EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 12.11.1996 
KOM(96) 569 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
EN GEMENSAM PLATTFORM: 
RIKTLINJER FÖR EU:S FÖRBEREDELSE FÖR 
FN:S GENERALFÖRSAMLINGS SPECIALMÖTE 
SOM SKALL HÅLLAS I NEW YORK I JUNI 1997 
I SYFTE ATT BEDÖMA AGENDA 21 OCH DE RELATERADE 
RESULTATEN FRÄN FN-KONFERENSEN OM MILJÖ OCH UTVECKLING 
SOM HÖLLS I RIO DE JANEIRO I JUNI 1992 

Huvudförsiagen för den gemensamma plattformen 3 
I Bakgrund 
1. FN:s generalförsamling kommer att hålla ett specialmöte (UNGASS) i juni 1997 
på högsta möjliga nivå, Mötet syftar till att bedöma genomförandet av Agenda 21 och de 
relaterade resultaten från FN-konferensen om miljö och utveckling som hölls 1992. Det 
råder enighet om att UNGASS inte skall ha som mål att omförhandla Agenda 21, utan 
istället inriktas på att bedöma framgångar, brister och ofullständigheter i genomförandet, 
formulera nya frågor och som resultat få en politisk deklaration som är inriktad på 
åtgärder. Det är EU:s förhoppning att UNGASS skall få samma offentliga prägel som 
Rio-processen och att processen skall få förnyat politiskt stöd så att genomförandet av 
avtalen kan gå från det inledande stadiet till genomförandestadiet 
2. EU har utvecklat en egen tidsplan för en hållbar utveckling som förmodligen skall 
följas oavsett av resultaten från UNGASS. Den stora vinsten för EU när det gäller 
UNGASS ligger i att man kan stödja en hållbar utveckling globalt Nya och växande 
globala miljöproblem gör detta viktigare än någonsin. 
3. Man kan anta att industriländer och utvecklingsländer kommer att ha olika 
förväntningar på UNGASS. Som uttrycket "hållbar utveckling" formulerades vid Rio­
konferensen och efterföljande konferenser står det för en blandning av social utveckling, 
ekonomisk utveckling och miljöskydd. Industriländerna har lagt tyngdpunkten på 
miljöaspekterna, medan utvecklingsländerna understrukit behovet av ekonomisk 
utveckling och varit besvikna på att industriländerna inte uppfyllt sina åtaganden från Rio­
konferensen i fråga om ekonomiskt stöd. 
4. Erfarenheterna före och efter Rio-konferensen har visat att Europeiska unionens 
ledarskap spelar en mycket viktig roll för att UNGASS skall bli framgångsrikt 
Ledarskapet måste byggas på en väl förberedd inställning som är stark och enad I det här 
meddelandet föreslås därför en gemensam plattform för EU. (Eftersom UNGASS inte 
kommer att leda till några rättsligt bindande avtal, behövs inget rådsbeslut enligt artikel 
228). 
5. I ett medföljande arbetsdokument från kommissionens tjänster finns en analys av 
framstegen på internationell nivå efter Rio-konferensen. Dokumentet innehåller även en 
genomgång av flera mål som är möjliga att uppnå och som kan tjäna som vägledning för 
EU inför förberedelserna av UNGASS. De rekommendationer som blivit resultatet finns 
uppställda nedan. I relevant stycke i arbetsdokumentet finns noggranna motiveringar för 
varje rekommendation. Numret på det relevanta stycket finns efter varje stycke nedan. 
Denna uppdelning är vald för att den här texten som innehåller det viktigaste av den 
föreslagna inställningen och som skall ligga till grund för en ministerdebatt inte skall bli 
överlastad. 
6. Rekommendationerna överensstämmer med det föreslagna beslutet om genomgång 
av det femte miljöhandlingsprogrammet och med EU:s politik i fråga om 
utvecklingssamarbete och reform av FN. Rekommendationerna täcker både idéer som EU 
bör sträva efter att infoga i den politiska deklaration som blir resultatet av UNGASS, och 
den framtida verksamheten för FN-kommissionen för hållbar utveckling som ansvarar för 
1 
genomförande av Agenda 21. Meddelandet berör inte eventuella åtgärder inom EU som 
uppföljning av resultaten från UNGASS eftersom de för närvarande är okända. 
II Rekommendationer för EU-mål rörande formen för UNGASS och FN:s 
samordning 
1. EU bör stödja ambitionerna att hålla UNGASS på statschefs- eller 
regeringschefsnivå för att Rio-processen skall få en flygande politisk start Deltagande 
från regeringschefer skulle också understryka den övergripande karaktären på hållbar 
utveckling och bana väg för enighet om övergripande frågor som påverkar många 
sektorer. (I.8)1 
2. Det bör finnas enighet om en ny genomgång, Rio + 10, om fem år för att 
upprätthålla kraften i processen. (1.7) 
3. Eftersom de flesta miljörelaterade och andra ramar för internationella åtgärder är 
på plats, bör UNGASS prioritera att genomföra Agenda 21 och göra den mer operationell. 
