VIIIa, VIIIb och VIIId.

(29) Redskap som inte används för att fånga havskräfta bör tillåtas i vissa områden avsedda för skydd av arterna, där fiske är förbjudet.

(30) Mot bakgrund av utlåtanden från Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) är det inte nödvändigt att stänga vissa lekområden för sill för att säkerställa ett hållbart utnyttjande av den arten i ICES-område VIa.

(31) Kontrollen av landningar och omlastningar i gemenskapens hamnar av fisk som frysts efter fångsten av tredjelands fiskefartyg bör behållas i enlighet med rekommendationerna från Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC). År 2008 rekommenderade NEAFC att ett antal fartyg skulle ersättas som finns med i förteckningen över fartyg som har konstaterats bedriva olagligt, orapporterat och oreglerat fiske. Det bör säkerställas att rekommendationerna genomförs i gemenskapens lagstiftning.

(32) För att bidra till bevarandet av bläckfisk, och särskilt för att skydda de unga exemplaren, är det nödvändigt att för 2009 behålla en minsta storlek för bläckfisk med ursprung i de farvatten som lyder under tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion i regionen för fiskerikommittén för östra Centralatlanten (CECAF), i avvaktan på antagandet av en förordning om ändring av förordning (EG) nr 850/98.

(33) Mot bakgrund av utlåtanden från STECF bör fiske med bomtrål där elektrisk ström används tillåtas under 2009 i södra delen av ICES-områdena IVc och IVb på vissa villkor.

(34) [Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk (IATTC) lyckades inte anta fångstbegränsningar för gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit vid sitt årliga möte 2008, och även om gemenskapen inte är medlem i IATTC bör bestämmelser genomföras för att säkra en hållbar förvaltning av de bestånd som står under denna organisations jurisdiktion.]

(35) [Vid sitt tredje årliga möte antog Fiskerikommissionen för västra och mellersta Stilla havet (WCPFC) begränsningar av fiskeansträngningen för gulfenad tonfisk, storögd tonfisk, bonit, svärdfisk och långfenad tonfisk (från södra delen av Stilla havet) och tekniska åtgärder för hanteringen av bifångster. Gemenskapen har varit medlem i WCPFC sedan januari 2005. Dessa åtgärder bör därför införlivas med gemenskapslagstiftningen för att säkerställa att de resurser som står under detta organs jurisdiktion förvaltas på ett hållbart sätt.]

(36) Vid sina årliga möten 2007 och 2008 antog Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM) en rad rekommendationer om tekniska bestämmelser för vissa fiskbestånd i Medelhavet samt en ordning för hamnstatskontroll, varigenom det inrättas ett system för hamninspektioner i syfte att bekämpa IUU-fiske med hänsyn till de särskilda förhållandena i AKFM-området och för att hindra IUU-fartyg från att använda AKFM:s avtalsslutande parters hamnar. För att bidra till fiskbeståndens bevarande och för att skydda miljön från fiskets skadliga verkningar är det nödvändigt att genomföra dessa bestämmelser under 2009 i avvaktan på antagandet av en förordning om ändring av förordning (EG) nr 1967/2006. Med beaktande av den gällande förpliktelsen i gemenskapslagstiftningen att inspektera fartyg som fiskar efter blåfenad tonfisk och för att säkerställa att de inspektioner som krävs enligt AKFM:s rekommendation leder till önskade resultat är det nödvändigt att tillämpa en högre procentsats för inspektioner än den lägsta procentsats som rekommenderas av AKFM.

(37) Vid sitt årliga möte 2008 antog Sydostatlantiska fiskeriorganisationen (SEAFO) fångstbegränsningar för ytterligare två fiskbestånd i SEAFO:s konventionsområde. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen.

(38) [Vid sina årliga möten 2007 och 2008 antog Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen (IOTC) en rad förvaltnings- och kontrollbestämmelser. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen. ]

(39) [Vid det tredje internationella mötet för att skapa en ny regional fiskeriförvaltningsorganisation för södra Stilla havet (SPFO), som hölls i maj 2007, antog deltagarna tillfälliga bestämmelser för att reglera pelagiskt fiske och bottenfiske i södra Stilla havet. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen.]

(40) [Vid sitt årliga möte 2008 antog Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (ICCAT) kvoter och justerade kvoter som återspeglar ICCAT:s avtalsslutande parters över- respektive underutnyttjande av sina fiskemöjligheter. ICCAT antog dessutom en teknisk bevarandeåtgärd för svärdfisk i Medelhavet för 2009. För att bidra till bevarandet av fiskbestånden är det nödvändigt att genomföra denna åtgärd.]

(41) För att se till att de fångster av blåvitling som görs av ett tredjelands fartyg i gemenskapens vatten redovisas korrekt, bör de skärpta bestämmelserna om kontroll av sådana fartyg behållas.

(42) Gemenskapen har varit samarbetande icke-medlem i kommissionen för bevarandet av den sydliga blåfenade tonfisken (CCSBT) sedan januari 2007. Konventionen om inrättandet av denna kommission utgör en ram för ett närmare internationellt samarbete i syfte att säkerställa bevarandet och ett optimalt utnyttjande av sydlig blåfenad tonfisk. Såsom samarbetande icke-medlem har gemenskapen förbundit sig att genomföra de bestämmelser som antas av CCSBT. Vid sitt årliga möte 2008 antog CCSBT fångstbegränsningar för fiskbestånd i CCSBT:s konventionsområde för gemenskapens fartyg. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen.

(43) I enlighet med artikel 6.9 i 2003 års anslutningsakt är det gemenskapens ansvar att förvalta de fiskeavtal som de nya medlemsstaterna har ingått med tredjeländer. Polen har varit part i konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav sedan 1994. Vid sitt årliga möte 2008 antog parterna i konventionen bestämmelser för bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen.

(44) Det är nödvändigt att trygga försörjningen för gemenskapens fiskare och undvika att resurser sätts i fara och andra eventuella problem uppstår till följd av att rådets förordning (EG) nr 40/2008 av den 16 januari 2008 om fastställande för år 2008 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs [31]löper ut. Därför bör de aktuella fiskena öppnas den 1 januari 2009 och vissa av reglerna i förordningen bör förbli i kraft under januari 2009. Med tanke på frågans brådskande karaktär måste ett undantag medges från den sexveckorsperiod som anges i artikel 3 i avsnitt I i protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Tillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs fiskemöjligheterna för 2009 för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd samt de därmed förbundna villkor som ska gälla för utnyttjandet av dessa fiskemöjligheter.

Dessutom fastställs vissa begränsningar för ansträngningen och därmed förbundna villkor för januari 2010, och för vissa bestånd i Antarktis fastställs fiskemöjligheterna och de särskilda villkoren för de perioder som anges i bilaga IE.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Om inte annat anges ska denna förordning tillämpas på

a) gemenskapens fiskefartyg ("gemenskapsfartyg") och

b) fiskefartyg som för ett tredjelands flagg, och är registrerade i ett tredjeland ("tredjelands fiskefartyg"), i gemenskapens vatten ("EG-vatten").

2. Genom undantag från punkt 1 ska bestämmelserna i denna förordning, förutom punkt 4.2 i bilaga III och fotnot 1 i bilaga XI, inte gälla för fiskeverksamhet som uteslutande bedrivs i vetenskapligt syfte och som utförs med tillstånd från och under överinseende av den medlemsstat vars flagg fartyget för, om kommissionen och de medlemsstater i vars vatten undersökningarna äger rum har underrättats om detta i förväg. Medlemsstater som bedriver fiskeverksamhet i vetenskapligt syfte ska underrätta kommissionen, de medlemsstater i vars vatten undersökningarna äger rum, ICES samt STECF om alla fångster från sådan fiskeverksamhet.

Artikel 3

Definitioner

Utöver de definitioner som anges i artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002 gäller följande definitioner i den här förordningen:

a) totala tillåtna fångstmängder (TAC): den kvantitet som får fångas och landas ur varje bestånd varje år.

b) kvot: en andel av de totala tillåtna fångstmängder som tilldelas gemenskapen, en medlemsstat eller ett tredjeland.

c) internationella vatten: vatten som inte står under någon stats överhöghet eller jurisdiktion.

