Kärnan i detta blir en industristrategi med stark förankring i den inre marknaden som gör det möjligt för våra företag vara innovativa och utveckla ny teknik, och samtidigt främja den cirkulära ekonomin och skapa nya marknader. Det innebär att EU:s ekonomiska politik behöver inriktas på prioriteringar på längre sikt, med målet att erbjuda yngre generationer i alla delar av EU en hållbar och blomstrande framtid. Vi måste gå från ett stegvis till ett övergripande tillvägagångssätt inom alla politikområden, och ta ett helhetsgrepp på politiken. Det måste vara en inkluderande process som utvecklas i samarbete med Europaparlamentet, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och andra intressenter. Målen för hållbar utveckling ska stå i centrum för EU:s beslutsfattande och insatser. Den europeiska planeringsterminen utgör i detta avseende en väletablerad ram för samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken som behövs för att vägleda EU och medlemsstaterna under de här omställningarna, som ju påverkar hela ekonomin. I denna årliga strategi för hållbar tillväxt lägger kommissionen fram de ekonomiska och sysselsättningspolitiska prioriteringarna för EU. Inom detta tillvägagångssätt kan synergier skapas, avvägningar kan göras mellan tillväxtagendans fyra principer och lösningar kan presenteras.

För det andra kan EU genom att utveckla ny teknik och hållbara lösningar ligga i framkant för framtidens ekonomiska tillväxt och bli världsledande i en allt med digitaliserad värld, bl.a. på områden av central betydelse för EU:s teknikoberoende som cybersäkerhet, artificiell intelligens och 5G. Digital teknik är en viktig möjliggörande faktor för den europeiska gröna given.

Den europeiska gröna given är vår nya tillväxtstrategi. Den sätter hållbarhet i alla bemärkelser och medborgarnas välbefinnande i centrum för allt vi gör. Detta kräver att fyra principer kombineras: miljö, produktivitet, stabilitet och rättvisa.

De ekonomiska utsikterna på kort sikt överskuggas av betydligt mindre gynnsamma ekonomiska och geopolitiska förutsättningar och hög osäkerhet. Utsikterna till tillväxt i världen är sköra. Handelspolitiska spänningar i tillverkningsindustrin och geopolitisk osäkerhet påverkar investeringsbesluten negativt. Minskad handel i kombination med låg produktivitetstillväxt kan få långvariga konsekvenser för EU:s ställning i en värld som i allt högre grad kännetecknas av rivaliteten mellan USA och Kina. Det påverkar främst tillverkningsindustrin, som också genomgår en strukturomvandling. Därför verkar ekonomin i EU vara på väg mot en längre period med mer måttfull tillväxt och låg inflation. Enligt prognoserna kommer euroområdets bruttonationalprodukt (BNP) att öka med 1,1 % under 2019 och med 1,2 % 2020 och 2021. För EU som helhet spås BNP öka med 1,4 % per år 2019–2021.

De ekonomiska utsikterna på medellång sikt hämmas av den åldrande befolkningen, den tröga produktivitetstillväxten och miljöförstöringens allt större konsekvenser. Den åldrande befolkningen innebär att 2024 kommer arbetskraften i elva medlemsstater att ha minskat med uppskattningsvis över 3 % jämfört med nu. Arbetskraften i EU torde 2060 ha minskat med 12 %. Detta, i kombination med en flera decennier lång tendens av minskad produktivitetstillväxt, sätter press på ekonomins tillväxtpotential och de offentliga finanserna framöver. Dessutom förväntas miljöförstöringens konsekvenser i allt högre grad påverka den ekonomiska aktiviteten genom att extremväder blir vanligare, människors hälsa påverkas och tillgången till materiella resurser och ekosystemtjänster blir mindre tillförlitlig.

2.En ny modell för att ta möta utmaningar som hänger samman med varandra

Konkurrenskraftig hållbarhet har alltid stått i centrum för den europeiska sociala marknadsekonomin och bör förbli den vägledande principen även i framtiden. En övergång till en hållbar ekonomisk modell, som möjliggörs av digital och ren teknik, kan göra EU ledande i omställningen. Ledarskap inom miljöskydd och en stark, innovativ industribas måste ses som två sidor av samma mynt, vilket ger EU ett försprång i konkurrenshänseende. En stabil ekonomi, som gör det möjligt att fokusera politiken på långsiktiga frågor, och en rättvis omställning för dem som påverkas mest av förändringarna, är en förutsättning för framgång och bör komplettera vår ram.

Miljömässig hållbarhet, produktivitetsvinster, rättvisa och makroekonomisk stabilitet är de fyra principerna för vår ekonomiska politik de närmaste åren. Dessa principer, som hänger samman med och stärker varandra, bör vara vägledande för strukturreformer, investeringar och en ansvarsfull budgetpolitik i alla medlemsstater.

Dessa fyra principer är avgörande för uppnåendet av målen för hållbar utveckling. Att arbeta in målen för hållbar utveckling i den europeiska planeringsterminen, särskilt de ekonomiska aspekterna och sysselsättningsaspekterna, utgör ett unikt tillfälle att sätta människorna, människornas hälsa och planeten i centrum för den ekonomiska politiken. Att sätta målen för hållbar utveckling i centrum för EU:s beslutsfattande och insatser sänder också en stark signal mot den rådande geopolitiska bakgrunden om EU:s hållbarhetsengagemang.

