[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 18.12.2009

KOM(2009)694 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

Jämställdhet mellan kvinnor och män – 2010

{SEK(2009)1706}

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 3

2. Utvecklingen i huvuddrag 3

2.1. Könsklyftor 3

2.2. Utvecklingen inom politik och lagstiftning 5

3. Utmaningar och politikens inriktning 7

3.1. Ökad synergi mellan jämställdhet och sysselsättning för återhämtning och hållbar tillväxt 7

3.2. En bättre livsbalans för både kvinnor och män 8

3.3. Social inkludering och jämställdhet 9

3.4. Förebyggande och bekämpning av könsrelaterat våld 9

3.5. Från engagemang till handling och resultat 10

4. Slutsatser 10

In LEDNING

Europeiska kommissionen lägger varje år fram en rapport om utvecklingen på jämställdhetsområdet i EU-länderna för Europeiska rådets vårmöte, med en redogörelse för kommande utmaningar och prioriteringar. Jämställdhet mellan kvinnor och män är en grundläggande rättighet och en gemensam princip för Europeiska unionen. EU har bidragit mycket till att främja kvinnors ställning och förbättra både kvinnors och mäns liv genom en omfattande jämställdhetslagstiftning och ett uttalat jämställdhetsperspektiv i EU:s politik och instrument. Samtidigt som det sker en positiv utveckling i riktning mot ökad jämställdhet i samhället och på arbetsmarknaden kvarstår brister som oftast missgynnar kvinnor. Den ekonomiska krisen har lett till oro för att resultaten av jämställdhetsarbetet riskerar att omintetgöras och att effekterna av recessionen kan leda till att kvinnor får bära en tyngre börda. Det finns en risk att recessionen utnyttjas för att begränsa eller skära ner jämställdhetsåtgärder, vilket genomgången av nationella krisåtgärder bekräftar. Krisen ger dock en unik möjlighet till förändring, med tanke på att jämställdhet är en förutsättning för hållbar tillväxt, sysselsättning, konkurrenskraft och social sammanhållning. De politiska beslutsfattarna har nu möjlighet att föra en politik som leder till ökad jämställdhet på arbetsmarknaden och i samhället i framtiden.

De ekonomiska och sociala förutsättningarna har förändrats, men de grundläggande utmaningarna är desamma trots krisen – bättre fungerande arbetsmarknader, ett långsiktigt hållbart och tillräckligt socialt skydd samt befolkningens åldrande. Jämställdhetsarbetet ingår bland insatserna för att lösa dessa problem, men krisen gör det ännu viktigare att visa att det är en kostnadseffektiv satsning.

Under 2010 kommer Europeiska kommissionen att förnya sitt åtagande för att främja jämställdhet genom att anta en jämställdhetsstrategi som uppföljning till den nuvarande färdplanen för jämställdhet mellan kvinnor och män. Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning kommer också att uppdateras och det är viktigt att jämställdhetsperspektivet förankras i EU 2020-strategin. Under det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 kommer också behovet av effektiva åtgärder för att inkludera utsatta grupper att lyftas fram. Eftersom det är 15 år sedan handlingsplanen från Peking antogs kommer man också att utvärdera framstegen inom de olika insatsområdena. Det ger möjlighet att åstadkomma starkare synergieffekter mellan de olika strategier som ska ses över 2010.

UTVECKLINGEN I HUVUDDRAG

Könsklyftor

Att motverka kvarstående jämställdhetsbrister på alla samhällsområden är en utmaning på längre sikt, eftersom det handlar om att åstadkomma strukturella och beteendemässiga förändringar och om att ompröva kvinnors och mäns roller. Utvecklingen går långsamt och det finns fortfarande stora skillnader mellan könen när det gäller sysselsättningsgrad, löner, arbetstid, ansvarsfulla befattningar, fördelning av hushållsarbete och omsorgsansvar samt fattigdomsrisk.