Artikel 4

Fiskezoner

I denna förordning gäller följande områdesavgränsningar:

a) ICES-områden (Internationella havsforskningsrådet): de områden som definieras i förordning (EEG) nr 3880/91.

b) Skagerrak: det område som avgränsas i väst av en linje från Hanstholms fyr till Lindesnes fyr och i söder av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten.

c) Kattegatt: det område som i norr avgränsas av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten och i söder av en linje från Hasenøre till Gnibens Spids, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen.

d) Cádizbukten: det område i ICES-område IXa som ligger öster om longitud 7º23′48″ V.

e) AKFM-området (Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet): det område som definieras i rådets beslut 98/416/EG av den 16 juni 1998 om Europeiska gemenskapens anslutning till Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet [32].

f) CECAF-områden (östra Centralatlanten eller FAO:s stora fiskeområde 34): de områden som definieras i rådets förordning (EG) nr 2597/95 av den 23 oktober 1995 om avlämnande av statistikuppgifter över nominell fångst för medlemsstater som bedriver fiske i vissa områden, andra än dem i Nordatlanten [33].

g) NEAFC:s konventionsområde: de vatten som anges i artikel 1 i den konvention som är fogad till rådets beslut 81/608/EEG av den 13 juli 1981 om antagande av konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordostatlanten [34].

h) NEAFC:s regleringsområde: de vatten i NEAFC:s konventionsområde som ligger utanför vatten som står under NEAFC:s avtalsslutande parters jurisdiktion.

i) NAFO-områden (Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen): de områden som definieras i rådets förordning (EEG) nr 2018/93 av den 30 juni 1993 om rapportering av statistikuppgifter om medlemsstaternas fångster och fiskeriaktiviteter i Nordatlantens västra del [35].

j) NAFO:s regleringsområde: den del av NAFO:s (Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen) konventionsområde som ligger utanför de områden som står under kuststaternas överhöghet eller jurisdiktion.

k) SEAFO-områden (Sydostatlantiska fiskeriorganisationen): de områden som definieras i rådets beslut 2002/738/EG av den 22 juli 2002 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av konventionen om bevarande och förvaltning av fiskeresurser i Sydostatlanten [36].

l) ICCAT-området (Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten): det område som definieras i rådets beslut 86/238/EEG av den 9 juni 1986 om anslutning av gemenskapen till internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten, ändrat genom det protokoll som bifogas till utskottets slutbetänkande vid konferensen av staternas befullmäktigade ombud som i Paris undertecknat konventionen den 10 juli 1984 [37].

m) CCAMLR-områden (konventionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis): de områden som definieras i förordning (EG) nr 601/2004.

n) IATTC-området (Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk): det område som definieras i rådets beslut 2006/539/EG av den 22 maj 2006 om ingående, på Europeiska gemenskapens vägnar, av konventionen om förstärkning av den interamerikanska kommission för tropisk tonfisk som inrättades genom 1949 års konvention mellan Amerikas förenta stater och Republiken Costa Rica [38].

o) IOTC-området (Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen): det område som definieras i rådets beslut 95/399/EG av den 18 september 1995 om gemenskapens anslutning till avtalet om inrättande av en tonfiskkommission för Indiska oceanen [39].

p) SPFO-området (Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet): fritt hav som ligger söder om ekvatorn, norr om CCAMLR:s konventionsområde, öster om SIOFA:s konventionsområde enligt definitionen i rådets beslut 2006/496/EG av den 6 juli 2006 om undertecknande på Europeiska gemenskapens vägnar av fiskeavtalet för södra Indiska oceanen [40] och väster om fiskeområden som står under de sydamerikanska staternas jurisdiktion.

q) WCPFC-området (Fiskerikommissionen för västra och mellersta Stilla havet): det område som definieras i rådets beslut 2005/75/EG av den 26 april 2004 om gemenskapens anslutning till konventionen om bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet [41].

r) den del av Berings hav som är fritt hav: det fria havsområde i Berings hav som ligger mer än 200 nautiska mil utanför de baslinjer från vilken bredden av Berings havs kuststaters territorialvatten mäts.

KAPITEL II

Fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för gemenskapsfartyg

Artikel 5

Fångstbegränsningar och fördelning

1. I bilaga I anges fångstbegränsningar för gemenskapsfartyg i gemenskapens vatten och i vissa andra vatten än gemenskapens vatten och fördelningen av dessa fångstbegränsningar mellan medlemsstaterna samt ytterligare villkor enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 847/96.

2. Gemenskapsfartyg tillåts härmed att ta fångster, inom de kvotgränser som anges i bilaga I, i vatten som står under Färöarnas, Grönlands, Islands och Norges fiskerijurisdiktion, samt i fiskezonen kring Jan Mayen, på de villkor som anges i artiklarna 11, 20 och 21.

3. Kommissionen ska fastställa fångstbegränsningarna för fiske efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa enligt reglerna i punkt 6 i bilaga IID.

4. Så snart som den totala tillåtna fångstmängden för lodda i Grönlands vatten i ICES-områdena V och XIV har fastställts, ska kommissionen fastställa fångstbegränsningar för gemenskapen, motsvarande 7,7 % av den totala tillåtna fångstmängden för lodda.

5. Fångstbegränsningarna för beståndet av vitlinglyra i ICES-område IIIa och i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och IV och för beståndet av skarpsill i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och IV får ses över av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2009 mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlats in under det första halvåret 2009.

6. Kommissionen får fastställa fångstbegränsningarna för ansjovisbeståndet i ICES-område VIII i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002 mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlas in under det första halvåret 2009.

7. Till följd av översynen av beståndet av vitlinglyra enligt punkt 5 får fångstbegränsningarna för beståndet av vitling i ICES-område IIIa och ICES-område IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa och för beståndet av kolja i ICES-område IIIa och i EG-vattnen i ICES-områdena IIIb, IIIc och IIId och i ICES-område IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa ses över av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002 för att beakta industriella bifångster i fisket efter vitlinglyra.

Artikel 6

Förbjudna arter

Det ska vara förbjudet för gemenskapsfartyg att fiska efter, behålla ombord, lasta om och landa följande arter, såväl i gemenskapens som i alla andra vatten:

– Brugd (Cetorhinus maximus).

– Vithaj (Carcharodon carcharias).

Artikel 7

Särskilda bestämmelser om fördelningen

1. Fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheterna enligt bilaga I ska göras utan att det påverkar

a) byten enligt artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002,

b) omfördelningar som görs enligt artiklarna 21.4, 23.1 och 32.2 i förordning (EEG) nr 2847/93, i enlighet med artikel 23.4 i förordning (EG) nr 2371/2002 eller i enlighet med artikel 10.4 i förordning (EG) nr […]/2008,

c) ytterligare landningar som tillåts enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96,

d) de kvantiteter som hålls inne enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96,

e) avdrag enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 847/96.

2. Artikel 4.2 i förordning (EG) nr 847/96 ska, genom undantag från den förordningen, tillämpas på alla bestånd som omfattas av analytisk TAC i syfte att hålla inne kvoter som kan överföras till 2010.

Artikel 8

Begränsningar av fiskeansträngningen och därmed förbundna villkor för förvaltningen av bestånd

1. Under perioden 1 februari 2009–31 januari 2010 ska de begränsningar av fiskeansträngningen och därmed förbundna villkor som fastställs i

a) bilaga IIA tillämpas på förvaltningen av vissa bestånd i Kattegatt, Skagerrak och ICES-områdena IV, VIa, VIIa, VIId, VIIe–k samt i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och Vb,

b) bilaga IIB tillämpas på förvaltningen av kummel och havskräfta i ICES-områdena VIIIc och IXa, utom Cádizbukten,

c) bilaga IIC tillämpas på förvaltningen av bestånden av tunga i ICES-område VIIe, och

d) bilaga IID tillämpas på förvaltningen av bestånden av tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

2. För de bestånd som nämns i punkt 1 ska under perioden 1 januari 2009–31 januari 2009 den fiskeansträngning och därmed förbundna villkor som fastställs i bilagorna IIA, IIB, IIC och IID till förordning (EG) nr 40/2008 fortsätta att tillämpas.

3. Kommissionen ska fastställa fiskeansträngningen för 2009 för fiske efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa i enlighet med reglerna i punkterna 4–5 i bilaga IID.

4. Medlemsstaterna ska se till att fiskeansträngningen under 2009, mätt i kilowattdagar ute ur hamn, för fartyg som innehar djuphavsfisketillstånd inte överstiger 65 % av den genomsnittliga årliga fiskeansträngningen för den berörda medlemsstatens fartyg år 2003 under fiskeresor då djuphavsfisketillstånd innehades och/eller arter av djuphavsfiskar, enligt förteckningen i bilagorna I och II till förordning (EG) nr 2347/2002, fångades. Denna punkt ska enbart tillämpas på fiskeresor då över 100 kg andra djuphavsarter än guldlax fångades.

Artikel 9

Villkor för landning av fångster och bifångster

1. Fisk från bestånd för vilka fångstbegränsningar har fastställts får endast behållas ombord eller landas om

a) fångsterna har gjorts av fartyg från en medlemsstat vars kvot inte är uppfiskad, eller

b) fångsterna utgör en del av en gemenskapsandel som inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter och som inte är uppfiskad.

2. Genom undantag från punkt 1 får följande fiskarter behållas ombord och landas även om en medlemsstat inte har några kvoter eller om kvoterna eller andelarna är uttömda:

a) Arter, utom sill och makrill,

i) som fångats tillsammans med andra arter i nätredskap med en maskstorlek på mindre än 32 mm i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 850/98, och

ii) som varken sorteras ombord eller vid landning,

eller

b) makrill

i) som fångats tillsammans med taggmakrill eller sardiner,

ii) som inte överstiger 10 % av den totala vikten av makrill, taggmakrill och sardiner ombord, och

iii) som varken sorteras ombord eller vid landning.

