MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET Kommissionens uttalande som åtföljer kommissionens förslag till rådets förordning om fastställande av produktionsavgifter för socker för regleringsåren 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 och 2005/2006, den koefficient som krävs för beräkning av tilläggsavgiften för regleringsåren 2001/2002 och 2004/2005 och de belopp som sockerproducenterna ska betala till sockerbetsförsäljare till följd av skillnaden mellan det maximala beloppet för avgifter och storleken på dessa avgifter som tas ut för regleringsåren 2002/2003, 2003/2004 och 2005/2006. /* COM/2013/0526 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET Kommissionens uttalande som åtföljer kommissionens förslag till rådets förordning om fastställande av produktionsavgifter för socker för regleringsåren 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 och 2005/2006, den koefficient som krävs för beräkning av tilläggsavgiften för regleringsåren 2001/2002 och 2004/2005 och de belopp som sockerproducenterna ska betala till sockerbetsförsäljare till följd av skillnaden mellan det maximala beloppet för avgifter och storleken på dessa avgifter som tas ut för regleringsåren 2002/2003, 2003/2004 och 2005/2006. 1. Återbetalning av kapital och ränta I sin dom av den 27 september 2012[1], vidhåller domstolen att till följd av ogiltighet av kommissionens förordning (EG) nr 1193/2009[2], har producenter rätt till återbetalning av det överskjutande felaktigt utbetalade belopp som gäller ogiltiga produktionsavgifter som betalats de berörda regleringsåren. Sådana överskjutande avgifter har tillfallit unionens budget efter avdrag med 25 % av inkasseringsavgifter som tillfallit de nationella budgetarna i enlighet med artikel 2.3 i rådets beslut 2000/597/(EG, Euratom) om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel[3]. Den föreslagna rådsförordningen fastställer produktionsavgifterna för socker för regleringsåren 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 och 2005/2006, som kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att fastställa de belopp som ska återbetalas till sockerproducenter. Endast skillnaden mellan de gamla och nya avgifterna, och inte hela belopp som tagits emot under den aktuella tidsperioden, ska återbetalas till sockerproducenterna. Det följer av den allmänna principen om obehörig vinst att medlemsstaterna bör kunna återkräva de faktiskt återbetalade beloppen från EU:s budget, minus de 25 % de behåller för att täcka uppbördskostnader. Domstolen förklarade att individer som har rätt till återbetalning av belopp som utbetalats felaktigt för produktionsavgifter för socker som fastställts på grundval av en ogiltig förordning också har rätt till utbetalning av räntorna på dessa belopp. Av detta följer att återbetalningarna från medlemsstaterna till de ekonomiska aktörerna av summor som felaktigt betalats inom ramen för EU:s lagstiftning därför ska omfatta betalning av ränta, i den omfattning som föreskrivs i nationell lagstiftning i liknande situationer. Medlemsstaterna ska tillämpa den nationella lagstiftningen för beräkningen av räntor. 2. Ersättning till försäljare av sockerbetor Den föreslagna rådsförordningen fastställer i artikel 1.3 de reviderade kompletterande priserna som ligger till grund för att sockerproducenter måste göra en återbetalning till sockerbetsförsäljare. Det måste understrykas att endast skillnaden mellan de gamla och nya kompletterande priserna ska användas för beräkningen av ersättningen till säljarna av sockerbetor, inklusive upplupen ränta på samma villkor som anges i avsnitt 1. Innan sockerproducenterna får tillbaka de överskjutande avgifter som betalades ut under perioden i fråga bör medlemsstaterna införa administrativa förfaranden som garanterar att de berörda producenterna, i förekommande fall, återbetalar det belopp som ska betalas till sockerbetsförsäljarna. I avsaknad av en sådan återbetalning bör ersättningen till sockerproducenterna minskas proportionellt. 3. Redovisningsförfaranden Regelverket om egna medel omfattar inga bestämmelser som skulle göra det möjligt för betalning av ränta från EU till medlemsstaterna. Därför måste medlemsstater, när de återkräver utgifter från kommissionen, underrätta kommissionen om de belopp som faktiskt utbetalats som ersättning till de berörda ekonomiska aktörerna och därvid skilja mellan kapital och ränta. 