[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.5.2003

KOM(2003) 284 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen - Handlingsplan

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen - Handlingsplan

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning: EU:s regelverk och behovet av nya initiativ 6

1.1. EU:s regelverk på området för bolagsrätt 6

1.2. Skäl till nya initiativ på EU-nivå 6

2. CENTRALA POLITISKA MÅL 8

2.1. Att stärka aktieägarnas rättigheter och skyddet av tredje man 8

2.2. Att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft 9

3. EN HANDLINGSPLAN FÖR EU 10

3.1 Företagsstyrning (”corporate governance”) 10

3.1.1. Ökad offentlighet om företagsstyrningen 12

3.1.2. Stärkta rättigheter för aktieägarna 13

3.1.3. Moderniserade styrelser 16

3.1.4. Samordning av medlemsstaternas arbete på området för företagsstyrning 17

3.2 Bevarande och ändring av kapital 18

3.3 Grupper och pyramider 19

3.4 Omstrukturering och flyttning av företag 21

3.5 Det privata Europaaktiebolaget 22

3.6 Europeiska kooperativa bolag och andra bolagsformer i EU 23

3.2. Ökad insyn i de nationella bolagsformerna 23

4. SLUTSATS 24

BILAGA 1 Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen – Handlingsplan 24

BILAGA 2 Förteckning över befintliga och föreslagna EU-rättsakter på området för bolagsrätt 28

INLEDNING

Ett modernt, dynamiskt och integrerat industrisamhälle kräver dynamik och flexibilitet i bolagsrätten och i ramarna för företagsstyrning. Det är av största vikt för miljontals investerare. Av största vikt också för en fördjupad inre marknad och uppbyggnaden av en integrerad europeisk kapitalmarknad och för att utvidgningen skall ge största möjliga fördelar åt alla medlemsstater, både de nya och de nuvarande.

Bolagsrätt och praxis inom företagsstyrning av hög kvalitet inom hela unionen kommer att stärka den reala ekonomin.

- Genomförs detta effektivt stimuleras den samlade effektiviteten och konkurrenskraften i företagen i EU. Väl förvaltade företag med en lång tradition av väl fungerande företagsstyrning som tar ansvar socialt och miljömässigt presterar bättre än sina konkurrenter. Europa behöver fler sådana företag för att skapa sysselsättning och långsiktigt hållbar tillväxt.

- Genomförs detta effektivt bidrar det till att stärka aktieägarnas rättigheter och skyddet av tredje man. Det kommer inte minst att bidra till att återskapa förtroendet hos de europeiska investerarna efter de nyligen inträffade företagsskandalerna. Miljontals européers försörjning, pensioner och investeringar är beroende av att de börsnoterade företag som de investerar i presterar väl och styrs på ett korrekt och ansvarsfullt sätt.

Räckvidd

I detta meddelande beskrivs i huvuddrag hur kommissionen avser att agera när det gäller bolagsrätt och företagsstyrning.

För att nå de eftersträvade målen (att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft samt stärka aktieägarnas rättigheter och skyddet av tredje man) krävs en fullständigt integrerat tillvägagångssätt.

Under senare tid har andra initiativ tagits som inte ingår i denna handlingsplan men i det integrerade arbetet, bl.a. följande:

- Handlingsplanen för finansiella tjänster[1] från 1999 , som bekräftade de övergripande målen för politiken på EU-nivå inom området för finansiella tjänster och fastställde ramar för en integrerad kapitalmarknad senast 2005.

- Strategin för finansiell rapportering[2] från 2000 , som syftar till att uppnå hög kvalitet på den finansiella rapporteringen genom antagande av en gemensam uppsättning av redovisningsstandarder och utveckling av ett fungerande genomförandesystem och ledde till att förordningen om tillämpning av internationella redovisningsstandarder antogs under år 2002.

- Meddelandet om företagens sociala ansvar[3] från 2002, som behandlar företagens sociala och miljömässiga ställning i den globala ekonomin, och som ledde till att ett flerpartsforum på EU-nivå inrättades i syfte att på frivillig basis främja företagens sociala och miljömässiga praxis i samband med sina kärnverksamheter utöver de gällande rättsliga kraven.

- Meddelandet om industripolitiken i ett utvidgat Europa[4] från 2002, som behandlar behovet av att den europeiska industrin uppnår en hållbarare produktionsstruktur som kan bli en drivkraft för tillväxt och produktivitet.

- Meddelandet om prioriteringar för den lagstadgade revisionen inom EU, som offentliggörs tillsammans med detta meddelande och beskriver en politisk metod för EU i syfte att säkerställa kvalitet i revisionen och allmänhetens förtroende för revisorskåren. Meddelandet omfattar frågor som användningen av internationella redovisningsstandarder, offentlig tillsyn över revisorerna och modernisering av åttonde bolagsrättsdirektivet så att det ger uttryck för en övergripande principbaserad metod.

Svar på högnivågruppens rapport

Den 4 november 2002 lade en expertgrupp på hög nivå för bolagsrätt, som tillsatts av kommissionsledamot Bolkestein i september 2001 med Jaap Winter som ordförande, fram sin slutrapport, ”A modern regulatory framework for company law in Europe”. Rapporten var inriktad på företagsstyrning inom EU och modernisering av europeisk bolagsrätt. Rådet (konkurrenskraft) hade vid sitt sammanträde den 30 september 2002 uppmanat kommissionen att organisera ingående diskussioner om den förestående rapporten och snarast möjligt – i samråd med medlemsstaterna – utarbeta en handlingsplan för bolagsrätt inbegripet företagsstyrning. Rådet förklarade att det avsåg att prioritera behandlingen av denna handlingsplan. Även Ekofin-rådet har visat betydande intresse för detta arbete.

Detta meddelande är kommissionens svar . I det förklaras varför det europeiska regelverket för bolagsrätt och företagsstyrning måste moderniseras. De centrala politiska mål fastställs som bör ligga till grund för varje kommande initiativ på EU-nivå inom området. En handlingsplan ingår med prioriteringar på kort, medellång och lång sikt. Det anges vilka slag av lagstiftningsinstrument som bör användas[5] och när åtgärderna senast skall vara genomförda.

Vägledande politiska kriterier

Under arbetet med denna handlingsplan har kommissionen lagt särskild vikt vid behovet av att respektera vissa vägledande kriterier i varje lagstiftningsinitiativ på EU-nivå.

- Fördragets principer om subsidiaritet och proportionalitet och de många olika förhållningssätten när det gäller samma frågor i medlemsstaterna bör respekteras fullt ut, samtidigt som klara mål eftersträvas (att stärka den inre marknaden samt aktieägares och tredje mans rättigheter).

- Förslagen bör möjliggöra en flexibel tillämpning men samtidigt bygga på fasta principer. De bör inriktas på de prioriterade frågorna, vara överblickbara och möjliggöra prövning i laga ordning och samråd.

- De bör bidra till den internationella utvecklingen på regleringsområdet. EU måste fastställa sitt eget förhållningssätt till företagsstyrningen i Europa, så att det blir anpassat till dess egna kulturella och kommersiella traditioner. Detta är ett verkligt tillfälle för unionen att öka sitt inflytande i världen genom goda och förnuftiga bestämmelser om företagsstyrning, som i en framtid kan tjäna som modell för andra länder. Företagsstyrning är nämligen ett område där standarderna i ökande utsträckning bestäms på internationell nivå, vilket framgår av den utveckling som på senare tid har kunnat iakttas i USA. Sarbanes-Oxley Act , som antogs den 30 juli 2002 i efterdyningarna av en serie skandaler, utgjorde en snabb reaktion. Tyvärr skapar denna lag flera problem på grund av sina spridningseffekter på europeiska företag och revisorer, och kommissionen genomför en intensiv dialog i regleringsfrågor i syfte att förhandla fram godtagbara lösningar tillsammans med de amerikanska myndigheterna (särskilt Securities and Exchange Commission). På många områden är EU överens om de övergripande målen och principerna för Sarbanes-Oxley Act. och på vissa områden finns redan likvärdiga effektiva regleringsmetoder inom EU. På vissa andra områden krävs dock nya initiativ. Att nå fram till att bestämmelserna med rätta ses som minst ”likvärdiga” med andra nationella och internationella bestämmelser är också redan i sig ett berättigat och eftersträvansvärt mål.

Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning: EU:s regelverk och behovet av nya initiativ

EU:s regelverk på området för bolagsrätt

I det förflutna har de flesta av de initiativ som tagits på EU-nivå på det bolagsrättsliga området grundats på Artikel 44.2 g (f.d. 54) i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Enligt denna artikel, som ingår i kapitlet om etableringsrätt, skall EU-institutionerna förverkliga etableringsfriheten genom att ”i den utsträckning som är nödvändig samordna de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 48 [f.d. 58] andra stycket avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen”.

Denna artikel har tolkats så att den ger följande två betydelsefulla grunder för antagandet av EU-initiativ på det bolagsrättsliga området:

a) Underlättande av företagens etableringsfrihet. Om ett antal minimikrav harmoniseras blir det lättare för företagen att etablera sig i andra medlemsstater med liknande regleringsmässiga ramar.

b) Säkerställd visshet om rättsläget vid transaktioner inom gemenskapen, för vilket införandet av ett antal gemensamma skyddsåtgärder är nyckeln för att skapa förtroende vid gränsöverskridande ekonomiska transaktioner.