3. Alla landningar ska räknas av från kvoten eller, om gemenskapsandelen inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter, från gemenskapsandelen, utom fångster enligt punkt 2.

4. Procentsatserna för bifångster och deras avyttring ska fastställas i enlighet med artiklarna 4 och 11 i förordning (EG) nr 850/98.

Artikel 10

Osorterade landningar i ICES-områdena IIIa, IV och VIId

samt i EG-vattnen i ICES-område IIa

1. Artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1434/98 om förbud mot att behålla sill ombord under vissa förhållanden ska inte tillämpas på sill som fångas i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

2. Om en medlemsstats fångstbegränsningar för sill i ICES-områdena IIIa, IV och VIId och i EG-vattnen i ICES-område IIa har uppnåtts, ska det vara förbjudet för fartyg som för den medlemsstatens flagg, är registrerade i gemenskapen och verksamma inom de fisken där de aktuella fångstbegränsningarna gäller, att landa osorterade fångster som innehåller sill.

3. Medlemsstaterna ska se till att det finns ett adekvat provtagningssystem som gör det möjligt att effektivt övervaka osorterade landningar av varje art som fångas i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

4. Osorterade fångster i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa får endast landas i hamnar och på landningsplatser där det finns ett sådant provtagningssystem som avses i punkt 3.

Artikel 11

Begränsat tillträde

Gemenskapsfartyg får inte bedriva fiske i Skagerrak inom tolv nautiska mil utanför de norska baslinjerna. Fartyg som för dansk eller svensk flagg får emellertid fiska intill fyra nautiska mil utanför de norska baslinjerna.

Article12

Fastställande av maskstorlek och garntjocklek

Maskstorlek och garntjocklek som avses i denna förordning ska fastställas enligt kommissionens förordning (EG) nr 129/2003 av den 24 januari 2003 om närmare bestämmelser för fastställande av maskstorlek och garntjocklek på nätredskap [42]när gemenskapens fiskefartyg inspekteras av gemenskapens inspektörer, kommissionens inspektörer och nationella inspektörer.

Artikel 13

Tekniska övergångsbestämmelser och övergångsbestämmelser som rör kontroll

De tekniska övergångsbestämmelserna och övergångsbestämmelserna om kontroll av gemenskapsfartygen ska vara de som anges i bilaga III.

KAPITEL III

Fångstbegränsningar och därmed förbundna villkor för tredjelands fiskefartyg

Artikel 14

Tillstånd

Fiskefartyg som för venezuelansk eller norsk flagg och fiskefartyg som är registrerade på Färöarna får ta fångster i gemenskapens vatten inom ramen för de fångstbegränsningar som fastställs i bilaga I och på de villkor som anges i kapitel III i förordning (EG) nr […]/2008 och i artiklarna 15–18 och 22–27 i den här förordningen.

Artikel 15

Förbjudna arter

Det ska vara förbjudet för tredjelands fiskefartyg att fiska efter, behålla ombord, lasta om eller landa följande arter i alla gemenskapens vatten:

– Brugd (Cetorhinus maximus).

– Vithaj (Carcharodon carcharias).

Artikel 16

Geografiska restriktioner

1. Fiske som bedrivs av fartyg som för norsk flagg eller är registrerade på Färöarna är begränsat till de delar av fiskezonen på 200 nautiska mil som ligger mer än tolv nautiska mil utanför medlemsstaternas baslinjer i ICES-område IV, Kattegatt och Atlanten norr om 43°00′N, utom det område som avses i artikel 18 i förordning (EG) nr 2371/2002.

2. Fiske i Skagerrak med fiskefartyg som för norsk flagg är tillåtet i områden som ligger mer än fyra nautiska mil utanför Danmarks och Sveriges baslinjer.

3. Fiske som bedrivs av fiskefartyg som för venezuelansk flagg är begränsat till de delar av fiskezonen på 200 nautiska mil som ligger mer än tolv nautiska mil utanför det franska departementet Guyanas baslinjer.

Artikel 17

Segling genom gemenskapens vatten

Tredjelands fiskefartyg som seglar genom gemenskapens vatten ska stuva sina nätredskap på följande sätt, så att de inte med lätthet kan användas:

a) Nätredskap, vikter och liknande utrustning ska vara lossade från trålbord, bogserlinor och trålvarp.

b) Nätredskap som finns på däck eller ovanför däck ska vara säkert fastgjorda vid någon del av överbyggnaden.

Artikel 18

Villkor för landning av fångster och bifångster

Fisk från bestånd för vilka fångstbegränsningar har fastställts får endast behållas ombord eller landas om fångsterna har tagits av fiskefartyg från ett tredjeland vars kvot inte är uppfiskad.

Artikel 19

Tekniska övergångsbestämmelser och övergångsbestämmelser som rör kontroll

De tekniska övergångsbestämmelserna och övergångsbestämmelserna om kontroll av tredjelands fiskefartyg ska vara de som anges i bilaga III.

KAPITEL IV

FISKETILLSTÅND FÖR GEMENSKAPSFARTYG

Artikel 20

Fisketillstånd och därmed förbundna villkor

1. Följande gemenskapsfartyg ska undantas från kravet på fisketillstånd, enligt artikel 3 i förordning (EG) nr […]/2008, när de bedriver fiske i norska vatten i Nordsjön:

a) Fartyg på högst 200 GT.

b) Fartyg som bedriver fiske efter andra arter än makrill avsedda som livsmedel.

c) Fartyg som för svensk flagg, enligt etablerad praxis.

3. Det största antalet fisketillstånd och andra därmed förbundna villkor för gemenskapsfartyg som fiskar i tredjelands vatten fastställs i del I i bilaga IV.

4. Om en medlemsstat, på grundval av artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002, överför kvoter till en annan medlemsstat som ett led i ett utbyte av fiskekvoter inom de fiskeområden som anges i del I i bilaga IV ska överföringen inbegripa en motsvarande överföring av fisketillstånd och anmälas till kommissionen. Det sammanlagda antalet fisketillstånd för varje fiskeområde, enligt del I i bilaga IV, får dock inte överskridas.

5. Gemenskapens fartyg ska följa de bevarande- och kontrollföreskrifter och alla övriga bestämmelser som reglerar fisket i det område där de bedriver fiske.

Artikel 21

Färöarna

Gemenskapsfartyg med tillstånd att bedriva riktat fiske efter en art i färöiska vatten får bedriva riktat fiske efter en annan art, förutsatt att de i förväg anmäler detta till de färöiska myndigheterna.

KAPITEL V

FISKETILLSTÅND FÖR TREDJELANDS FISKEFARTYG

Artikel 22

Skyldighet att inneha fisketillstånd

1. Fiskefartyg på mindre än 200 GT som för norsk flagg ska undantas från kravet på fisketillstånd, enligt artikel 18 i förordning (EG) nr […]/2008, när de bedriver fiske i gemenskapens vatten.

2. Det fisketillstånd som utfärdas till tredjelands fiskefartyg som fiskar i gemenskapens vatten ska förvaras ombord. Fiskefartyg som är registrerade i Färöarna eller i Norge ska dock undantas från detta krav.

Artikel 23

Ansökan om fisketillstånd

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19.2 i förordning (EG) nr XX/2008 ska en ansökan till kommissionen om fisketillstånd från en myndighet i ett tredjeland innehålla följande uppgifter:

a) Fartygets namn.

b) Registreringsnummer.

c) Distriktsbeteckning.

d) Hemmahamn.

e) Ägarens eller befraktarens namn och adress.

f) Bruttodräktighet (GT) och total längd.

g) Maskinstyrka.

h) Anropssignal och radiofrekvens.

i) Planerad fångstmetod.

j) Planerat fiskeområde.

k) Arter som fisket avser.

l) Period för vilken tillstånd begärs.

Artikel 24

Antal fisketillstånd

Det största antalet fisketillstånd och därmed förbundna villkor för tredjelands fartyg som fiskar i gemenskapens vatten fastställs i del II i bilaga IV.

Artikel 25

Indragning

Utan att det påverkar tillämpningen av kapitel III i förordning (EG) nr […]/2008 får fisketillstånd dras in i samband med utfärdandet av nya fisketillstånd. Sådana indragningar ska träda i kraft dagen innan kommissionen utfärdar de nya fisketillstånden. Nya fisketillstånd ska gälla från utfärdandedagen.

Artikel 26

Fisketillståndsinnehavarens skyldigheter

1. Tredjelands fiskefartyg ska uppfylla de krav på överföring av uppgifter som föreskrivs i enlighet med artikel 23.1 i förordning (EG) nr […]/2008 och dessutom föra en loggbok med de uppgifter som anges i del I i bilaga V.

