A4-0355/96

Resolution om kommissionens meddelande «Handlingsplan för utvidgning av konsumentens talesrätt och reglering av konsumenttvister inom den gemensamma marknaden» (KOM(96)0013 - C4-0195/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(96)0013 - C4-0195/96),

- med beaktande av fördragen, ändrade av Fördraget om Europeiska unionen, i synnerhet artikel 6 och 129a i EG-fördraget,

- med beaktande av Brysselkonventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och verkställighet av domar på privaträttens område ((EGT nr C 189, 28.7.1990, s. 1.)),

- med beaktande av rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984, om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam ((EGT nr L 250, 19.9.1984, s. 17.)),

- med beaktande av rådets direktiv 85/577/EEG av den 20 december 1985, om att skydda konsumenter i de fall då avtal ingås utanför fasta affärslokaler ((EGT nr L 372, 31.12.1985, s. 31.)),

- med beaktande sin resolution av den 13 mars 1987 om konsumentens talerätt ((EGT nr C 99, 13.4.1987, s. 203.)),

- med beaktande av Romkonventionen av den 19 juni 1980 om tillämplig lag på avtalsförpliktelser ((EGT nr L 266, 9.10.1980, s. 1.)),

- med beaktande av rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal ((EGT nr L 95, 21.4.1993, s. 29.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd (A4-0355/96), och med beaktande av följande:

A. Den inre marknaden och konsumenternas ökade rörlighet inom hela Europeiska unionen har gjort att konsumenterna kan göra inköp i en annan medlemsstat och att de ekonomiska aktörerna kan sälja varor och tjänster på distans varvid särskilt den gränsöverskridande handelsverksamheten ökat.

B. Dessa möjligheter och utnyttjandet av konsumenternas och de ekonomiska aktörernas rättigheter leder dock till ett flertal gränsöverskridande konsumenttvister.

C. Tvisterna har en rad inneboende problem, bland annat svårigheten att vidta rättsliga åtgärder i svarandens hemland, problem med att sammanställa bevismaterial som krävs för förundersökningen, problem med delgivning utomlands, verkställande av domen i annat land än det där domstolen avkunnat domen, samt allt annat som rör förfarandet; dessa problem avskräcker konsumenten från att faktiskt göra sina rättigheter gällande.

D. Enhetliga blanketter för gränsöverskridande reklamation som rör lägre värden kan vara ett lämpligt instrument för att ge konsumenten relevant information om vilken lag som är tillämplig, behörig rättsinstans, vilka åtgärder rätten tillåter, samt vilka utomrättsliga förfaranden som kan utnyttjas för att lösa tvisten.

E. Till dessa problem kommer det främsta kännetecknet för typiska konsumenttvister, nämligen bristen på proportioner mellan tvistemålets ekonomiska omfattning och kostnaden för att reglera tvisten.

F. De europeiska medborgarna måste få instrument för att kunna lösa gränsöverskridande konsumenttvister, även mindre, till rimliga kostnader och med tillbörliga garantier.

G. Det bästa sättet att lösa gränsöverskridande konsumenttvister är att införa ett system med enhetliga blanketter som är inriktade på en lösning av tvisterna.

H. Talesrätt är både en grundläggande mänsklig rättighet och ett nödvändigt villkor för att garantera rättssäkerhet på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå.

I. I nästan alla medlemsstater har konsumenterna möjlighet att förutom rättsliga åtgärder också på frivillig basis vidta ett flertal utomrättsliga konsumentåtgärder.

J. Sådana tillvägagångssätt måste uppfylla minimikriterier som garanterar opartiska dömande instanser, effektiva förfaranden, offentlighet och insyn i förfarandet.

K. Då alla utomrättsliga förlikningsmöjligheter uttömts måste konsumenten ha möjlighet att vidta normala rättsliga åtgärder, med respekt för principen om effektivitet och rättssäkerhet.

L. Nästan alla medlemsstater har dessutom förenklat befintliga rättsliga förfaranden (förenklade förfaranden och särskilda förfaranden enbart för konsumenter har skapats).

M. Kommissionens handlingsplan är glädjande.

N. De initiativ som avses i handlingsplanen för utvidgning av konsumenters talesrätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden kan endast ha artikel 129a i EG-fördraget som rättslig grund.

