Innehåll 
SAMMANFATTNING 3 
INLEDNING 5 
Syfte 5 
Förslagen i grönboken 6 
Svar under samrådsförfarandet 7 
AVDELNING I. SAMMANFATTNING AV REAKTIONERNA PA GRÖNBOKEN 
OM AFFÄRSKOMMUNIKATION 8 
Europaparlamentet 8 
Ekonomiska och sociala kommittén 8 
Medlemsstaterna 9 
Berörda parter 9 
AVDELNING II. KOMMISSIONENS SVAR 11 
1. Syfte 11 
2. Räckvidd 11 
3. Åtgärder 12 
1 ) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod 12 
2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation 15 
3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett nätverk för information 
för marknadskommunikation 17 
4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation 18 
5) Påskyndad behandling av klagomål 18 
6) Upprättande av ett nätverk av experter 18 
7) Främjande av internationellt samarbete 19 
8) Klarhet i frågor om elektronisk handel 19 
9) Information till Europaparlamentet 19 
4. Prioriterade områden för behandling i expertgruppen 20 
1 ) Skyddet av minderåriga 20 
2) Oskäliga konkurrensbestämmelser och därmed sammanhängande frågor 21 
3) Sponsring 21 
4) Påståenden om produkten och vilseledande reklam 22 
5) System för rättelse 23 
6) Tillämpning av metoden för bedömning av proportionaliteten på nationell nivå 23 
Bilaga 1. Sammanfattning av förslagen i grönboken om 
affärskommunikation på den inre marknaden 
Bilaga 2. Sammanfattning av reaktionerna på grönboken om 
affärskommunikation på den inre marknaden 
SAMMANFATTNING 
I grönboken från maj 1996 om affärskommunikation på den inre marknaden erkändes denna 
sektors betydelse då det gäller möjligheterna till sysselsättning och tillväxt och dess nyckelroll 
för att hjälpa europeiska företag och associationer utan vinstsyfte att marknadsföra sina varor 
och tjänster inom hela unionen. Sådana tjänster påverkar ett antal viktiga mål av allmänt 
intresse, t.ex. konsument- och folkhälsoskydd, och omfattas därför av ett antal olika nationella 
regleringar. I grönboken påpekades att skillnaderna mellan dessa nationella regleringar i 
kombination med utvecklingen av gränsöverskridande affärskommunikation, eller vanligen 
marknadskommunikation, ledde till hinder för en väl fungerande inre marknad. Samtidigt skulle 
en ökning av den gränsöverskridande marknadskommunikationen, särskilt då det gäller tjänster i 
informationssamhället och elektronisk handel, kunna inverka negativt på ett effektivt skydd av 
mål för allmänintresset. 
De många synpunkter som kommit in bekräftar sektorns betydelse. Förutom Europaparlamentet, 
Ekonomiska och sociala kommittén och tio medlemsstater har 433 berörda parter besvarat 
inbjudan att lämna synpunkter under de senaste 18 månaderna. I allmänhet fanns det ett starkt 
stöd för kommissionens förslag, och det förekom även önskemål om att de skulle både förstärkas 
och utökas. 
Kommissionen har därför beslutat att anta en serie åtgärder inom detta område i syfte att göra 
det lättare att tillhandahålla marknadskommunikationstjänster över gränserna genom att 
effektiva och överblickbara ramar byggs upp, vilket också kommer att säkerställa ett tillfreds­
ställande skydd av de mål för allmänintresset som berörs. Genom dessa åtgärder skapas 
instrument till stöd för de myndigheter som har ansvar för området då de analyserar problem 
som uppstår där. Denna metod är fullt förenlig med, och kompletterar, det strategiska målet nr 1 
i handlingsplanen för den inre marknaden att göra reglerna för denna mer effektiva. 
Kommissionens förslag omfattar följande: 
1 ) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod. I många fall ger en undersökning av om en 
begränsning av den gränsöverskridande marknadskommunikationen är förenlig med den inre 
marknaden upphov till frågan om denna begränsning står i proportion till det eftersträvade målet 
för allmänintresset. Kommissionen kommer då så är lämpligt att tillämpa den metod för 
bedömning av proportionaliteten som beskrivs i grönboken. Därigenom kommer överträdelser 
att kunna behandlas snabbare och effektivare samtidigt som harmoniseringsinitiativ från 
kommissionen inom marknadskommunikationsområdet kommer att kunna hålla högre kvalitet. 
2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation. Kommissionen kommer att inrätta 
en expertgrupp för marknadskommunikation för att fä till stånd ett öppet och effektivt 
administrativt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna och en dialog med berörda 
tredje parter. I enlighet med Europaparlamentets och medlemsstaternas uppmaningar kommer 
kommissionen att säkerställa att det inte förekommer någon dubblering med verksamheter i de 
kommittéer som anlitas av kommissionen. Kommissionen kommer också att se till att expert­
gruppen handlar snabbt inom relevanta områden. Expertgruppen kommer inte att behandla 
frågor som redan granskas av kommittéer under kommissionens ordförandeskap. 
3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett informationsnät för marknadskommunikation. Kommis­
sionen kommer att inrätta en central kontaktpunkt för berörda tredje parter inom general­
direktoratet för den inre marknaden och finansiella tjänster (GD XV), som skall ha ett nära 
samarbete med de andra generaldirektorat som är engagerade i politiken på detta område. 
Kommissionen kommer också att upprätta en webbplats för att skapa smidigare informations­
flöden och bättre insyn. 
4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation. Kommissionen kommer att upprätta 
en informationsdatabas för nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning samt själv-
reglerande bestämmelser inom branschen. 
5) Påskyndad behandling av klagomål. Kommissionen kommer att fortsätta sin generella 
satsning på att påskynda behandlingen av klagomål. Inom detta område kommer den att arbeta 
på att minska väntetiderna genom att i tillämpliga fall använda metoden för bedömning av 
proportional i tet. 
6) Inrättande av ett nätverk av experter. Kommissionen kommer att inrätta en representativ -
grupp av akademiska experter med inriktning på olika aspekter av området marknads­
kommunikation som skall bistå kommissionen och expertgruppen med företrädare för medlems­
staterna i deras arbete. Kommissionen kommer att uppmana detta nätverk att yttra sig i specifika 
frågor. 
7) Främjande av internationellt samarbete. Kommissionen kommer att verka för principerna för 
denna metod vid internationella förhandlingar. 
8) Klarhet i frågor om elektronisk handel. Kommissionen kommer att beakta begränsningar som 
gäller marknadskommunikationstjänster under sin pågående undersökning av specifika rättsliga 
frågor i samband med utvecklingen av gränsöverskridande tjänster i informationssamhället. På 
vissa områden där det råder rättslig osäkerhet kommer kommissionen att föreslå förtydliganden 
inom ramen för ett förslag som rör elektronisk handel och tjänster med anknytning till sådan 
handel i informationssamhället. 
9) Information till Europaparlamentet. Kommissionen kommer att hålla Europaparlamentet 
underrättat om tillämpningen av denna metod, bl.a. genom en utvärdering av det arbete som 
utförts och en uppdatering av arbetsprogrammet. 
Kommissionen kommer att tillämpa denna metod på fyra nyckelområden där det finns betydande 
skillnader i den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna om marknadskommunikation, vilket 
kan skapa såväl hinder för den inre marknaden som brist på effektivt skydd över gränserna inom 
gemenskapen. Dessa fyra områden är (i) skydd av minderåriga, (ii) otillbörlig konkurrens, (iii) 
sponsring och (iv) vilseledande marknadsföring. 
INLEDNING 
Syfte 
Den europeiska marknadskommunikationssektorn har en nyckelroll i Europeiska gemenskapen. 
Den sysselsätter över en miljon européer och växer på grund av att nya kommunikationstekniker 
utvecklas och att efterfrågan ökar. Det finns många belägg för denna tillväxt. Inom det 
specialiserade området telefonförsäljning väntas antalet anställda växa från 193 500 i dag till 
669 500 år 2001. Man förväntar sig också en ökande tillväxttakt inom marknadskommunikation 
som utnyttjar Internet. Bara för Frankrike, Tyskland, Nederländerna och Storbritannien är 
prognosen att sådana nya marknadskommunikationstjänster kan komma att omsätta 1,3 miljarder 
ecu år 2002. Ett uttryck för detta är skapandet av nya specialiserade on-line-byråer och 
specialister på mätning av antalet Internetanvändare. Dess betydelse för sysselsättningen är ännu 
större än så genom att många användare av marknadskommunikation har egen marknadsförings-
och marknadsunderökningspersonal som skall läggas till det totala antalet direkt sysselsatta 
inom sektorn. Det skall understrykas att kreativiteten inom sektorn är beroende av ett tillflöde av 
unga begåvningar, och sektorn är därför betydelsefull också för att ge arbete åt ungdomar i 
Europa. 
Sektorn har också en nyckelroll för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft. Utan 
kostnadseffektiva marknadsföringskampanjer kan företagen inte bearbeta marknader eller över­
huvudtaget få avkastning på investeringar i nya varor och tjänster. Marknadskommunikations­
tjänsterna är dessutom av avgörande betydelse för genomförandet av den inre marknaden: om 
företagen inte kan göra sig själva och sina varor och tjänster kända över gränserna kan de inte 
heller ge sig in i gränsöverskridande handel. Slutligen bidrar sådana tjänster också till 
finansieringen av alla medier. Det är internationellt erkänt att utvecklingen av tjänsterna i 
informationssamhället och av elektronisk handel i stor utsträckning finansieras av inkomster av 
förmedling av sådana tjänster och att detta förhållande kommer att bestå. 
Kommissionen instämmer i uppfattningen att det krävs en politik för den inre marknaden på 
detta område, eftersom det inte finns några samordnade ramar för denna sektor, trots att den dels 
(i) omfattas av bestämmelser som gäller ett flertal mål för allmänintresset, dels (ii) i Ökande 
utsträckning erbjuder gränsöverskridande tjänster, tack vare att nya kommunikationsvägar 
kommer till. 
Vid utformningen av sin strategi för marknadskommunikationsområdet måste kommissionen ta 
hänsyn till skilda betydelsefulla och känsliga mål av allmänt intresse — t.ex. hälsa, säkerhet, 
miljöskydd och konsumentskydd — som kan eftersträvas genom nationella bestämmelser som 
orsakar svårigheter för gränsöverskridande marknadskommunikation. Av artikel 100a i fördraget 
framgår klart att åtgärder för den inre marknaden som påverkar sådana mål för allmänintresset 
måste utgå från en hög skyddsnivå. Den betydelse som sådana mål tillmäts i gemenskapslag­
stiftningen framgår också av artiklarna 129, 129a och 130r i fördraget. 
Följaktligen måste en viss avvägning göras mellan omsorgen om den inre marknaden och andra 
mål som medlemsstaterna har goda skäl att eftersträva. När man bestämmer vilka åtgärder 
kommissionen skall vidta inom detta område krävs en viss känslighet för de olika sociala och 
kulturella förhållandena i enskilda medlemsstater. 
Detta meddelande innehåller en sammanfattning av svaren på grönboken om affärs­
kommunikation på den inre marknaden (KOM(96) 192 slutlig) och en presentation av 
kommissionens arbetsmetod för att upprätta ramar for en europeisk politik i fråga om affärs-
kommunikationstjänster. Med affärskommunikation, eller vanligen marknadskommunikation, 
avses 
"alla former av kommunikation som är avsedda att gynna antingen produkter och tjänster eller 
ett företags eller en organisations anseende hos konsumenter och distributörer. " 
Förslagen i grönboken 
Den 8 maj 1996 antog kommissionen en grönbok om affärskommunikation på den inre 
marknaden. Den hade föregåtts av omfattande enkäter som besvarades av över 1 000 berörda 
parter. 
I grönboken betonades marknadskommunikationssektorns stora betydelse för att den europeiska 
ekonomin skall fungera väl, att gränsöverskridande marknadskommunikation var ett växande 
inslag på den inre marknaden samt att skillnaderna i lagstiftning mellan medlemsstaterna 
skapade rättsliga problem för användare, leverantörer och förmedlare av sådana tjänster liksom 
för mottagarna och att dessa problem troligen skulle bli än mer uppenbara i och med att 
informationssamhället blir etablerat. Ökningen av antalet klagomål inom detta område vittnar 
om dessa problem. Detta antal och kraven på gemenskapsåtgärder från berörda parter kommer 
att mångdubblas till följd av den lätthanterliga teknik som nu finns för att sprida marknads­
kommunikationstjänster över gränserna tack vare utvecklingen av elektronisk handel. 
Mot bakgrund av dessa överväganden och eftersom tjänsterna används för att främja gräns­
överskridande handel med alla varor och tjänster som omsätts på den inre marknaden föreslogs i 
grönboken (se bilaga 1) en översyn av de befintliga restriktionerna i syfte att se till att det finns 
adekvata gemenskapsramar för tillhandahållandet av sådana tjänster över nationsgränserna som 
även gör det möjligt att på ett effektivt sätt skydda mål av allmänt intresse och beivra missbruk. 
Två nvckelförslag lämnades för att, med tanke på den förväntade tillväxten av gränsöver­
skridande marknadskommunikationstjänster, säkerställa att denna översyn kommer att leda till 
upprättandet av europeiska rambestämmelser av hög kvalitet som är konsekventa och väl 
anpassade till sitt syfte. 
• Kommissionen bör tillämpa en bedömningsmetod som syftar till att underlätta bedömningen 
av om restriktioner för gränsöverskridande marknadskommunikation är förenliga med 
fördraget samt att skapa öppenhet kring denna bedömning. 