Kvinnors ökade arbetskraftsdeltagande är en positiv utvecklingstendens som bidragit mycket till den ekonomiska tillväxten i EU och som stått för en fjärdedel av den årliga ekonomiska tillväxten sedan 1995[1]. Andelen förvärvsarbetande kvinnor ökade med 7,1 procentenheter under det senaste årtiondet och uppgick 2008 till 59,1 %. Man har alltså nästan uppnått Lissabonmålet (60 % senast 2010), även om nivån varierar mellan medlemsstaterna: från under 40 % till över 70 %. Den genomsnittliga skillnaden i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor minskade till 13,7 procentenheter 2008 (jämfört med 18,2 procentenheter 1998).

Den positiva trenden bröts dock av den ekonomiska krisen som fått allvarliga konsekvenser för arbetsmarknaden och arbetslösheten. Mellan maj 2008 och september 2009 ökade arbetslösheten i EU snabbare för män (från 6,4 % till 9,3 %) än för kvinnor (7,4 % till 9 %). Mansdominerade sektorer inom industrin och byggnads- och anläggningsbranschen har drabbats särskilt hårt. Under de senaste månaderna har arbetslösheten dock ökat i samma takt för kvinnor och män, vilket troligen beror på att krisen slår även mot andra sektorer med jämnare könsfördelning än de först drabbade. I ett dussin medlemsstater är arbetslösheten också högre bland kvinnor än bland män. Eftersom en större andel kvinnor arbetar i den offentliga sektorn kan de också drabbas i oproportionerligt hög grad av arbetslöshet på grund av budgetnedskärningar.

Erfarenheten av tidigare kriser visar att mäns sysselsättning generellt brukar återhämta sig snabbare än kvinnors[2]. Arbetslösa kvinnor löper dubbelt så stor risk som arbetslösa män att inte hitta ett nytt arbete . Det är viktigt att uppmärksamma arbetslöshetens utveckling under recessionen, men det kan dölja andra mindre synliga trender som det faktum att kvinnor är överrepresenterade bland dem som står utanför arbetskraften (kvinnor står för mer än två tredjedelar av de 63 miljoner personer i åldern 25–64 år som står utanför arbetskraften i EU) eller bland deltidsarbetslösa (deltidsarbetande som vill arbeta mer) som kanske inte är registrerade som arbetslösa.

Kvinnor har oftare en sämre ställning på arbetsmarknaden : otrygg anställning och ofrivillig deltid är vanligare bland kvinnor och kvinnor har fortfarande lägre lön än män (i genomsnitt 17,6 % i EU 2007), vilket påverkar deras livsinkomst, sociala skydd och pensioner och leder till högre fattigdomsrisk, särskilt efter pensioneringen. Under 2007 var fattigdomsrisken högre för kvinnor (17 %) än för män (15 %), och denna skillnad var särskilt stor för äldre (22 % för kvinnor och 17 % för män) och ensamstående föräldrar (34 %). Situationen är särskilt svår för människor med sammansatta problem. Hushållen kommer också att drabbas särskilt hårt av inkomstbortfall (på grund av arbetslöshet) i de länder där mannen fortfarande är huvudsaklig familjeförsörjare, vilket understryker behovet av att fortsätta främja modellen där båda föräldrarna förvärvsarbetar.

Utöver den pågående ekonomiska krisen och dess konsekvenser för kvinnor och män är det nödvändigt att möta de långsiktiga utmaningarna när det gäller jämställdhet på arbetsmarknaden. Kvinnors utbildningsnivå har ökat betydligt under de senaste åren och fler kvinnor än män genomgår i dag högre utbildning (59 % av de som avslutade sin högskoleutbildning i EU under 2006 var kvinnor, totalt för alla utbildningar), men kvinnor utgör fortfarande huvuddelen av dem som arbetar inom traditionella kvinnosektorer som ofta är sämre betalda (till exempel utbildning, vård och omsorg) och är underrepresenterade i ansvarsfulla befattningar på alla samhällsområden. Bristande tillgång till omsorg (för barn, äldre och människor med funktionsnedsättning), adekvata möjligheter till ledighet och flexibla arbetslösningar för båda föräldrarna gör det ofta svårt för kvinnor att förvärvsarbeta eller arbeta heltid. Under 2008 arbetade 31,1 % av kvinnorna deltid jämfört med 7,9 % av männen. Om sysselsättningsgraden justeras till heltidsekvivalenter har könsklyftan bara minskat något sedan 2003 och har till och med ökat i nio medlemsstater.