Under de gångna åren har EU-institutionerna tagit ett antal initiativ på det bolagsrättsliga området, och många av dessa har lett till imponerande resultat [6]. Under tiden från 1968 (när det första bolagsrättsdirektivet antogs) till 1989 (året för antagandet av det tolfte bolagsrättsdirektivet) har nio direktiv och en förordning antagits. Även om den exakta situationen kan skilja sig åt mellan medlemsstaterna har dessa EG-beslut fått betydande effekter på bolagsrätten i de enskilda staterna. Dessa effekter har inte varit begränsade till de företagstyper som uttryckligen omfattas av direktiven, eftersom många medlemsstater har beslutat att utsträcka tillämpningsområdet för sina bestämmelser till företag med andra rättsliga former.

Under de senaste tio åren har EU:s lagstiftningsprocess på det bolagsrättsliga området efter Maastrichtfördraget 1992 präglats av större hänsynstagande till de nationella rättsordningarna (med ett ökat antal hänvisningar till nationella regler i lagstiftningsförslagen). Denna mer flexibla inriktning på harmoniseringen gjorde det bl.a. möjligt att i oktober 2001 anta stadgar för Europabolag (Societas Europaea).

Skäl till nya initiativ på EU-nivå

Det är nu rätt tid för en ambitiös nystart på harmoniseringsprocessen för bolagslagstiftningen inom EU. Nya initiativ som syftar antingen till att modernisera de befintliga bolagsrättsliga EU-rättsakterna eller till att komplettera EU-ramarna med ett begränsat antal nya ändamålsenliga instrument krävs av följande skäl:

- För att dra största möjliga fördel av den inre marknaden: Det förhållandet att de europeiska företagen i ökande utsträckning är verksamma över nationsgränserna på den inre marknaden skapar behov av gemensamma europeiska bolagsrättsliga mekanismer, bl.a. för att underlätta etableringsfriheten och omstruktureringar över nationsgränserna.

- För att integrera kapitalmarknaderna: Dynamiska värdepappersmarknader är av avgörande betydelse för Europas ekonomiska framtid[7]. För detta krävs att såväl emittenter som investerare ges möjligheter att bli betydligt mer aktiva på andra kapitalmarknader inom EU och kan känna sig förvissade om att de företag de investerar i har likvärdiga ramar för företagsstyrning. De börsnoterade företagen önskar att de rättsliga ramarna i Europa skall bli mer sammanhängande, dynamiska och flexibla.

- För att på bästa sätt utnyttja modern teknik: Den snabba utvecklingen av ny informations- och kommunikationsteknik (videokonferenser, e-post och framför allt Internet) påverkar arkiveringen och spridningen av företagsinformation[8] och också den dagliga verksamheten företagen (t.ex. virtuella stämmor, styrelsesammanträden via videolänk och utövande av rösträtt över nationsgränserna).

- Inför utvidgningen: Den förestående utvidgningen av EU med tio nya medlemsstater är ytterligare ett skäl av första rangen till att se över räckvidden för EU:s bolagsrätt. De nya medlemsstaterna kommer att öka mångfalden när det gäller de nationella regelverken inom EU, vilket ytterligare talar för betydelsen av en principbaserad metod som kan garantera en bestående hög nivå på vissheten i rättsliga frågor i samband med transaktioner inom gemenskapen. Dessutom kommer initiativ för att modernisera EU:s regelverk att bli mer akut nödvändiga än någonsin tidigare för att underlätta en snabb och fullständig övergång till att bli fullt konkurrenskraftiga moderna marknadsekonomier för dessa länder.

- För att möta de utmaningar som nyligen inträffade händelser givit upphov till: De nyligen inträffade finansskandalerna har utlöst en ny livlig debatt om företagsstyrning. Stora som små investerare kräver mer öppenhet och bättre information om företagen och söker också vinna mer inflytande över verksamhetens utformning i de publika företag de har ägande i. Aktieägarna äger företagen, men de äger inte ledningen av företagen. Ändå har deras rättigheter alltför ofta åsidosatts genom att bolagsledningar agerat falskt, vinningslystet och ibland rent bedrägligt. Det krävs en ny känsla för proportioner och fair play.

CENTRALA POLITISKA MÅL

Kommissionen anser att de kommande åtgärderna på EU-nivå inom området för bolagsrätt i största möjliga utsträckning bör inriktas på att nå båda de följande politiska målen:

Att stärka aktieägarnas rättigheter och skyddet av tredje man

Att säkerställa ett effektivt och välavvägt skydd av aktieägare och tredje man måste vara grunden för all bolagsrättspolitik . Sunda ramar för skyddet av aktieägare och tredje man som lyckas skapa en hög grad av förtroende i affärsrelationerna är en grundläggande förutsättning för företagens effektivitet och konkurrenskraft. En effektiv ordning för skyddet av aktieägarna och deras rättigheter, som skyddar miljontals människors besparingar och pensioner och stärker grundvalarna på lång sikt för kapitalmarknaderna när ägandet diversifieras inom EU är av avgörande betydelse för att företagen skall kunna uppbringa kapital till lägsta kostnad.

Att upprätthålla ett effektivt skydd av aktieägare och tredje man kommer att bli ännu viktigare i framtiden på grund av företagens ökande rörlighet inom EU.

För att företagen i Europa skall kunna skörda frukterna av den enhetliga inre marknaden och integreringen av den europeiska kapitalmarknaden bör säkerställandet av aktieägare och tredje man organiseras enligt följande riktlinjer:

- Kommissionen anser för det första att vissa riktade initiativ bör tas i syfte att stärka aktieägarnas rättigheter och klargöra företagsledningarnas ansvar. För det andra bör bestämmelserna om borgenärsskydd moderniseras i syfte att upprätthålla en hög kvalitet på dessa ramar (t.ex. när det gäller bevarande och ändring av kapitalet).

- En klar åtskillnad bör göras mellan olika kategorier av företag . Ramarna bör vara striktare för börsnoterade företag[9] och publika bolag. Dessa bör omfattas av vissa lämpliga detaljerade bestämmelser, särskilt när det gäller offentlighetskrav. När det gäller andra bolag bör lagstiftningsinitiativen ta full hänsyn både till deras form och till deras storlek, så att ramarna kan göras flexiblare för små och medelstora företag (på samma sätt som då riktade avregleringsinitiativ har tagits på nationell nivå).

- Modern teknik kan underlätta betydligt för aktieägare och tredje man att utöva sina rättigheter på ett effektivt sätt. Bolagsrätten bör minst i största möjliga utsträckning möjliggöra och främja att företagen använder modern informations- och kommunikationsteknik i sina relationer med aktieägare och tredje man. Kommissionen anser dessutom att man särskilt måste uppmärksamma vissa särskilda områden där det kan vara nödvändigt att ålägga företagen att använda modern teknik för att skydda aktieägare och tredje man. Det är dock ännu för tidigt att ge företagen möjlighet att systematiskt kräva att alla aktieägare och tredje man skall använda modern teknik utan nödvändiga säkerhetsarrangemang.

- För att skapa sundhet i ekonomin krävs en hög grad av förtroende i relationerna mellan de olika inblandade aktörerna, så att skyddet av aktieägare och tredje man kan säkerställas genom ett begränsat antal åtgärder i syfte att bekämpa bedrägeri och missbruk av rättslig form. Dessa åtgärder bör utformas noggrant så att man kan undvika att de på ett oskäligt sätt hindrar utvecklingen och tillämpningen av effektiva bolagsrättsliga strukturer och system som krävs för att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft.

Att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft

Företagens effektivitet och konkurrenskraft, som är avgörande förutsättningar för ekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen, är beroende av flera faktorer, och en av dessa är sunda bolagsrättsliga ramar. En nyckelfaktor för att nå detta mål är upprättandet av en lämplig avvägning mellan åtgärder på EU-nivå och åtgärder på nationell nivå. Vissa bolagsrättsliga bestämmelser behandlas och uppdateras troligen mest effektivt på nationell nivå, och en viss konkurrens mellan de nationella bestämmelserna kan faktiskt vara välgörande för den inre marknadens effektivitet.

Under vederbörligt iakttagande av principerna om subsidiaritet och proportionalitet bör företagens effektivitet och konkurrenskraft främjas enligt följande riktlinjer:

- EU-initiativen på det bolagsrättsliga området bör obestridligen omfatta vissa specifika gränsöverskridande frågor (t.ex. fusioner eller överföring av säte över nationsgränserna, hinder för utövande av aktieägares rättigheter som är kopplade till nationsgränser osv.), för vilka gemenskapsåtgärder kan vara den enda framkomliga vägen för att nå de uppställda målen.

- Utöver dessa specifika gränsöverskridande frågor bör tillräcklig uppmärksamhet ges till andra initiativ som krävs för att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft. Som tidigare angetts kan en viss grad av harmonisering av särskilt fastställda nationella frågor minska osäkerheten om rättsläget och därigenom väsentligt öka företagens effektivitet och konkurrenskraft.

- Flexibilitet bör i största möjliga utsträckning erbjudas företagen: när system bedöms vara likvärdiga bör de berörda parterna ges största möjliga frihet att välja mellan dem.

EN HANDLINGSPLAN FÖR EU

För att nå de redovisade politiska målen krävs det att ett antal initiativ tas på EU-nivå under de kommande åren. Följande tillvägagångssätt föreslås:

- Indelning av åtgärderna i tre etapper (kort, medellång resp. lång sikt) med utgångspunkt i tydliga prioriteringar.