O. I artikel 6 i EG-fördraget, ändrat av Fördraget om Europeiska unionen, förbjuds all diskriminering på grund av nationalitet, vilket innebär att alla konsumenter skall ha talesrätt på samma villkor.

P. Europeiska unionens medlemsstater bör främja rättsligt samarbete inom Europeiska unionen, bland annat genom att fullt ut utnyttja de möjligheter som ges i artikel K 1 i Fördraget om Europeiska unionen.

Q. De åtgärder som föreslås i handlingsplanen kan betraktas som komplement till förslaget till direktiv om ansökan om förbud för att skydda konsumenternas intressen, och till de pilotprojekt som redan är avsedda att underlätta konsumenternas talesrätt ((EGT nr C 107, 13.4.1996, s. 3.)).

R. Frågan om konsumenternas talesrätt är så viktig att en gemenskapsåtgärd är berättigad, då målsättningen inte kan uppnås på tillfredsställande sätt enbart med medlemsstaternas åtgärder.

S. En konsekvent handlingsram måste skapas som gör konsumenternas talesrätt effektiv.

1. Parlamentet uppmanar kommissionen att ta hänsyn till de allmänna iakttagelserna i denna resolution,

2. delar kommissionens åsikt att det finns ett behov av att skapa en förenklad europeisk blankett för tvister inom gemenskapen som understiger ett visst värde, för att underlätta tillgången till rättsliga och utomrättsliga förfaranden; uppmanar kommissionen att införa en europeisk blankett enligt de etapper som anges i handlingsplanen,

3. uppmanar kommissionen att utarbeta ytterligare förslag för att förbättra möjligheten till tillträde till de nationella rättsliga förfarandena för europeiska medborgare som inte är bosatta i berört land,

4. uppmanar kommissionen att förkorta den försöksperiod för tillgång till rättsliga och utomrättsliga förfaranden som anges i bilaga 1 i den vägledande tidsplanen för åtgärder som skall vidtas för genomförandet av de planerade initiativen i kommissionens meddelande,

5. välkomnar kommissionens offentliggörande av en vägledning för rättshjälp i Europeiska unionen, som finns på alla gemenskapens språk och som delas ut gratis till alla berörda aktörer,

6. uppmanar kommissionen att fortsätta att genomföra pilotprojekt för att främja och underlätta gränsöverskridande samarbete mellan konsumentföreningar,

7. anser att medlemsstaterna bör understödja att konsumentföreningar, yrkes- eller företagarförbund ingriper som ställföreträdare för käranden vid olagliga handelsförfaranden och ge dessa rätt att väcka kollektiv talan vid vissa olagliga handelsförfaranden som redan finns upptagna i den nationella lagstiftningen, samt göra det möjligt att höra dessa om en eventuell konnexitet vad gäller mål som rör samma motpart och samma ämne,

8. uppmanar kommissionen att hålla Europaparlamentet underrättat om framsteg i arbetet med att genomföra de olika etapper som föreskrivs i handlingsplanen,

9. uppmanar medlemsstaterna att vidta rättsliga eller administrativa åtgärder för att säkerställa att företag i Europeiska unionens medlemsstater som säljer produkter på deras territorium, förfogar över en ständig representant (t.ex. en egen filial, ett dotterbolag, ett annat företag, en förening eller en oberoende organisation) som i företagets namn och på dess uppdrag har fullmakt att finna utomrättsliga lösningar på konsumenttvister som kan uppstå inom ramen för företagets gränsöverskridande handelsverksamhet,

10. uppmanar medlemsstaterna att så mycket som möjligt underlätta införandet av utomrättsliga förfaranden för att lösa konsumenttvister och att senare förenkla tillgången till dem utan att undergräva det beslutande organets oberoende och opartiskhet eller minska effektiviteten eller insynen i förfarandet; dessa organs verksamhet och inrättande bör vila på en överenskommelse mellan konsument- och handelsorganisationer och skall underkastas officiell kontroll,

11. framhåller vikten av befintliga förlikningsinstrument, bland annat förutnämnda Bryssel- och Romkonventioner, men påpekar att dessa instrument inte längre räcker för att lösa gränsöverskridande konsumenttvister, framför allt inte de problem tvisterna ger upphov till,

12. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, samt till rådet och de medlemsstaternas parlament för kännedom.