2. Vid överföringen av uppgifter i enlighet med artikel 23 i förordning (EG) nr […]/2008 ska tredjelands fiskefartyg överföra de uppgifter som fastställs i bilaga VI till kommissionen, i enlighet med bestämmelserna i samma bilaga.

3. Punkt 2 ska inte gälla för fartyg som för norsk flagg och som fiskar i ICES-område IIIa.

Artikel 27

Särskilda bestämmelser för det franska departementet Guyana

1. Fisketillstånd för det franska departementet Guyanas vatten ska beviljas, förutom på de villkor som fastställs i kapitel III i förordning (EG) nr […]/2008, på villkor att ägaren av det berörda tredjelandets fiskefartyg på kommissionens begäran tillåter en observatör att komma ombord.

2. Tredjelands fiskefartyg som fiskar i det franska departementet Guyanas vatten ska uppfylla de krav på överföring av uppgifter som föreskrivs i enlighet med artikel 23.1 i förordning (EG) nr […]/2008 och dessutom föra en loggbok enligt förlagan i del II i bilaga V. Fångstuppgifter ska på begäran sändas till kommissionen, via de franska myndigheterna.

KAPITEL VI

Särskilda bestämmelser för gemenskapsfartyg

som fiskar i AKFM-området

AVSNITT 1

Bevarandeåtgärder

Artikel 28

Fastställande av en fredningstid för fiske efter guldmakrill med anordningar som samlar fisk (FAD)

1. För att skydda guldmakrillen (Coryphaena hippurus), och då särskilt små exemplar, är det förbjudet att fiska efter guldmakrill med anordningar som samlar fisk (FAD) från och med den 1 januari 2009 till och med den 14 augusti 2009 i alla geografiska delområden som ingår i AKFM:s avtalsområde enligt bilaga VII.

2. Om en medlemsstat kan visa att fiskefartyg som för dess flagg inte har kunnat utnyttja sina normala fiskedagar på grund av dåligt väder, får den medlemsstaten, genom undantag från punkt 1, föra över FAD-dagar som dess fartyg inte har utnyttjat till senast den 31 januari påföljande år. Medlemsstater som önskar utnyttja denna möjlighet till överföring ska före den 1 januari 2010 lämna in en ansökan till kommissionen om tilldelning av ytterligare dagar då ett fartyg under förbudsperioden 1 januari 2010–31 januari 2010 har tillstånd att fiska efter guldmakrill med hjälp av anordningar som samlar fisk. En sådan ansökan ska åtföljas av följande upplysningar:

a) En rapport med närmare uppgifter om det inställda fisket, däribland relevant meteorologisk information.

b) Fartygets namn.

c) Registreringsnummer.

d) Distriktsbeteckning enligt definitionen i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta [43].

Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.

3. Medlemsstaterna ska före den 1 november 2009 sända en rapport till kommissionen om genomförandet av de åtgärder som avses i punkt 2 för år 2008.

4. Medlemsstaterna ska senast den 15 januari 2010 meddela kommissionen de totala landningar och omlastningar av guldmakrill som har gjorts under 2009 av fiskefartyg som för deras flagg i alla geografiska delområden som ingår i AKFM:s avtalsområde enligt bilaga VII.

Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.

Artikel 29

Fastställande av områden med särskilda fiskebegränsningar för att skydda känsliga djuphavsmiljöer

1. Fiske med bogserade skrapor och bottentrål är förbjudet i de områden som avgränsas av linjer som förenar följande koordinater:

a) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar "Lopheliarevet utanför Capo Santa Maria di Leuca"

– 39° 27.72' N, 18° 10.74' O

– 39° 27.80' N, 18° 26.68' O

– 39° 11.16' N, 18° 32.58' O

– 39° 11.16' N, 18° 04.28' O

b) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar "Område med utsipprande kolväten i Nildeltat"

– 31° 30.00' N, 33° 10.00' O

– 31° 30.00' N, 34° 00.00' O

– 32° 00.00' N, 34° 00.00' O

– 32° 00.00' N, 33° 10.00' O

c) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar "Eratosthenes djuphavsberg"

– 33° 00.00' N, 32° 00.00' O

– 33° 00.00' N, 33° 00.00' O

– 34° 00.00' N, 33° 00.00' O

– 34° 00.00' N, 32° 00.00' O.

2. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att skydda känsliga djuphavsmiljöer i de områden som avses i punkt 1 och särskilt se till att dessa områden skyddas mot påverkan från annan verksamhet än fiske som utgör en fara för bevarandet av dessa havsmiljöers särdrag.

Artikel 30

Minsta maskstorlek i trålnät som används i visst lokalt och säsongsbundet bottentrålfiske i Medelhavet

1. Genom undantag från artiklarna 8.1 h och 9.3.2 i förordning (EG) nr 1967/2006 får medlemsstaterna fortsätta tillåta fiskefartyg som för deras flagg att, vid visst lokalt och säsongsbundet bottentrålfiske efter fiskbestånd som inte delas med tredjeländer, använda nät med romboidformade maskor i lyftet som är mindre än 40 mm.

2. Punkt 1 ska endast gälla fiske som medlemsstater formellt har tillåtit enligt nationell lag som var i kraft den 1 januari 2007 och ska inte innebära någon framtida ökning av fiskeansträngningen jämfört med år 2006.

3. Medlemsstaterna ska till kommissionen senast den 15 januari 2009 via det vanliga dataöverföringsprogrammet översända förteckningen över de fartyg som erhållit tillstånd i enlighet med punkt 1.

4. Förteckningen över fartyg med tillstånd ska innehålla följande uppgifter:

a) Fartygets namn.

b) Fartygets CFR-nummer (nummer i registret över gemenskapens fiskeflotta) och distriktsbeteckning enligt definitionen i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004.

c) Fiske som varje fartyg fått tillstånd att bedriva definierat som målbestånd, fiskeområde enligt bilaga VII och alla tekniska maskstorleksegenskaper hos de använda fiskeredskapen.

d) Tillåten fiskeperiod.

5. Om den förteckning över fartyg med tillstånd som avses i punkt 4 inte innehåller några ändringar i förhållande till den förteckning som överlämnades 2008 ska medlemsstaterna senast den 15 januari 2009 meddela kommissionen att inga ändringar har gjorts.

6. Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.

Avsnitt 2

Regional ordning för hamnstatsåtgärder

Artikel 31

Definitioner

I detta avsnitt gäller följande definitioner:

1) fiske:

i) faktiskt sökande eller försök till sökande efter, fångst eller upptagning av fisk i AKFM-området, och

ii) bedrivande av verksamhet som rimligtvis kan antas leda till lokalisering, fångst eller upptagning av fisk i AKFM-området.

2) fiskerirelaterad verksamhet: all verksamhet till stöd för eller som en förberedelse för fiske, däribland beredning, omlastning eller transport av fisk som inte tidigare har landats eller lossats i en hamn, samt tillhandahållande av personal, bränsle, redskap m.m. till havs.

3) fartyg som omfattas av AKFM-avtalet: ett fiskefartyg eller annat fartyg som används för, är utrustat för eller är avsett att användas för fiske eller fiskerirelaterad verksamhet i AKFM-området.

4) hamn: en hamn inom AKFM-området, inbegripet terminaler till havs och andra anläggningar för landning, omlastning, beredning, bränslepåfyllning eller proviantering.

5) definitionen av olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU-fiske) enligt artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr […]/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske [44].

Artikel 32

Tillämpningsområde

1. Detta avsnitt ska tillämpas på tredjelandsfartyg som omfattas av AKFM-avtalet och som önskar tillträde till eller befinner sig i en medlemsstats hamn samt för gemenskapsfartyg som omfattas av AKFM-avtalet och som önskar tillträde till eller befinner sig i en hamn i ett tredjeland som är avtalsslutande part i AKFM.

2. Medlemsstaterna får vidta ytterligare åtgärder för att stärka utövandet av sin jurisdiktion och kontroll över fiske och fiskerirelaterad verksamhet som bedrivs av fartyg som för deras flagg och som önskar tillträde till eller befinner sig i deras hamnar, däribland de åtgärder som föreskrivs i detta avsnitt.

Artikel 33

Förhållande till andra gemenskapsbestämmelser

Om inte annat föreskrivs i detta avsnitt ska detta avsnitt gälla utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EEG) nr 2847/93 och rådets förordning (EG) nr 1093/94 av den 6 maj 1994 om fastställande av på vilka villkor fiskefartyg från tredje land får direktlanda och avsätta sina fångster i gemenskapens hamnar [45].

Artikel 34

Samarbete och utbyte av information

1. Kommissionen och medlemsstaterna ska samarbeta och utbyta information med AKFM:s verkställande sekreterare, de avtalsslutande parterna i AKFM och internationella organisationer, särskilt genom att

a) begära uppgifter från och lämna uppgifter till lämpliga databaser,

b) framföra önskemål om och erbjuda samarbete för att främja ett effektivt genomförande av detta avsnitt.