- Samråd med experter bör vara en integrerad del av förberedelserna av initiativen på EU-nivå när det gäller bolagsrätt och företagsstyrning. Kommissionen kommer därför fortlöpande att rådgöra med företrädare för medlemsstaterna, liksom nu sker med gruppen av nationella experter på bolagsrätt, men också med företrädare för branschen och den akademiska världen så att tillräcklig extern information kan tillföras.

- Detta meddelande kommer att vara öppet för offentligt samråd till och med den 31 augusti 2003. Öppna offentliga samråd kommer också, när så är lämpligt, att organiseras om de viktigaste initiativ som anges i handlingsplanen.

- När det särskilt gäller företagsstyrning kommer ett europeiskt företagsstyrningsforum att sammankallas en eller två gånger om året för att bidra till samordningen av medlemsstaternas insatser på området för företagsstyrning. Detta behandlas närmare i avsnitt 3.1.4.

I denna handlingsplan anges arten av och räckvidden för de åtgärder som bedöms nödvändiga. Det föreslås vilka slag av lagstiftningsinstrument som skall användas och klara prioriteringar anges på kort, medellång och lång sikt.

Företagsstyrning (”corporate governance”)

Företagsstyrning, som kan definieras på flera sätt, betraktas vanligen som det system som används för ledningen och kontrollen av ett företag[10] . Till följd av företagsskandalerna, framför allt i USA, är det numera en av de viktigaste frågorna globalt sett. Brister i företagsstyrningen i vissa företag har allvarligt underminerat förtroendet för kapitalmarknaderna.

Inom EU har medlemsstaterna olika system för företagsstyrning som är uttryck för olika kulturer och uppfattningar om bolagens uppgifter och om hur deras rörelse skall finansieras. Under de senaste åren har företagsstyrningen varit föremål för en allt intensivare debatt. Cirka fyrtio företagsstyrningskoder som gäller Europeiska unionen har antagit under den senaste tioårsperioden, på nationell eller internationell nivå, i syfte att bättre skydda aktieägarna och/eller intressenterna.

Skillnaderna mellan de nationella ordningarna för företagsstyrning kan skapa osäkerhet och leda till kostnader för både emittenter och investerare, och detta måste åtgärdas för att främja en effektiv integrering av kapitalmarknaderna i EU. Som kommissionen aviserat i sin handlingsplan för finansiella tjänster från 1999, inledde den 2001 en undersökning av de viktigaste företagsstyrningskoderna av betydelse för EU. Den fullständiga jämförande studien, som utförts för kommissionens räkning av Weil, Gotshal & Manges LLP, slutfördes i mars 2002[11], och slutsatsen av denna var att EU inte bör satsa tid och ansträngningar på att utveckla en europeisk företagsstyrningskod. Enligt studien var det mer värdefullt om Europeiska kommissionen inriktade sitt arbete på att minska de rättsliga och regleringsmässiga hindren för aktieägarnas engagemang i röstning över nationsgränserna (”deltagandebarriärer”) och även hindren för aktieägarna att få möjlighet att utvärdera företagens ledning (”informationsbarriärer”).

Behovet av en europeisk kod och av ytterligare information om företagsstyrningspraxis samt flera ytterligare frågor som togs upp på det informella Ekofin-mötet i Oviedo i april 2002 i efterdyningarna av skandalerna i USA (uppgifter för rådgivande styrelseledamöter och övervakningsråd, ersättningar till företagsledningen och företagsledningens ansvar för utarbetandet av ekonomisk information samt revisionspraxis) har även behandlas av Expertgruppen på hög nivå för bolagsrätt, som i sin slutrapport bekräftade att det inte fanns något behov av en europeisk företagsstyrningskod.

Kommissionen finner med avseende på detta för det första att de viktigaste skillnaderna mellan medlemsstaterna gäller bolagsrätt och reglering av värdepapper, medan företagsstyrningskoderna, enligt rapporten från mars 2002, uppvisar en anmärkningsvärd grad av konvergens, och för det andra förekomsten av flera koder i EU i allmänhet inte uppfattas som en svårighet av emittenterna. (Många emittenter är fortfarande i första hand verksamma på sina inhemska marknader. När de är aktiva på andra marknader, ställs de inför koder som är ganska likartade, och i de sällsynta fall då bestämmelserna i koderna skiljer sig åt är det en tillfredsställande lösning att tillämpa principen ”följa eller förklara”.)

Kommissionen finner dessutom att

a) antagandet av en europeisk kod inte skulle leda fram till att investerarna fick fullständig information om de centrala regler för företagsstyrning som är tillämpliga på företag i hela EU, eftersom dessa regler fortfarande skulle grundas på – och ingå som en del i – nationell bolagsrättslagstiftning, där det i vissa avseenden förekommer betydande skillnader mellan medlemsstaterna, och att

b) antagandet av en sådan kod inte skulle bidra i någon väsentlig grad till att förbättra företagsstyrningen i EU, eftersom koden måste ge utrymme för flera valmöjligheter eller begränsas till abstrakta principer. Att försöka harmonisera alla inslag i en europeisk kod skulle ta åratal och inte kunna genomföras inom rimlig tid.

EU måste dock spela en aktiv roll när det gäller företagsstyrning, eftersom vissa specifika bestämmelser och principer måste överenskommas om på EU-nivå genom direktiv eller rekommendationer, och en viss samordning av företagsstyrningskoderna inom EU bör organiseras för att främja ytterligare konvergens och utbyte av bästa praxis.

I detta skede finner kommissionen därför följande:

- Det finns inte mycket som tyder på att utarbetandet av en europeisk företagsstyrningskod utöver de principer som tas fram på internationell och de koder som antas på nationell nivå skulle ge något större mervärde. I detta avseende noterar kommissionen att företagsstyrning nu finns med bland OECD:s prioriterade verksamhetsområden, och att denna organisation nyligen har beslutat att se över sina principer för företagsstyrning från 1999 i syfte att anta en moderniserad version av principerna under 2004. Kommissionen deltar aktivt i detta arbete.

- En självreglerande marknadsmetod som endast grundas på icke-bindande rekommendationer räcker uppenbarligen inte alltid för att säkerställa att en sund praxis för företagsstyrning införs. Endast om vissa särskilt riktade bestämmelser finns införda kan marknaderna utföra sina disciplinerande uppgifter på ett effektivt sätt. Inför den ökande integreringen av de europeiska kapitalmarknaderna bör ett gemensamt förhållningssätt antas på EU-nivå i fråga om ett fåtal väsentliga bestämmelser, och en tillfredsställande samordning av företagsstyrningskoderna bör säkerställas.

Närmare bestämt avser kommissionen, i stor utsträckning i överensstämmelse med högnivågruppens förslag, att fortsätta arbetet enligt följande riktlinjer[12]:

Ökad offentlighet om företagsstyrningen

En årsberättelse om företagsstyrningen

Det bör krävas att börsnoterade företag i sin årsredovisning inför en sammanhängande deskriptiv berättelse om de viktigaste inslagen i deras företagsstyrningsstruktur och -praxis. Denna bör omfatta minst följande:

a) Formerna för aktieägarstämman och dennas viktigaste befogenheter samt en redovisning av aktieägarnas rättigheter och hur dessa kan utövas.

b) Sammansättningen av och verksamhetsformerna för styrelsen och dess kommittéer[13].

c) Aktieägare med större innehav och dessas rösträtt och kontrollrättigheter samt viktiga avtal.

d) Andra direkta och indirekta relationer mellan dessa större aktieägare och företaget.

e) Eventuella betydande transaktioner med andra närstående parter.

f) Förekomsten och arten av ett riskhanteringssystem.

g) En hänvisning till en företagsstyrningskod, utformad för tillämpning på nationell nivå, som företaget följer eller, om så inte är fallet, en förklaring av avvikelserna från denna kod.

Kommissionen anser att det är en prioritet på kort sikt att lägga fram ett direktiv som anger de principer som bör ges en framträdande plats i de årsredovisningar som de börsnoterade företagen offentliggör, så att marknadstrycket kan göras effektivare. Dessa principer kommer att fastställas under vederbörligt beaktande av närliggande krav i befintliga (t.ex. om större innehav[14]) eller föreslagna (t.ex. om uppköpserbjudanden) rättsakter.

Information om de institutionella investerarnas aktiviteter

Institutionella investerare bör vara skyldiga att

a) lämna information om sin investeringspolitik och sin politik när det gäller utövandet av rösträtterna i de företag som de investerar i, och att

b) på begäran av de verkliga innehavarna av tillgångarna redovisa hur dessa rösträtter har utövats i ett särskilt fall.

Dessa krav skulle inte bara förbättra de institutionella investerarnas egna internstyrning utan också öka deras deltagande i verksamheterna i de företag som de investerar i. Ett krav på att de institutionella investerarna systematiskt skulle utöva sina rösträtter har inte ansetts önskvärt på grund av de kontraproduktiva effekter detta skulle kunna ge. (På grund av brist på tid eller resurser skulle de institutionella investerarna kunna komma att välja att helt enkelt rösta för varje förslag för att därigenom uppfylla ett sådant krav.)

De institutionella investerarna har en viktig uppgift i styrningen av de företag som de investerar i. För att stödja dem i denna uppgift kommer det att krävas ändringar av flera befintliga rättsakter (om försäkringsföretag, pensionsfonder, ömsesidiga och andra investeringsfonder osv.). Av ännu större betydelse är att ett sådant krav, om det införs, skulle ge full effekt först när problemen med röstning över nationsgränserna har lösts. Kommissionen avser därför att vidta nödvändiga åtgärder på medellång sikt.