• Man bör inrätta två, inbördes relaterade, instrument för att förbättra samordningen mellan 
kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter. 
1. En expertgrupp bestående av företrädare för medlemsstaterna med uppgift att på 
grundval av den föreslagna bedömningsmetoden bidra till att finna konstruktiva 
lösningar på problem i samband med gränsöverskridande marknadskommunikation, 
säkerställa samstämmighet mellan de nationella initiativen på området och förbättra det 
gränsöverskridande skyddet av de mål av allmänt intresse som berörs. 
2. Som svar på såväl kravet på ett förbättrat informationsflöde som behovet av att inhämta 
de uppgifter som krävs för tillämpningen av bedömningsmetoden kommer 
kommissionen att upprätta en central kontaktpunkt för information som skall samordna 
6 
ett nätverk för information och kommunikation mellan kommissionen, medlemsstaterna 
och alla berörda parter. 
Dessa förslag ligger i linje med det mål att säkerställa ett effektivt regelverk som anges i 
kommissionens handlingsplan för den inre marknaden som antogs i juni 1997 (CSE(97) 1 
slutlig). De ger särskilt ramar för genomdrivandet av bestämmelserna och för problemlösning då 
det gäller att förbättra gemenskapens rättsliga ramar för marknadskommunikation. 
Svar under samrådsförfarandet 
Europaparlamentet 
Europaparlamentet antog sin resolution om kommissionens grönbok om affärskommunikation 
på den inre marknaden (KOM(96) 0192 - C4-0365/96), PE 260.946, vid sitt plenarsammanträde 
den 15 juli 1997. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Den 27 november 1996 antog Ekonomiska och sociala kommittén sitt yttrande om 
kommissionens grönbok om affärskommunikation på den inre marknaden (EGT C 66, 3.3.1997, 
s. 11). 
Medlemsstaterna 
Kommissionen har hittills fått svar från tio medlemsstater, nämligen Österrike, Belgien, 
Danmark, Tyskland, Finland, Frankrike, Nederländerna, Portugal, Sverige och Förenade kunga­
riket. 
Berörda parter 
Kommissionen har mottagit 433 svar från de fem grupperna berörda parter, vilket är ett bevis för 
det breda intresset för detta område av gemenskapens politik. Parterna kan indelas på följande 
sätt: 127 leverantörer av marknadskommunikationstjänster (t.ex. reklambyråer, varav 30 
europeiska eller nationella branschföreningar), 44 mottagarföreningar (t.ex. konsument­
föreningar eller folkhälsoorgan), 197 användare (t.ex. annonsörer, varav 70 föreningar), 52 
förmedlare (t.ex. medier, varav 18 föreningar) and 13 självreglerande organ. 
AVDELNING 1. SAMMANFATTNING AV REAKTIONERNA PA GRÖNBOKEN OM AFFÄRS­
KOMMUNIKATION 
Eftersom de frågor som avslutade varje avsnitt av grönboken med tanke på dess syfte hade 
formulerats brett, innehöll svaren oftast kommentarer om hela texten och alla förslag i den. I den 
detaljerade sammanfattningen i bilaga 2 till detta meddelande redovisas de punkter som fick de 
flesta kommentarerna. De viktigaste ställningstagandena från institutionerna var följande: 
Europaparlamentet 
Europaparlamentet gav i sin resolution av den 15 juli 1997 starkt stöd till förslagen i grönboken. 
Parlamentet önskade att definitionen av affärskommunikation skulle vidgas till att även omfatta 
sådan kommunikation på förpackningar, t.ex. priserbjudanden på förpackningar, kuponger, 
gåvor och liknande. 
Vad beträffar de båda huvudförslagen var parlamentets inställning följande: 
I fråga om den föreslagna bedömningsmetoden uttryckte parlamentet sitt fulla stöd och krävde 
även att den skulle stärkas genom att göras obligatorisk i kommissionens arbete och genom att 
strikta tidsfrister infördes för kommissionens beslut och dessutom att den skulle tillämpas på alla 
nationella restriktioner, såväl i lagstiftning som i självreglerande normer. 
Vad gäller expertgruppen, kontaktpunkten och nätverket för information röstade parlamentet 
igenom även dessa frågor med kraftig majoritet. 
Beträffande expertgruppen begärde parlamentet att den skulle arbeta med största möjliga öppen­
het och insyn. För att säkerställa en sådan insyn och effektivitet önskade parlamentet även att 
gruppen skulle sammanträda regelbundet och avge yttranden om de särskilda frågor som 
överlämnas till den inom korta och strikta tidsfrister. Man begärde att expertgruppen regelbundet 
skulle överlämna rapporter till parlamentet så att detta kunde följa utvecklingen. Slutligen 
uttryckte man åsikten att kontaktpunkten också skulle erbjuda en central databas över 
lagstiftning och normer för självreglering inom Europeiska gemenskapen. 
Parlamentet angav också vilka lagstiftningsområden man ansåg borde undersökas först. Det 
gällde lagstiftning om marknadskommunikation riktad till barn, regelverket för otillbörliga -
marknadsföringsmetoder och de olika nationella restriktionerna för varumärkesdiversifiering, 
marknadskommunikation på förpackningar och sponsring av evenemang och TV-utsändningar. 
Slutligen lämnade parlamentet även ytterligare förslag. Man efterlyste ett system för över­
klagande av kommissionens beslut att gå vidare med eller avsluta överträdelseärenden och 
tillade att alla insatser borde göras för att se till att systemen för självreglering stärks och drivs 
enligt principen om ursprungslandskontroll. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Ekonomiska och sociala kommittén gav i sitt yttrande starkt stöd åt samtliga förslag i 
grönboken. Till skillnad från parlamentet lämnade man inte några prioriteringar om vilka 
lagstiftningsområden som först borde bli föremål för den föreslagna metoden. 
Kommittén gav särskilt starkt stöd åt den föreslagna bedömningsmetoden och i synnerhet de 
ekonomiska kedjereaktionerna som man ansåg gav en exakt bild av hur marknaden för detta 
slags kommunikation fungerade i praktiken. Man välkomnade inrättandet av en expertgrupp och 
föreslog att medlemsstaterna skulle följa kommissionens exempel genom att upprätta nationella 
centrala kontaktpunkter för politiken på marknadskommunikationsområdet. 
Medlemsstaterna 
En stor majoritet av de tio medlemsstater som lämnade svar stödde förslagen. Endast en av de tio 
fann att bedömningsmetoden inte var principiellt godtagbar. De övriga stödde förslaget. Några 
föreslog dock att konsumentpåverkan borde integreras mer fullständigt i den ekonomiska kedje­
reaktionen. 
Alla medlemsstater som lämnade svar på förslaget om att inrätta en expertgrupp var också 
positiva. Två medlemsstater förespråkade att såväl konsumentorganisationer som själv-
reglerande organ borde knytas till kommittén, och två andra underströk att kommittén inte fick 
dubblera arbetet i andra kommittéer eller på något sätt ytterligare förlänga kommissionens redan 
långa överträdelseförfarande. 
Sju av de tio medlemsstaterna kommenterade kontaktpunkten och nätverket för information. De 
instämde alla med förslagen, men två medlemsstater framhöll att konsumentorganisationer borde 
fä full tillgång till dessa och även ges tillräckliga resurser för att kunna verka på ett effektivt sätt. 
Slutligen gjorde medlemsstaterna en grundlig genomgång av de prioriterade områden som 
förtecknas i grönboken (se bilaga 2) och angav var de ansåg att den nya metoden först skulle 
tillämpas. De lämnade också ett antal ytterligare förslag som bl.a. gällde behovet av ytterligare 
arbete i fråga om system för att lösa gränsöverskridande tvister och av att påskynda det 
befintliga överträdelseförfarandet, som man ansåg var alltför långsamt. 
Berörda parter 
Ett stort antal berörda parter ( från både konsumentorganisationerna och branschen) instämde 
med parlamentet i att definitionen av marknadskommunikation även skulle omfatta sådan 
kommunikation på förpackningar. En stor majoritet av de berörda parterna stödde bedömnings­
metoden, och ett antal olika förslag lämnades om hur den skulle kunna förstärkas. Majoriteten 
begärde att metoden skulle göras obligatorisk. Några var också av uppfattningen att nya lag­
stiftningsförslag skulle bedömas enligt den föreslagna metoden för att säkerställa att de inte kan 
skapa nya hinder på den inre marknaden. Även normer för självreglering borde bedömas med 
samma metod. Slutligen fann en majoritet att kommissionen borde förbinda sig att behandla 
överträdelseärenden inom detta område snabbare, eftersom bedömningsmetoden borde kunna 
göra dess arbete effektivare i framtiden. Vissa konsumentorganisationer tvivlade på att metoden 
skulle kunna fungera utan förbättringar. De ansåg särskilt att påverkan på konsumenterna borde 
betonas mer i den ekonomiska kedjereaktionen. I några svar från alla grupper i enkäten hävdades 
att subsidiariteten var viktigare än proportional iteten, och slutligen framhöll några att den 
ekonomiska kedjereaktionen var alldeles för komplicerad att bedöma och därför borde lämnas 
utanför. 
Förslaget om en expertgrupp välkomnades i en stor majoritet av svaren från alla de fem 
grupperna. De flesta krävde dock att expertgruppen inte skulle orsaka ytterligare dröjsmål i 
behandlingen av överträdelseärenden eller med igångsättandet av nödvändiga harmoniserings-
initiativ. Olika förslag lämnades om gruppens sammansättning och arbetsformer, alltifrån 
utnyttjande av yttranden från kompletterande bransch- och konsumentgrupperingar som skulle 
vara gemensamma för de nationella föreningar som företräder berörda parter till att den skulle 
vara beroende av offentliga hearings. Konsumentorganisationerna motsatte sig den kontinuerliga 
närvaron av självreglcrandc organ och ansåg att detta skulle balanseras av företrädare för dem 
själva. Mänga inom de fem enkätgrupperna krävde att expertgruppen skulle lämna sina slutsatser 
inom en fastställd tidsfrist och att dessa skulle offentliggöras. Det uttrycktes brett stöd för 
kontaktpunkten och nätverket för information. 
Eftersom enkäten besvarades av ett mycket stort antal parter med olika intressen är det inte 
möjligt att sammanfatta samtliga deras prioriterade områden. Det är dock viktigt att påpeka att 
alla frågor som togs upp i grönboken kommenterades i de inkomna svaren. 
Slutligen krävde ett antal konsumentorganisationer och folkhälsoorgan att de som de företräder 
skulle få lättare tillgång till nationella bestämmelser och gemenskapslagstiftning inom detta 
område. De uppmanade även kommissionen att intensifiera sina insatser för att effektivt genom­
driva regelverket, särskilt i gränsöverskridande ärenden. De ansåg att kommissionen borde 
undersöka och utveckla nya system för att lösa gränsöverskridande tvister med hänsyn till den 
väntade tillväxten av gränsöverskridande marknadskommunikation. Branschen var kritisk till det 
befintliga överträdelseförfarandet och begärde förbättringar. Man ansåg särskilt att det borde 
göras mer öppet och att förseningar borde undvikas. I några av svaren uppmanades 
kommissionen att åta sig strikta tidsfrister för behandlingen och att ge alla berörda parter i ett 
ärende möjlighet att överklaga beslutet. 
10 
AVDELNING II. KOMMISSIONENS SVAR 
/. Syfte 
Metoden är avsedd att underlätta gränsöverskridande tillhandahållande av marknadskommuni­
kationstjänster på den inre marknaden genom att effektiva och överblickbara ramar skapas. 
Detta kommer att gynna tillväxten inom den europeiska marknadskommunikationssektorn och 
göra det möjligt för näringslivet i Europa att utveckla effektiva gränsöverskridande marknads­
föringsstrategier. 
Metoden kommer samtidigt att säkerställa ett effektivt skydd av mål av allmänt intresse. 
Kommissionen anser att konsumentskyddet och skyddet av andra mål av allmänt intresse är ett 
oundgängligt inslag i Europeiska gemenskapens utveckling, och den föreslagna metoden inom 
området marknadskommunikation syftar till att nå dessa mål. Kommissionens åsikt är att ett 
effektivt skydd av sådana mål av allmänt intresse inom hela gemenskapen också säkerställer en 
effektivt fungerande inre marknad. Därför måste man finna en avvägning mellan målet att 
främja tillväxten inom den gränsöverskridande marknadskommunikationen och målet att 
garantera skydd för konsumenterna. 
2. Räckvidd 
Kommissionens metod skall tillämpas på alla former av kommunikation som syftar till att främja 
ett företags eller en organisations varor, tjänster eller anseende i förhållandet till konsumenter 
eller distributörer. Detta inbegriper alla slag av annonsering, direkt marknadsföring, sponsring, 
säljfrämjande åtgärder, PR och sådana tjänster som utnyttjas för förpackningarna med 
undantag av märkning. 
Kommissionen har utvidgat räckvidden för den definition som föreslås i grönboken till att även 
avse kommunikation på förpackningar som inte omfattas av förordningarna om märkning med 
anledning framför allt av kommenarer från konsumentorganisationer och annonsören 
Dessa tjänster ligger inom räckvidden för artiklarna 59 och 60 enligt domstolens tolkning i rätts­
praxis. Sådana tjänster ges nämligen mot ersättning och kan tillhandahållas, eller tillhandahålls, 
på gränsöverskridande basis. Det faktum att dessa tjänster (till en individ eller till ett annat 
företag) inte betalas av den slutliga konsumenten kan inte åberopas för att bestrida karaktären av 
tjänst hos sådan verksamhet. 