Kvinnor med barn arbetar mindre (-11,5 procentenheter i sysselsättningsgrad) än kvinnor utan barn, medan män med barn arbetar mer än män som inte har barn (+6,8 procentenheter). Föräldraskap påverkar alltså i hög grad arbetskraftsdeltagandet, vilket hänger samman med traditionella könsroller och brist på barnomsorg i många medlemsstater. Trots att barnomsorgen byggts ut under de senaste åren för att uppnå EU-målen[3] är täckningsgraden fortfarande låg i många länder, särskilt för barn under 3 år. Vård av anhörig är också en viktig faktor för kvinnors och mäns möjligheter att stanna kvar på arbetsmarknaden, och det är ett problem som förvärrats i takt med befolkningens åldrande. Under 2005 hade över 20 miljoner européer i åldern 15–64 år (12,8 miljoner kvinnor och 7,6 miljoner män) omsorgsansvar för vuxna anhöriga. Detta förklarar det låga arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor i åldern 55–64 år (36,8 % under 2008, dvs. 18,2 procentenheter lägre än bland män). Bristande åtgärder för en bättre livsbalans kan också få kvinnor och män att avstå från att bilda familj eller skaffa färre barn, vilket är problematiskt med tanke på befolkningens åldrande och det framtida arbetskraftsutbudet och, i förlängningen, den ekonomiska tillväxten. I länder med god tillgång till barnomsorg, föräldraledighet och flexibla arbetslösningar är också såväl kvinnors sysselsättningsgrad som födelsetalen högre.

Antalet kvinnor som deltar i beslutsfattandet eller utnämnts till beslutsfattande befattningar i EU har ökat under de senaste åren, men det är fortfarande män som har makten i politiken och i näringslivet. I EU är i genomsnitt bara en fjärdedel av de nationella parlamentsledamöterna och ministrarna kvinnor; denna andel varierar dock mellan medlemsstaterna. Vissa framsteg gjordes i samband med valen till Europaparlamentet 2009, då andelen kvinnor ökade från 31 % till 35 %. I näringslivet är bilden dystrare – bara en tiondel av styrelseledamöterna i ledande företag i EU och 3 % av styrelseordförandena är kvinnor.

Utvecklingen inom politik och lagstiftning

Under 2009 slog den globala ekonomiska krisen och finanskrisen mot realekonomin och arbetsmarknaderna. EU antog i slutet av 2008 en återhämtningsplan[4] med åtgärder för att bevara sysselsättningen för kvinnor och män. I maj 2009 diskuterades krisens effekter och lämpliga politiska åtgärder vid ett toppmöte om sysselsättningen. I syfte att begränsa krisens sociala konsekvenser lade kommissionen fram meddelandet Ett gemensamt åtagande för sysselsättning [5], där det också sägs att jämställdhetsperspektivet i krisåtgärderna måste förstärkas. Aktuella analyser av nationella krisåtgärder bekräftar att det finns en risk för att jämställdhetsarbetet kommer i skymundan eller att budgeten för detta arbete skärs ned[6]. Vissa jämställdhetsåtgärder har ställts in eller fördröjts och möjliga budgetnedskärningar i framtiden kan inverka på kvinnors sysselsättning och jämställdhetsarbetet. God praxis har dock konstaterats i vissa medlemsstater som har inlett program till stöd för vård och omsorg[7].

Rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män har antagit ett yttrande om jämställdhetsperspektivet mot bakgrund av den ekonomiska krisen och finanskrisen[8], där också rekommendationer ges om integrering av ett jämställdhetsperspektiv i återhämtningsåtgärderna och EU 2020-strategin.