Stärkta rättigheter för aktieägarna

Tillgång till information

Aktieägare i börsnoterade företag bör ges möjlighet att på elektronisk väg få tillgång till relevant information före bolagsstämmorna. Denna fråga är för närvarande under behandling genom förslaget till direktiv om insyn, som i huvudsak gör det möjligt för börsnoterade företag att informera sina aktieägare på elektronisk väg[15], och som innehåller särskilda bestämmelser för att säkerställa tillgång i god tid till lagstadgad information när värdepapper tas upp till handel i en annan medlemsstat än hemmedlemsstaten[16]. Kommissionen anser att en sådan lösning är ett betydelsefullt och proportionerligt första steg, som inte utesluter att ytterligare åtgärder antas på medellång sikt (som skulle göra det till ett generellt krav att företagen informerar sina aktieägare på elektronisk väg), om detta förfaller önskvärt med hänsyn till erfarenheterna av genomförandet av direktivet om insyn (i vilket finns en översynsklausul).

Andra rättigheter för aktieägarna

Det finns behov av att skapa bättre villkor för utövandet av flera av de rättigheter som aktieägarna har i börsnoterade företag (att ställa frågor, lägga fram förslag, rösta i sin frånvaro och delta i stämmor på elektronisk väg). Sådana rättigheter bör vara tillgängliga för aktieägarna inom hela EU och specifika problem som rör röstning över nationsgränserna bör lösas skyndsamt. Kommissionen anser att de nödvändiga ramarna bör utarbetas genom ett direktiv, eftersom flera rättsliga svårigheter måste lösas om dessa rättigheter skall kunna utövas på ett effektivt sätt. Med tanke på de betydande fördelar som dessa ramar kan förväntas skapa betraktar kommissionen ett förslag på området som en prioritet på kort sikt.

Aktieägardemokrati

Aktieägarnas rättigheter bör stärkas huvudsakligen genom att a) fullständig information ges om vilka de olika befintliga rättigheterna är och hur de kan utövas och b) nödvändiga förutsättningar skapas för att säkerställa att dessa befintliga rättigheter kan utövas på ett effektivt sätt. Ett sådant tillvägagångssätt överensstämmer helt med OECD:s principer för företagsstyrning[17].

Kommissionen anser att det finns starka skäl för att på medellång till lång sikt söka upprätta verklig aktieägardemokrati inom EU. Den jämförande studien av de företagsstyrningskoder som är relevanta för EU har visat att dessa koder i allmänhet ger stöd åt principen en aktie/en röst, även om många koder ger möjligheter till flexibilitet i detta avseende. Mest strikt förespråkas den i koder som utfärdats av organ med anknytning till investerare, som uppenbarligen inte ger något stöd åt emissioner av aktier med reducerad eller ingen rösträtt. Kommissionen vill dock påpeka att varje initiativ med denna inriktning, som ytterligare skulle stärka den princip om proportionalitet mellan kapital och kontroll som förespråkas av högnivågruppen i dess första rapport om frågor i samband med uppköpserbjudanden, skulle kräva förberedande undersökningar. Kommissionen avser därför att på kort eller medellång sikt inleda en undersökning om konsekvenserna av en sådan lösning.

Moderniserade styrelser

Sammansättningen av styrelserna

På centrala områden, där styrelseledamöter som är anställda av företaget ställs inför intressekonflikter (ersättningar till ledamöterna och tillsyn över revisionen av företagens redovisning), bör besluten i börsnoterade företag fattas uteslutande av ej anställda ledamöter eller ledamöter med tillsynsfunktion som till större delen är oberoende. Vad gäller nomineringen av ledamöter som skall utses av det organ som är behörigt enligt nationell bolagslagstiftning bör ansvaret för att finna kandidater för att fylla vakanser i styrelserna i princip anförtros en grupp som till större delen består av anställda ledamöter, eftersom dessa med fördel kan tillföra ingående kunskaper om de utmaningar som företaget står inför och om kompetens och erfarenheter hos de personalresurser som utvecklats inom företaget. Ej anställda ledamöter bör dock också ingå, och särskilda skyddsåtgärder bör upprättas beträffande de intressekonflikter som kan uppstå t.ex. när det gäller förnyat förordnande för en ledamot.

Medlemsstaterna bör sätta i kraft dessa krav minst på ”följ eller förklara-basis”. Vissa minimistandarder för vad som inte kan anses vara oberoende bör upprättas på EU-nivå. För att verka för att ej anställda ledamöter och ledamöter med tillsynsfunktion ges en konkret och aktiv roll kommer särskild uppmärksamhet att ägnas frågan om vilket antal mandat som får innehas samtidigt. Dessutom bör effekterna av styrelseuppdrag i flera företag på ledamöternas oberoende behandlas tillfredsställande i de minimistandarder som skall upprättas.

Kommissionen betraktar sådana åtgärder som en nyckel till återupprättandet av marknadernas förtroende och avser därför att anta en kommissionsrekommendation med detta syfte på kort sikt.

I denna rekommendation kommer minimistandarder att fastställas för bildande, sammansättning och uppgifter när det gäller nominerings-, ersättnings- och revisionskommittéer. Mot bakgrund av de nyligen inträffade redovisningsskandalerna kommer särskild tonvikt att läggas på revisionskommittén (eller motsvarande organ), för att skapa goda förutsättningar för att den skall kunna utföra sina centrala uppgifter inom tillsynen av revisionsfunktionen, såväl externt (vid valet av extern revisor som skall föreslås för godkännande av aktieägarna och tillsyn över relationerna med externrevisorn, även i fråga om eventuella arvoden som inte avser revision) som externt (översyn av redovisningspolitiken och övervakning av metoderna för internkontroll och företagets riskhanteringssystem)[18].

Högnivågruppen rekommenderade vidare att åtminstone de börsnoterade företagen i EU skulle ges generell rätt att välja mellan en struktur med en nivå (med anställda och ej anställda ledamöter) och en med två (med verkställande direktörer och ledamöter med tillsynsfunktion). Kommissionen välkomnar tanken att ge de börsnoterade företagen ytterligare frihet i fråga om sina organisationsformer men medger att konsekvenserna av ett sådant förslag bör undersökas noga. I detta avseende finns mycket att hämta från erfarenheterna av anpassningen av nationell lagstiftning till förordningen och direktivet om stadgan för europabolag. Kommissionen föreslår därför att denna rekommendation från högnivågruppen bör följas upp på medellång sikt.

Ersättning till styrelseledamöter

Aktieägarna bör fullt ut kunna bedöma förhållandet mellan företagets resultat och nivåerna på ersättningarna till styrelseledamöter såväl i förhand som i efterhand, och de bör kunna fatta beslut i ersättningsfrågor som är kopplade till aktiekursen. Liksom högnivågruppen anser kommissionen att en lämplig reglerande ordning bör bestå av i huvudsak fyra inslag (offentliggörande av ersättningspolitiken i årsredovisningen, offentliggörande av ersättningen till enskilda ledamöter i årsredovisningen, förhandsgodkännande av bolagsstämman av aktie- och aktieoptionsprogram som ledamöterna avses delta i och korrekt redovisning i årsbokslutet av de kostnader sådana program orsakar företaget).

För att främja ett snabbt antagande av en sådan ordning bör en kommissionsrekommendation antas i detta syfte. Kommissionen anser att en sådan åtgärd är nyckeln till ett återupprättat förtroende och avser att på kort sikt anta en sådan rekommendation och noga övervaka dess tillämpning i syfte att fastställa om ytterligare regler på området kan visa sig önskvärda på medellång sikt.

Styrelsens ansvar

I syfte att utvidga styrelseledamöternas ansvar bör ett kollektivt ansvar för alla styrelseledamöter för finansiell redovisning och central icke-finansiell redovisning (bl.a. den årsberättelse om företagsstyrning som nämns i avsnitt 3.1.1) bekräftas genom gemenskapslagstiftning. Kommissionen anser att en sådan bekräftelse i rambestämmelserna är ett första steg som kan genomföras snabbt och avser att ta nödvändiga initiativ på kort sikt.

Högnivågruppen har lämnat flera andra rekommendationer som syftar till att öka styrelsens ansvar, nämligen följande: a) Införande av en särskild utredningsrätt , som innebär att aktieägare med en viss andel av aktiekapitalet bör ha rätt att begära att en domstol eller administrativ myndighet tillstyrker en särskild utredning av företagets affärer. b) Utarbetande av en föreskrift om olaga affärsmetoder , enligt vilken styrelseledamöterna skulle hållas personligen ansvariga för följderna av ett bolags fallissemang, om bolaget kan förutses inte kunna fortsätta att betala sina skulder och styrelsen inte beslutar att antingen undsätta företaget och säkerställa betalningarna eller försätta det i likvidation. c) Införande av förbud mot styrelseuppdrag inom hela EU som sanktion för vilseledande finansiell och icke-finansiell redovisning och andra former av olämpligt agerande från styrelseledamöters sida. Kommittén stöder dessa förslag, som dock kräver ytterligare övervägande, och kommer därför på medellång sikt att lägga fram ett förslag till direktiv på området.