Huvudansvaret för olika kapitel i Agenda 21 måste ligga hos många olika fora. UNGASS 
måste uppmuntra till andra processer än CSD (kommissionen för hållbar utveckling) 
genom att godkänna dem i enlighet med Agenda 21. (V.29, VII.26) 
4. UNGASS bör fastställa arbetsprogrammet för nästa runda med CSD. 
Arbetsprogrammet måste ge utrymme för CSD att fortsätta att dra nytta av engagemanget 
från ministrarna. Programmet bör återspegla CSD:s ansvar för övervakning av den breda 
frågan om hållbar utveckling och dess framgång som forum för utbyte av erfarenheter. 
Beslutsfattandet inom CSD bör koncentreras på färre frågor och särskilda mål. CSD:s 
arbete måste samordnas med det i övriga funktionella kommissioner inom ECOSOC. 
(1.11, IV. 15, VII.9, 27, 28, 34-37, IX.2) 
5. Den framtida rollen för CSD kommer att påverkas av resultaten från flera 
pågående reformer av FN. EU:s förhandlare som förbereder UNGASS måste därför 
samordna sitt arbete med de personer som sysslar med reformeringen av FN för att uppnå 
ett konsekvent tillvägagångssätt (IV.6-10, V.24, VII.30-35) 
6. UNGASS måste också ta ställning till UNEP:s framtida roll och till de 
institutionella aspektema på miljöpolitik. Från EU:s synvinkel innebär beslut 18/7 från 
UNEP:s styrelseråd en mycket tillfredsställande arbetsuppdelning mellan UNEP och CSD. 
Den viktigaste uppgiften nu blir att säkerställa att UNEP kan verka effektivt. Den 
uppgiften kommer att bli märkbart enklare om det nittonde styrelserådet lyckas reformera 
UNEP:s ledning i tillräckligt hög grad för att återupprätta förtroendet och skaffa fram 
medel och om UNEP kan uppnå tillfredsställande relationer med komplementära 
organisationer som UNDP och IUCN. När styrelserådet avslutar sitt möte den 7 februari 
kommer det att vara viktigt att göra en utvärdering och komma med förslag inför 
UNGASS. (VI.30 och 31, VII.36) 
Siffrorna inom parentes hänvisar till relevanta stycken i arbetsdokumentet från kommissionens 
tjänster (SEK (96) 2069). 
7. UNGASS bör också undersöka möjligheterna att involvera vctcnskapricentra som 
inte är knutna till FN på en reguljär basis i både UNEP:s och CSD:s arbete för att utnyttja 
de fåtal miljöexperter som finns maximalt (VI.32, VII.37) 
8. "Större grupper" (från det privata samhället) måste också ha möjlighet att bidra 
till UNGASS. (1.12, V.5, VII.7 och 8) 
Hl Rekommendationer för EU-mål för den politiska förklaringen 
Förklaringen bör: 
A llmänna slutsatser 
1. erkänna att det bara är möjligt att säkerställa en sund utveckling genom att 
integrera de ekonomiska, sociala och miljömässiga delarna av den hållbara utvecklingen 
i en överskådlig, pålitlig och demokratisk ram som respekterar och bemyndigar alla 
samhällssektorer och tar hänsyn till gemensamma men skilda skyldigheter på 
internationell nivå likaväl som gemensamma men skilda behov. (VII.2-4) 
2. betona vikten av den regionala nivån vid ett tillvägagångssätt som är baserat på 
subsidiaritetsprincipen för att förbättra operationell samordning och genomförande samt 
att uppmana UNEP att visa förnyad uppmärksamhet på den regionala nivån. (VI. 16-19, 
Vll.lOoch 11) 
Resurser för utvecklingsländer och övergångsekonomier 
3. välkomna den nyligen inträffade kraftigt ökade strömningen av privata medel, i 
synnerhet i form av utländska direktinvesteringar, till vissa länder, vilket har medfört att 
det totala resursflödet i fasta priser har nått en toppnivå. UNGASS bör dock också 
erkänna att dessa flöden i stor utsträckning styrs av signaler från marknaden och 
följaktligen har inte alla länder eller alla sektorer gynnats i samma utsträckning. UNGASS 
bör be CSD att gå igenom vilka möjligheter som finns för att öka investeringar från den 
privata sektorn inom området miljöförvaltning. (VI.4) 
4. omfatta en utfästelse från alla DAC-givare (Development Assistance 
Committee - OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd) om att inte sänka 
utvecklingsstödet ytterligare och att börja vända trenden, i synnerhet i fråga om de minst 
utvecklade länderna. Med tanke på att stödet uttryckt som del av BNP 1995 föll till den 
lägsta nivån någonsin och att det föll med 14 % i fasta priser mellan 1992 och 1995, 
skulle en sådan utfästelse innebära ett stort framsteg. Om alla medlemsstater kunde 
komma med samma utfästelse, skulle EU få en mycket stark förhandlingsställning i 
försöken att få andra större givare att komma med samma utfästelse. UNGASS-
diskussionerna måste ta hänsyn till resultaten från de tidigare förhandlingarna om att öka 