Under det svenska ordförandeskapet antog rådet slutsatser[9] om jämställdhetspolitikens stora potential för att bidra till hållbar tillväxt, sysselsättning och social inkludering och behovet av att stärka jämställdhetsperspektivet i EU 2020-strategin. Rådet har också antagit slutsatser[10] om genomförandet av handlingsplanen från Peking på grundval av en rapport utarbetad av EU:s ordförandeskap.

Rådet har nått en politisk överenskommelse om förslaget till direktiv om genomförandet av det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingåtts av arbetsmarknadens parter på europeisk nivå[11]. Det innebär att föräldraledigheten förlängs, att en del av ledigheten inte går att föra över (för att uppmuntra pappor att ta ut föräldraledighet) och att arbetstagaren får rätt att begära flexibla arbetslösningar under en viss tid efter föräldraledigheten. Rådet har också nått en politisk överenskommelse med sikte på en gemensam ståndpunkt om den föreslagna översynen av direktivet om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare eller medhjälpande makar[12], där Europaparlamentet och rådet ännu inte har enats om en gemensam text. Förslaget om en översyn av direktivet om mammaledighet[13] diskuteras nu av EU-lagstiftarna. Kommissionen har antagit en rapport om genomförandet av direktiv 2002/73/EG[14] om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor. Arbetet med att genomföra direktivet går framåt, men i flera medlemsstater krävs ytterligare insatser för att se till att direktivet införlivas korrekt.

Kommissionen har antagit ett förslag till rådets rambeslut om förebyggande och bekämpande av människohandel samt skydd av offer för sådan verksamhet[15]. Under 2009 inleddes också genomförandet av EU:s riktlinjer om våld mot kvinnor och flickor och bekämpning av alla former av diskriminering av dem, som ger vägledning om de strategier som medlemsstaterna och EU måste införa i den verksamhet som berör länder utanför EU för att förebygga våld, skydda dem som utsatts för våld och se till att åtal väcks mot förövarna.

UTMANINGAR OCH POLITIKENS INRIKTNING

Jämställdhet handlar inte bara om mångfald och social rättvisa, utan är också en förutsättning för att man ska kunna uppnå målen för hållbar tillväxt, sysselsättning, konkurrenskraft och social sammanhållning. Satsningar på ökad jämställdhet leder till att kvinnor i större utsträckning förvärvsarbetar och bidrar till BNP, högre skatteintäkter och hållbara födelsetal[16]. Jämställdhet måste även i fortsättningen vara ett centralt inslag i EU 2020-strategin eftersom det är en bärkraftig lösning på nya och gamla problem. Jämställdhetsarbetet måste därför betraktas som en långsiktig investering och inte som en kortsiktig kostnad.

De politiska åtgärder som vidtagits på grund av recessionen är både en möjlighet och ett hot mot kvinnors sysselsättning och mot jämställdheten. Det finns en risk att den pågående recessionen fördröjer eller till och med vänder utvecklingen, vilket skulle få långsiktiga konsekvenser för ekonomins och de sociala trygghetssystemens långsiktiga bärkraft liksom för den sociala inkluderingen och befolkningsutvecklingen.

En effektiv jämställdhetspolitik måste betraktas som en del av lösningen för att vi ska kunna ta oss ur krisen, stödja en återhämtning och bygga en starkare ekonomi för framtiden. Grunden för en hållbar återhämtning och för stabila offentliga finanser är strukturella reformer som syftar till att öka arbetskraftsdeltagandet[17]. Satsningar på kvinnors sysselsättning och ekonomiska oberoende och på åtgärder för en bättre livsbalans för såväl kvinnor som män har visat sig ge god avkastning i den ekonomiska och sociala utvecklingen[18].

Ökad synergi mellan jämställdhet och sysselsättning för återhämtning och hållbar tillväxt

Att få bort jämställdhetsbrister genom jämställdhetspolitiska åtgärder bör ses som en tillväxtfaktor och inte som en kostnad för samhället. Jämställdhet på arbetsmarknaden kan ge medlemsstaterna möjlighet att utnyttja hela arbetskraftsutbudet, vilket är särskilt viktigt med tanke på framtida kompetensbrist. Jämställdhet kan också bidra till att reformera sysselsättningspolitiken – bland annat strategierna för flexibla och trygga arbetsmarknader – genomförs med gott resultat.