I vissa fall skulle verksamhet med marknadskommunikation enligt EG-domstolens praxis kunna 
omfattas av artikel 30 i EG-fördraget om fri rörlighet för varor, I ett antal fall, som det hänvisas 
till i grönboken, förklaras tydligt domstolens motiv för att erkänna en indirekt ekonomisk 
koppling mellan marknadskommunikationstjänster och varuförsäljning. 
11 
3. Åtgärder 
l) Tillämpning av en överblickbar bedömningsmetod 
Kommissionens enheter kommer, då så är ändamålsenligt, att i sina kommande beslut inom detta 
område tillämpa följande bedömningsmetod som bygger på den som beskrivs i grönboken (se 
bilaga I), men som innehåller två ytterligare kriterier för att ta hänsyn till de kulturella och 
sociala skillnaderna i medlemsstaterna och till behovet att konsekvent samordna målen för 
allmänintresset. Metoden består av följande två steg: 
Steg 1 (analytisk översikt): Syftet med det första steget är inte att genomföra ett 
proportionalitetstest i sig utan att skapa en fullständig bild av effekterna av åtgärden. Det rör sig 
inte om att fastställa vilka restriktioner som förekommer utan att ge en faktaöverblick över alla 
tänkbara effekter av en åtgärd, särskilt på verksamheter som åtgärden är avsedd att reglera och 
också på målen för allmänintresset, t.ex. konsumentskydd och folkhälsa. I det första steget 
analyseras antingen (i) en nationell åtgärd som begränsar den fria rörligheten för marknads­
kommunikationstjänster eller (ii) en harmoniseringsåtgärd som föreslagits av kommissionen. 
Följande sju kriterier föreslås för denna analys: (i) Vilken potentiell kedjereaktion kan utlösas av 
åtgärden och vilka effekter på konsumenterna blir följden? (ii) Vilka mål för allmänintresset 
motiverar åtgärden? (iii) Har åtgärden samband med det mål för allmänintresset som åberopas? 
(iv) Påverkar åtgärden andra mål för allmänintresset? (v) Hur effektiv är åtgärden då det gäller 
att uppnå det åberopade målet för allmänintresset? (vi) Är åtgärden ett uttryck för kulturell eller 
social specificitet? (vii) Är åtgärden förenlig med samtliga relevanta mål för allmänintresset, 
särskilt konsumentskydd och folkhälsa? 
Steg 2 (rättslig bedömning): Med stöd av denna översikt och den faktainformation den ger görs i 
andra steget en övergripande rättslig bedömning av om — då det gäller en nationell åtgärd — 
den kan anses vara proportionell eller — i fråga om en gemenskapsåtgärd — den är 
proportionell och också förenlig med andra gemenskapsåtgärder. De nyss nämnda sju kriterierna 
ger, genom att åtgärdens viktigaste egenskaper blir kända, myndigheten i fråga bättre 
förutsättningar att bedöma dess proportionalitet och förenlighet. 
Metoden kommer därför att ta särskild hänsyn till marknadskommunikationens effekter på de 
mål för allmänintresset som gäller konsument- och folkhälsoskydd. Metoden är inte ett 
automatiskt test för bedömning av proportionaliteten som beslutas av den berörda myndigheten. 
Inte heller är den en nyttokostnadsanalys eller matematisk analys som syftar till en kvantitativ 
bedömning av värdet av mål för allmänintresset. Den är bara ett medel för att säkerställa att 
sådana utvärderingar grundar sig på en fullständig översikt över effekterna av den aktuella 
åtgärden. I detta hänseende ersätter metoden inte de kriterier som utarbetats av domstolen utan 
är snarare till hjälp vid tillämpningen av dem. Även om tillämpningen av denna metod inte, som 
parlamentet uttryckligen begärt, görs obligatorisk, kommer kommissionens enheter att utnyttja 
den i tillämpliga fall, när den 
- (i) bedömer överträdelseärenden inom området marknadskommunikationstjänster som 
aktualiserar frågan om proportional itet, eller 
- (ii) överlämnar frågor för analys och diskussion i expertgruppen för marknadskommunikation 
(se nedan). Kommissionens avsikt är att diskussioner om lagstiftningsproblem i samband med 
12 
gränsöverskridande marknadskommunikation som läggs fram för expertgruppen skall inriktas 
enligt denna metod. 
Kommissionens enheter kommer i tillämpliga fall att använda metoden för bedömning av 
proportionaliteten när den utarbetar kommissionens egna initiativ inom området marknads­
kommunikation. Detta kommer att ytterligare bidra till att göra dessa förslag mer överblickbara 
och konsekventa. 
Bedömningsmetoden kommer att ge följande fördelar: 
(i) Tillämpningen av fördraget underlättas. 
Som fördragets väktare skall kommissionen, med beaktande av alla mål som uttrycks i fördraget, 
bedöma om restriktioner för gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster till följd av 
olika tillämpliga nationella bestämmelser är förenliga med principen om fri rörlighet för tjänster. 
Som visades i grönboken, väcker många av dessa fall frågan om proportionaliteten hos de 
aktuella åtgärderna, och kommissionen är i alla fall skyldig att bedöma proportionaliteten i 
enlighet med domstolens rättspraxis. Kommissionen måste utföra denna uppgift för att säker­
ställa att hinder som påvisats inte kan undanröjas endast med tillämpning av fördraget. En 
bedömning måste ske innan harmoni ser i ngsåtgärder för den inre marknaden inleds. Det är värt 
att notera att i det fall åtgärderna verkligen befinns vara oproportionerliga innebär inte detta att 
medlemsstaterna inte får vidta åtgärder för att skydda de mål för allmänintresset som berörs. 
Kravet på dem blir snarare att anta andra åtgärder som står i bättre proportion till de efter­
strävade målen. 
(ii) Större överblickbarhet och rättssäkerhet uppnås. 
Bristande överblickbarhet och skillnader i tolkningen av proportional itetspr i ne i pen i fördragets 
artikel 3b och i domstolens rättspraxis avseende principerna om fri rörlighet kan ge upphov till 
viss rättslig osäkerhet i fråga om marknadskommunikationsområdet. Genom att redovisa hur den 
kommer att förfara vid bedömningen av nationella restriktioner eller gemenskapsinitiativ inom 
marknadskommunikationsområdet vill kommissionen uppnå större överblickbarhet och rätts­
säkerhet i förhållande till gemenskapens institutioner, medlemsstaterna och berörda parter. En 
sådan rättssäkerhet är ett oeftergivligt villkor för entreprenörer som överväger att investera i 
elektronisk handel i Europa. 
(iii) Skyddet av mål för allmänintresset förbättras. 
Det är viktigt att gemenskapen och medlemsstaterna i överensstämmelse med befintliga gemen­
skapsdirektiv eller förslag till sådana direktiv på ett effektivt sätt skyddar mål av allmänt intresse 
som t.ex. skyddet av konsumenterna och av folkhälsan. Samtidigt är det dock också viktigt att 
undvika att sådana mål på ett oberättigat sätt åberopas i avsikt att skydda den egna nationella 
marknaden och därigenom splittra upp den inre marknaden. Det enda sättet att uppfylla dessa 
krav på ett område utan inre gränser är att verka för en metod som är inriktad på kvaliteten och 
innehållet i det skydd som åtgärden syftar till. Det erkända skyddsmålet måste framgå av en 
bedömning av åtgärdens konkreta innehåll. Dessutom skulle en mer systematisk analys av 
åtgärders effekter bidra till att fall upptäcks där de befintliga åtgärderna inte är tillräckliga för att 
skydda målen för allmänintresset, och där följaktligen kompletterande åtgärder krävs. Härvid bör 
man notera att metoden genom bedömningen av reaktionerna på marknaden leder till en 
13 
bestämning av den samlade effekten på konsumentskyddet eller andra mål för allmänintresset, 
som t.ex. folkhälsan. 
I detta sammanhang skulle tillämpningen av en överblickbar bedömningsmetod få positiva 
effekter på konsumentskyddet och skyddet av folkhälsan av följande skäl: 
- Det skulle särskilt bidra till att man kan identifiera föredömlig nationell lagstiftning 
inom gemenskapen då det gäller konsumentskydd och andra mål för allmänintresset. Eftersom 
varje medborgare skall kunna förvänta sig en hög skyddsnivå kommer en sådan metod att 
underlätta bedömningen av olika nivåer på konsumentskyddet. 
- Det kommer att bidra till utformningen av effektiva initiativ inom detta område. 
Genom bedömningen av den ekonomiska kedjereaktionen kan man t.ex. utvärdera hur aktörerna 
på marknaden kommer att reagera på den specifika lagstiftningen för att se om slutresultatet blir 
positivt eller tvärtom kontraproduktivt för konsumenterna. 
- Det kommer att göra det lättare att för berörda parter förklara gemenskapsinitiativ som 
syftar till att främja mål för allmänintresset och som påverkar marknadskommunikationen. 
- Det kommer att stimulera till att förbättra insamlingen av information som rör t.ex. 
forskning och faktisk bevisning om risker för konsumenter och konsumentbeteenden. 
(iv) Bedömningen underlättas. 
Bedömningsmetoden är inte svår att tillämpa, eftersom den bygger på en analys av konkreta, 
verkliga situationer. I synnerhet analysen av ekonomiska kedjereaktioner på den marknad som är 
pådrivande för tjänsterna bygger på faktainformation som lätt kan göras tillgänglig. 
(v) Ett effektivt och flexibelt instrument ställs till förfogande. 
Kommissionen kommer att, då så är ändamålsenligt, tillämpa den överblickbara metoden för 
bedömning av proportional iteten. Den rekommenderar att även de nationella myndigheterna 
använder en sådan metod. Kommissionen anser dock inte att det i detta skede är nödvändigt att 
föreslå ett obligatoriskt instrument. Kommissionen kommer att kontrollera effektiviteten hos 
denna metod, och kan utifrån resultaten av detta komma att lägga fram ytterligare förslag vid en 
senare tidpunkt. 
Detta instrument kan även tillämpas av och på de självreglerande organ inom området som finns 
i vissa medlemsstater. Kommissionen är medveten om de insatser som de nationella själv­
reglerande organen har gjort för att upprätta ett gränsöverskridande system för klagomål som 
fungerar på grundval av principen om ursprungslandskontroll inom EASA (European 
Advertising Standards Alliance). Kommissionens åsikt är att självreglering endast är effektiv om 
normerna för den följs odelat av alla parter, om de sanktioner den medger är effektiva och om 
den bygger på ömsesidigt erkännande. Kommissionen ser bristen på ömsesidigt erkännande 
inom vissa system för självreglering som en tydlig indikation på att metoden för bedömning av 
proportional iteten bör tillämpas på normer för självreglering och att vissa nationella system 
fortfarande behöver utvecklas. I vilket fall som helst måste normerna vara förenliga med 
fördraget, om man skall undvika att hinder införs på den inre marknaden till följd av själv­
regleringen. 
14 
2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation 
Kommissionen kommer att inrätta en expertgrupp för marknadskommunikation, som skall ha 
följande fyra uppgifter: 
- Att underlätta åsiktsutbytet. 
- Bistå kommissionen med att föreslå lösningar på problem inom området gränsöver­
skridande marknadskommunikationstjänster i syfte att antingen (i) möjliggöra tillämpning av 
ömsesidigt erkännande eller (ii) visa på konkreta behov av harmonisering. 
- Att tillhandahålla uppgifter och underlätta informationsutbytet om nationella åtgärder 
inom området gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster för att bistå kommissionen 
med att (i) upprätta och driva en databas, (ii) inhämta information på uttrycklig begäran av 
kommissionen och (iii) inhämta information om lagstiftningsproblem i medlemsstaterna som 
orsakas av tjänster med ursprung i tredje land. 
- Överlämna information till kommittéer som inrättats genom sekundär gemenskaps­
lagstiftning om gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster. En kommissions­
tjänsteman skall vara ordförande för gruppen, till vilken varje medlemsstat skall utse två före­
trädare. Kommissionen kommer att uppmana de grupperingar som finns bestående av nationella 
företrädare för berörda parter (från alla områden, inbegripet konsumentorganisationer) att lägga 
fram sina synpunkter på de frågor som behandlas. Expertgruppen skall sammanträda 
regelbundet. Kommissionen skall besluta om dess dagordning utifrån den information den får 
från nätverket (se nedan) och de frågor som medlemsstaterna själva tar upp. Dessutom skall 
följande gälla: 
- Dagordningen för sammanträdena i expertgruppen skall offentliggöras via nätverket för 
information, då så är lämpligt. 
- Expertgruppen skall söka komma fram till ett yttrande i specifika frågor inom sex månader. 
- Yttrandena skall, då så är lämpligt, offentliggöras för berörda parter via kommissionens 
centrala kontaktpunkt (se nedan). 
- Expertgruppens arbete skall inte påverka kommissionens befogenhet att ta initiativ eller dess 
rätt att efter eget skön föreslå lagstiftning eller inleda överträdelseförfaranden med stöd av 
artikel 169 i fördraget. Inte heller kommer klagomål till kommissionen enligt artikel 169 att 
överlämnas till expertgruppen. 
- Expertgruppens arbete skall självfallet inte omfatta nationella åtgärder för att införliva 
befintliga direktiv eller sammanfalla med uppgifter för kommittéer som inrättats enligt dessa 
direktiv (t.ex. kontaktkommittén för TV-sändningsdirektivet 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 
97/36/EG). 