3.1. Kapitalbelopp Återbetalning av sockeravgifter utgör en korrigering i EU:s egna medel. Detta innebär att medlemsstaterna kan dra av 75 % av det överskjutande belopp som utbetalats genom att göra återkrav från EU:s egna medel. På grundval av artikel 2.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel[4] måste medlemsstaterna fastställa de korrigerade sockeravgifter som är tillämpliga under de relevanta åren senast den dag som anges i artikel 2 i den föreslagna rådsförordningen om fastställande av sockeravgifter. Eftersom den föreslagna rådsförordningen avser en korrigering av de sockeravgifter som ursprungligen betalats ut har medlemsstaterna tillgång till alla de uppgifter de behöver för att fastställa korrekta belopp som ska återbetalas. Medlemsstaterna kan, via en negativ korrigering i de så kallade A-räkenskaperna, återkräva de belopp som faktiskt utbetalas som ersättning för de extra avgifter i de fall de har uttagits felaktigt. Det bör understrykas att medlemsstaterna i A-räkenskaperna först måste inkludera hela beloppet (100 %) som betalas ut som korrigering. Därefter ska nettobeloppet som de behållit för att täcka kostnaderna för uppbörd (75 %) finnas uppsatta i den sista kolumnen av meddelandet. Detta är det normala förfarandet för att ta hänsyn till uppbördskostnader. Enligt artikel 2 i den föreslagna rådsförordningen, måste medlemsstaternas fastställande av egna medel göras senast den sista dagen i den fjärde månaden efter dagen för ikraftträdandet av denna förordning. Medlemsstaterna ska införa resultatet av fastställandet i de A-räkenskaper som de senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken anspråket fastställs ska överlämna till kommissionen. Därför är medlemsstaterna i praktiken skyldiga att fastställa korrigeringen av de egna medlen senast den sista dagen i [....]. De måste införa anspråket i A-räkenskaperna som ska överlämnas till kommissionen senast den [....]. Beroende på vilken dag rådets förordning antas kan de ekonomiska konsekvenserna för inkomstdelen av EU:s budget avse antingen 2013 eller 2014 eller båda räkenskapsåren. 3.2. Ränta Såsom anges ovan följer det av den allmänna principen om obehörig vinst att enskilda som har rätt till återbetalning av belopp som har betalats ut felaktigt till följd av produktionsavgifter för socker som fastställts på grundval av en ogiltig förordning också har rätt till betalning av räntor på sådana belopp i den omfattning som föreskrivs i nationell lagstiftning i liknande situationer. Ränta som faktiskt utbetalas ska redovisas med hjälp av det utbetalningssätt för månadsbetalningar som avses i artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken, via budgetpost 05 07 02 avsedd för ”Tvistlösning”. I synnerhet är denna budgetpost ”avsedd att vid behov ta upp anslag för utgifter eller inkomster som kommissionen kan göras ansvarig för genom beslut av en domstol, inbegripet skadestånd eller räntor”. 4. Övervakning av förfarandet för ersättning I övervakningssyfte bör medlemsstaterna lämna en översikt till kommissionen över de belopp som ska ersättas till sockerproducenterna, med åtskillnad mellan kapital och räntorna, innan man inleder återbetalningsförfarandet, och under alla omständigheter senast den andra månaden efter ikraftträdandet av den ovannämnda förordningen. Anmälan bör innehålla en detaljerad redogörelse för den rättsliga grunden i den nationella lagstiftningen som används för att fastställa räntekostnader och den tillämpliga skattesatsen, och skadeundersökningsperioden för beräkningen av räntan. I enlighet med principen om likvärdighet vill kommissionen betona att den räntesats som tillämpas ska motsvara den som normalt används för liknande nationella återbetalningar. Kommissionen förbehåller sig rätten att begära ytterligare motiveringar av de belopp som anges som utbetalade och att vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda unionens ekonomiska intressen. [1] Förenade målen C-113/10, C-147/10 och C-234/10, (ännu ej offentliggjorda). [2] EUT L 321, 8.12.2009, s. 1. [3] EGT L 253, 7.10.2000, s. 42. [4] EUT L 130, 31.5.2000, s. 1.