- Insatserna för att få bort den bristande jämlikheten på sysselsättningsområdet måste fortsätta och förstärkas ytterligare som en del av den nya strategin för tillväxt och sysselsättning som ska antas under 2010, så att man betydligt kan minska skillnaderna i fråga om sysselsättning, lön och beslutsfattande, skapa bättre arbetstillfällen och minska segregeringen på arbetsmarknaden och fattigdomsrisken.

- Att minska löneskillnaderna mellan könen och angripa de bakomliggande orsakerna[19] bör vara en prioritering även i fortsättningen. Åtgärder på detta område bör involvera alla berörda parter och alla tillgängliga instrument, inklusive en effektiv tillämpning av gällande lagstiftning, en öppen utvärdering av lönesystemen, informationsinsatser och bekämpning av stereotyper samt en översyn av yrkesklassificeringar.

- Skatte- och förmånssystemen bör ge kvinnor och män ekonomiska incitament att komma in, stanna kvar och återgå till arbetsmarknaden. Dessa system bör vid behov reformeras för att få bort negativa incitament till förvärvsarbete för den förälder som haft den lägsta lönen eller har huvudansvaret för barnen samt för att skapa lika förutsättningar för ekonomiskt oberoende för kvinnor och män (även när det gäller intjänande av pensionsrättigheter), samtidigt som man skyddar dem som har atypiska anställningsförhållanden.

- För att begränsa den ekonomiska krisens negativa effekter på kvinnors och mäns lika deltagande på arbetsmarknaden måste de politiska beslutsfattarna utarbeta politiska åtgärder utifrån en jämställdhetsanalys av arbetsmarknaden och systematiska konsekvensanalyser och utvärderingar ur ett jämställdhetsperspektiv. Investeringar i social infrastruktur kan vara en produktiv faktor och omvandla ekonomin i samband med en återhämtning.

En bättre livsbalans för både kvinnor och män

För att göra det lättare för både kvinnor och män att kombinera arbete och familj krävs en modern arbetsorganisation, tillgång till bra omsorg till rimlig kostnad och en jämnare fördelning av ansvaret för familj och hushåll. Möjligheten att kombinera arbete och familj får direkta konsekvenser för kvinnors sysselsättning och ställning på arbetsmarknaden, inkomstnivå och ekonomiska oberoende i olika livsfaser. En viktig utmaning är att fokusera på politiska riktlinjer och incitament för att få män att ta en större del av omsorgs- och familjeansvaret. Politiken måste också beakta den växande andelen ensamföräldershushåll, oftast med kvinnor som familjeförsörjare.

- Insatserna för att enligt EU-målen skapa tillgång till bra barnomsorg och omsorg för anhöriga till rimlig kostnad bör fortsätta och förstärkas ytterligare. Man bör i möjligaste mån utnyttja potentialen hos strukturfonderna och EJFLU[20] för att finansiera tjänster av god kvalitet.

- Avtalet om föräldraledighet som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå[21] visar att framsteg gjorts på det här området. Män bör uppmuntras att dela föräldraansvaret lika med kvinnor och såväl kvinnors som mäns behov av en god livsbalans måste tillgodoses bättre i arbetslivet.

- Den ekonomiska nedgången bör inte användas som ett skäl för att fördröja politiska åtgärder för att göra det lättare att kombinera arbete och familj och skära ner medlen till omsorg och olika möjligheter till ledighet, eftersom det särskilt påverkar kvinnors tillgång till arbetsmarknaden.

- Förslagen om översyn av de två direktiven[22], om mammaledighet respektive rättigheter för kvinnor som är egenföretagare, måste antas snabbt av EU-lagstiftarna.

Social inkludering och jämställdhet

Kvinnor löper större risk än män att bli fattiga, vilket bland annat beror på att de har lägre inkomster, oftare har lägre värderade arbeten och otrygga anställningsförhållanden samt obetalt omsorgsansvar. Fattigdom drabbar särskilt kvinnor som är ensamstående mödrar, äldre och ensamstående, funktionshindrade samt kvinnor med invandrarbakgrund eller från etniska minoriteter. Romska kvinnor löper särskilt stor risk att bli marginaliserade och utestängda.