- Kommissionen skall hålla parlamentet informerat om expertgruppens arbete och slutsatser. 
15 
Expertgruppen blir ett nytt instrument för att genomföra kommissionens politik inom detta 
område och kommer att ge följande fördelar: 
(i) Ökad effektivitet i problemlösningen. 
Expertgruppen ger bättre möjligheter att lösa problem i samband med gränsöverskridande 
marknadskommunikationstjänster genom att den 
- blir ett permanent och lättillgängligt forum för konstruktiva diskussioner mellan kommissionen 
och medlemsstaterna, 
- underlättar för de nationella myndigheterna att hålla sig underrättade om potentiella problem 
på gemenskapsnivå, 
- underlättar informationsflödena mellan de nationella myndigheterna och kommissionen, och 
- ger ökad tillgång till information för kommissionens tjänstemän vid bedömningen av möjlig­
heterna att tillämpa ömsesidigt erkännande eller, om detta visar sig inte vara möjligt, att utarbeta 
riktade harmoniseringsinitiativ. 
Arbetet i expertgruppen kommer inte på någon punkt att inkräkta på kommissionens 
befogenheter i fråga om överträdelser enligt artikel 169. Kommissionen kommer att ha 
oförändrad befogenhet att inleda överträdelseförfaranden och att besluta om ett klagomål skall 
leda till fortsatt behandling eller inte. 
(ii) ökad öppenhet då politiken utformas. 
Arbetsgruppen kommer påtagligt att öka öppenheten genom följande: 
- Offentliggörandet av dess dagordningar och yttranden. 
- Möjligheten för berörda parter att delta i utformningen av politiken. 
- Säkerställandet av att parlamentet hålls underrättat och fullständigt informerat om utvecklingen 
av politiken. 
Parlamentet kommer, i enlighet med dess resolution, att få ingående information om arbetet i 
expertgruppen. Genom att parlamentet informeras direkt kommer det att kunna medverka i 
genomförandet av denna metod. Det kommer därför att kunna planera sina diskussioner om 
kommande förslag mer effektivt och även att få större informationsunderlag. 
- Berörda parter kan medverka i diskussionerna om politikens utformning. 
Expertgruppen kommer att vara till fördel för berörda parter, särskilt konsumentorganisationer, 
eftersom 
- de kommer att få betydligt lättare tillgång till information inom området, 
16 
- de kan lämna in skriftliga synpunkter, och 
- de kommer att stimuleras att, då så är möjligt, samordna sina yttranden på gemen­
skapsnivå. 
- En polariscring av diskussionerna om politiken kan undvikas. 
En polarisering av diskussionerna om politikens utformning kan undvikas genom att berörda 
parter av flera olika slag får tillgång till expertgruppens resultat. 
3) Tillgång till en kontaktpunkt och ett nätverk for information for marknads­
kommunikation 
Kommissionen kommer att upprätta en central kontaktpunkt på generaldirektoratet för inre 
marknaden och finansiella tjänster som kommer att samarbeta nära med andra general-
direktorat som berörs. Den kommer att ha följande uppgifter: 
- Att besvara önskemål om information om kommissionens politik inom området. 
- Att inhämta information, särskilt om problem för en effektivt fungerande inre marknad 
inom detta område. Formella klagomål (artikel 169-ärenden) skall självfallet sändas till 
kommissionens generalsekretariat för registrering. Klagomål som rör befintliga direktiv 
kommer att överlämnas till de enheter på kommissionen som ansvarar för deras införlivande 
och administration. 
- Att sköta kommunikationen mellan kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna. 
Andra enheter på kommissionen kommer att stå i nära samband med den centrala kontakt­
punkten och hållas fullständigt informerade för att säkerställa ett bättre informationsflöde. 
Som komplement till det befintliga nyhetsbrevet Commercial Communications kommer 
kommissionen att inrätta en webbplats. Denna skall 
- tillhandahålla information om expertgruppens arbete (arbetsprogram, yttranden, 
uppföljningar osv.), och 
- ge tillgång till databasen för europeiska bestämmelser om marknadskommunikation (se 
nedan). 
Dessa åtgärder kommer att medföra följande fördelar: 
- Berörda parter kommer att ha nytta av webbplatsen, eftersom de kommer att kunna ge 
kommissionen och medlemsstaterna direkt kännedom om sina synpunkter. 
- Till skillnad från alternativet att anordna formella offentliga hearings, där deltagandet i 
diskussionerna är begränsat till ett antal utvalda deltagare kommer nätverket att kunna nå ett 
17 
långt större antal berörda parter och ge dessa möjlighet att tillföra omfattande information till 
arbetet med politikens utformning. 
- Genom webbplatsen och nätverket kan kommissionen sprida information om politiken till ett 
mycket stort antal berörda parter. 
- Kontaktpunkten kommer alt underlätta informationssökningen och stödja samordningen av 
politiken inom detta område. 
4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation 
Kommissionen kommer att upprätta en databas för nationell lagstiftning, gemenskaps­
bestämmelser och normer för självreglering inom detta område. 
Detta initiativ är ett svar på kravet på lättare tillgång till nationella bestämmelser och EG-
lagstiftning. Kommissionen anser att denna databas bör byggas upp på grundval av information 
som utväxlas mellan kommissionen, nationella myndigheter och självreglerande organ. 
Databasen kommer att vara tillgänglig via webbplatsen för marknadskommunikation. Detta bör 
säkerställa att berörda parter får den aktuellaste information om lagstiftningen som är tillgänglig 
från dem som ansvarar för tillämpningen av de aktuella bestämmelserna. 
5) Påskyndad behandling av klagomål 
I överensstämmelse med sin allmänna politik för att förbättra behandlingen av överträdelser 
kommer kommissionen också att söka påskynda behandlingen av klagomål inom detta område. 
Kommissionen anser att kontaktpunkten, nätverket för information och bedömningsmetoden bör 
resultera i en snabbare behandling av klagomål och därigenom vara till värdefull hjälp för 
branschen och dem som anlitar den liksom för konsumenterna som är mottagare av dessa 
tjänster. Alla dessa åtgärder kommer nämligen att öka öppenheten i förfarandena, och därför 
kommer anmälarna av klagomålen, de nationella myndigheter som besvarar dem och de enheter 
på kommissionen som berörs att kunna arbeta snabbare och effektivare. Detta skall naturligtvis 
inte påverka den konfidentiella karaktären hos förfaranden mellan kommissionen och den 
aktuella medlemsstaten som gäller möjliga lösningar på ett överträdelseförfarande. Analysen av 
åtgärderna kräver största möjliga mängd exakt faktainformation, vilket bör kunna uppnås lättare 
med denna metod. 
6) Upprättande av ett nätverk av experter 
Kommissionen kommer att verka för upprättandet av ett nätverk av oberoende experter med 
inriktning på olika aspekter av marknadskommunikationsområdet som kan bistå kommissionen 
och expertgruppen i deras arbete. Detta nätverk kommer att lämna synpunkter på begäran av 
kommissionens enheter. 
Med hänsyn till behovet av att bedöma proportionaliteten i förhållande till de mål för allmän­
intresset som berörs kan det vara nödvändigt att i enskilda fall kunna få stöd från erkända 
experter som företräder alla de olika intressena i det aktuella ärendet. För att inte begränsa 
18 
antalet experter kommer kommissionen att utnyttja de nya möjligheter som erbjuds av Internet 
som bas för organisationen av arbetet och kommunikationen inom detta nätverk. 
7) Främjande av internationellt samarbete 
Kommissionen kommer att se till att EU:s politik inom detta område förs fram i internationella 
sammanhang och verka för principerna för denna metod i internationella diskussioner för att 
underlätta gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster på global nivå. 
Våra viktigaste handelspartner och många förmedlare har redan välkomnat de principer som 
ligger till grund för metoden, särskilt målet att ytterligare förbättra analysen av 
proportionaliteten och den inbördes förenligheten hos bestämmelserna inom detta område. 
Eftersom tillkomsten av informationssamhället leder till en globalisering av marknadskommuni­
kationstjänsterna, kommer troligen problemen i samband med gränsöverskridande sådana 
tjänster från tredje land att öka. Det finns därför ett behov av att finna internationella lösningar 
så att man på ett effektivare sätt kan skydda målen för allmänintresset i en alltmer gräns-
överskridande handelsmiljö. Regelverket för den inre marknaden är en god utgångspunkt för att 
nå fram till sådana lösningar, och gemenskapen bör därför medverka i de internationella 
diskussionerna om dessa frågor. 
8) Klarhet i frågor om elektronisk handel 
Kommissionen undersöker de specifika rättsliga frågor som uppstår när gränsöverskridande 
marknadskommunikationstjänster utnyttjas i informationssamhället och kommer att föreslå 
möjliga förtydliganden i ett förslag som rör elektronisk handel och närstående tjänster i 
informationssamhället. 
Inkomsterna av marknadskommunikationstjänster är en av de viktigaste finansieringskällorna 
för tjänsterna i informationssamhället. Denna finansiering måste främjas om man skall kunna 
säkerställa att kvalitetsinformationen kommer att öka och förbli tillgänglig utan avgift. Det finns 
redan tecken på rättslig osäkerhet och hinder i fråga om gränsöverskridande marknads­
kommunikationstjänster på Internet. Exemplen gäller t.ex. frågan om webbplatser skall betraktas 
som platser för reklam eller för försäljning, bestämmelser i fråga om öppenhet om sponsring 
som skiljer sig åt mellan medlemsstaterna och inbördes skiljaktiga nationella bestämmelser om 
annonsering för fria yrkesutövare som kan hindra utvecklingen av dessas on-line-tjänster. Även 
andra komplicerade frågor måste tas upp, t.ex. sådana som gäller immateriell äganderätt och 
inregistrerade domännamn. Vad gäller nya nationella förslag till bestämmelser som påverkar 
marknadskommunikationstjänster som tillhandahålls on-line, kommer dessas förenlighet med 
fördraget dessutom att utvärderas genom tillämpning av den nu föreslagna tredje ändring av 
direktiv 83/189/EEG som gäller överskådliga bestämmelser på den inre marknaden förtjänsterna 
i informationssamhället. Ett gemensamt ställningstagande om detta förslag uppnåddes i rådet 
den 26 januari 1998. 
9) Information till Europaparlamentet 
Kommissionen kommer vartannat år att överlämna en rapport till parlamentet om tillämpningen 
av denna metod. Den första rapporten skall läggas fram senast den 30 mars 2000. Den kommer 
19 
att innehålla en utvärdering av det arbete som utförts fram till denna tidpunkt och en uppdatering 
av arbetsprogrammet för den kommande tvåårsperioden. 
I sin resolution krävde parlamentet uttryckligen en sådan rapport genom att uppmana 
kommissionen att säkerställa öppenhet i expertgruppens arbete och att dess resultat 
rapporterades till parlamentet. Genom detta förslag ville parlamentet uttrycka sin önskan att 
denna metod skulle leda till snabba resultat och sin beredskap att, om så krävdes, föreslå 
ändringar av metoden mot bakgrund av denna kontroll. Med hänsyn till det betydande antal mål 
för allmänintresset (t.ex. konsument- och folkhälsoskydd) som eftersträvas inom detta område är 
det av avgörande betydelse att parlamentet aktivt medverkar i utvecklingen av metoden. 
4. Prioriterade områden for behandling i expertgruppen 
Kommissionen kommer att göra prioriteringar för sitt arbete som bygger på den information och 
de svar som kom in under samrådet om grönboken och som syftar till att säkerställa snabba och 
effektiva resultat av dess politik. Under de närmaste två åren efter antagandet av detta 
meddelande kommer kommissionen att uppmana expertgruppen att undersöka frågor som 
uppstår vid gränsöverskridande marknadskommunikation samt målen, nivåerna och medlen för 
skyddet av mål för allmänintresset i olika nationella bestämmelser som rör detta inom följande 
områden: 
1) Skyddet av minderåriga 
Då det gäller TV-re k lam har kommissionen redan genomfört en minimiharmonisering 
beträffande reklam som riktas till minderåriga (89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG). 
Ytterligare frågor har dock väckts i samband med reklam till minderåriga. Europaparlamentet 
begärde i sin resolution en mer ingående granskning av marknadskommunikationens effekter på 
barn. 
Konsumentorganisationer och offentliga folkhälsoorgan har begärt att bestämmelserna om 
marknadskommunikation riktad till barn skall harmoniseras och, på vissa områden, att skyddet 
skall förstärkas. 
Förmedlare beklagade förekomsten av hinder för gränsöverskridande tjänster som orsakas av 
nationella restriktioner motiverade av skyddet av minderåriga. 
De viktigaste problemområden som lyftes fram och som behöver tas upp är olikheter mellan 
nationella bestämmelser om 
- sponsring av utbildningsprogram, 
- marknadsföring riktad till minderåriga, 
- TV-reklam riktad till minderåriga (leksaker, snacks, godis) i den mån bestämmelserna inte 
redan omfattas av direktiv 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG, eller av arbetet inom 
kontaktkommmittén för det direktivet, och om 
20 
- sponsring av idrottsevenemang av innehavare av varumärken som har samband med produkter 
med barn som målgrupp eller som kan ha skadliga effekter på människors hälsa. 
2) Oskäliga konkurrensbestämmelser och därmed sammanhängande frågor 
Denna fråga togs upp av Europaparlamentet som begärde rambestämmelser om otillbörliga 
marknadsföringsmetoder. 
