•Medlemsstaterna ombads att informera kommissionen om de åtgärder de har vidtagit under 2014 och 2015 till följd av rekommendationen.

•Konventionella gas- och oljekällor kräver inte hydraulisk spräckning för att starta flödet under den primära utvinningsfasen. Men allt eftersom förekomsten minskar tillämpas i EU i allt högre grad mer avancerad teknik för utvinning, för att förlänga produktionsperioden. Sådan teknik utvecklas ständigt, men kan omfatta insprutning av ånga, gas och andra kemiska ämnen i borrhålet. Sammanlagt 11 medlemsstater har bekräftat att de beviljat eller planerar att bevilja tillstånd för konventionella olje- och gasutvinning med hjälp av brunnstimulering eller avancerad utvinningsteknik.

•Vid utvinning av gas i lågpermeabla reservoarer tillämpas liknande processer som vid utvinning av skiffergas. Under de senaste årtiondena har över 600 borrningar företagits efter gas i lågpermeabla reservoarer, delvis med tillämpning av hydraulisk spräckning, både till lands och till havs i medlemsstaterna. Utvinning av gas i lågpermeabla reservoarer kräver vanligen mindre vattenvolymer för hydraulisk spräckning än skiffergas.

Återkoppling från medlemsstaterna vid möten i den tekniska arbetsgruppen om miljöaspekter på okonventionella fossila bränslen.

3.1. Rekommendationens ändamålsenlighet när det gäller att förhindra, hantera och minska miljöpåverkan och miljörisker

•I rekommendationen föreslås att utföra en strategisk miljöbedömning (SMB) före beviljande av licenser för kolväten, och en miljökonsekvensbedömning (MKB) för projekt som kan medföra användning av hydraulisk högvolymspräckning. Efter antagandet av rekommendationen började Förenade kungariket genomföra strategiska miljöbedömningar före beviljandet av nya koncessioner, med beaktande av riskerna med hydraulisk spräckning, medan Polen fortsatte att utfärda licenser utan att genomföra strategiska miljöbedömningar. Flera av de berörda medlemsstaterna kräver i sin lagstiftning en miljökonsekvensbedömning innan verksamheter inleds som inbegriper användning av hydraulisk spräckning, medan andra endast kräver en miljökonsekvensbedömning om ett projekt uppfyller specifika kriterier.

•I rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att fastställa regler om möjliga begränsningar för verksamhet. Ett fåtal medlemsstater har regler som gäller specifikt för hydraulisk spräckning, exempelvis Litauen och Tyskland i vattenskyddsområden, medan andra har allmänna regler för ett brett spektrum av verksamheter eller upprättar regler från fall till fall.

•Tillämpning av principen om val av plats kan bedömas på utvinningsplatser i Polen, England och i viss mån Spanien. I Polen och England genomfördes platsspecifika riskbedömningar. De preliminära miljökonsekvensbedömningshandlingar som granskats i Spanien visar att riskbedömningar kommer att utföras.

•I Danmark och England måste tester av borrhålets integritet granskas av en oberoende tredje part. I Polen kunde inga bevis på en sådan granskning finnas.

•I rekommendationen efterlyses en grundläggande studie kring tio parametrar, såsom vatten- och luftkvalitet. Denna princip specificerar inte i detalj vilka uppgifter som ska samlas in. Allmänt kan sägas att de flesta parametrar beaktades vid anläggningar för vilka tillstånd utfärdats efter rekommendationens antagande.

•Övervakning har genomförts eller planeras på grundval av parametrar som fastställs i utgångsscenariet. Inte alla miljöövervakningsresultat rapporteras systematiskt av aktörerna till de behöriga myndigheterna. I Litauen ingår specifika övervakningskrav som gäller för prospektering och produktion av skifferolja och skiffergas i nationell lagstiftning.

•En mer omfattande översyn av medlemsstaternas tillämpning av principerna i rekommendationen finns i den undersökning somkompletterar denna översyn.

3.2. Rekommendationens ändamålsenlighet när det gäller att ge de behöriga myndigheterna och aktörerna rättssäkerhet och förutsägbarhet

•Rekommendationen är avsedd att komplettera unionslagstiftning som utarbetats vid en tidpunkt då hydraulisk högvolymspräckning ännu inte användes i EU. Detta avsnitt behandlar tre rättsakter som kan ha betydelse för den tidiga fasen av skiffergasprojekt och som medlemsstaterna tillämpar på olika sätt. En mer ingående analys av denna och annan relevant lagstiftning finns i den undersökning somkompletterar denna översyn.