- Ett bra heltidsarbete är bästa skyddet mot fattigdom och social utestängning. För att möjliggöra en stark anknytning till arbetsmarknaden krävs politiska åtgärder – bland annat tillgång till stödtjänster – som tillgodoser både kvinnors och mäns behov.

- Under en recession, när fattiga människor riskerar att sjunka djupare i fattigdom, är det särskilt viktigt att skydda grupper med sammansatta problem och se till att de inkluderas i samhället.

- I samband med det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 är det viktigt att föra in ett jämställdhetsperspektiv i planerade åtgärder.

Förebyggande och bekämpning av könsrelaterat våld

Det är oftast kvinnor som utsätts för könsrelaterat våld. I hela EU beräknas minst två av tio kvinnor ha utsatts för fysiskt våld åtminstone en gång under sitt vuxna liv, och minst en av tio har utsatts för sexuellt våld[23]. De flesta våldsdåden utförs av närstående män, oftast partner eller tidigare partner. Utöver det mänskliga lidandet får våldet också allvarliga sociala och ekonomiska konsekvenser och medför stora kostnader för hälso- och sjukvården, socialtjänsten, polis- och rättsväsendet samt för arbetsmarknaden.

- Arbetet med att utveckla metoder för att förebygga könsrelaterat våld – inklusive handel med människor för sexuellt utnyttjande eller utnyttjande som arbetskraft – bör intensifieras[24]. Alla former av könsrelaterat våld måste förebyggas och detta kräver utbildning och medvetenhet och ett samarbete mellan socialtjänsten, hälso- och sjukvården, polisen och rättsväsendet.

- Det krävs riktade åtgärder som till exempel lagstiftning för att få bort skadliga traditionsbundna attityder och sedvänjor som kvinnlig könsstympning, barnäktenskap och tvångsäktenskap samt hedersrelaterade brott.

- Den begränsade statistik som finns visar att det könsrelaterade våldet ökar under ekonomiska kristider, främst på grund av faktorer som stress och arbetslöshet[25]. Åtgärder för att förebygga våld och investera i kvinnor måste prioriteras så att ökat våld inte blir en dold konsekvens av krisen.

Från engagemang till handling och resultat

Jämställdhet kräver ett starkt och tydligt engagemang på högsta politiska nivå, oavsett om det gäller EU-institutionerna, regeringarna eller arbetsmarknadens parter. För att omvandla tanke till handling och uppnå konkreta resultat krävs effektiva mekanismer och genomförandestrukturer. Det är viktigt att jämställdhetsfrågor lyfts fram och blir en central del av politik och planering och att jämställdhetsintegrering blir ett mer effektivt verktyg inom det politiska beslutsfattandet.

- Det krävs ett varaktigt och starkt engagemang för ökad jämställdhet både på EU-nivå och på nationell nivå, genom en uppföljningsstrategi för Europeiska kommissionens färdplan för jämställdhet[26], Europeiska pakten för jämställdhet[27] som antogs av Europeiska rådet och den åtgärdsram för jämställdhet mellan män och kvinnor som antogs av EU:s arbetsmarknadsparter[28].

- Bättre utbildning och kapacitetsuppbyggnad krävs för att få de politiska beslutsfattarna att beakta jämställdhetsperspektivet på sina respektive ansvarsområden och för att bedöma den förda politikens konsekvenser för kvinnor och män. Därför måste man också ta fram jämställdhetsstatik, indikatorer, verktyg och handledningar och utbyta god praxis.

- Både kvinnor och män måste engagera sig i jämställdhetsfrågor och inse vilka fördelar en effektiv jämställdhetspolitik ger samhället som helhet. För fortsatta framsteg krävs också bättre synergieffekter mellan politiska åtgärder och instrument.