Vissa konsumentorganisationer hade också åsikten att det krävdes en harmonisering av den 
lagstiftning som syftar till att förhindra otillbörliga marknadsföringsmetoder. Detta är en särskilt 
viktig synpunkt då det gäller utvecklingen av den elektroniska handeln. Konsumentorganisa­
tionerna önskade också säkerställa att bedrägliga system och pyramidsystem för försäljning 
förbjuds inom hela gemenskapen. 
Förmedlare pekade på betydande skillnader mellan nationella bestämmelser om rabatter, gåvor 
och tävlingar som effektivt hindrade utvecklingen av gränsöverskridande marknadsförings­
kampanjer. De påpekade också att s.k. multi-level marketing (dvs. marknadsföring och 
försäljning av produkter via nätverk av av oberoende, ej avlönade, distributörer) skulle kunna 
komma att utvecklas på grund av möjligheten till ett globalt kommunikationsnät mellan sådana 
oberoende agenter. 
Mer specifikt kommer följande problemområden att tas upp: 
Olikheter mellan nationella bestämmelser om 
- rabatterbjudanden, 
- kupongsystem, 
- gratiserbjudanden och gåvor, 
- pristävlingar, kommersiella lotterier och sweepstakelotterier, och 
- "multi-level marketing" och pyramidsystem för försäljning. 
3) Sponsring 
Europaparlamentet framhöll att även om vissa aspekter av TV-sponsring redan hade blivit 
föremål för en harmonisering genom direktiv 89/522/EEG, ändrat genom direktiv 97/36/EG, 
borde en granskning göras av de olika nationella bestämmelser om sponsring som inte 
harmoniserats genom direktivet och av bestämmelser om mecenatskap. 
21 
Ett antal berörda parter pekade på skillnaderna mellan definitionerna av sponsring och på att 
begreppet ibland t.o.m. inte definieras (vilket leder till att sponsring likställs med reklam) i 
lagstiftningen i de enskilda medlemsstaterna. De beklagade den rättsliga osäkerhet som uppstod 
till följd av detta. Vissa parter påpekade även att bestämmelserna om TV-sponsring skiljer sig åt 
i betydande grad mellan medlemsstaterna. 
Följande problem kommer att tas upp: 
Olikheter mellan nationella bestämmelser om sponsringstjänster som är förknippade med vissa 
produkter. 
Skiljaktiga definitioner i nationella lagbestämmelser om sponsring och mecenatskap som 
begränsar utvecklingen av gränsöverskridande tjänster inom detta område. 
Olikheter mellan nationella bestämmelser om TV-sponsring i den mån de gäller aspekter som 
inte omfattas av direktiv 89/522/EEG, ändrat genom 97/36/EG, eller av arbetet i kontakt­
kommittén för det direktivet. 
4) Påståenden om produkten och vilseledande reklam 
I grönboken påpekades att bestämmelserna om vilseledande reklam och, mer nyligen, 
jämförande reklam, redan hade harmoniserats genom direktiv 84/450/EEG. Ytterligare åtgärder 
begärdes dock inom detta område i fråga om produktpåståenden. 
Konsumentorganisationer och folkhälsoorgan önskade striktare harmoniserade bestämmelser på 
europeisk nivå för att styra användningen av vissa påståenden som rör hälso- och närings­
egenskaper. Konsumentorganisationerna påpekade att det fortfarande finns skillnader mellan 
medlemsstaterna i fråga om tolkningen av vad som är vilseledande reklam. De påpekade att detta 
leder till stora svårigheter i behandlingen av klagomål över nationsgränserna. 
Förmedlare kritiserade olikartade nationella restriktioner i fråga om förpackningskrav som gick 
utöver de krav som föreskrivs i lagstiftningen om märkning. Dessa omfattade inte endast 
"produktinformation" (dvs. påståenden) utan också användningen av varumärkesnamn (vissa 
medlemsstater har restriktioner för varumärkesdiversifiering för märken som har samband med 
vissa produktkategorier) och användningen av licensskyddad grafik. 
Följande problem kommer att tas upp: 
- Specifika områden där skillnader mellan nationella bestämmelser ger upphov till skiljaktiga 
tolkningar av begreppet "vilseledande". Detta leder till en uppenbar osäkerhet i rättsligt 
avseende då det gäller gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster och mottagarna av 
dessa. 
- Olika nationella bestämmelser om påståenden om varor eller tjänster som inte redan omfattas 
av lagstiftningen om märkningskrav. 
22 
- Olika nationella bestämmelser om varumärkcsdivcrsificring i samband med vissa varor eller 
tjänster. 
5) System för rättelse 
Kommissionen har redan föreslagit förbättrade möjligheter till domstolsprövning genom sitt 
ändrade förslag till direktiv om förbud i syfte att skydda konsumenternas intressen (rådets 
gemensamma ställningstagande EG nr 48/97). 
Konsumentorganisationerna välkomnade denna åtgärd men begärde förbättringar i såväl de 
judiciella som de extrajudicial la systemen för rättelse över nationsgränserna då det gäller 
vilseledande och bedrägliga marknadskommunikationstjänster. 
Följande fråga kommer att tas upp: 
- Expertgruppen skall undersöka hur de befintliga systemen för rättelse och tvistlösning (även 
sådana som används av de självreglerande organen) kan förbättras i ett gränsöverskridande 
sammanhang. 
6) Tillämpning av metoden för bedömning av proportionaliteten på nationell nivå 
Vissa nationella myndigheter har till kommissionen uttryckt sitt stöd för tillämpningen av 
bedömningsmetoden. Kommissionen skulle vilja rekommendera att de ansvariga nationella 
myndigheterna tillämpade dess bedömningsmetod på nationell nivå. 
I detta sammanhang kommer ledamöterna i expertgruppen att uppmanas redovisa 
- hur de tillämpar proportionalitetsprincipen (organisatoriska aspekter), 
- i vilken utsträckning de tillämpar kommissionens metod samt, om så inte är fallet, 
- om de skulle vara beredda att införa denna metod. 
23 
Bilaga 1. Sammanfattning av förslagen i grönboken om affärskommunikation på 
den inre marknaden 
1. Definitioner och räckvidd 
I grönboken definieras affärskommunikation (vanligen kallat marknadskommunikation) 
som "alla former av kommunikation som är avsedda att gynna antingen produkter och 
tjänster eller ett företags eller en organisations anseende hos konsumenter och 
distributörer". Termen inbegriper alla typer av reklam, direkt marknadsföring, sponsring, 
säljfrämjande åtgärder och PR. Den omfattar användning av sådana tjänster inom alla 
branscher som producerar varor eller tjänster samt inom statliga och halvstatliga organ. 
2. Den föreslagna bedömningsmetoden 
I grönboken beskrivs konsekvenserna med avseende på gemenskapsåtgärder av den 
förväntade ökningen av gränsöverskridande marknadskommunikationstjänster. Det är 
sannolikt att restriktioner för gränsöverskridande tjänster liksom problem vad gäller ett 
effektivt skydd av mål som avser allmänintresset kommer att uppstå till följd av att de 
nationella bestämmelser som tillämpas på inkommande tjänster varierar från en 
medlemsstat till en annan. Detta problem är särskilt relevant beträffande 
marknadskommunikation på grund av skillnader i medlemsstaternas lagstiftning i fråga 
om mål som avser allmänintresset. 
Denna uppfattning grundar sig på grönbokens analys av befintliga lagar. Analysen visar 
inte bara att nationella regler varierar väsentligt från en medlemsstat till en annan, utan 
även att de gränsöverskridande restriktionernas förenlighet med EG-lagstiftningen oftast 
beror på om dessa uppfyller kravet på proportionalitet, dvs. om åtgärden står i proportion 
till det mål rörande allmänintresset som åsyftas. I nationell lagstiftning som är tillämplig 
på marknadskommunikation eftersträvas viktiga mål rörande allmänintresset som t.ex. 
konsumentskydd, skydd av minderåriga, folkhälsoskydd, skydd av mångfalden osv. I 
grönboken undersöks hur en åtgärd för att uppnå ett mål för allmänintresset kan påverka 
flera andra sådana mål, och den visar därför på behovet av att säkerställa att 
gemenskapsramarna är enhetliga. En noggrann bedömning av proportionaliteten anses 
därför vara nödvändig på detta område. 
24 
Metoden är inte ett automatiskt test för att bedöma proportionaliteten, som avgörs av den 
berörda myndigheten. Den är inte heller en nyttokostnads- eller matematisk analys i syfte 
att bestämma värdet av mål som avser allmänintresset. Den är bara ett medel för att 
säkerställa att sådana utvärderingar grundar sig på en fullständig översikt över effekterna 
av den aktuella åtgärden. I detta hänseende ersätter metoden inte de kriterier som 
utarbetats av domstolen utan är snarare till hjälp vid tillämpningen av dem. 
Som nämns i grönboken kräver en bedömning av proportionaliteten enligt domstolens 
rättspraxis för det första en kontroll av om den nationella restriktiva åtgärden är lämplig i 
förhållande till det mål som eftersträvas, dvs. åtgärden måste vara sådan att den 
garanterar att det mål som avses uppnås, och för det andra en prövning av att den 
nationella restriktiva åtgärden inte går utöver vad som dr nödvändigt för att uppnå målet 
eller med andra ord att samma resultat inte kan uppnås med mindre restriktiva regler. 
Eftersom domstolens rättspraxis hittills inte har tillhandahållit några exakt definierade 
inslag som gör det möjligt att bedöma proportionaliteten vad gäller nationella åtgärder 
eller gemenskapsåtgärder föreslår kommissionen i grönboken en metod som skulle bidra 
till att ytterligare förbättra en systematisk och väl underbyggd analys när detta är 
nödvändigt. Kommissionen anser att metoden skulle vara till hjälp vid en bedömning av 
om nationella åtgärder eller gemenskapsåtgärder på detta område är proportionella och 
förenliga. 
Metoden bygger på domstolens rättspraxis och en analys av marknaden för 
marknadskommunikationstjänster inom gemenskapen, i synnerhet med avseende på hur 
dessa tjänster påverkar mål som avser allmänintresset, som t.ex. konsumentskydd och 
folkhälsoskydd. 
Metoden omfattar två steg. 
Steg ett: (Analytisk översikt) 
Målet med det första steget är inte att genomföra proportionalitetstestet som sådant utan 
att ge en fullständig "bild" av effekterna av åtgärden. Syftet är inte att identifiera 
restriktioner utan att tillhandahålla en saklig översikt över alla möjliga effekter av en 
åtgärd, särskilt på verksamheter som åtgärden är avsedd att reglera och även på mål som 
avser allmänintresset. Det första steget är att beskriva (i) den aktuella nationella åtgärden 
som begränsar den fria rörligheten för tjänster eller (ii) den harmoniseringsåtgärd som 
föreslås av kommissionen. Följande fem kriterier föreslås för beskrivningen: 
Bedömningskriterium A: Vilken är den potentiella ekonomiska kedjereaktion som 
25 
kommer att utlösas av åtgärden? Detta innefattar att bedöma hur de berörda ekonomiska 
aktörernas affärsstrategier skulle ändras till följd av den åtgärd som undersöks eller 
föreslås i syfte att bedöma den övergripande effekten av åtgärden eller förslaget på de 
konsumenter som åtgärden är avsedd att skydda. Bedömningskriterium B: Vilka är de 
mål för allmänintresset som eftersträvas med åtgärden? Bedömningskriterium C: Har 
åtgärden anknytning till det åberopade målet för allmänintresset? Bedömningskriterium 
D: Påverkar åtgärden andra mål för allmänintresset? Bedömningskriterium E: Hur 
effektiv är åtgärden för att uppnå det åberopade målet för allmänintresset? 
Steg två: (Rättslig bedömning) 
På grundval av denna översikt och den sakliga information som den ger består det andra 
steget av en övergripande rättslig bedömning av om en nationell åtgärd kan anses vara 
proportionell eller om en gemenskapsåtgärd är så proportionell som möjligt med hänsyn 
till de övergripande målen i fördraget och även förenlig med andra gemenskapsåtgärder. 
Genom att åtgärdens huvudsakliga karakteristika blir kända, kommer de fem kriterier 
som nämns ovan att bidra till att den berörda myndigheten bättre kommer att kunna 
bedöma åtgärdens proportionalitet och enhetlighet. 
3. Förbättrad samordning och information på europeisk nivå 
I grönboken föreslår kommissionen att en expertgrupp som skall behandla frågor om 
marknadskommunikation inrättas. Bedömningsmetoden skall ligga till grund för 
expertgruppens diskussioner. Expertgruppen skall sträva efter att upprätta en konstruktiv 
dialog mellan kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter. Den skall göra det 
möjligt att komma överens om tillämpningen av ömsesidigt erkännande genom att ge 
kommissionen och medlemsstaterna möjlighet att nå samförståndslösningar och således 
undvika att i alltför hög grad lita till överträdelseförfarandet, som är förenat med 
konflikter. När ömsesidigt erkännande visar sig vara omöjligt, skall man därigenom på ett 
nytt, snabbt och effektivt sätt kunna upptäcka särskilda problem som nödvändiggör 
harmonisering. Därmed kan generella, allomfattande harmoniseringsinitiativ undvikas. 
Expertgruppen skall även fungera som ett forum för administrativt samarbete och särskilt 
möjliggöra informationsutbyte om nya utvecklingssteg med anknytning till 
informationssamhället på detta område. Det föreslås därför att den skall överväga hur 
gemenskapens synsätt i fråga om marknadskommunikation kan främjas på internationell 
nivå, vilket är nödvändigt med tanke på informationssamhällets globala natur. 