2. Medlemsstaterna ska se till att deras nationella fiskerirelaterade informationssystem möjliggör ett direkt elektroniskt utbyte av information om hamnstatskontroller enligt detta avsnitt mellan dem och AKFM:s sekretariat, varvid vederbörlig hänsyn ska tas till lämpliga sekretesskrav.

3. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att möjliggöra ett elektroniskt utbyte av information mellan berörda nationella myndigheter och för att samordna dessa myndigheters verksamhet vid genomförandet av åtgärderna i detta avsnitt.

4. Medlemsstaterna ska för tillämpningen av detta avsnitt upprätta en förteckning över kontaktpunkter som ska sändas elektroniskt till kommissionen, AKFM:s verkställande sekreterare och de avtalsslutande parterna i AKFM senast den 15 februari 2009.

Artikel 35

Utsedda hamnar

1. Genom undantag från artikel 3 i förordning (EG) nr 1093/94 ska medlemsstaterna utse hamnar som tredjelandsfartyg som omfattas av AKFM-avtalet får anlöpa och se till att varje utsedd hamn har tillräcklig kapacitet för att utföra inspektioner och vidta andra hamnstatsåtgärder i enlighet med detta avsnitt.

2. Medlemsstaterna ska, senast den 15 februari 2009, meddela kommissionen och AKFM:s verkställande sekreterare vilka hamnar som utsetts enligt punkt 1 och göra uppgifterna tillgängliga på sin webbsida.

Artikel 36

Förhandsmeddelande om ankomst till hamn och tillstånd att använda en hamn

1. Genom undantag från artikel 28e.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 ska befälhavaren på ett tredjelandsfartyg som omfattas av AKFM-avtalet och som önskar använda en utsedd hamn, enligt artikel 35, uppfylla kraven i den ordning för utsedda hamnar som upprättats av hamnmedlemsstaten i enlighet med detta avsnitt och minst 72 timmar före fartygets beräknade ankomsttid meddela de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om sin avsikt att anlöpa den berörda hamnen. Hamnstaten får fastställa en annan anmälningsfrist som tar hänsyn till bland annat avståndet mellan fiskeområdena och dess hamnar.

2. Det meddelande som avses i punkt 1 ska innehålla minst de uppgifter som föreskrivs i del A i bilaga VIII.

3. Medlemsstatens behöriga myndigheter ska skriftligen delge befälhavaren på det tredjelandsfartyg som önskar tillträde till dess hamn tillståndet att använda sig av hamnen för landning, omlastning eller beredning. Befälhavaren ska överlämna tillståndet till de behöriga hamnmyndigheterna vid ankomsten till hamnen, och innan den godkända verksamheten påbörjas.

4. Medlemsstaterna ska elektroniskt och i pappersform registrera de tillstånd som utfärdats på grundval av denna artikel eller avslag på begäran om tillträde i enlighet med artikel 37 eller 38.

Artikel 37

Avslag på begäran att få använda en hamn

Medlemsstaterna ska inte tillåta ett tredjelandsfartyg som omfattas av AKFM-avtalet att använda de hamnar som de utsett i enlighet med artikel 35 för landning, omlastning eller beredning av fiskeriprodukter som fångats i AKFM-området, och ska likaså neka fartyget tillträde till hamntjänster, särskilt bränslepåfyllning och proviantering, om

a) befälhavaren på fartyget inte har fullgjort sina förpliktelser enligt artikel 36.1,

b) fartyget inte för flagg som tillhör en avtalsslutande part i AFKM, eller

c) fartyget är upptaget i en förteckning över fartyg som har deltagit i eller stött IUU-fiske som har upprättats av en regional fiskeriförvaltningsorganisation som gemenskapen är part i,

d) det finns rimliga skäl att anta att fartyget inte har ett giltigt tillstånd att fiska eller bedriva fiskerirelaterad verksamhet i AKFM-området, och befälhavaren, efter att ha blivit underrättad om dessa skäl, inte kan styrka att ett sådant tillstånd finns.

Artikel 38

Förmodat IUU-fiske

1. Om en hamnmedlemsstat har skäl att anta att ett tredjelands fartyg som önskar tillträde till en av dess hamnar har deltagit i eller stött IUU-fiske i AKFM-området, ska denna hamnmedlemsstat underrätta fiskefartygets ägare och, i förekommande fall, fartygets operatör om detta genom att lägga fram en detaljerad redogörelse för skälen till denna förmodan, som ska innehålla en hänvisning till rätten att begära eller tillhandahålla ytterligare information, och ge fiskefartygets ägare, och, i förekommande fall, fartygets operatör, möjlighet att bli hörd.

2. Om en medlemsstat, på grundval av information som den erhållit i enlighet med punkt 1, har rimliga skäl att anta att fartyget har deltagit i eller stött IUU-fiske ska medlemsstaten förbjuda det berörda fartyget att använda dess hamnar för landning, omlastning eller beredning av fiskeriprodukter som fångats i AKFM-området, och neka fartyget tillträde till hamntjänster, särskilt bränslepåfyllning och proviantering.

Artikel 39

Meddelande om och upphävande av förbud mot att använda en hamn

1. Om en medlemsstat, i enlighet med artiklarna 37 eller 38.2, har förbjudit ett fartyg att använda dess hamnar, ska medlemsstaten utan dröjsmål underrätta fiskefartygets ägare och, i förekommande fall, fartygets operatör, flaggstaten, kommissionen, AKFM:s verkställande sekreterare samt övriga avtalsslutande parter i AKFM om detta och ge en detaljerad redogörelse för skälen till avslaget. 2. Om skälen till medlemsstatens vägran att ge tillträde till sina hamnar, enligt artiklarna 37 och 38, inte längre föreligger, ska medlemsstaten upphäva sitt förbud och underrätta de parter som erhållit ett meddelande om detta i enlighet med punkt 1.

Artikel 40

Force majeure eller nödsituationer

Bestämmelserna i artiklarna 37 och 38 ska inte påverka fartygs enligt internationell lag reglerade tillträde till hamnar på grund av force majeure eller i nödsituationer och tillhandahållandet av sådana tjänster till fartyget som är nödvändiga för besättningens säkerhet, hälsa och välbefinnande.

Artikel 41

Anlöpande av hamn utan tillstånd

Medlemsstaterna ska se till att fartyg från tredjeland som har fiskat eller bedrivit fiskerirelaterad verksamhet i AKFM-området och som anlöper deras hamnar utan förhandstillstånd inspekteras i enlighet med bestämmelserna i detta avsnitt.

Artikel 42

Inspektioner

1. Varje medlemsstat ska inspektera minst 50 % av de fartyg från tredjeland som anlöper deras hamnar under 2009, i enlighet med de inspektionsförfaranden som fastställs i del B i bilaga VIII.

2. Vid fastställandet av vilka fartyg som ska inspekteras ska medlemsstaterna prioritera

a) fartyg som tidigare av en annan medlemsstat har förbjudits att använda en hamn i enlighet med detta avsnitt, eller som av en annan avtalsslutande part i AKFM har förbjudits att använda en hamn i enlighet med AKFM:s bestämmelser, eller

b) krav från andra medlemsstater eller avtalsslutande parter i AKFM eller regionala fiskeriförvaltningsorganisationer på att särskilda fartyg ska inspekteras.

3. Medlemsstaterna ska fastställa de villkor som ska gälla för certifiering av deras inspektörer som ska utföra inspektioner enligt denna artikel. Sådana villkor ska omfatta de krav på utbildning av inspektörer som anges i del C i bilaga VIII.

4. Inspektioner ska utföras på ett sådant sätt att ett fartyg inte uppehålls i onödan, att fartyget utsätts för minsta möjliga störning eller olägenhet och att fiskens kvalitet inte försämras.

5. Resultaten av inspektionen ska framgå av en inspektionsrapport som ska fyllas i och undertecknas av inspektören och som minst ska innehålla de uppgifter som återfinns i del D i bilaga VIII.

6. Resultaten av inspektionen ska läggas fram för fiskefartygets ägare och, i förekommande fall, fartygets operatör som ska ges möjlighet att lägga till kommentarer i rapporten och kontakta flaggstatens behöriga myndigheter, särskilt då de har allvarliga problem med att förstå innehållet i rapporten.

7. Befälhavaren på det inspekterade fartyget ska erhålla en kopia av inspektionsrapporten, som ska förvaras ombord på fartyget.

Artikel 43

Standardiserad information om hamninspektioner

Medlemsstaterna ska registrera och bearbeta information om hamninspektioner i standardiserad form, i enlighet med bestämmelserna i del E i bilaga VIII.