Samordning av medlemsstaternas arbete på området för företagsstyrning

Kommissionen delar högnivågruppens åsikt att EU aktivt bör samordna medlemsstaternas arbete på området för företagsstyrning som omfattar nationell bolags- och värdepappersrätt, bestämmelser för börsnotering, uppförandekoder osv. Varje medlemsstat bör särskilt sträva efter att kunna fastställa en företagsstyrningskod, utformad för användning på nationell nivå, som de börsnoterade företag som omfattas av deras jurisdiktioner skall följa eller, om så inte sker, förklara de avvikelser som gjorts. Samordningen bör inte endast gälla utarbetandet av dessa nationella koder utan också de förfaranden som medlemsstaterna har inrättat för att övervaka och genomdriva att bestämmelserna efterlevs och att offentlig information lämnas. Medlemsstaterna bör delta i det samordningsförfarande som initieras av EU, men själva förfarandet bör vara frivilligt och icke-bindande med ett betydande deltagande av marknadsdeltagare.

Den jämförande studien av koder av betydelse för EU kom för ett år sedan till slutsatsen att koderna uppvisar en anmärkningsvärd grad av konvergens. Kommissionen vill dock ändå framhålla att detta förhållande kan förändras snabbt: flera medlemsstater genomför för närvarande betydande politiska initiativ och EU kommer snart att utvidgas med tio nya medlemsstater. Dessutom fastställs standarder i ökande utsträckning på internationell nivå och dessa bör genomföras konsekvent i medlemsstaterna.

Av dessa skäl anser kommissionen att det är viktigt att främja samordning och konvergens mellan de nationella koderna via regelbundet återkommande sammanträden på hög nivå inom Europeiska företagsstyrningsforumet. Deltagarna i detta forum, som föreslås sammanträda en eller två gånger per år, kommer att vara företrädare för medlemsstaterna och för tillsynsmyndigheterna i Europa (även Europeiska värdepapperstillsynskommittén), emittenter och investerare samt andra marknadsdeltagare och akademiker. Intresserade Europaparlamentariker bör även uppmanas att lägga fram sina synpunkter. Kommissionen kommer att stå för ordförandeskapet.

Bevarande och ändring av kapital

Andra bolagsrättsdirektivet, som antogs av rådet den 13 december 1976, om bildande av aktiebolag och om bevarande och ändring av dessas kapital är en av hörnstenarna i europeisk bolagsrätt. Genom det fastställs ett lägsta lagstadgat kapital för aktiebolag, och det innehåller ett antal detaljerade bestämmelser som syftar till att skydda aktieägare och borgenärer, som bl.a. är tillämpliga på bolagsbildningen, utdelningen till aktieägarna, förvärv av egna aktier samt ökning eller minskning av kapitalet.

1999 kom en rapport från SLIM-gruppen för bolagsrätt, vars slutsats var att den ordning för bevarande av kapitalet som införts enligt andra direktivet skulle kunna förenklas på ett begränsat antal punkter, och ett flertal förslag lades fram i detta syfte[19]. Av de diskussioner som följde på framläggandet av SLIM-rapporten framgick att genomförandet av många av dessa rekommendationer krävde ytterligare övervägande.

Expertgruppen på hög nivå har bekräftat att de flesta av SLIM-gruppens förslag verkligen är värda att genomföra, och den lämnade viss vägledning med avseende på detta. Dessutom lade expertgruppen fram några ytterligare förslag som syftade till att modernisera andra direktivet. Kommissionen anser att en förenkling av andra direktivet utifrån dessa förslag och rekommendationer skulle bidra väsentligt till att främja företagens effektivitet och konkurrenskraft utan att försämra skyddet av aktieägare och borgenärer. Ett förslag till ändring av andra direktivet med denna inriktning betraktas därför som en prioritet på kort sikt.

Högnivågruppen hävdade vidare att ett tillfredsställande skydd av aktieägare och borgenärer skulle kunna uppnås, och kanske t.o.m. på ett ännu effektivare sätt, genom införande i ett senare skede av en alternativ ordning som inte skulle bygga på begreppet lagstadgat kapital. Denna alternativa ordning, som gruppen beskriver kortfattat[20], skulle kunna erbjudas medlemsstaterna som en valmöjlighet, varefter skulle kunna besluta fritt om de skall övergå till denna ordning eller fortsätta att tillämpa bestämmelserna i andra direktivet, ändrade på det sätt som beskrivits ovan.

Före ett beslut om införande av en alternativ ordning som skulle avvika i grundläggande avseende från den ordning för bevarande av kapital som nu regleras genom andra direktivet krävs enligt kommissionens åsikt ytterligare arbete både om den exakta utformningen av en eventuell alternativ ordning och om dess förmåga att skapa ett effektivt skydd av aktieägare och tredje man. Kommissionen kommer på medellång sikt att inleda en genomförbarhetsstudie beträffande ett alternativ till ordningen för bevarande av kapital. Studien måste särskilt inriktas på att påvisa exakt vilka fördelar en alternativ ordning skulle medföra i jämförelse med bestämmelserna i andra direktivet efter ändring på kort sikt.

Grupper och pyramider

Expertgruppen på hög nivå för bolagsrätt påpekade att företagsgrupper – som i dag är vanligen förekommande i de flesta, om än inte alla, medlemsstater – bör betraktas som en legitim modell för affärsverksamhet, men att de på olika sätt kan medföra specifika risker för aktieägare och borgenärer. Gruppens inställning var att det inte fanns något behov av att återuppta arbetet med utkastet till ett nionde direktiv om relationer inom företagsgrupper[21], eftersom det inte föreföll nödvändigt att inrätta ett självständigt rättsligt organ med specifik inriktning på företagsgrupper, men att enskilda problem borde behandlas genom specifika bestämmelser på tre områden

Finansiell och icke- finansiell information

Att fullständig information och offentlighet ges när det gäller företagsgruppers struktur och relationerna mellan de företag som ingår i en grupp är en absolut förutsättning för att man skall kunna säkerställa grupperna fungerar på ett sätt som är förenligt med de aktieägarnas och borgenärernas intressen på de olika nivåerna av en grupp. De nuvarande bestämmelserna i det sjunde direktivet om sammanställd redovisning i företag uppfyller inte kraven i detta avseende, eftersom den sammanställda redovisningen inte återspeglar den finansiella situationen i de olika delarna i en koncern och inte heller dotterföretagens grad av beroende av moderföretaget.

Behovet av bättre finansiell och icke-finansiell om företagsgrupper behandlas redan delvis genom en rad genom en rad EU-åtgärder, som antingen antagits (tillämpning av IAS-standarderna på sammanställd redovisning), är under behandling (information som skall ges enligt det föreslagna trettonde direktivet) eller planeras (information som skall ges i den årliga berättelsen om företagsstyrningen). Kommissionen vill dock påpeka att dessa åtgärders räckvidd är begränsad till börsnoterade företag. Kommissionen finner det därför önskvärt att ytterligare initiativ tas i syfte att i nödvändig utsträckning förbättra den finansiella och icke-finansiella information som offentliggörs av företagsgrupper i de fall då moderbolaget inte är börsnoterat. Eftersom insynen ses som det viktigaste området för åtgärder som gäller företagsgrupper, börsnoterade eller ej, betraktar kommissionen sådana ytterligare åtgärder som en prioritet på kort sikt.

Genomförande av en företagsgruppspolicy

Det bör krävas att medlemsstaterna fastställer en rambestämmelse för företagsgrupper som möjliggör att de som deltar i ledningen av ett bolag som ingår i en företagsgrupp antar och genomför en samordnad policy för gruppen, under förutsättning att det finns ett effektivt skydd för bolagets borgenärers intressen och att det har gjorts en rimlig avvägning mellan fördelar och nackdelar i ett längre tidsperspektiv för bolagets aktieägare. Kommissionen ser införandet av en sådan bestämmelse som ett viktigt steg på vägen mot bättre effektivitet och konkurrenskraft för företagen men vill betona att tillfredsställande skyddsåtgärder måste utformas noggrant. Ett direktiv på området kommer därför att läggas fram på medellång sikt.

Pyramider

Pyramider, som högnivågruppen definierar som kedjor av holdingbolag där den slutliga kontrollen kan baseras på en liten total investering på grund av att minoritetsägande förekommer i stor utsträckning, ger upphov till flera problem som orsakas av bristen på insyn. Kommissionen vill påpeka att införandet av ett krav på årligt offentliggörande av en berättelse om företagsstyrningen (så som föreslås i avsnitt 3.1.1 ovan) tillsammans med antagandet av det föreslagna trettonde direktivet skulle leda till en första väsentlig förbättring i detta avseende.

Högnivågruppen framhöll att pyramider i vilka börsnoterade företag ingår ger särskild anledning till oro. Den rekommenderade ett krav på att de nationella myndigheterna inte skulle tillåta att företag som ingår i pyramider som missbrukar denna organisationsform. Missbruk består enligt expertgruppen i att holdingbolag som enda eller huvudsaklig tillgång har innehav i ett annat börsnoterat företag. Den gjorde dock ett undantag för fall där det klart kan visas att ett sådant upptagande till handel är av ekonomiskt värde. Därigenom medgav expertgruppen implicit att definitionen av missbruk av pyramidorganisationen behöver övervägas ytterligare. Den föreslog också att börsindexoperatörerna skulle ta full hänsyn till i vilken utsträckning aktierna kan omsättas fritt (”free float”) vid fastställandet av varje företags vikt.

Kommissionen finner det nödvändigt att ytterligare granska riskerna med missbruk av pyramider. Därvid kommer kommissionen att beakta behovet av att undvika oskäliga begränsningar av företagens frihet att välja en lämplig organisationsform. Kommissionen avser därför att inhämta ett expertutlåtande i denna fråga från Europeiska värdepapperstillsynskommittén.