26 
Vad gäller formen för expertgruppen föreslår kommissionen att den skall vara en 
expertgrupp som sammankallas när problem uppstår. De problem som skall diskuteras 
skall framläggas av kommissionen. Expertgruppen skall bestå av företrädare för 
medlemsstaterna. De kan kompletteras med företrädare för nationella självreglerande 
organ när den fråga som diskuteras kommer in på dessas kompetensområde. 
För att kommissionens arbete skall vara målinriktat och väl underbyggt och för att 
säkerställa att expertgruppen riktar sin uppmärksamhet på huvudfrågor som påverkar 
"mottagare", "leverantörer", "användare" och "förmedlare" av marknadskommunikation 
lämnade kommissionen två förslag som syftar till att förbättra spridningen av information 
och kommunikationen med berörda parter. Det första förslaget avser en central 
kontaktpunkt för information som både skall kunna sprida och sammanställa information 
om lagstiftningsfrågor som påverkar dessa tjänster. Det andra förslaget handlar om ett 
informationsnät on-line som skall göra det möjligt för berörda parter att få direkt tillgång 
till kommissionens och expertgruppens arbete och som kompletterar det befintliga 
nyhetsbrevet om marknadskommunikation1. 
4. Områden i lagstiftningen om marknadskommunikation som kräver särskild 
uppmärksamhet 
I del I, II och III i grönboken uppmanas svarslämnarna att lämna synpunkter på 
gemenskapens mål på detta område och även att lämna synpunkter på de 
problemområden som kommissionen har identifierat med utgångspunkt från den 
undersökning som den genomförde innan grönboken utarbetades. 
Commercial Communications är en publikation som utkommer varannan månad och som 
distribueras till 5 000 berörda parter på detta område, inklusive ledamöter i Europaparlamentet 
och nationella myndigheter. Förfrågningar om detta nyhetsbrev skickas till redaktören (fax +44 1 
273 772727 och e-post: asi@dial.pipex.com). 
27 
Bilaga 2. Sammanfattning av reaktionerna på grönboken om affärskommunikation 
på den inre marknaden 
1. Definitioner och räckvidd 
Europaparlamentet 
I sin resolution krävde parlamentet att området affärskommunikation (vanligen kallat 
marknadskommunikation) skall avgränsas med avseende på de tjänsteleverantörer som 
omfattas. Parlamentet föreslår även att området bör utvidgas till att omfatta förpackningar 
och uppmanar kommissionen att undersöka hindren för att använda 
marknadskommunikation på förpackningar2. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Kommittén gjorde inte några invändningar mot den räckvidd som anges i grönboken, 
men krävde att marknadskommunikationstjänster som utnyttjas eller tillhandahålls av 
välgörenhetsinrättningar och ideella föreningar skall omfattas av definitionen på grund av 
den viktiga roll som sådana tjänster spelar för dessa organisationers verksamheter. 
Medlemsstaterna 
Ingen medlemsstat gjorde några invändningar mot definitionen av marknads­
kommunikation i grönboken. 
Berörda parter3 
3 Exempelvis säljfrämjande åtgärder såsom kuponger eller tävlingar på produktens förpackning. 
De fem intressegrupperna är "mottagare" (dvs. alla slag av konsument- och folkhälsoorganisationer), 
"användare" (t.ex. annonsörer), "leverantörer" (t.ex. reklam- eller direktmarknadsföringsbyråer), 
"förmedlare" (t.ex. medier och arrangörer av idrottsevenemang) och "självreglerande enheter", vilka 
var de fem målgrupperna i de ursprungliga undersökningar som kommissionen genomförde innan 
grönboken utarbetades. 
28 
Vissa användare av marknadskommunikation (t.ex. annonsörer) och konsument­
organisationer kritiserade definitionen för att den inte omfattar marknadskommunikation 
på förpackningar, som är nära förknippad med de andra kommunikationstjänsterna som 
anges i definitionen. Det konstaterades att marknadskommunikation på förpackningar är 
nära förknippad med varumärkesstrategier. Konsumentsammanslutningarna påpekade att 
beskrivningar och reklam på förpackningar fångar konsumenternas uppmärksamhet och 
följaktligen bör regleras i enlighet därmed. 
Några konsumentsammanslutningar gjorde invändningar mot hela policyn med 
utgångspunkt från två olika tankegångar. För det första hävdade de att dessa 
marknadskommunikationstjänster inte kan betraktas som tjänster i enlighet med 
bestämmelserna i fördraget eftersom konsumenterna inte efterfrågar dem. För det andra 
hävdade de att domstolens rättspraxis under senare tid antyder att restriktioner vad gäller 
"försäljningsmetoder" inte kan analyseras i enlighet med EG-fördragets bestämmelser om 
fri rörlighet om de inte tillämpas på ett diskriminerande sätt. 
2. Bedömningsmetoden 
Europaparlamentet 
Parlamentets resolution stödde klart den föreslagna metoden. För att citera resolutionen: 
Parlamentet stöder det angreppssätt som föreslås i grönboken för att bedöma om 
restriktiva åtgärder står i proportion till det syfte som avses, eftersom detta kommer att 
göra det möjligt att säkerställa att området utan gränser fungerar effektivt och 
tillhandahåller ett bättre skydd för allmännyttiga mål, såsom konsumentskydd, 
folkhälsoskydd, skydd av immateriella rättigheter och affärsegendom och skydd av 
privatlivet. 
Parlamentet lämnade några förslag beträffande genomförandet, nämligen: 
- Det uppmanar kommissionen att [i detta meddelande] offentliggöra definitionen av 
metoden för bedömning av proportionaliteten, vilken innefattar fastställda tidsgränser 
för beslut, är baserad på befintlig rättspraxis och innehåller en förklaring om hur den är 
29 
tillämplig på nuvarande lagstiftning på nationell och gemenskapsnivå, normer för 
självreglering och förslag till ny lagstiftning. 
- Det kräver att angreppssättet skall vara grundat på (a) behovet att kombinera 
målsättningen att öppna marknaden med vidmakthållande och förbättring av höga 
standarder och (b) behovet av en lämplig blandning av lagstiftning och självreglering, 
vilken återspeglar de kulturella skillnaderna i medlemsstaterna. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Kommittén rekommenderade att potentiella ekonomiska kedjereaktioner skall undersökas 
(kriterium A) som en viktig del av den föreslagna översynsprocessen. Den avgav ett 
positivt yttrande om den föreslagna metodens användbarhet och analysen på vilken den 
grundar sig, vilken tillhandahölls i arbetsdokumentet som distribuerades med 
grönboken4. 
Mer allmänt konstaterade kommittén i sin sammanfattning att 
... införandet av denna typ av metod skulle ge möjlighet till en begriplig och fastställd 
metod för bedömning som skulle minska den tvetydighet eller osäkerhet som råder i 
avsaknad av den. 
Samtidigt som den konstaterade att all minskning av konsumentskyddet och 
tillhandahållandet av otillbörliga fördelar för multinationella företag måste undvikas, 
ansåg kommittén att 
... metoden kan innebära en möjlighet att kombinera ett förbättrat konsumentskydd med 
möjlighet till harmonisering av de metoder som används inom marknadskommunikation. 
Följaktligen skulle detta också bidra till att skapa en öppnare konkurrens mellan företag 
som skapar och tillhandahåller marknadskommunikation. 
...bekräftar, i analytisk form, erfarenheterna från ledamöter i kommittén som har erfarenhet av 
produktion och marknadsföring av varor och tjänster och även från dem som har undersökt 
framtidsperspektiven ur konsumentsynpunkt. 
30 
Medlemsstaterna 
Nio medlemsstater har kommenterat detta förslag. De kan i stort sett indelas i två 
grupper, de som stödde förslaget och en som var helt emot metoden på alla väsentliga 
punkter. 
Av de åtta som var för förslaget gav två sitt fulla stöd till metoden. För att citera en: 
Den ... regeringen har inga invändningar mot den metod som föreslagits av 
kommissionen för en enhetlig bedömning av åtgärder, inbegripet gemenskapsåtgärder. 
Metoden ger vad gäller marknadskommunikation konkret uttryck för de principer som 
även ligger till grund för [dess] lagstiftning. 
Den tredje medlemsstaten var för metoden men ansåg att ytterligare samråd var 
nödvändigt för att göra den så genomsynlig och effektiv som möjligt. Den fjärde föreslog 
att den borde vara mindre inriktad på målet med politiken för den inre marknaden. Den 
femte och den sjätte medlemsstaten ansåg att metoden ar användbar, men föreslog att den 
ekonomiska kedjereaktionen skall innefatta mer detaljerade uppgifter om påverkan på 
konsumenterna. Den sjunde medlemsstaten ansåg att metoden inte kan bli rättsligt 
bindande eftersom hänvisning endast kan ske till domstolens rättspraxis. Den åttonde 
medlemsstaten hade inte några principiella invändningar men ansåg att systemet för 
hantering av överträdelser är tillräckligt effektivt och att domstolens rättspraxis gör det 
möjligt att behandla de problem som belysts. 
Endast en medlemsstat var principiellt emot metoden för bedömning av 
proportionaliteten. Den ansåg att den föreslagna metoden är oklar och opraktisk att 
tillämpa5. Den instämde inte heller i att kontroll av ursprungsland krävs på detta område. 
Berörda parter 
Den anförde följande: 
Det kommer inte att vara möjligt att göra en sammanfattning av alla eventuella effekter på 
marknaden. Det år tveksamt om kedjereaktionsanalysen kommer att vara realistisk, om den 
kommer att kunna genomföras eller vara till någon nytta. Det kommer att bli mycket svårt att 
identifiera och definiera det särskilda syftet med åtgärden. Det kommer också att bli svårt att 
identifiera och utvärdera de negativa återverkningarna av åtgärden. 
31 
Fyra slag av synpunkter mottogs beträffande den föreslagna metoden för bedömning av 
proportionaliteten. Dessa kan summeras på följande sätt: 
Bedömningsmetoden behöver förstärkas och göras obligatorisk eftersom resultaten av 
den varken är politiskt eller rättsligt bindande när den tillämpas. 
Svarslämnare från alla berörda parter, som i allmänhet var positiva till metoden, ville 
förstärka tillämpningen av metoden och dess rättsliga ställning. Fyra förslag lämnades: 
- Bedömningsmetoden bör tillämpas obligatoriskt på alla beslut som kommissionen fattar 
på detta område (dvs. när den undersöker nationella restriktioner och när den förbereder 
initiativ till harmonisering). 
- Medlemsstaterna bör åläggas att anmäla alla nya åtgärder som påverkar dessa 
tjänster, och dessa bör underkastas bedömningsmetoden innan de antas. 
- Normer för självreglering bör främjas av kommissionen och även underkastas 
bedömningsmetoden. 
- Bedömningsmetoden bör tillämpas effektivt så att den inte medför ytterligare 
förseningar vid det nuvarande utdragna överträdelseförfarandet. Det föreslogs att 
kommissionen, om den föreslagna metoden antas, skulle förplikta sig att behandla 
klagomål beträffande överträdelser enligt artikel 169 i fördraget på ett effektivare sätt. 
Bedömningsmetoden drivs av marknaden och tar inte hänsyn till mottagarna av 
affärskommunikationstjänster. 
Denna kritik framfördes av en stor majoritet av de konsumentorganisationer som svarat 
och av folkhälsolobbyister. De ansåg att kriterium A beträffande ekonomiska kedje­
reaktioner styrs av utbudssidan och därför inte tar hänsyn till behoven hos mottagarna av 
olika former av marknadskommunikation. Det antyddes vidare att kommissionen genom 
att föreslå denna bedömning har för avsikt att inte beakta uppgifter om hur mottagare kan 
bli lidande av vissa former eller slag av marknadskommunikationstjänster. 
32 
Bedömningsmetoden är inte relevant eftersom betoningen bör ligga på subsidiaritet 
snarare än på proportionalitet. 
Vissa berörda parter ansåg att restriktionernas proportionalitet inte är viktig. Eftersom 
marknadskommunikation är en känslig fråga ur kulturell synvinkel, ansåg de att den inte 
kan behandlas på samma sätt som andra tjänster utan snarare att hänsyn måste tas till 
nationella skillnader som de återspeglas i befintliga nationella regler. Denna synpunkt 
lämnades av vissa intressegrupper för konsumentfrågor, vissa annonsörer (huvudsakligen 
nationella) och självreglerande organ. Det föreslogs att man, innan man bedömer 
proportionaliteten, bör tillämpa principen om subsidiaritet för att i viss mening utesluta 
marknadskommunikation från det område som berörs av kommissionens nuvarande och 
framtida åtgärder. Omfattningen av uteslutningen varierade med svaren. Det mest 
extrema alternativet innebär en fullständig uteslutning, vilket föreslogs av några 
konsumentorganisationer. Områden som kvinnosyn, användning av nakenhet i reklam 
osv. nämndes ofta. 
Bedömningsmetoden är omöjlig att tillämpa och det skulle därför vara mycket klokare 
om kommissionen föreslog generella riktlinjer och harmoniserade på den grundvalen. 
En minoritet av svarslämnarna från alla intressegrupper framhöll att kedjereaktionen var 
alldeles för komplex att utvärdera och tillämpa och att det skulle vara mycket enklare att 
fastställa några gemensamma riktlinjer6. 