Artikel 44

Flaggstatens roll

1. Medlemsstaterna ska se till att fartyg som för deras flagg landar, lastar om och bereder fisk, och använder andra hamntjänster, i hamnar i andra medlemsstater eller avtalsslutande parter i AKFM som handlar i överensstämmelse med, eller på ett sätt som är förenligt med, bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Om en medlemsstat har rimliga skäl att anta att ett fartyg som för dess flagg har deltagit i eller stött IUU-fiske, och detta fartyg önskar tillträde till eller befinner sig i en hamn i en annan medlemsstat eller avtalsslutande part i AKFM, ska förstnämnda medlemsstat begära att den medlemsstaten eller avtalsslutande parten i AKFM inspekterar fartyget och underrättar den om resultatet av inspektionen.

3. Vid inspektionen av ett fartyg ska fartygets befälhavare

a) samarbeta med inspektörerna och bistå dem vid inspektionen av fartyget i enlighet med de förfaranden som fastställs i detta avsnitt, och får inte hindra, trakassera eller störa inspektörerna när de utför sina uppgifter,

b) ge tillträde till alla fartygets utrymmen, fångster och fiskeriprodukter ombord, nät eller andra redskap, utrustning och all annan information eller alla dokument som inspektörerna anser nödvändiga för att kunna genomföra inspektionen,

c) ge inspektörerna tillgång till registreringshandlingar, fisketillstånd eller annan dokumentation som de anser sig behöva.

4. Om befälhavaren på ett fartyg vägrar att låta en behörig inspektör utföra en inspektion i enlighet med bestämmelserna i detta avsnitt ska befälhavaren motivera sin vägran. Hamninspektionsmyndigheterna i den berörda medlemsstaten ska omedelbart underrätta myndigheterna i flaggstaten, kommissionen och AKFM:s verkställande sekreterare om befälhavarens vägran och förklaring.

5. Om befälhavaren på ett fartyg som för en medlemsstats flagg inte fullgör sina skyldigheter enligt punkt 3, och skälen till den vägran som avses i punkt 4 inte kan anses berättigade på grund av force majeure eller en nödsituation, ska flaggmedlemsstaten vidta lämpliga åtgärder gentemot det berörda fartyget, som till exempel att dra in fartygets fisketillstånd och förbjuda fartyget att lämna hamnen eller vidta andra åtgärder som den anser lämpliga. Flaggmedlemsstaten ska utan dröjsmål underrätta hamninspektionsmyndigheterna, kommissionen och AKFM:s verkställande sekreterare om de åtgärder som vidtagits i det aktuella fallet.

AVSNITT 3

rapportering av statistiska matriser

Artikel 45

Överföring av uppgifter

1. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2009 överföra uppgifterna i Task 1.1 och Task 1.2 i AKFM:s statistiska matris, enligt bilaga IX, till AKFM:s verkställande sekreterare.

2. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2009, och i den utsträckning det är möjligt, överföra uppgifterna i Task 1.3, 1.4 och 1.5 i AKFM:s statistiska matris, enligt bilaga IX, till AKFM:s verkställande sekreterare.

3. Vid överföringen av de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna använda sig av AKFM:s dataregisteringssystem som finns tillgängligt på AKFM:s webbsida [46].

4. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de uppgifter som de har överfört enligt denna artikel.

KAPITEL VII

Särskilda bestämmelser för gemenskapsfartyg som fiskar i NAFO:s regleringsområde

Artikel 46

Fångstrapportering

1. Befälhavaren på ett fartyg med tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 ska på elektronisk väg till de behöriga myndigheterna i sin flaggmedlemsstat sända en fångstrapport med uppgifter om de kvantiteter liten hälleflundra som har fångats av fartyget, även om ingen fångst har gjorts.

2. Den rapport som avses i punkt 1 ska första gången lämnas senast tio dagar efter fartygets inträde i NAFO:s regleringsområde eller efter fiskeresans början. Rapporten ska sändas var femte dag. När de fångster av liten hälleflundra som har rapporterats enligt punkt 1 anses ha förbrukat 75 % av flaggmedlemsstatens kvot, ska fartygets befälhavare sända rapporterna var tredje dag.

3. Varje medlemsstat ska efter mottagandet vidarebefordra fångstrapporterna till kommissionen. Kommissionen ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till NAFO:s sekretariat.

Artikel 47

Ytterligare kontroller

1. Fartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 får segla in i NAFO:s regleringsområde för att fiska efter liten hälleflundra endast om de har mindre än 50 ton fångst ombord (oavsett art) eller om tillträde medges enligt punkterna 2, 3 och 4 i den här artikeln.

2. Om ett fartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 har fångster ombord på 50 ton eller mer som tagits utanför NAFO:s regleringsområde, ska det senast 72 timmar innan det seglar in (ENT) i NAFO:s regleringsområde till NAFO:s sekretariat meddela, via e-post eller fax, hur stor fångst som hålls ombord, position (latitud och longitud) där fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att börja fiska och beräknad ankomsttid till positionen.

3. Om ett inspektionsfartyg, till följd av ett meddelande enligt punkt 2, avser utföra en inspektion, ska det meddela koordinaterna för en kontrollpunkt där inspektionen ska utföras till fiskefartyget. Kontrollpunkten ska ligga högst 60 nautiska mil från den position där fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att börja fiska.

4. Om ett fiskefartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 innan det seglar in i NAFO:s regleringsområde inte får något meddelande från NAFO:s sekretariat eller från ett inspektionsfartyg om att ett inspektionsfartyg har för avsikt att utföra en inspektion enligt punkt 3, får fiskefartyget börja fiska. Fiskefartyget får också börja fiska utan att först ha inspekterats om inspektionsfartyget inte har påbörjat inspektionen senast tre timmar efter det att fiskefartyget anlände till kontrollpunkten.]

KAPITEL VIII

Särskilda bestämmelser om landning eller omlastning av fisk som frysts efter att ha fångats av

tredjelands fiskefartyg i NEAFC:s konventionsområde

Artikel 48

Hamnstatskontroll

Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EEG) nr 2847/93 och förordning (EG) nr 1093/94 ska de förfaranden som fastställs i detta kapitel tillämpas på landning eller omlastning i hamnar i medlemsstaterna av fisk som frysts efter att ha fångats av tredjelands fiskefartyg i NEAFC:s konventionsområde.

Artikel 49

Utsedda hamnar

Landning och omlastning i gemenskapens vatten får endast ske i utsedda hamnar.

Medlemsstaterna ska utse ett landningsställe eller en plats nära kusten (utsedda hamnar) där landning eller omlastning av den fisk som avses i artikel 48 är tillåtna. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla eventuella ändringar av förteckningen över hamnar som utsetts under 2007 senast 15 dagar innan ändringen träder i kraft.

Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över utsedda hamnar och ändringar av denna i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, och göra den tillgänglig på sin webbsida.

Artikel 50

Förhandsmeddelande om ankomst till hamn

1. Genom undantag från artikel 28e.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 ska befälhavare på alla fiskefartyg, eller deras ombud, som transporterar fisk enligt artikel 48 i den här förordningen och som har för avsikt att angöra en hamn för landning eller omlastning meddela detta till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars hamn de önskar använda minst tre arbetsdagar före beräknad ankomsttid till hamnen.

2. Det meddelande som avses i punkt 1 i den här artikeln ska åtföljas av blanketten i del I i bilaga X varvid del A ska vara ifylld på följande sätt:

a) Blankett PSC 1 ska användas då fiskefartyget landar sin egen fångst.

b) Blankett PSC 2 ska användas när fiskefartyget har deltagit i omlastning. I sådana fall ska en separat blankett fyllas i för varje levererande fartyg.

3. Befälhavare på fartyg eller deras ombud får annullera ett tidigare förhandsmeddelande genom att meddela detta till de behöriga myndigheterna i den hamn som de önskar använda minst 24 timmar före den anmälda beräknade ankomsttiden till hamnen. Meddelandet ska åtföljas av en kopia av det ursprungliga meddelandet PSC 1 eller 2 med ordet "ANNULLERAT" skrivet tvärs över del B.

4. De behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten ska snarast översända en kopia av den blankett som avses i punkterna 2 och 3 till fiskefartygets flaggstat och till flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg om fartyget har deltagit i omlastning samt till NEAFC:s sekretariat.

Artikel 51

Tillstånd att landa eller lasta om

1. Hamnmedlemsstatens behöriga myndigheter får tillåta landning eller omlastning endast om flaggstaten för det fiskefartyg som önskar landa eller lasta om, eller vid omlastning till sjöss, flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg, genom att skicka tillbaka ett exemplar av den blankett som översänts i enlighet med artikel 50.3, med del B riktigt ifylld, bekräftar att

a) de fiskefartyg som enligt egen uppgift har fångat fisken hade tillräckligt stor kvot för de arter som deklarerats,

b) kvantiteterna fisk ombord har rapporterats i vederbörlig ordning och medtagits vid beräkningen av eventuellt tillämpliga fångstbegränsningar eller begränsningar av fiskeansträngningen,

c) de fiskefartyg som enligt egen uppgift har fångat fisken hade tillstånd att fiska i de angivna områdena,

d) fartygets närvaro i det angivna fångstområdet har kontrollerats med hjälp av VMS-uppgifter.

