·Uppnå en nettominskning av växthusgasutsläppen i EU på 310 miljoner ton koldioxidekvivalenter per år för sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) .

Att investera i förebyggande och återställande av markförstöringen är en god idé ur ekonomisk synvinkel. Som EU:s största landbaserade ekosystem försörjer friska marker flera ekonomiska sektorer medan markförstöringen kostar EU flera tiotals miljarder euro per år. Förvaltningsmetoder som upprätthåller och förbättrar markhälsan och den biologiska mångfalden förbättrar kostnadseffektiviteten och begränsar de insatsvaror (t.ex. bekämpningsmedel, gödselmedel) som behövs för att upprätthålla avkastningen. Att stoppa och vända den nu pågående markförstöringen skulle kunna generera upp till 1,2 biljoner euro per år i ekonomiska fördelar världens över. Kostnaden för att inte agera när det gäller markförstöring, vilket är sex gånger dyrare än att vidta åtgärder i Europa, är inte bara ekonomisk: det skulle inte bara leda till förlorad bördighet, med konsekvenser för den globala livsmedelsförsörjningen, utan även påverka produkternas kvalitet och deras näringsvärde.

·Organiska jordar (inklusive torvmark) har ett högt kolinnehåll på mer än 20 % i torrvikt och täcker 8 % av EU. Med torvmarker avses våtmarker på land där de vattendränkta omgivningarna hindrar växtmaterial från att brytas ned helt. Dräneringen av torvmark inom alla markkategorier i Europa släpper ut omkring 5 % av EU:s totala utsläpp av växthusgaser. Utsläppen från odlade organiska jordar har fortfarande inte minskat nämnvärt på grund av den fortsatta användningen av skadliga odlingsmetoder. Ett återställande av enbart dränerade organiska jordar skulle likväl kunna minska koldioxidutsläppen från marken, med åtskilliga fördelar för naturen, den biologiska mångfalden och vattenskyddet.

·Mineraljordar har ett kolinnehåll som är mindre än 20 % kol, och det ligger i regel under 5 %. Varje år förlorar mineraljordar under odlingsmark omkring 7,4 miljoner ton kol , bland annat på grund av ohållbara jordbruksmetoder. Detta kolförråd är ”bankkontot” för jordbrukarnas och skogsbrukarnas naturkapital. Eftersom kolinnehållet utgör grunden för markens biologiska mångfald, hälsa och bördighet är det är viktigt att inte tömma det. Dessutom är koldioxidbindningen i mineraljordar, även om den beror på jordmånen och klimatförhållandena, en kostnadseffektiv utsläppsminskningsmetod med betydande potential att binda mellan 11 och 38 MtCO2eq per år i Europa, om en rad förvaltningsmetoder som redan har fastställts skulle tillämpas i större skala på åkermark. Många av dessa metoder är kostnadseffektiva . Skogsbrukarna har också betydande möjligheter att vidta åtgärder som samtidigt förbättrar skogsproduktiviteten, skogarnas funktion som kolsänka och egenskaperna hos friska marker. Bank- och finanssektorn är allt mer intresserad av att investera i jordbrukare som tillämpar hållbara metoder och ökar kolet i marken, samt av att skapa marknadsbaserade incitament för kollagring. Det finns bevis för att kolinlagrande jordbruk i hög grad kan bidra till EU:s insatser för att ta itu med klimatförändringarna, och att de även ger andra fördelar, t.ex. ökad biologisk mångfald och bevarande av ekosystem .