3. Förbättrad samordning och information på europeisk nivå 
Europaparlamentet 
Parlamentet röstade med en stor majoritet för ett stöd till expertgruppen och krävde att 
den skall förstärkas. Det krävde att en trepartskommitté skall upprättas bestående av lika 
"Användare", "leverantörer" och "förmedlare" som krävde ett sådant alternativ önskade se icke­
bindande europeiska riktlinjer, medan i synnerhet konsumentgrupper ansåg att dessa riktlinjer 
skulle ligga till grund för europeisk harmonisering. 
33 
många representanter från medlemsstaterna, industrin och konsumentorganisationerna 
och begärde att bli rådfrågat om dess arbetsordning. 
Parlamentet uppmanade även kommissionen att göra sina förfaranden helt genomsynliga 
och krävde att kommissionen säkerställer att 
...kommittén grundligt rådfrågor de parter som framför klagomål, håller regelbundna 
möten, verkar enligt fastställda tidsgränser, offentliggör sina resultat, beaktar alla 
klagomål som framförs till kommissionen och rapporterar till Europaparlamentet. 
Vad gäller kontaktpunkten och informationsnätet begärde parlamentet att kontaktpunkten 
i första hand skall upprätta en central databank om bestämmelser och normer för 
självreglering på detta område och sammanställa en rapport om detta till parlamentet. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Ekonomiska och sociala kommittén välkomnade expertgruppens förslag. Den 
välkomnade även idén om att inom ett angivet generaldirektorat sammanföra ansvaret för 
kommissionens övergripande initiativ beträffande marknadskommunikation. Ekonomiska 
och sociala kommittén ansåg att en sådan central kontaktpunkt skulle säkerställa ett 
gemensamt och enhetligt synsätt beträffande denna invecklade fråga. 
Den fastslog slutligen: 
"Medlemsstaternas regeringar kan även överväga parallella åtgärder för ämnen som 
hör till de nationella tillsynsmyndigheternas kompetensområde". 
Medlemsstaterna 
Nio medlemsstater kommenterade förslaget om att upprätta en expertgrupp. En majoritet 
av medlemsstaterna stödde idén om en expertgrupp. Två höll med om att den skulle vara 
till nytta och konstaterade att den inte skulle undergräva kommissionens initiativrätt och 
inte heller förlänga den tid det tar för kommissionen att behandla ärenden. En 
medlemsstat ifrågasatte om de självreglerande organen skulle tas in i expertgruppen. Två 
34 
andra krävde att konsumentorganisationerna skulle vara mer engagerade. En annan 
medlemsstat framhöll sitt stöd och föreslog att expertgruppen borde bibehålla en kärna av 
deltagare vid successiva möten för att säkerställa enhetlighet. Två medlemsstater hade i 
princip ingen invändning mot förslaget, men ansåg att man borde se till att den inte 
upprepar vissa andra kommittéers arbete och att en ytterligare utvärdering av hur den 
skall fungera skulle vara till nytta. 
En medlemsstat motsatte sig förslaget med motiveringen att informationsnätet och 
kontaktpunkten on-line är tillräckliga för utbyte av information mellan medlemsstaterna. 
Vad gäller den centrala kontaktpunkten och informationsnätet lämnade sju medlemsstater 
kommentarer till detta förslag och instämde i princip i det. Fem gav sitt stöd. Två andra 
medlemsstater instämde i förslaget, men krävde att särskild vikt skall läggas vid att 
säkerställa att konsumentsammanslutningar har tillräckliga resurser för att delta i ett 
sådant nätverk. 
Berörda parter 
Expertgruppen måste respektera fastställda tidsgränser och inte fungera som ett sätt att 
åstadkomma ytterligare administrativa förseningar vid behandlingen av klagomål. 
Fastän den stora majoriteten av parter från alla de fem berörda grupperna7 välkomnade 
upprättandet av expertgruppen och dess roll, uttrycktes farhågor att den skulle medföra 
ytterligare administrativa bördor för kommissionen vid handläggningen av klagomål eller 
begäran om harmonisering. Några ville att expertgruppens arbete skall ske parallellt med 
överträdelseförfarandet eller med kommissionens nuvarande initiativ som syftar till att 
harmonisera vissa bestämmelser om marknadskommunikation. 
Expertgruppens verksamhet måste bli mycket mera öppen och genomsynlig 
"Användare", "leverantörer" och "förmedlare" godtog i allmänhet sammansättningen av 
expertgruppen, men några av deras branschorganisationer krävde rätt att delta i 
expertgruppen eller åtminstone att göra framställningar till den. Förslagen varierade 
7 Se fotnot 2. 
35 
mellan fullt deltagande, då expertgruppen skulle arbeta öppet och hålla offentliga 
utfrågningar, och bildandet av skuggkommittéer för var och en av de fem berörda 
parterna som skulle välja representanter som skall presentera en skriftlig framställning 
från sina respektive "grupper" vid vissa expertgruppsmöten. 
Konsumentsammanslutningarna instämde inte i att självreglerande organ skall vara den 
enda grupp utöver medlemsstaterna som kan delta i sådana möten. 
Expertgruppens dagordning måste vara känd och resultaten måste offentliggöras. 
De som är positiva till inrättandet av expertgruppen men angelägna om att den skall 
fungera på ett så genomsynligt sätt som möjligt begärde att expertgruppens dagordning 
skall offentliggöras innan den påbörjar diskussioner om en specifik fråga. Många 
svarslämnare från de fem rådfrågade grupperna krävde dessutom att expertgruppen skall 
ta ställning till en specifik punkt inom en fastställd tidsram och begärde att slutsatserna 
skall publiceras och göras tillgängliga för alla berörda parter. 
4. Områden i lagstiftningen om marknadskommunikation som kräver särskild 
uppmärksamhet 
Europaparlamentet 
Parlamentet uppmanade kommissionen att i detta meddelande göra en fullständig 
förteckning över befintliga hinder för fri rörlighet för marknadskommunikationstjänster 
och tillade sedan att följande områden särskilt bör uppmärksammas: 
Restriktioner i fråga om marknadsföring på flera nivåer ("multi-level marketing")8. 
- Restriktioner i fråga om varumärkesdiversifiering. 
Marknadsföring på flera nivåer hänför sig till marknadsföringssystem baserade på dörrförsäljning 
och försäljning i hemmen, där representanter som arbetar som säljare på fri lansbasis för ett 
specifikt företag marknadsför det företagets produkter eller tjänster. 
36 
Restriktioner i (Väga om marknadskommunikation pä förpackningar. 
Restriktioner i fråga om sponsring av evenemang och sponsring i television. 
Parlamentet uppmanade kommissionen att lägga fram en mer detaljerad bedömning av 
effekterna av marknadskommunikation på barn och dess inverkan på privatlivet samt 
mekanismer genom vilka konsumentklagomål över gränserna bör hanteras. 
Parlamentet uppmanade även kommissionen att föreslå ett regelverk beträffande 
otillbörliga marknadsföringsmetoder. 
Utan att hänvisa till vilka lagtexter som bör ändras ansåg parlamentet dessutom att 
kommissionen borde överväga en SLIM9-analys av sektorn. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Kommittén lämnade inga kommentarer till denna punkt. 
Medlemsstaterna 
Sju av de medlemsstater som svarade på samrådet lämnade kommentarer till denna 
punkt. En ansåg att olika nationella restriktioner i fråga om vilseledande reklam för de 
reglerade yrkeskårerna inte skulle ses över. Medlemsstaten påpekade att den hade 
upphävt sitt förbud mot prisannonsering och rabatter och ansåg att en harmonisering av 
"reklam med lockbeten"10 och otillbörlig försäljning till underpris är nödvändig. Den 
krävde dessutom ett harmonsierat förbud mot telefonförsäljning ("cold calling") utan 
samtycke på förhand och liknande restriktioner för e-post och internetförbindelser. Vad 
gäller barn betonande den att vid varje framtida åtgärd måste åtskillnad göras mellan 
9 SLIM står för Simpler Legislation for the Internal Market. 
10 "Lockvogelwerbung" 
37 
information och marknadskommunikation. I fråga om finansiella tjänster ansågs 
avsaknaden av harmonsiering i fråga om reklam på detta område undergräva 
konsumenternas förtroende för icke inhemska företag. 
Den andra medlemsstaten påpekade att dess lagstiftning beträffande realisationsperioder 
kan behöva ändras och att dess bestämmelser om rena gåvor, erbjudanden i 
säljfrämjande syfte och tävlingar är bland de mest restriktiva i Europa och att dessa 
bestämmelser för närvarande ses över. 
Den tredje medlemsstaten ansåg att det i grönboken borde ha lagts större vikt vid att 
skydda och utveckla regler som hänför sig till konsumenterna. Vad gäller otillbörliga 
marknadsföringsmetoder ansåg den att Internationella handelskammarens normer på 
området skulle utgöra en god grund för harmonisering på europeisk nivå. 
Den fjärde medlemsstaten konstaterade att dess regler om läkemedelsreklam är förenliga 
med EG-lagstiftningen. Den ansåg att problem kvarstår vad gäller Internet-relaterad 
affärskommunikation, reklam som hänför sig till miljö och mer allmänt vad gäller 
affärskommunikation och folkhälsa. 
Den femte medlemsstaten gick igenom förteckningen över de områden som belyses i 
grönboken och framhöll att den inte tillämpar några oförenliga restriktioner för 
gränsöverskridande marknadskommunikation. Den ansåg inte att någon ytterligare 
harmonisering är nödvändig på något av dessa områden och att alla restriktioner på andra 
områden borde åtgärdas av medlemsstaterna själva och inte av gemenskapen. 
Den sjätte medlemsstaten ansåg att det kan finnas ytterligare anledningar till en 
harmonisering av konsumentskyddslagarna genom tillämpning av artikel 129a.3 och 
instämde inte i behovet av någon minskning av de nationella restriktionerna med 
anledning av den inre marknadens principer. 
Den sjunde medlemsstaten betonade att vad gäller läkemedelsreklam skall direktiv 
92/28/EEG genomföras i alla medlemsstater. Den tog även upp frågan om 
alkoholsponsring och förordade normer för självreglering. Vad gäller PR-tjänster 
ifrågasatte medlemsstaten restriktioner orsakade av fasthållandet vid detaljerade krav för 
PR-bolag som lämnar anbud i samband med offentliga upphandlingskontrakt. 
38 
Berörda parter 
På grund av att de berörda parter som reagerat på grönboken är en mycket heterogen 
grupp och det faktum att vissa är enskilda personer och andra representativa organ är det 
inte möjligt för kommissionen att göra en förteckning över prioriteter på grundval av 
antalet referenser till ett specifikt problem". Det bör noteras att alla de områden som 
enligt grönboken behöver analyseras nämndes av åtminstone några av svarslämnarna. 
5. Övriga åtgärder som krävdes under samrådet 
Sammanfattning av erhållna svar 
Europaparlamentet 
Parlamentet kritiserade den långa handläggningstiden när kommissionen behandlar 
klagomål beträffande överträdelser och ansåg att kommissionens beslut om huruvida den 
skall gå vidare med sådana klagomål borde kunna överklagas i syfte att göra 
kommissionen mera ansvarig. Därför 
anmodar parlamentet rådet att anta ett beslut som möjliggör eventuella mål om 
överträdelser i förstainstansrätten12. 
Parlamentet ansåg att när restriktionerna är proportionella och harmonisering krävs borde 
kommissionen studera Internationella handelskammarens normer som en modell för en 
sådan harmonisering, särskilt vad gäller marknadskommunikation on-line. 
Parlamentet uppmanade slutligen de nationella tillsynsmyndigheterna att tillämpa 
principen om kontroll av ursprungsland och ansåg att kommissionen, 
1 l Detta skulle leda till partiskhet mot konsument- och folkhälsoorgan som i realiteten är färre än de 
olika branschföreträdarna. 
12 Detta överensstämmer med parlamentets resolution av den 16 september 1993 om domstolens roll 
i utvecklingen av Europeiska gemenskapens konstitutionella system (EGT C 268, 4.10.93, s. 
156). 
39 
konsumentorganisationerna och industrin borde överväga att förstärka 
gränsövcrskridande självrcglerande system, exempelvis det som hanteras av EASA13. 
Ekonomiska och sociala kommittén 
Kommittén gjorde inga tillägg till förslagen i grönboken. 
Medlemsstaterna 
En medlemsstat ansåg att en mer detaljerad undersökning av behovet av EU-lagstiftning 
med hänsyn till konsumentskydd eller det allmänna bästa borde göras. 
En annan medlemsstat krävde att borttagandet av hinder för varuutbytet skall åtföljas av 
upprättandet av ett gemenskapsnätverk för biläggande av tvister både i och utanför 
domstolar, i kombination med ett enhetligt system för att tillhandahålla rättshjälp till 
gemenskapsmedborgare som inte har sin hemvist i den medlemsstat där tvisten uppstår. 
En tredje kritiserade den nuvarande mekanismen för hantering av överträdelser för att den 
är långsam och ineffektiv och krävde förbättringar av överklagandeförfarandet. Den 
ansåg att erfarenheterna från självreglerande organ bör utnyttjas på detta område, särskilt 
med avseende på informationssamhället. 
Berörda parter 
Konsumentorganisationer och folkhälsoorgan som representerar "mottagarna" ansåg att 
kommissionen borde lägga mycket större vikt vid de problem som gränsöverskridande 
marknadskommunikation orsakar konsumenterna. De föreslog att kommissionen skall 
göra all nationell lagstiftning och normer för självreglering på detta område allmänt och 
13 European Advertising Standards Alliance. 
40 
lätt tillgängliga och lämnade dessutom tvä andra förslag. De begärde harmonsiering för 
att säkerställa att nationella standarder inte undergrävs och de ansig att kommissionen 
borde inrikta sina ansträngningar pi ett effektivt genomförande, särskilt i 
gränsöverskridande ärenden. De betonade att kommissionen borde uppmuntras att 
upprätta system för att lösa gränsöverskridande tvister och för informationsutbyte om 
nationella regler och genomförandet av dem. 