Landning eller omlastning får inte påbörjas förrän de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten har givit tillstånd till detta.

2. Även om bekräftelsen enligt punkt 1 inte föreligger får de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten, genom undantag från punkt 1, tillåta att en landning genomförs helt eller delvis, men på villkor att fisken förvaras i lager under deras överinseende. Fisken får inte släppas ut på marknaden för att säljas, övertas eller transporteras förrän den bekräftelse som avses i punkt 1 har mottagits. Om bekräftelsen inte har mottagits inom 14 dagar efter landningen får de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten beslagta och avyttra fisken i enlighet med nationella föreskrifter.

3. Hamnmedlemsstatens behöriga myndigheter ska utan dröjsmål meddela kommissionen och NEAFC:s sekreterare sitt beslut om att tillåta eller förbjuda landningen eller omlastningen genom att översända en kopia av blanketten i del I i bilaga X, med del C riktigt ifylld, om den landade eller omlastade fisken fångats i NEAFC:s konventionsområde.

Artikel 52

Inspektioner

1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska inspektera minst 15 % av de landningar eller omlastningar av tredjelands fiskefartyg, enligt artikel 48, som företas i dess hamnar varje år.

2. Inspektionerna ska omfatta övervakning av hela landningen eller omlastningen samt en korskontroll av de kvantiteter, per art, som angivits i förhandsanmälan av landningen mot de kvantiteter, per art, som landats eller lastats om.

3. Inspektörerna ska så långt som möjligt bemöda sig om att inte i onödan uppehålla ett fiskefartyg och se till att fiskefartyget utsätts för minsta möjliga störning eller olägenhet och att fiskens kvalitet inte försämras.

Artikel 53

Inspektionsrapporter

1. Varje inspektion ska dokumenteras genom att en inspektionsrapport fylls i enligt förlagan i del II i bilaga X.

2. En kopia av varje inspektionsrapport ska utan dröjsmål översändas till det inspekterade fiskefartygets flaggstat och, om det rör sig om omlastning, till flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg, och till kommissionen och NEAFC:s sekreterare om den landade eller omlastade fisken fångats i NEAFC:s konventionsområde.

3. Originalet eller en bestyrkt kopia av varje inspektionsrapport ska på begäran översändas till det inspekterade fiskefartygets flaggstat.

[KAPITEL IX

Särskilda bestämmelser för gemenskapsfartyg

som fiskar i CCAMLR:s konventionsområde

AVSNITT 1

Restriktioner samt krav på fartygsuppgifter

Artikel 54

Förbud och fångstbegränsningar

1. Riktat fiske efter arterna i bilaga XI är förbjudet i de områden och under de perioder som anges i den bilagan.

2. För nytt fiske och undersökande fiske ska de fångst- och bifångstbegränsningar som fastställs i bilaga X gälla i de delområden som anges i den bilagan.

avsnitt 2

Undersökande fiske

Artikel 55

Uppföranderegler för undersökande fiske

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i förordning (EG) nr 601/2004 ska medlemsstaterna se till att alla gemenskapens fiskefartyg är utrustade med

a) lämplig kommunikationsutrustning (inbegripet MF/HF-radioinstallation med minst en 406MHz EPIRB), utbildade operatörer ombord samt, när så är möjligt, GMDSS-utrustning,

b) räddningsdräkter för alla ombord,

c) lämpliga arrangemang för att hantera medicinska akutfall som kan inträffa under resan,

d) lager med livsmedel, färskvatten, bränsle och reservdelar för kritisk utrustning i händelse av oförutsedda förseningar och fastfrysning,

e) en godkänd beredskapsplan för oljeförorening (Sopep) med arrangemang för att lindra effekterna av föroreningar till havs (inklusive försäkringar) i händelse av utsläpp av bränsle eller avfall.

Artikel 56

Deltagande i undersökande fiske

1. Ett fiskefartyg som för spansk flagg och är registrerat i Spanien och som har anmälts till CCAMLR i enlighet med artiklarna 7 och 7a i förordning (EG) nr 601/2004 får delta i undersökande långrevsfiske efter Dissostichus spp. i FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b utanför områden under nationell jurisdiktion.

2. I sektion 58.4.3b får högst ett fartyg åt gången fiska.

3. När det gäller delområdena 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1 och 58.4.2 anges de sammanlagda fångst- och bifångstbegränsningarna per delområde och sektion, samt deras fördelning per småskalig forskningsenhet (SSRU) inom vart och ett av dessa områden i bilaga XII. Fisket i en småskalig forskningsenhet ska upphöra när de rapporterade fångsterna når den angivna gränsen och fiske i den enheten ska då vara förbjudet under resten av fiskesäsongen.

4. Fisket ska ske med så stor geografisk och batymetrisk spridning som möjligt så att man får de uppgifter som behövs för att avgöra fiskepotential och för att undvika en alltför stor koncentration av fångst och fiskeansträngning. I sektionerna 58.4.1 och 58.4.2 är det dock förbjudet att fiska i vatten som är mindre än 550 meter djupa.

Artikel 57

Rapporteringssystem

Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 55 ska omfattas av följande rapporteringssystem för fångst och ansträngning:

a) Rapportsystemet för fångst och fiskeansträngning under femdagarsperioder enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 601/2004, bortsett från att medlemsstaterna senast två arbetsdagar efter utgången av varje rapporteringsperiod ska översända rapporter om fångst och fiskeansträngning till kommissionen, vilka sedan utan dröjsmål ska vidarebefordras till CCAMLR. I delområdena 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1 och 58.4.2 ska uppgifterna rapporteras in per småskalig forskningsenhet.

b) Systemet för finskalig rapportering av månatlig fångst och fiskeansträngning enligt artikel 13 i förordning (EG) nr 601/2004.

c) Det totala antalet och den totala vikten av Dissostichus eleginoides och Dissostichus mawsoni som kastats överbord, inklusive dem med jellymeat-tillstånd, ska rapporteras.

Artikel 58

Definition av drag

1. I detta avsnitt avses med ett drag att en eller flera revar sätts ut på ett och samma fångstställe. För rapportering om fångst och ansträngning ska dragets exakta geografiska placering fastställas med hjälp av mittpunkten för den rev eller de revar som placerats ut.

2. För att anses som forskningsdrag ska

a) varje forskningsdrag äga rum minst fem nautiska mil från varje annat forskningsdrag varvid avståndet ska mätas från den geografiska mittpunkten för varje forskningsdrag,

b) varje drag omfatta minst 3 500 krokar och högst 10 000 krokar, varvid flera separata revar får användas på samma ställe,

c) varje drag med långrev ligga kvar i vattnet i minst sex timmar, mätt från den tidpunkt då draget placerats ut helt och hållet till dess att det börjar tas ombord.

Artikel 59

Forskningsplaner

Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 55 ska verkställa forskningsplaner i samtliga de småskaliga forskningsenheter som FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1 och 58.4.2 är indelade i. Forskningsplanen ska verkställas enligt följande:

a) När fartyget första gången anländer till en småskalig forskningsenhet ska de första tio dragen, kallade "första serien", benämnas "forskningsdrag" och dessa ska uppfylla kriterierna i artikel 58.2.

b) Nästa tio drag eller tio ton fångst, beroende på vad som först uppnås, ska benämnas "andra serien". Befälhavaren kan besluta att dragen i den andra serien fiskas som en del av normalt undersökande fiske. Om de uppfyller kraven i artikel 58.2 får emellertid även dessa drag benämnas forskningsdrag.

c) När den första och andra serien drag har genomförts, ska fartyget, om befälhavaren vill fortsätta att fiska i den småskaliga forskningsenheten, fortsätta med en "tredje serie", vilket innebär att sammanlagt 20 forskningsdrag görs i samtliga tre serier. Den tredje serien drag ska genomföras under samma vistelse i den småskaliga forskningsenheten som den första och andra serien.

d) När de 20 forskningsdragen i den tredje serien har avslutats får fartyget fortsätta att fiska i den småskaliga forskningsenheten.

e) I de småskaliga forskningsenheterna A, B, C, E och G i delområdena 88.1 och 88.2 där arean på den havsbotten där det går att bedriva bottenfiske utan att skada den marina miljön är mindre än 15 000 km2, ska leden b, c och d inte gälla och efter det att fartyget har genomfört tio forskningsdrag får det fortsätta att fiska i den småskaliga forskningsenheten.