SLUTSATSER

Med tanke på hur jämställdhet kan bidra till en hållbar tillväxt, sysselsättning, konkurrenskraft och social sammanhållning anser kommissionen att jämställdhetsdimensionen bör förstärkas i alla delar av den strategi som utformas efter Lissabonstrategin.

Kommissionen ber Europeiska rådet att uppmana medlemsstaterna att utan dröjsmål vidta åtgärder för att möta de utmaningar som beskrivs i denna rapport, särskilt följande:

- Förstärka jämställdhetsdimensionen i alla delar av EU 2020-strategin, med en mer effektiv jämställdhetsintegrering och särskilda jämställdhetsrelaterade åtgärder och mål inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin.

- Minska löneskillnaderna mellan män och kvinnor genom särskilda strategier som kombinerar alla tillgängliga instrument och även fastställa mål om det är lämpligt.

- Främja mångfald inom börsnoterade företags styrelser för att skapa en balanserad beslutmiljö som präglas av långsiktigt tänkande samt se till att kvinnor uppmuntras att bli styrelsemedlemmar i börsnoterade företag.

- Göra det lättare för både kvinnor och män att kombinera arbete och familj, bland annat genom familjerelaterad ledighet, omsorg, flexibla arbetslösningar, samt främja en jämn fördelning av ansvaret för familj och hushåll för att underlätta heltidsarbete för både kvinnor och män.

- Intensifiera insatserna för att förebygga och bekämpa könsrelaterat våld.

- Se till att politiken utformas med hänsyn till kvinnor i särskilt utsatta situationer – till exempel kvinnor med otrygga jobb, äldre kvinnor i arbetslivet, ensamstående föräldrar, funktionshindrade kvinnor, invandrare och etniska minoriteter samt romska kvinnor.

- Sörja för jämställdhetsintegrering i de åtgärder som EU och medlemsstaterna vidtar för att motverka recessionen med beaktande av att krisen drabbar män och kvinnor i olika utsträckning.

- Förnya medlemsstaternas engagemang i Europeiska pakten för jämställdhet och förstärka samarbetet och synergin mellan EU-institutionerna, arbetsmarknadens parter och det civila samhället.

[1] OECD (2008), Gender and sustainable development. Maximising the economic, social and environmental role of women.

[2] Smith, M. (2009), Analysis Note: Gender equality and recession , EGGE.

[3] 2002 uppmanade Europeiska rådet medlemsstaterna att ”undanröja hinder för kvinnor att börja förvärvsarbeta och ha som mål att det, med hänsyn till efterfrågan på barnomsorgsmöjligheter och i enlighet med nationella mönster, senast 2010 ska finnas barnomsorg för minst 90 % av barnen mellan tre år och den obligatoriska skolåldern och för minst 33 % av barnen under tre år”.

[4] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/sv/ec/104715.pdf.

[5] KOM(2009) 257 slutlig.

[6] Smith M. och Villa P. (2009), Gender equality, employment policies and the crisis in EU Member States , EGGE.

[7] Idem.

[8] http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=2878&langId=en.

[9] Rådets dokument 15488/09.

[10] Rådets dokument 15992/09.

[11] KOM(2009) 410.

[12] KOM(2008) 636.

[13] KOM(2008) 600/4.

[14] KOM(2009) 409.

[15] KOM(2009) 136 slutlig.

[16] Smith, M. och Bettio, F. (2008), Analysis Note: The economic case for gender equality , EGGE.

[17] Rådets dokument 16214/09.

[18] Löfgren, A. (2009).

[19] KOM(2007) 424.

[20] Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling.

[21] KOM(2009) 410.

[22] KOM(2008) 636 och KOM(2008) 637.

[23] Europarådet (2006), Combating violence against women .

[24] Kommissionen har lagt fram ett förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att förebygga och bekämpa människohandel och om stöd till brottsoffer (KOM(2009) 136).

[25] Lubrani, O. (2009), The world economic and financial crisis: What will it mean for gender equality , UNIFEM.

[26] KOM(2006) 92.

[27] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/sv/ec/89031.pdf.

[28] http://www.etuc.org/r/704.