Omstrukturering och flyttning av företag

Den ökande integreringen av den inre marknaden gör att företagen i allt större utsträckning gör affärer över nationsgränserna inom unionen. I syfte att kunna anpassa sina strukturer till verksamheten har företagen i Europa vid flera tillfällen begärt att nya rättsakter skall antas som svarar mot deras behov vid fusioner mellan företag från olika medlemsstater och vid flyttning av säte från en medlemsstat till en annan.

Kommissionen avser att på kort sikt lägga fram ett förslag till tionde bolagsrättsdirektiv om fusioner över nationsgränserna[22] och ett förslag till fjortonde bolagsrättsdirektiv om överförande av säte från en medlemsstat till en annan[23]. En uppgift som måste lösas genom båda dessa förslag är de svårigheter som gäller styrelsens sammansättning och de anställdas deltagande. Med avseende på detta välkomnar kommissionen antagandet i oktober 2001 av stadgan för Europabolag, som öppnar vägen för lovande utsikter för lösningen av liknande frågor i de tionde och fjortonde direktiven. Utöver dessa konsekvenser på det bolagsrättsliga området när det gäller omstrukturering och flyttning av företag, som behandlas i detta meddelande, ägnas även uppmärksamhet åt de sociala följderna inom andra gemenskapsinitiativ (dessa sociala följder behandlas i det fleråriga arbetsprogrammet för parterna på arbetsmarknaden, 2003–2005).

Expertgruppen lämnade andra rekommendationer i fråga om omstruktureringsåtgärder, som gäller följande: a) Vissa av de krav som för närvarande gäller enligt tredje bolagsrättsdirektivet (fusioner mellan aktiebolag) och sjätte bolagsrättsdirektivet (delningar av sådana bolag) bör lindras i specifika fall där de är överflödiga. b) Det bör krävas att medlemsstaterna inför rätt till tvångsinlösen (för majoritetsägare) och avyttringsrätter (för minoritetsägare) åtminstone för börsnoterade företag om vissa tröskelvärden har uppnåtts. Ett införande av sådana rättigheter skulle komplettera de motsvarande bestämmelser som redan ingår i det aktuella förslaget till trettonde bolagsrättsdirektiv om uppköpserbjudanden.

Kommissionen anser att den förenkling av omstruktureringsåtgärder som eftersträvas genom den föreslagna lindringen av några av de krav som nu ställs genom tredje direktivet och sjätte direktivet är önskvärd förutsatt att nödvändiga skyddsåtgärder vidtas. Kommissionen noterar att en sådan förenkling inte har uppfattats som en omedelbar prioritet av expertgruppen och avser därför att vidta nödvändiga åtgärder på medellång sikt.

Vad gäller det föreslagna införandet av rätt till tvångsinlösen och avyttring vill kommissionen påpeka att samma mål eftersträvas genom en av SLIM-gruppens rekommendationer om förenkling av andra direktivet, som högnivågruppen har ställt sig bakom. Kommissionen avser därför att betrakta ett sådant införande som en del av moderniseringen av andra direktivet, som kommissionen betraktar som en prioritet på kort sikt.

Det privata Europaaktiebolaget

Högnivågruppen påpekade att ”Societas Europaea” (SE), som stadgan antogs för i oktober 2001, kanske inte motsvarar alla förväntningar från företagen, särskilt de små och medelstora, och hänvisade till utarbetandet på privat initiativ av ett ”europeiskt privat aktiebolag”, som skulle bli en ny rättslig form på EU-nivå och huvudsakligen vara avsett för att tillgodose de små och medelstora företagens behov, när de är verksamma i mer än en medlemsstat. Detta begrepp har rönt omfattande intresse och stöd, inte bara från den privata sektorn, utan även från Ekonomiska och sociala kommittén, och införandet av en sådan rättslig form anses av många vara lättare att uppnå än stadgan för Europabolag.

Gruppen påpekade dock att den första prioriteten borde vara att anta tionde direktivet om fusioner över nationsgränserna, som förväntas uppfylla ett av de syften som har anförts som motiv för det europeiska privata aktiebolaget. Av detta skäl och med hänsyn till ett antal frågor som måste lösas (t.ex. skatte- och medbestämmandefrågor) rekommenderade gruppen att kommissionen, innan den beslutade att överlämna ett formellt förslag, skulle inleda en genomförbarhetsstudie för att tydligt fastställa de praktiska fördelarna – och problem i samband – med införandet av en stadga för europeiska privata aktiebolag.

Gruppen föreslog att en sådan genomförbarhetsstudie skulle inledas på medellång sikt, nämligen efter antagandet av tionde direktivet. Kommissionen anser att fastställandet av de flesta praktiska fördelarna – och problemen i samband – med införandet av en stadga för europeiska privata aktiebolag skulle kunna göras oberoende av de framsteg som tionde direktivet förväntas medföra. Kommissionen kommer därför att inleda en genomförbarhetsstudie på kort sikt i syfte att överlämna ett förslag till stadga för europeiska privata aktiebolag (om genomförbarhetsstudien bekräftar behovet av ett sådant initiativ) på medellång sikt. Syftet med genomförbarhetsstudien är att utvärdera de fördelar och problem som skulle bli följden av en eventuell europeisk rättslig status för små och medelstora företag som syftar till att underlätta deras internationalisering. Därför bör en ingående analys ingå i studien av de rättsliga, skattemässiga och socialpolitiska ordningar som är av betydelse för de små och medelstora företagen i de 25 medlemsstaterna i den utvidgade unionen.

Europeiska kooperativa bolag och andra bolagsformer i EU

Europeiska rådet antog förra året en allmän position till förslaget till förordning om Societas Cooperativa Europaea (SCE), och förslag till stadgar för europeiska ekonomiska föreningar och europeiska ömsesidiga bolag behandlas nu av Europaparlamentet och rådet. Kommissionen noterar att en majoritet av svaren under det samråd som organiserades av högnivågrupp innehöll positiva synpunkter på fördelarna med sådana stadgar.

Kommission avser att aktivt stödja det pågående lagstiftningsförfarande som inletts beträffande dessa stadgar som ett svar på Europaparlamentets uttryckliga önskan att betydande uppmärksamhet ägnas utarbetandet av nya europeiska bolagsformer. Det finns förhoppningar om att rådet i en nära framtid skall anta en förordning om ett europeiskt kooperativt bolag, och aktiva diskussioner pågår i rådet om förslaget till europeisk ekonomisk förening. Så snart enighet har uppnåtts om detta förslag kommer nödvändig uppmärksamhet att ägnas förslaget till europeiskt ömsesidigt bolag.

Vad gäller de eventuella utarbetandet av ett förslag till förordning om europeiska stiftelser avser kommissionen att, innan den beslutar att överlämna ett förslag, inleda en undersökning i syfte att ingående bedöma genomförbarheten av en sådan stadga. Denna bedömning måste ske med beaktande av erfarenheterna av antagandet och tillämpningen av andra Europastadgar, och den bör därför lämpligen genomföras på medellång sikt.

Ökad insyn i de nationella bolagsformerna

Ökade offentlighetskrav för alla rättsliga enheter utan personligt ansvar behövs på grund av nödvändigheten att a) bevara en sund konkurrens[24] och b) förhindra att bolagsrätten missbrukas vid bedrägerier, terrorism och annan brottslig verksamhet[25]. Kommissionen har åtagit sig att tillfredsställa detta behov, men räckvidden och arten av en rekommendation på området måste övervägas ytterligare. Eftersom det förekommer ett flertal andra prioriteringar kommer de nödvändiga åtgärderna att vidtas på medellång sikt.

SLUTSATS

I detta meddelande förklaras varför de europeiska rättsliga ramarna för bolagsrätt och företagsstyrning måste moderniseras. De centrala politiska mål fastställs som bör ligga till grund för varje kommande åtgärd på EU-nivå inom dessa områden. En handlingsplan med prioriteringar lämnas för planeringen av de olika åtgärder som förefaller nödvändiga på kort, medellång och lång sikt. Det anges vilket slag av lagstiftningsinstrument som bör användas och ungefärliga tidpunkter för dessa.

Med anledning av de slutsatser som antogs av Europeiska rådet i Bryssel den 20 och 21 mars 2003 och som innehöll en begäran om en handlingsplan för bolagsrätt och företagsstyrning överlämnar kommissionen detta meddelande till Europaparlamentet och rådet och översänder det också till Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén.

Synpunkter från alla berörda parter önskas senast den 31 juli 2003. Synpunkterna skall sändas till DG MARKT G3, Europeiska kommissionen, B-1049 Bryssel (e-postadress: COMPLAW@cec.eu.int ).

Kommissionen kommer att offentliggöra en sammanfattning av de mottagna synpunkterna, och de kommer att vederbörligen beaktas under genomförandet av denna handlingsplan.