Artikel 60

Datainsamlingsplaner

1. Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 56 ska verkställa planer för datainsamling i samtliga de småskaliga forskningsenheter som FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1 och 58.4.2 är indelade i. En plan för datainsamling ska innefatta uppgifter om

a) position och djup för varje ände av varje långrev i ett drag,

b) tid för utsättning, tiden i vattnet och tidpunkten för inhalning,

c) antal och art för fisk som gått förlorad när linorna halats in,

d) antal krokar,

e) typ av agn,

f) utfallet av agnet (%),

g) typ av krok, och

h) sjöförhållanden, molnighet och månfas när långrevarna sattes ut.

2. Alla uppgifter i punkt 1 ska samlas in för varje forskningsdrag. Alla fiskar i ett forskningsdrag upp till hundra fiskar ska mätas och stickprov tas på minst 30 fiskar för biologiska studier. Om fler än hundra fiskar fångas, ska en metod med slumpmässiga delstickprov användas.

Artikel 61

Märkningsprogram

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7b i förordning (EG) nr 601/2004 ska varje långrevsfartyg regelbundet under fisket märka och återutsätta Dissostichus spp., i enlighet med bevarandeåtgärden för det fisket enligt CCAMLR:s märkningsprotokoll.

Artikel 62

Vetenskapliga observatörer

1. Varje fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 56 ska ha minst två vetenskapliga observatörer ombord under all fiskeverksamhet under fiskeperioden, av vilka en observatör ska utses i enlighet med CCAMLR Scheme of International Scientific Observation.

2. Varje medlemsstat ska, om inte annat föreskrivs i och i enlighet med dess tillämpliga lagar och föreskrifter, däribland regler for bevisföring vid nationella domstolar, beakta och handla på grundval av rapporter från inspektörer som utsetts av en CCAMLR-part inom ramen för denna ordning på samma sätt som den beaktar och handlar utifrån rapporter från sina egna inspektörer, och både medlemsstaten och den berörda CCAMLR-parten ska samarbeta för att underlätta rättsliga och andra förfaranden som inleds på grund av en sådan rapport.

Artikel 63

Anmälan av avsikt att delta i fiske efter antarktisk krill

1. Genom undantag från artikel 5a i förordning (EG) nr 601/2004 ska en medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde anmäla detta till CCAMLR:s sekretariat och kommissionen minst fyra månader före CCAMLR-kommissionens årliga möte, omedelbart före den fiskesäsong under vilken den avser att fiska, i det format som anges i bilaga XIII till den här förordningen för att säkerställa att CCAMLR-kommissionen kan genomföra en lämplig översyn innan fartygen inleder sitt fiske.

2. Den anmälan som avses i punkt 1 ska innehålla de uppgifter som fastställs i artikel 3 i förordning (EG) nr 601/2004 för varje fartyg som en medlemsstat ger tillåtelse att delta i fiske efter antarktisk krill.

3. En medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde ska endast anmäla fartyg som för dess flagg vid tidpunkten för anmälan.

4. Genom undantag från punkt 3 får en medlemsstat bevilja deltagande i fiske efter antarktisk krill för ett annat fartyg än det som anmäldes till CCAMLR i enlighet med punkterna 1-3, om det anmälda fartyget förhindras från att delta på grund av legitima operativa skäl eller force majeure. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta CCAMLR:s sekretariat och kommissionen och tillhandahålla

i) alla uppgifter om det/de avsedda ersättningsfartyg som avses i punkt 2,

ii) en fullständig redovisning av skälen till utbytet och alla relevanta bestyrkande bevis eller hänvisningar.

5. Genom undantag från punkterna 3 och 4 ska en medlemsstat inte tillåta ett fartyg som är upptaget på någon av CCAMLR:s förteckningar över IUU-fartyg att delta i fiske efter antarktisk krill.

Artikel 64

Försiktighetsgränser för fångster vid fiske efter antarktisk krill i vissa delområden

1. Den totala kombinerade fångsten av antarktisk krill i de statistiska delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4 ska begränsas till 3,47 miljoner ton under alla fiskesäsonger. Den totala fångsten av antarktisk krill i statistisk sektion 58.4.2 ska begränsas till 2,645 miljoner ton under alla fiskesäsonger.

2. Fram till dess att en fördelning av den totala fångstbegränsningen mellan mindre förvaltningsenheter har fastställts på grundval av rekommendationer från den vetenskapliga kommittén, ska den totala kombinerade fångsten i de statistiska delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4 ytterligare begränsas till 620 000 ton under alla fiskesäsonger. Den totala fångsten i sektion 58.4.2 ska begränsas till 260 000 ton väster om 55oO och 192 000 ton öster om 55oO under alla fiskesäsonger.

3. En fiskesäsong ska inledas den 1 december och avslutas den 30 november följande år.

4. Varje fartyg som deltar i fiske efter antarktisk krill i sektion 58.4.2 ska ha minst en vetenskaplig observatör i enlighet med CCAMLR Scheme of International Scientific Observation eller en inhemsk vetenskaplig observatör som uppfyller kraven i det systemet och, när så är möjligt, ytterligare en vetenskaplig observatör ombord under all fiskeverksamhet under fiskeperioden.

Artikel 65

Rapporteringssystem för fiske efter antarktisk krill

1. Fångster av antarktisk krill ska rapporteras i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr 601/2004.

2. Om den totala rapporterade fångsten under en fiskesäsong överstiger eller är lika med 80 % av tröskeln på 620 000 ton i delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4, och på 260 000 ton väster om 55oO och 192 000 ton öster om 55oO i delområde 58.4.2, ska fångsterna rapporteras i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 601/2004.

3. Under den fiskesäsong som följer på en fiskesäsong där den totala fångsten översteg eller var lika med 80 % av tröskeln i punkt 2 ska fångsterna rapporteras i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 601/2004 om den totala fångsten överstiger eller är lika med 50 % av den tröskeln.

4. I slutet av varje fiskesäsong ska medlemsstaten från vart och ett av sina fartyg erhålla de uppgifter om varje drag som krävs för ifyllande av CCAMLR:s finskaliga formulär för fångst- och fiskeansträngningar. Medlemsstaten ska överlämna dessa uppgifter, på CCAMLR:s blankett C1 för fiske med trål, till CCAMLR:s verkställande sekreterare och kommissionen senast den 1 april följande år.

Artikel 66

Vissa begränsningar av undersökande fiske efter Dissostichus spp.

1. Den totala fångsten av Dissostichus spp. i Banzare banken (statistisk sektion 58.4.3b) utanför områden som omfattas av nationell jurisdiktion får under fiskesäsongen 2008/2009 inte överstiga

i) en försiktighetsgräns för fångster på 150 ton enligt följande:

Småskalig forskningsenhet A – 150 ton.

Småskalig forskningsenhet B – 0 ton.

ii) en kompletterande fångstbegränsning på 50 ton för den vetenskapliga forskningsundersökningen i de småskaliga forskningsenheterna A och B under 2008/2009.

2. Den totala fångsten i småskalig forskningsenhet A enligt punkt 1 i får inte göras under perioden från och med den 16 mars 2009 till och med slutet av den vetenskapliga forskningsundersökningen, dock senast den 1 juni 2009.

Artikel 67

Tillfälligt förbud mot djuphavsfiske med nät

1. Med nät avses i denna artikel

linor bestående av enkla, dubbla eller tredubbla vertikala nätstycken, nära ytan eller mellan botten och ytan eller på botten, i vilka fisk fastnar, snärjs eller garnas. Näten har flöten på den övre linan (överteln) och, i allmänhet, vikter på bottenlinan (underteln). Näten består av enkla eller, mer sällan, dubbla eller tredubbla nätstycken (så kallade ”grimgarn”) som är monterade på samma ramar av rep. Olika typer av nät kan kombineras i ett redskap (t.ex. grimgarn kombinerade med nät). Dessa nät kan antingen användas ensamma eller, vilket är vanligare, i stora antal placerade i rad ("länkar" av nät). Redskapet kan vara fast, förankrat på botten (så kallade bottensatta nät) eller drivande, antingen fritt eller fästat vid fartyget (så kallade drivgarn).

2. Användning av nät inom CCAMLR:s konventionsområde, för andra ändamål än forskning, ska vara förbjuden till dess att den vetenskapliga kommittén har undersökt och avlagt rapport om de möjliga effekterna av användningen av detta redskap och kommissionen, på grundval av rekommendationer från den vetenskapliga kommittén, godkänt att denna metod får användas inom CCAMLR:s konventionsområde.

3. Förslag till användning av nät för forskningsändamål på mer än 100 meters djup ska anmälas i förväg till den vetenskapliga kommittén och godkännas av kommissionen innan forskningen får påbörjas.

4. Fartyg som avser att segla genom CCAMLR:s konventionsområde med nät ombord ska i förväg anmäla sin avsikt att göra detta till sekretariatet, och bl.a. uppge vilka dagar fartyget förväntas passera genom CCAMLR:s konventionsområde. Fartyg som inte har gjort en sådan förhandsanmälan och som påträffas med nät ombord inom CCAMLR:s konventionsområde ska anses ha överträtt denna bestämmelse.

Art