·På grundval av resultaten av konsekvensbedömningen överväga att föreslå rättsligt bindande mål inom ramen för lagen om återställande av natur för att begränsa dräneringen av våtmarker och organiska jordar och att återställa brukad och dränerade torvmarker i syfte att bevara och öka kollagren i marken, minimera riskerna för översvämning och torka och öka den biologiska mångfalden, med beaktande av de konsekvenser som dessa mål får för framtida initiativ om kolinlagrande jordbruk och jordbruks- och skogsbruksproduktionssystem. Dessutom har EU åtagit sig att skydda våtmarker och torvmarker i enlighet med bestämmelserna i förordningen om strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken. ·Bidra till bedömningen av torvmarkernas tillstånd inom ramen för FAO:s och UNEP:s globala initiativ för torvmarker . ·Kommissionen kommer att överväga åtgärder, eventuellt inom ramen för lagen om återställande av natur, för att förbättra jordbruksmarkens biologiska mångfald, vilket skulle bidra till att bevara och öka mängden organiskt kol i marken. ·Ansluta sig till det internationella initiativet ”4 per 1000” för att öka kolhalten i jordbruksmarker. ·Utveckla en långsiktig vision för hållbara kolkretslopp (inklusive avskiljning, lagring och användning av koldioxid) i en klimatneutral EU-ekonomi. Som en del av detta kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande om återställande av hållbara kolkretslopp under 2021 och presentera EU:s initiativ för kolinlagrande jordbruk och ett lagstiftningsförslag om certifiering av koldioxidupptag under 2022, med målet att främja en ny grön affärsmodell som belönar markförvaltare, som t.ex. jordbrukare och skogsbrukare, när de använder klimatvänliga metoder.

3.2. Mark och den cirkulära ekonomin

3.2.1.En säker, hållbar och cirkulär användning av uppgrävd jord

·Undersöka de strömmar av uppgrävd mark som genereras, bearbetas och återanvänds i EU samt fastställa riktmärken för marknadssituationen i medlemsstaterna senast 2023. Detta bör ge en fullständig bild av situationen i EU. ·Som ett led i utvecklingen av lagen om markhälsa bedöma behovet av och potentialen hos rättsligt bindande bestämmelser om ett ”pass för uppgrävd mark” och tillhandahålla vägledning, baserat på medlemsstaternas erfarenheter, för införandet av ett sådant system. Passet bör spegla den uppgrävda jordens kvantitet och kvalitet för att säkerställa att den transporteras, behandlas eller återanvänds på ett säkert sätt någon annanstans.

3.2.2.Begränsning av ianspråktagandet och hårdgörningen av mark med hjälp av med cirkulär markanvändning

·Senast 2023 fastställa sina egna ambitiösa nationella, regionala och lokala mål för att minska nettoianspråktagandet av mark fram till 2030 för att på ett mätbart sätt bidra till EU:s mål för 2050 samt rapportera om framstegen. ·Integrera ”hierarkin för ianspråktagande av mark” i sina stadsförgröningsplaner och prioritera återanvändning och återvinning av mark och jordar av kvalitet på nationell, regional och lokal nivå genom lämpliga lagstiftningsinitiativ och genom att fasa ut ekonomiska incitament som skulle strida mot denna hierarki, som lokala skatteförmåner för omvandling av jordbruksmark eller naturlig mark till bebyggda miljöer. ·Tillhandahålla en definition av nettoianspråktagande av mark i lagen om markhälsa. ·Som en del av konsekvensbedömningen för lagen om markhälsa överväga att kräva att medlemsstaterna ska rapportera om framstegen med att uppnå sina mål för ianspråktagande av mark. ·Som en del av konsekvensbedömningen för lagen om markhälsa överväga alternativ för övervakning och rapportering av framsteg mot målen för att säkerställa inget nettoianspråktagande av mark och genomförandet av hierarkin för ianspråktagande av mark på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna rapporterar. ·Ge vägledning till myndigheter och privata företag om hur hårdgörningen av marken kan minskas, inklusive bästa praxis för lokalt uppstartade initiativ för att luckra upp konstgjorda ytor för att låta marken andas, tillsammans med en översyn av EU:s riktlinjer för hårdgörning av mark senast 2024 . Främja utbyte av bästa praxis som bygger på erfarenheter från medlemsstater eller regioner som har system för fysisk planering som framgångsrikt tar itu med den utmaning som utgörs av ianspråktagande av mark i syfte att utveckla en gemensam metod.

3.2.3.Sluta näringsämnes- och kolkretsloppet

3.3. Markens biologiska mångfald för människans, djurens och växternas hälsa