BILAGA 1

Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen - Handlingsplan |

Åtgärder |

PÅ KORT SIKT (2003-2005) |

Beskrivning av åtgärden | Rekommenderat slag av initiativ[26] |

Företagsstyrning | Ökade krav på offentlighet om företagsstyrningen (bl.a. bekräftelse av styrelsens kollektiva ansvar för viktig icke-finansiell redovisning) | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Integrerade rättsliga ramar för att underlätta effektivitet i kommunikationen till aktieägarna och dessas deltagande i beslutsprocessen (deltagande i stämmor, utövande av rösträtt och röstning över nationsgränserna) | Lagstiftning (Direktiv) |

Förstärkt ställning för oberoende ej anställda styrelseledamöter och ledamöter med tillsynsfunktion | Ej lagstiftning (Rekommendation) |

Främjande av en lämplig ordning för ersättning till styrelseledamöter | Ej lagstiftning (Rekommendation) |

Bekräftelse på EU-nivå av styrelsens kollektiva ansvar för den finansiella redovisningen | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintliga lagstiftning) |

Sammankallande av ett europeiskt företagsstyrningsforum för samordning av medlemsstaternas arbete på området | Ej lagstiftning (Kommissionsinitiativ) |

Bevarande av kapital | Förenkling av andra direktivet utifrån SLIM-gruppens rekommendationer kompletterade med högnivågruppens rapport (”SLIM-Plus”) | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Företagsgrupper | Ökad information om gruppstruktur och relationer inom gruppen, både finansiell och icke-finansiell | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Omstrukturering | Förslag till ett tionde direktiv om fusioner över nationsgränserna | Lagstiftning (Direktiv) |

Förslag till ett fjortonde direktiv om överförande av säte över nationsgränserna | Lagstiftning (Direktiv) |

Europeiska privata aktiebolag | Genomförbarhetsstudie för att bedöma de praktiska behoven av – och problemen med –europeiska privata aktiebolag | Ej lagstiftning (Studie) |

EU-bolagsformer | Aktivt fortsatt arbete med befintliga förslag (europeiska ekonomiska föreningar och ömsesidiga bolag) | Lagstiftning (befintliga förslag) |

PÅ MEDELLÅNG SIKT (2006-2008) |

Beskrivning av åtgärden | Rekommenderat slag av initiativ |

Företagsstyrning | Ökad information från institutionella investerare om deras investerings- och röstningspolitik | Lagstiftning (Direktiv) |

Valmöjlighet för alla börsnoterade företag mellan två slag (med en eller två nivåer) av styrelsestruktur Ökat ansvar för styrelseledamöter (särskild undersökningsrätt, bestämmelse om olaga affärsmetoder, förbud mot styrelseuppdrag)) | Lagstiftning (Direktiv) Lagstiftning (Direktiv eller direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Undersökning av konsekvenserna av en metod som syftar till att uppnå fullständig aktieägardemokrati (en aktie/en röst) åtminstone för börsnoterade företag | Ej lagstiftning (Studie) |

Bevarande av kapital | Översyn av genomförbarheten av ett en alternativ ordning för bevarande av kapital | Ej lagstiftning (Studie) |

Företagsgrupper | Rambestämmelser för grupper som gör det möjligt att på subsidiär nivå anta en samordnad företagsgruppspolitik | Lagstiftning (Direktiv) |

Pyramider | Förbud mot börsnotering för företag som missbrukar pyramidmodellen | Lagstiftning (Eventuellt direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Omstrukturering | Förenkling av tredje direktivet (legala fusioner) och sjätte direktivet (legala delningar) | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

Europabolag | Eventuellt förslag till stadgar för Europabolag (beroende på resultatet av en genomförbarhetsstudie) | Lagstiftning |

EU-bolagsformer | Bedömning av behovet av inrättande av andra EU-bolagsformer (t.ex. europeiska stiftelser) | Ej lagstiftning (Studie) |

Insyn i nationella bolagsformer | Införande av grundläggande offentlighetsregler för alla enheter utan personligt ansvar efter ytterligare undersökningar | Lagstiftning (Direktiv eller direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

PÅ LÅNG SIKT (från och med 2009) |

Beskrivning av åtgärden | Rekommenderat slag av initiativ |

Bevarande av kapital | Eventuellt införande i andra bolagsrättsdirektivet av en alternativ ordning (beroende på resultatet av genomförbarhetsstudien | Lagstiftning (Direktiv om ändring av befintlig lagstiftning) |

BILAGA 2Förteckning över befintliga och föreslagna EU-rättsakter på området för bolagsrätt

Befintliga EU-rättsakter på området för bolagsrätt |

FÖRORDNINGAR |

Rättsaktens titel | Offentliggörande |

Rådets förordning (EEG) nr 2137/85 av den 25 juli 1985 om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) | [1985] EGT L 199/1 |

Rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av den 8 oktober 2001 om stadga för europabolag kompletterad med rådets direktiv 2001/86/EG av den 8 oktober 2001 om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande | [2001] EGT L 294/1 [2001] EGT L 294/22 |

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder | [2002] EGT L 243/1 |

DIREKTIV |

Rättsaktens titel | Offentliggörande |

Rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen | [1968] EGT L 65/8 |

Rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga | [1977] EGT L 26/1 |

Rådets tredje direktiv 78/855/EEG av den 9 oktober 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om fusioner av aktiebolag | [1977] EGT L 295/36 |

Rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag | [1978] EGT L 222/11 |

Rådets sjätte direktiv 82/891/EEG av den 17 december 1982 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om delning av aktiebolag | [1982] EGT L 378/47 |

Rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning | [1983] EGT L 193/1 |

Rådets åttonde direktiv 84/253/EEG av den 10 april 1984 grundat på artikel 54.3 g i fördraget, om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper | [1984] EGT L 126/20 |

Rådets elfte direktiv 89/666/EEG av den 21 december 1989 om krav på offentlighet i filialer som har öppnats i en medlemsstat av vissa typer av bolag som lyder under lagstiftningen i en annan stat | [1989] EGT L 395/96 |

Rådets tolfte direktiv 89/667/EEG av den 21 december 1989 på bolagsrättens område om enmansbolag med begränsat ansvar | [1989] EGT L 395/40 |

REKOMMENDATIONER |

Rättsaktens titel | Offentliggörande |

Kommissionens rekommendation (2001/256/EG) av den 15 november 2000 om kvalitetssäkring av lagstadgad revision i Europeiska unionen: minimikrav | [2001] EGT L 91/91 |

Kommissionens rekommendation (2001/453/EG) av den 30 maj 2001 om redovisning, värdering och lämnande av upplysningar när det gäller miljöaspekter i företags årsbokslut och förvaltningsberättelser | [2001] EGT L 156/33 |

Kommissionens rekommendation av den 16 maj 2002 - Revisorers oberoende i EU: Grundläggande principer | [2002] EGT L 191/22 |

Föreslagna europeiska rättsinstrument på området för bolagsrätt |

FÖRORDNINGAR |

Rättsaktens titel | Offentliggörande |

Amended Proposal for a Council Regulation (EEC) on a statute for a European Association [Officiell svensk version saknas.] | [1993] EGT C 236/1 |

Amended Proposal for a Council Regulation (EEC) on a statute for a European Co-operative Society [Officiell svensk version saknas.] | [1993] EGT C 236/17 |

Amended Proposal for a Council Regulation (EEC) on a statute for a European Mutual Society [Officiell svensk version saknas.] | [1993] EGT C 236/40 |

DIREKTIV |

Rättsaktens titel | Offentliggörande |

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 68/151/EEG om krav på offentlighet i vissa typer av bolag | [2002] EGT C 227/377 |

Förslag till Rådets och Europaparlamentets direktiv om uppköpserbjudanden | [2003] EGT C 45 E/1 |

[1] Meddelande från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan, KOM (1999) 232, 11.5.1999.

[2] EU:s strategi för finansiell rapportering: den fortsatta inriktningen, meddelande från kommissionen, KOM(2000) 359, 13.6.2000.

[3] Meddelande från kommissionen om företagens sociala ansvar – näringslivets bidrag till en långsiktigt stabil utveckling, KOM(2002) 347, 2.7.2002. I flerpartsforumet på EU-nivå om företagens sociala ansvar möts representativa företagsorganisationer, fackföreningar och företrädare för det civila samhället. Forumet kommer under 2004 att överlämna en rapport om sin verksamhet till kommissionen, som därefter skall utvärdera resultaten, besluta om forumets framtid och överväga eventuella andra lämpliga initiativ.

[4] Industripolitiken i ett utvidgat Europa. Meddelande från kommissionen. KOM(2002) 714, 11.12.2002.

[5] När ett lagstiftningsinstrument övervägs innebär detta att den planerade åtgärden kräver antingen att ett nytt lagstiftningsförslag antas eller att ett eller flera befintliga rättsakter ändras.

[6] I bilaga 2 återfinns en sammanställning av de befintliga europeiska rättsakterna på det bolagsrättsliga området.

[7] Se ”Quantification of the Macro-Economic Impact of Integration of EU Financial Markets”, slutrapport till Europeiska kommissionen – Generaldirektoratet för den inre marknaden från London Economics (i samarbete med PricewaterhouseCoopers och Oxford Economic Forecasting), 12 november 2002, http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/mobil/overview.htm

[8]Se beträffande detta förslaget från juni 2002 till direktiv om ändring av det första bolagsrättsdirektivet i fråga om offentlighetskrav för vissa slag av bolag, genom vilket modern teknik införs i företagsregistren. De föreslagna ändringarna skulle göra det möjligt att fullständigt utnyttja modern teknik: företagen skulle kunna registrera sina handlingar och uppgifter antingen i pappersform eller i elektronisk form och intresserade skulle kunna skaffa sig kopior på båda dessa sätt. I denna handlingsplan ges när så är nödvändigt uttrycklig information om räckvidden för de olika föreslagna åtgärderna. I korthet omfattar åtgärderna i avsnittet om företagsstyrning börsnoterade företag, även om vissa av dem anses med fördel kunna tillämpas även på icke-börsnoterade företag. Åtgärderna i de övriga avsnitten är generellt tillämpliga på alla bolag med undantag av avsnittet om pyramider som på grund av sin art endast omfattar börsnoterade företag.