"Användare", "leverantörer" och "förmedlare" hävdade att de nuvarande 
överträdelseförfarandena borde förbättras sä att de blir mer genomsynliga och effektiva 
(några begärde att fastställda tidsgränser för handläggning av ärendena skulle tillämpas) 
samt ändras så att kommissionens beslut om att gå vidare eller inte med ett klagomål kan 
överklagas av alla berörda parter. 
41 
Finansieringsöversikt 
1. ÅTGÄRDENS BETECKNING 
Meddelande om uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre 
marknaden 
2. BUDGETPOST 
B5 - 3000 Strategiskt program för den inre marknaden 
3. RÄTTSLIG GRUND 
Meddelande om uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre 
marknaden (artiklarna 52-66 och 100a). 
4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN: 
I Grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden från maj 1996 erkänns dels 
sektorns betydelse då det gäller sysselsättnings- oçh tillväxtpotential, dels dess nyckelroll 
när det gäller att hjälpa europeiska företag och föreningar utan vinstsyfte att marknadsföra 
sina varor och tjänster i hela unionen. I grönboken angavs också en mängd hinder för 
affärskommunikation, vanligen kallat marknadskommunikation, över gränserna som gör 
att den inre marknaden inte kan fungera friktionsfritt. 
Det starka gensvaret på grönboken bekräftar sektorns betydelse. Förutom Europa­
parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och tio medlemsstater har 433 berörda 
parter svarat på uppmaningen att inkomma med synpunkter under de senaste 18 
månaderna. De 433 berörda parterna kan delas in på följande sätt: 127 tillhandahållare av 
marknadskommunikationstjänster (t.ex. reklambyråer, av vilka 30 var europeiska eller 
nationella branschföreningar), 44 sammanslutningar av mottagare av sådan kommuni­
kation (t.ex. konsumentorganisationer och offentliga hälsovårdsorgan), 197 användare 
(t.ex. annonsörer, varav 70 branschföreningar), 52 förmedlare (t.ex. medieföretag, varav 
18 branschföreningar) och 13 nationella och europeiska självreglerande organ. I allmänhet 
fick kommissionens förslag starkt stöd: det föreslogs till och med att de skulle stärkas och 
utökas. 
I meddelandet föreslås att kommissionen skall anta en mängd åtgärder inom denna sektor i 
syfte att göra det lättare att tillhandahålla marknadskommunikationstjänster över 
gränserna genom att upprätta effektiva och överblickbara rättsliga ramar som också 
säkerställer ett lämpligt skydd av de mål för allmänintresset som berörs. Detta 
överensstämmer helt med, och kompletterar, det strategiska målet 1, om att göra regler 
mer effektiva, i Handlingsplanen för den inre marknaden. 
Kommissionens förslag omfattar följande. 
kl 
1) Tillämpning av en överblickbar metod för bedömning av proportionaliteten vid 
beskrivningen av restriktioner i lagstiftningen för gränsöverskridande marknads-
kommunikationstjänster. 
2) Inrättande av en expertgrupp för marknadskommunikation. 
3) Tillgäng till en kontaktpunkt och ett informationsnät för marknadskommunikation. 
4) Upprättande av en databas för marknadskommunikation. 
5) Påskyndad behandling av klagomål. 
6) Inrättande av ett nätverk av experter. 
7) Främjande av internationellt samarbete. 
8) Klarhet i frågor om elektronisk handel. 
9) Rapport till Europaparlamentet. 
Kommissionen kommer att tillämpa denna metod på fyra nyckelområden där det finns 
betydande skillnader i den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna om marknads­
kommunikation, vilket kan skapa såväl hinder för den inre marknaden som brist på 
effektivt skydd över gränserna inom gemenskapen. Dessa fyra områden är (i) skydd av 
minderåriga, (ii) otillbörlig konkurrens, (iii) sponsring och (iv) vilseledande påståenden 
om produkterna. 
4.1 Allmänt mål för åtgärden 
Upprättande av ett nätverk för information 
Informationsnätet kommer att bidra till att förbättra samordningen och informationen på 
gemenskapsnivå och vara ett stöd för kommissionen, när den bistår medlemsstaterna i att 
göra åtgärderna inom detta område mer överblickbara. Det kommer också att förbättra 
utbytet av uppgifter mellan olika organisationer och de ansvariga myndigheterna på 
nationell nivå och gemenskapsnivå. Konsekvenserna för budgeten gäller sammanställandet 
av den nödvändiga informationen om lagstiftningen på ett sådant sätt att det säkerställs att 
dessa uppgifter kan spridas utan dröjsmål och att medlemsstaterna och andra samverkande 
parter kan del av dem och av annan relevant information om poticyn på området. Detta 
kommer att komplettera nyhetsbrevet om marknadskommunikation. Båda dessa åtgärder 
har fått enhälligt stöd av alla som besvarade grönboken. 
4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förläng­
ning 
Informationsnätet 
Informationen kommer i första hand att lagras, spridas och utväxlas med hjälp av en 
webbplats. Den inledande utvecklingen, utprovningen och driften av denna kommer att 
anförtros en extern entreprenör. Därigenom skulle de nödvändiga kanalerna skapas mellan 
kommissionen och myndigheterna i medlemsstaterna så att uppgifter om regelverket kan 
utväxlas. 
(tusental ecu) 
B5-3000 1998 
158,5 1999 
135 2000 
115 2001 
115 Totalt 
523,5 
143 
5. KLASSIFICERING AV UTGIFTERNA 
5.1 Icke-obligatoriska utgifter 
5.2 Icke-differentierade anslag 
6. TYP AV UTGIFT 
6.1 Typ av utgift 
Informationsnätet 
Utgifter till externa leverantörer för upprättande av webbplatsen: inhämtande, samman­
ställning och lagring av uppgifterna om regelverken, utveckling av kanalerna för 
informationsutbyte och säkerställande av nätverkets funktion under en utprovningstid av 
fyra år. 
7. BUDGETKONSEKVENSER FÖR DEL B 
(tusental ecu) 
B5-3000 1998 
Övergripande avtal för upprättandet av nä 
Server: 
- hardvara, 
- mjukvara, 
- lnternetaccess, 
- underbill (hard- och mjuk­
vara) 
- infrastruktur 
Personal*: 
LSA, 
Webbmaster 
Konvertering av lagtext: 
(4 ecu/sida-20 000 sidor) 
Totalt 
*) Sex manader under det fbrsta 30 
10 
15 
6 
12,5 
25 
60 
158,5 
Iret. 1999 
tinfrastruk 
30 
4 
6 
25 
50 
20 
135 2000 
turen 
30 
4 
6 
25 
50 
-
115 2001 
30 
4 
6 
25 
50 
-
115 Totalt 
30 
4 
6 
87,5 
175 
80 
523,5 
-3-
u<4 
8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING 
I kostnadskontrollen ingår en kontroll av att uppgifterna har utförts korrekt innan 
betalning sker. Därvid beaktas förpliktelserna enligt avtal och principerna om ekonomi och 
sund finansiell förvaltning. Bestämmelser om bedrägeribekämpning (verifikationer, 
framläggande av rapporter osv.) kommer att ingå i alla avtal som sluts mellan 
kommissionen och entreprenörerna. 
9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 
9.1 Särskilda och kvantifierbara mål Målgrupp 
Informationsnätet 
Det specifika målet är att underlätta handeln med marknadskommunikationstjänster på 
den inre marknaden samtidigt som medlemsstaterna ges stöd till att säkerställa en 
integrerad inre marknad. Åtgärden skall säkerställa att det kommande regelverket i 
Europa bidrar till att stimulera till investeringar i sådana tjänster, vilket självfallet kommer 
att vara till stöd för det europeiska näringslivets konkurrenskraft och även leda till ny 
sysselsättning inom det. 
Målgruppen är mycket bred. Utöver marknadskommunikationssektorn i sig, som 
sysselsätter över en miljon människor inom gemenskapen kommer den föreslagna metoden 
också att vara till nytta för användarna (dvs. alla företag och organisationer som utnyttjar 
sådana tjänster) och även för konsumenterna som kommer att få mer information vid sitt 
val mellan de varor och tjänster som finns att tillgå för dem på den inre marknaden. Sist, 
mert verkligen inte minst, leder en väl fungerande marknadskommunikationssektor till att 
mer resurser satsas på medier, och även nya medier. Därför kommer även medierna och 
verksamhet med elektronisk handel att få nytta av åtgärden. 
Syftet med informationsnätet är även att skapa största möjliga öppenhet och insyn i den 
stödjande expertgruppens arbete och att underlätta utbytet av information om regelverken. 
9.2 Skäl for åtgärden 
Informationsnätet 
Gemenskapen är ensam behörig i fråga om målet att uppnå en inre marknad och det krävs 
en dialog mellan medlemsstaterna som bygger på en överenskommen metod i syfte att 
bistå dem i att skapa en fungerande inre marknad. Denna dialog skall organiseras av 
kommissionen som också skall stå för ordförandeskapet. 
Detta slag av åtgärd har valts, eftersom alternativet hade inneburit att man ställts inför en 
svallvåg av klagomål på överträdelser och krav på harmonisering. Den nu föreslagna 
metoden bör bidra till att begränsa sådana ingripanden från kommissionens sida och vara 
ett stöd för medlemsstaterna så att de kan utföra sina uppgifter effektivare samt ge en 
nettobesparing vad gäller gemenskapens resurser. 
<tf 
Informationsnätet kommer att bygga på den grund som redan lagts av det befintliga 
nyhetsbrevet Commercial Communications som lanserats som diskussionsforum före 
meddelandet om uppföljningen av grönboken. 
Nätet kommer också att vara ett svar på kraven från konsumentorganisationer och folk-
hälsoorgan om att kunna ge sina målgrupper lättare tillgång till nationella bestämmelser 
och gemenskapsbestämmelser inom detta område. 
Åtgärden kommer att ge upphov till ett flertal positiva följdeffekter och multiplikator-
effekter. 
9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden 
Resultatindikatorerna kommer att vara de eventuella ändringar av nationella åtgärder som 
gör det möjligt att tillämpa principen om ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna 
inom området lagstiftning om marknadskommunikationstjänster. 
Rapporter om övervakningen av åtgärden kommer att lämnas vartannat år till Europa­
parlamentet. 
10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A AV AVSNITT III I DEN ALL­
MÄNNA BUDGETEN) 
Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att baseras på 
kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket antal tjänster 
och vilka ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. 
10.1 Konsekvenser för antalet tiänster 
Typ av tjanster 
Fast anstallda 
cller hllfalligt 
anstallda A 
B 
C 
Andra tjänster 
Totalt Erforderlig personal for 
att fbrvalta atgarden 
Fasta 
tjänster Tillfälliga 
tjänster 
1,5 
1 
2,5 varav 
Befintliga 
tjanster inom 
berdrt GD eller 
berordenhet Yttcrligare 
tjanster 
1,5 
1 
2,5 Period 
Minst 
5ar 
under 
tiden for 
atgarden 
under 
tiden for 
atgarden 
/ 
UQ> 
10.2 Samlade budgetkonsekvenser av personalbehovet 
Genom att befintlig personal tilldelas förvaltningen av åtgärden med 2,5 tjänster per 
år*108 000 ecu = 270 000 ecu (beräkning baserad på kap. A-l, A-2, A-4, A-5 och A-7). 
(tusental ecu) 
Typ av tjanster 
Fast anstallda 
cllcr tillfalligt 
anstallda A 
B 
C 
Andra tjänster 
Totalt Erforderlig personal for att forvalta atgarden 
Fasta tjänstor*årsbelopp Tillfälliga tjänster 
1,5*108 
1*108 
2,5*108 Arskostnad 
162 
108 
270 
10.3 Ökning av andra administrativa utgifter till folid av åtgärden 
(tusental ecu) 
Bugetpost 
(nr och rubrik) 
A-7030, 
sammantraden 
(stodjande expert-
grupp) 
A-7010, 
traktamenten 
Totalt Belopp 
1998 
19,5 
11,75 
31,25 1999 
39 
11,75 
50,75 2000 
39 
11,75 
50,75 2001 
39 
11,75 
50,75 2002 
39 
11,75 
50,75 Berakningsmetod 
15 fbretr&dare * 650 ecu * 4 samman­
traden = 39 000 ecu per ar. F6* rsta aret 
planeras endast tva sammantraden: 15 
* 650 ecu * 2 = 19 500 ecu 
Endagsbesok i varje huvudstad i EU = 
650 ecu * 15 (huvudstader) = 9 750 
ecu per ar 
Tva endagsbesok i Geneve = 2 * 1 000 
ecu = 2 000 ecu. Totalt: 11 750 ecu/ar 
För 1998 kommer de andra kostnaderna till följd av åtgärden (anslag som begärs inom 
budgetposterna A-7030 och A-7010) att täckas genom anslag från kommissionen till 
GD XV (det samlade anslagsbeloppet beslutas av kommissionen den 18 februari). För de 
följande åren kommer den faktiska avsättningen av administrativa medel att baseras på 
kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket anslagsbelopp 
som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. 
-6 
U> 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 121 slutlig 
DOKUMENT 
SV 10 02 09 04 
Katalognummer : CB-CO-98-141-SV-C 
ISBN 92-78-31859-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
H2