•Ramdirektivet för vatten förbjuder direkta utsläpp av föroreningar i grundvattnet. De behöriga myndigheterna har olika tolkningar av direktivets tillämplighet vid skiffergasverksamhet. En del anser att hydraulisk spräckning är en verksamhet som kan medföra föroreningar som kräver särskilda tillståndsvillkor, medan andra anser att inga sådana villkor krävs, eftersom insprutningen inte sker i grundvattnet.

•Avfall från prospektering efter skiffergas eller produktionsverksamhet omfattar avfall från utvinningsindustrin, som måste hanteras i överensstämmelse med direktivet om hantering av avfall från utvinningsindustrin. Även om de flesta medlemsstater som undersökts ser borrspån och slam som avfall från utvinningsindustrin tillämpas olika tolkningar på vätskor som kommer upp till markytan efter hydraulisk spräckning och på rester av spräckningsvätskor som blir kvar under jorden efter avslutandet av ett hål. Vissa medlemsstater klassificerar inte dessa vätskor som avfall från utvinningsindustrin, medan andra gör det. Detta har följder för det antal avfallshanteringar som ges tillstånd enligt direktivet om hantering av avfall från utvinningsindustrin.

•Direktivet om industriutsläppomfattar inte specifikt utvinningsindustrin, men vissa projekt kan omfatta verksamhet (t.ex. förbränning och lagring av avfall, förbränning av bränslen) som omfattas. Specifika verksamheter enligt direktivet om industriutsläpp kräver ett tillstånd som bygger på att bästa tillgängliga teknik (BAT) tillämpas på alla verksamheter på en sådan anläggning. Medlemsstaternas tolkningar skiljer sig åt i fråga om huruvida en gas som facklas ska betraktas som avfall som förbränns.

•3.3. Rekommendationens ändamålsenlighet när det gäller att bemöta allmänhetens farhågor

•I rekommendationen föreslås att de behöriga myndigheterna offentliggör relevant information på en allmänt tillgänglig webbplats. Rumänien och Förenade kungariket offentliggör miljötillstånden på internet, men sådana tillstånd är inte offentligt tillgängliga i Tyskland eller Litauen, och inte systematiskt i Polen. I Spanien ger ett webbaserat verktyg tillgång till relevanta handlingar om projekt som faller inom behörigheten för den federala regeringen, men inte sådana som omfattas av autonoma regioners behörighet. En mer ingående analys finns i den undersökningsom kompletterar denna översyn.

•När det gäller spridning av information om kemiska ämnen avsedda att användas för spräckning i varje enskilt borrhål visar de undersökta EIA-dokument och miljörapporter från Spanien, England och Polen en talande sammansättning. Aktörer i Tyskland, England och Polen har lämnat information om de ämnen som de faktiskt används för spräckning, utan att nödvändigtvis lämna alla uppgifter som föreslås i rekommendationen. I Tyskland kommer det att bli obligatoriskt att offentliggöra information om de ämnen som används för hydraulisk spräckning.

•I rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att se till att det i handlingar om kemiska ämnen som används för hydraulisk spräckning hänvisas till ”hydraulisk spräckning” när de registreras inom ramen för Reach-förordningen. Sökningar i databasen för Reach-registreringar för ämnen som använts i EU för hydraulisk spräckning under perioden 2008–2014 visar att få registreringar innehåller en uttrycklig hänvisning till hydraulisk spräckning. Ämnen som används under denna period har registrerats under mer allmänna benämningar som ”gruvdriftskemikalier” eller har kanske inte ens krävt registrering enligt Reach på grund av små mängder eller undantag. För att underlätta sökning av uppgifter om registrerade ämnen för användning i olje- och gasprospektering eller utvinning justerades Reach-databasen i april 2016 med en ny kategori för ”produkter för undersökning eller utvinning av olja och gas”. (se även avsnitt 5.1)

•Eurobarometerundersökningen utvärderar deltagarnas kunskap om skiffergasprojekt i deras region och de utmaningar de problem de ser i detta sammanhang. Bland dem som har hört talas om skiffergasprojekt säger en minoritet i 10 av de 12 regionerna att de känner sig tillräckligt informerade. Endast i de båda regionerna i Polen kände sig en majoritet av de kontaktade medborgarna tillräckligt informerade. Vatten- och luftföroreningar var de problem som nämns oftast i de flesta regionerna, men de negativa effekterna på andra sektorer som jordbruk eller turism, och hälsoriskerna, nämns också.

•En enkät bland berörd parter genomfördes som en del av kommissionens studie om tillämpningen av rekommendationen. Av de 19 organisationer som svarade angav 12 deltagare från alla kategorier av berörda parter (sex från olje- och gasindustrin, en från vattensektorn, fyra från icke-statliga organisationer och en från en geologisk undersökning) att det inte bidrar till att minska allmänhetens oro, medan sex svarade (fyra från olje- och gasindustrin, en från en geologisk undersökning och en icke-statlig organisation) att det delvis bidrar.