[9] Med ”börsnoterade företag” avses i detta meddelande företag vilkas värdepapper har tagits upp till handel på en reglerad marknad enligt definitionen i rådets direktiv 93/22/EEG (EGT L 41, 11.6.1993, s. 27), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27) i en eller flera medlemsstater. I denna handlingsplan ges när så är nödvändigt uttrycklig information om räckvidden för de olika föreslagna åtgärderna. I korthet omfattar åtgärderna i avsnittet om företagsstyrning börsnoterade företag, även om vissa av dem anses med fördel kunna tillämpas även på icke-börsnoterade företag. Åtgärderna i de övriga avsnitten är generellt tillämpliga på alla bolag med undantag av avsnittet om pyramider som på grund av sin art endast omfattar börsnoterade företag.

[10] Cadbury Report, december 1992. En utförligare definition återfinns t.ex. i OECD:s principer från 1999: ”Corporate governance … involves a set of relationships between a company’s management, its board, its shareholders and other stakeholders. Corporate governance also provides the structure through which the objectives of the company are set, and the means of attaining those objectives and monitoring performance are determined.” Företagsstyrning är huvudsakligen inriktad på de problem som följer av uppdelningen av ägandet och ledningen och tar särskilt upp förhållandet ägare/förvaltare mellan aktieägare och företagsledning.

[11] ”Comparative Study of the Corporate Governance Codes relevant to the European Union and its Member States”, http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/company/company/news/corp-gov-codes-rpt_en.htm

[12] Under utarbetandet av denna inriktning har kommissionen särskilt beaktat följande behov: att när så är möjligt överväga a) alternativ till lagstiftning och b) vilket företräde som skall ges krav på offentlighet (eftersom sådana är mindre betungande för företagen och kan visa sig vara ett högeffektivt marknadslett sätt att snabbt nå resultat).

[13] I detta avseende har det ansetts av väsentlig betydelse för att allmänhetens förtroende skall kunna återupprättas att korrekt information ges om det sätt på vilket företaget har organiserat sig på sin högsta nivå för att inrätta och upprätthålla ett effektivt system för internkontroll.

[14] Se Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (Avdelning IV - kapitel III, ”Skyldigheter vad gäller information vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag”.

[15] Hemmedlemsstaten skall tillåta att emittenterna använder elektroniska medel för att lämna information till aktieägarna, förutsatt att beslut om detta har fattats på bolagsstämma och att vissa villkor är uppfyllda, bl.a. att de enskilda aktieägare som berörs har gett sitt samtycke (se artikel 13).

[16] Värdmedlemsstaten får kräva att emittenterna a) offentliggör lagstadgad information på sina webbplatser och b) utan dröjsmål och kostnadsfritt underrättar alla som berörs om varje nytt offentliggörande och varje ändring av redan offentliggjord lagstadgad information (se artikel 17).

[17] Se uttalandena i dessa frågor: offentliggörande (kapitalstrukturer och ordningar som gör det möjligt för vissa aktieägare att få en grad av kontroll som inte står i proportion till deras innehav bör offentliggöras) och utövande av rättigheter (aktieägarna bör ha möjlighet att delta på ett effektivt sätt och att rösta på bolagsstämmor)..

[18] Vid utarbetandet av de minimistandarder som skall tillämpas på revisionskommittén kommer vederbörlig uppmärksamhet att ägnas följande: a) Dess behov av tillgång till relevant information. (Det kan finnas anledning att särskilt överväga behovet av ökat rättsligt skydd för anställda som slår larm.) b) Vilken grad av insyn i dess verksamhet som är önskvärd.

[19] I SLIM-rapporten togs följande frågor upp: upphävande under särskilt angivna omständigheter av kravet på expertutlåtande om apportegendom, införande av aktier utan nominellt belopp, förenkling av reglerna för indragning av aktier och för förvärv av egna aktier, minskning av räckvidden för förbudet mot ekonomiskt bistånd och förenkling av reglerna om företrädesrätt.

[20] En sådan alternativ ordning skulle särskilt baseras på ett krav på att ett solvenstest skall göras innan någon avkastning eller annan utdelning kan betalas.

[21] Ett utkast till nionde bolagsrättsdirektiv om förvaltning av företagsgrupper i vilka ett aktiebolag ingår som dotterbolag distribuerades av kommissionen för samråd i december 1984. Enligt motiveringen till detta utkast till direktiv syftade det till att skapa ramar för en sund förvaltning av företagsgrupper som samtidigt säkerställer ett tillfredsställande skydd av intressen som påverkas av gruppens verksamhet. Sådana rättsliga ramar, anpassade till företagsgruppernas särskilda förhållanden, ansågs saknas i de flesta medlemsstaters rättsordningar.Förutom dess bestämmelser om anmälan och offentliggörande av innehav i aktiebolag, som omfattade alla aktiebolag, var direktivet endast tillämpligt på aktiebolag som var dotterbolag till ett annat företag (som också det kunde vara ett aktiebolag men också en fysisk eller juridisk person).

Förslaget innehöll i huvudsak följande: a) En definition av ”dotterföretag” som skulle medföra skyldighet för medlemsstaterna att lagstifta om ”kontrollavtal”. b) Bestämmelser om information om innehav i aktiebolag. c) Detaljerade bestämmelser (i avsnitt 4) om ”moderföretags” förhållningssätt till dotterbolag som är aktiebolag (bl.a. moderföretagets ansvar för skador som drabbar dotterbolaget och för dess skulder). d) Detaljerade bestämmelser som skall tillämpas när ett moderföretag har ingått ett ”kontrollavtal” med ett aktiebolag (avsnitt 5) eller lämnat en ”ensidig förklaring om inrättande av en vertikal grupp” (avsnitt 6). Dessa skulle omfatta skyddsåtgärder liknande dem i avsnitt 4 men med betydande tillägg (bl.a. rätt för arbetstagarrepresentanterna i dotterföretagets tillsynsorgan att inlägga veto mot instruktioner från moderföretaget).

Samrådet om utkastet till direktiv visade att det fanns mycket litet stöd för så omfattande ramar för lagstiftningen om företagsgrupper: en sådan metod var i stort sett främmande för de flesta medlemsstater och näringslivet såg det som alltför svårhanterligt och oflexibelt. Därför beslutades det att inget officiellt förslag skulle offentliggöras.

[22] Även om lagstiftningen i några medlemsstater inte hindrar företag i dessa stater från att köpa upp ett bolag från en annan medlemsstat eller delta i biladandet av ett nytt företag genom fusion med ett bolag som är registrerat i en annan medlemsstat, kan sådana transaktioner endast utföras med bolag från medlemsstater där de inte heller är förbjudna i lag. Antagandet av stadgan för Europabolag ger en lösning på dessa problem (ett Europabolag kan bildas bl.a. genom fusion mellan två eller flera aktiebolag från olika medlemsstater). Ett förslag till tionde direktiv är dock ändå önskvärt, eftersom a) företag kan vilja delta i en fusion över nationsgränserna utan att bilda ett Europabolag och b) andra kategorier av företag kan vilja delta i en fusion över nationsgränserna.

[23] I avsaknad av lagstiftning om flyttande av säte över nationsgränserna är en sådan åtgärd för närvarande omöjlig eller kräver komplicerade juridiska arrangemang. Detta beror på att lagstiftningen i medlemsstaterna inte skapar de nödvändiga möjligheterna, och när ett överförande är möjligt genom samtidig tillämpning av nationella rättsordningar uppstår ofta konflikter på grund av att olika kritrerier för affärsförbindelser tillämpas i medlemsstaterna. Lagstiftningsarbete krävs på detta område om etableringsrätten skall kunna genomföras på det sätt som avses i fördraget.

[24] Första bolagsrättsdirektivet, som innehåller väsentliga offentlighetskrav (företagen måste arkivera en serie handlingar och uppgifter med register och berörda parter kan erhålla kopior av dessa) är endast tillämpligt på aktiebolag och inte på en rad alternativa bolagsformer. Upprättandet av ramar för offentliggörandet av grundläggande uppgifter som vissa andra rättsliga enheter som sysslar med ekonomisk verksamhet anses därför ge förbättrade förutsättningar för handeln och konkurrensen på den inre marknaden.

[25] Se i detta avseende studien ”Transparency and Money Laundering: A study of the regulation and its implementation, in the EU Member States, that obstruct anti-money laundering international co-operation (banking/financial and corporate/company regulative fields)”, som överlämnades till kommissionen i oktober 2001 av Transcrime Institute (universitetet i Trento, Italien). Denna studie, som beställts till följd av slutsats 58 från det särskilda Europeiska rådet i Tammerfors 1999 och det gemensamma sammanträdet för Ekofin-rådet och rådet (rättsliga och inrikes frågor) i oktaber 2000, innehåller rekommendationer för att skapa ökad insyn i aktiebolag och andra associationsformer (t.ex. truster).

[26] I denna spalt anges vilket slag av regleringsinstrument som bör användas: - Om ”direktiv” anges innnebär det att den planerade åtgärden kräver antingen att ett nytt direktiv antas eller att ett eller flera befintliga direktiv (på områdena för bolagsrätt, värdepappersrätt, redovisningsrätt osv.) ändras med iakttagande av de befogenheter som de olika organen på EU-nivå besitter. - De nödvändiga initiativen kommer så långt möjligt att grupperas för att förhindra att alltför många lagstiftningsinitiativ genomförs samtidigt.