För att lyckas måste kostnaderna och nyttan vägas mot varandra på kort och lång sikt. Nyttan bör komma alla till del, medan kostnaderna inte får drabba de mest utsatta. Både klimatförändringarna i sig och den kompletterande politik som krävs för att övervinna de utmaningar som de innebär får stora fördelningspolitiska konsekvenser, särskilt på kort sikt. När vi utformar politiken och utarbetar rekommendationer för strukturreformer måste vi se till att det finns stöd till de människor som påverkas mest av de här samhällsförändringarna. Men den gröna omställningen leder också till nya arbetstillfällen och ökat välbefinnande, t.ex. i form av sundare arbets- och levnadsförhållanden. På andra politikområden finns det också avvägningar på kort sikt. När det till exempel handlar om att satsa på en mer inkluderande tillväxt kan integrationen på arbetsmarknaden av mer lågutbildade arbetstagare minska den genomsnittliga produktiviteten på kort sikt. Detta ändrar dock inte den långsiktiga fördelen med integration på arbetsmarknaden som bidrar till ett mer balanserat och välmående samhälle på längre sikt. För att maximera samverkansfördelarna mellan de olika politiska målen krävs stora offentliga och privata investeringar, bl.a. inom utbildning, omskolning och innovation.

3.Miljömässig hållbarhet

Att ta itu med klimat- och miljöutmaningarna är denna generations viktigaste uppgift. De kommer att förbli det under de kommande åren. Omställningen till ett klimatneutralt samhälle förutsätter en genomgripande omläggning av ekonomin inom en generation. Dessa förändringar rör inte bara energi-, byggnads- och transportsektorerna, utan även industrin, jordbruket och tjänstesektorn. Samtidigt uppstår ett unikt tillfälle att modernisera den åldrande kapitalstocken i EU:s ekonomi och ge konkurrenskraften en nystart på ett hållbart sätt där människorna står i centrum för omställningen.

Med mer fokus på klimat- och miljöpolitiken stärks den europeiska planeringsterminen som ett heltäckande verktyg för ekonomisk politik och sysselsättningspolitik. De tillväxtmöjligheter som följer av ett starkare fokus på miljömässig hållbarhet är centrala för EU:s ekonomiska agenda. Planeringsterminen kan ge medlemsstaterna skräddarsydd vägledning om var det är särskilt viktigt med strukturreformer och investeringar för en mer hållbar och konkurrenskraftig ekonomisk modell. Den kan också hjälpa medlemsstaterna att kartlägga och göra viktiga avvägningar, t.ex. i fråga om de sociala effekterna av stigande energipriser, genom en lämplig social- och finanspolitik. EU måste vidta kraftfulla åtgärder inom bl.a. cirkulär ekonomi, förnybar energi, energieffektiva byggnader och utsläppssnåla transporter. Industrin i EU är redan nu en av de mest energieffektiva i världen. EU måste dra nytta av detta och ge företag och investerare mer incitament för att medlemsstaterna ska kunna uppnå de ambitiösa klimatmålen. Stöd till de människor, branscher och regioner som påverkas mest av omställningen måste tas med i beräkningen. En ytterligare fördjupning av sammanhållningspolitikens inriktning på gröna och digitala investeringar bidrar till strategin

EU behöver investera rekordbelopp i spetsforskning och innovation, genom att använda den fulla flexibiliteten i nästa EU-budget, för att fokusera på de områden som har störst potential. Investeringarna bör styras till rena resurser som är mest produktiva för att mildra klimatförändringarnas konsekvenser och till disruptiv innovation på EU-nivå och nationell nivå. För att nå de nuvarande klimat- och energimålen för 2030 krävs det 260 miljarder euro i ytterligare investeringar i energisystemet varje år 2021–2030. Den största satsningen krävs för att förbättra energieffektiviteten i bostadsbeståndet och tjänstesektorn. Dessutom behövs betydande investeringar i energiproduktion och nätinfrastruktur. En snabb utbyggnad de närmaste två åren av infrastrukturen för alternativa bränslen blir avgörande för att fordonsindustrin ska kunna nå utsläppsmålen för nya bilar.

Därför behöver skatte- och subventionssystemen ändras så att incitamenten är klimat- och miljövänliga, och så att den finansiering som krävs för investeringarna kan uppbådas. Men enbart offentlig finansiering räcker inte. Vi måste utnyttja privata investeringar genom att sätta den gröna och hållbara finansieringen i centrum för EU:s investeringskedja och finansiella system.

Genom investeringsplanen för ett hållbart Europa kan EU fungera som katalysator för privata och offentliga gröna investeringar. Den här planen ska kombinera särskild finansiering till stöd för hållbara investeringar med förslag till ett förbättrat regelverk, så att hållbara investeringar kan mobiliseras överallt i EU. Detta är tänkt att uppnås genom att en större andel än någonsin av EU:s utgifter anslås till klimatet, genom att få in privat finansiering genom garantier, genom att skapa gynnsamma förutsättningar och genom att hjälpa projektansvariga att utforma lönsamma gröna projekt. InvestEU-programmet kommer att bidra väsentligt här. Dessutom ska EIB-gruppen bli EU:s klimatbank genom att fördubbla sitt klimatmål till 50 %. Enligt den nya mekanismen för en rättvis omställning ska kommissionen också samarbeta med EIB-gruppen för att mobilisera betydande investeringar för regioner som behöver särskilt stöd i samband med miljö- och klimatomställningen under nästa fleråriga budgetram.

Ökade inkomster från EU:s system för handel med utsläppsrätter är ytterligare en källa till finansiering av klimatåtgärder och modernisering av ekonomin. Under 2018 uppgick inkomsterna från auktioner inom utsläppshandelssystemet till cirka 14 miljarder euro. Under 2019 tros inkomsterna från auktioner inom systemet bli ännu högre, och under de kommande åren torde de årliga inkomsterna förbli betydande. Dessa medel bör användas för att stödja uppnåendet av klimat- och energimålen 2030 och investera i omställningen till klimatneutralitet.