20. Truppminor (antipersonella minor)
B5-0542, 0561, 0568, 0575, 0590 och 0599/2001
Europaparlamentets resolution om åtgärder för att främja en utfästelse från icke-statliga aktörers
sida om att verka för ett totalförbud av truppminor
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av sina resolutioner av den 17 december 1992 om förödelse orsakad av trupp-
minor (1), av den 29 juni 1995 om landminor och laservapen som förorsakar blindhet (2) och om
truppminor som ett mördande hinder för utveckling (3) och av den 18 december 1997 om förbud
mot och förstöring av truppminor (4) och av den 25 oktober 2000 om truppminor (5),
 med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om åtgärder mot
antipersonella minor (truppminor) för att stärka bidraget från Europeiska unionen och förslaget tillEuropaparlamentets och rådets förordning om åtgärder mot antipersonella minor (truppminor)(KOM(2000) 111), och av följande skäl:
A. Truppminor leder inte endast till att människoliv går förlorade, i synnerhet bland civilbefolkningen,
utan utgör dessutom ett allvarligt hinder för ekonomisk och social återuppbyggnad i de länder som ärdrabbade.
B. Majoriteten av landminorna i dag läggs ut i samband med beväpnade konflikter och/eller inbördeskrig,
där både statliga beväpnade styrkor och icke-statliga beväpnade grupper kanske använder landminor.
C. Ottawakonventionen från 1997 har ratificerats av 119 stater och undertecknats av 141.D. 52 stater har fortfarande inte undertecknat och ratificerat Ottawakonventionen.E. Konferensen för de stater som undertecknat Ottawakonventionen och som äger rum i Managua den
1822 september 2001 är av stor betydelse.
F. Det är det internationella samfundets moraliska plikt att se till att alla involverade parter i sådana
konflikter, statliga och icke-statliga aktörer, engageras för att förbjuda användning av truppminor, isyfte att få till stånd ett verkligt universellt förbud mot dessa inhumana vapen.
G. Ett sådant engagemang inbegriper inte något stöd för icke-statliga aktörer och deras verksamhet och
inte heller något erkännande av deras legitimitet.
H. Insatser har redan gjorts av regeringar, internationella institutioner och specialiserade icke-statliga
organisationer för att försöka få icke-statliga aktörer att ansluta sig till förbudet mot truppminor.
1. Parlamentet uppmanar Europeiska unionen att överväga alla tänkbara metoder för att utöva påtryck-
ning på de icke-statliga aktörer som öppet visat sig ovilliga att ställa sig bakom ett totalförbud av trupp-minor,
2. uppmanar de icke-statliga aktörerna att sluta använda, producera, lagra och överföra truppminor,3. uppmanar rådet och kommissionen att ta reda på vilka källor det är som levererar truppminor till
icke-statliga aktörer,
(1) EGT C 21, 25.1.1993, s. 161.
(2) EGT C 183, 17.7.1995, s. 44.
(3) EGT C 183, 17.7.1995, s. 47.
(4) EGT C 14, 19.1.1998, s. 201.
(5) EGT C 197, 12.7.2001, s. 193.C 72 E/352 SV 21.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 6 september 2001
4. efterlyser ökade resurser för humanitär minröjning, riskmedvetenhet, rehabilitering av truppmineoffer
och biståndsprogram,
5. välkomnar förslag för att engagera icke-statliga aktörer, till exempel genom ett åtagande om att
ansluta sig till totalförbudet av truppminor och ett samarbete i anslutning till minåtgärder,
6. uppmanar konferensen i Managua att stödja ansträngningarna för att utverka starka utfästelser från
de icke-statliga aktörernas sida,
7. uppmanar de stater som anslutit sig till Ottawakonventionen att fästa större uppmärksamhet vid
problemet med truppminor i samband med icke-statliga aktörer och att stödja de ansträngningar somspecialiserade icke-statliga organisationer och internationella institutioner lagt ner på att engagera icke-statliga aktörer i processen för att förbjuda minor,
8. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas
regeringar, FN:s generalsekreterare, Internationella rödakorskommittØn, ledningsgruppen för Internationellakampanjen för förbud mot landminor, AVS-EU:s gemensamma parlamentariska församling samt Förentastaternas, Rysslands och Kinas regeringar.
21. Torka i Centralamerika
B5-0547, 0562, 0569, 0574, 0591 och 0600/2001
Europaparlamentets resolution om torkan i Centralamerika
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av sina tidigare resolutioner om Centralamerika och framför allt sin resolution av den
15 juni 2000 (1) om en handlingsplan för gemenskapen för återuppbyggnaden i Centralamerika, och
av följande skäl:
A. Konsekvenserna av den torka som härjar på den centralamerikanska landtungan sedan mer än tre
månader är katastrofal och har fått FN att beteckna situationen som allvarligare än efter orkanenMitch,
B. Den redan mycket svåra mänskliga och sociala situationen i området efter de naturkatastrofer som
härjat (orkanen Mitch, jordbävningen i El Salvador) förvärras, vilket kommer att få negativa effekter
för de drabbade ländernas hopp om en socioekonomisk utveckling.
C. Ansvariga inom FN:s Världslivsmedelsprogram (WFP) har tagit fram skrämmande prognoser, enligt
vilka mer än en och en halv miljon människor drabbats av hungersnöd sedan deras livsmedelsreservertömts. Situationen kan leda till en snabb spridning av hungersnöd.
D. Det handlar för övrigt inte om ett enstaka klimatologiskt fenomen, utan situationen upprepas år efter
år i Centralamerika och med allt större intensitet. Orsakssambandet med de klimatförändringar som
orsakas av växthuseffekten och uppvärmningen av planeten har klart fastställts.
E. Reaktionerna på denna kroniskt försämrade situation  såväl från de lokala myndigheternas som från
det internationella biståndets sida  fokuseras vanligtvis, år efter år, på den nödvändiga katastrofhjäl-pen via allt större livsmedelsförsändelser, men endast få förebyggande åtgärder vidtas i form av projektför en hållbar utveckling till förmån för den drabbade jordbruksbefolkningen.
(1) EGT C 67, 1.3.2001, s. 297.21.3.2002 SV C 72 E/353 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 6 september 2001