Montrealprotokollets multilaterala fond, den globala miljögruppen (the Global 
Environmental Facility) och UNEP:s miljöfond samt de parallella diskussionerna i 
ECOSOC om förslagen från FN:s generalsekreterare om nya och innovativa idéer för att 
skaffa medel. Diskussionerna om stöd kommer att bli svåra, men EU kan uppvisa ett 
positivt ledarskap genom att på nytt lägga tyngdpunkten på utbildning om utveckling för 
att skapa ett realistiskt stöd från allmänheten för stöd som är riktat mot en hållbarare 
globaliserad värld. (IV.1-5, VII.12-18) 
5. erkänna de framsteg som gjorts sedan Brundtland-rapporten och Rio i syfte att 
uppnå en bättre miljömässig värdering av utvecklingsstöd, och att påskynda utbredningen 
av bästa metoder, som kraftigt skulle öka stödets bidrag till en hållbar utveckling, även 
inom befintliga budgetar. UNGASS bör också poängtera att stöd blir effektivast när det 
åtföljs av en stabil politisk ram, deltagande från givare och kapacitetsuppbyggande. (V. 30-
33, VII.19) 
6. välkomna den uppmärksamhet i Köpenhamnsförklaringen som ägnades åt 
integreringen av sociala utvecklingsmål i program om strukturutveckling, och uppmana 
att lika stor uppmärksamhet ägnades åt miljöskydd. UNGASS bör understryka att om 
miljödimensionen inte integreras på rätt sätt i utformningen av programmen om 
strukturutveckling kan följden bli oavsiktliga negativa miljöeffekter som ofta drabbar de 
fattiga. UNGASS bör uppmana regeringar att stärka miljödimensionen i sin 
makroekonomiska politik och uppmana de internationella finansinstituten, inklusive IMF, 
att ägna mer uppmärksamhet åt den här aspekten i sina råd rörande makroekonomi. (V.31, 
VII.20) 
7. fästa uppmärksamhet på behovet av samstämmighet i nationella åtgärder för att 
genomföra alla de planer som blivit följden av rundan med FN-konferenser, och betona 
behovet av hjälp med kapacitetsuppbyggandet i utvecklingsländer och av koordination 
inom FN-systemet och med Bretton Wood-institutionerna. UNGASS bör också uppmana 
till bättre koordination mellan givarorganisationer inom och utanför FN-systemet. (VI.28-
29, VII.21) 
8. erkänna att ett förespråkande för starkare regionala aspekter vid genomförandet 
av Agenda 21 kommer att kräva stöd från givare till fattigare regioner och löften om att 
åtgärder på regional nivå inte stjäl resurser från globala problem. (VI. 19, VII. 10) 
Gemensamt genomförande och åtgärder som genomförts gemensamt 
9. starta en process, eventuellt genom en expertpanel som får mandat att rapportera 
till CSD och ECOSOC, för att påskynda debatten om dessa åtgärder, som bygger på 
arbete som redan pågår i särskilda konventioner. Målet skall vara ökat förtroende och att 
fastställa några generellt gällande grundregler. (VII.22) 
Skuld 
10. erkänna de framsteg som gjorts sedan Rio i och med Världsbankens och IMF:s 
skuldinitiativ i vilket alla kreditgivare, även multilaterala, kommer att spela en roll för att 
se till att skuldbördorna hos de mest skuldtyngda fattiga länderna justeras ned till rimliga 
nivåer. (V.27, VII.23) 
Handel 
11. bekräfta att handel och miljö kan spela en ömsesidigt stöttande roll till förmån för 
en hållbar utveckling (dvs. om det finns en effektiv miljöpolitik och strategier för en 
hållbar utveckling, skapar ett öppet multilateralt handelssystem möjligheter till en 
effektivare användning av naturresurser). UNGASS bör understryka behovet av framsteg 
i WTO och bekräfta att UNEP och UNCTAD måste involveras fullt ut i arbetet. Handel 
och miljö bör ingå i 1998 års arbetsprogram från CSD så att ett forum kan skapas för en 
helintegrerad politisk debatt på hög nivå med representanter från handel, miljö och om 
möjligt utveckling innan den andra WTO-ministerkonferensen äger rum (VI. 11 och 12, 
VII.24) 
Investeringar och den privata sektorn 
12 betona den privata sektoms roll, särskilt behovet av större deltagande från företag 
i dialogen om hållbar utveckling, och internationella ansträngningar för att gynna frivilliga 
'gröna" Inhemska och utländska investeringar samtidigt som den nationella suveräniteten 
respekteras. UNGASS skulle kunna uppmana banker och försäkringsbolag att ansluta sig 
till UNEP:s uttalanden om miljöengagemang, uppmana alla större företag att utarbeta 
miljörapporter och fästa uppmärksamheten på OECD:s riktlinjer för multilaterala företag, 
samt eventuella miljöklausuler i det multilaterala investeringsavtalet. Privata investeringar 
bör ingå i 1998 års arbetsprogram från CSD som ett passande bidrag till WTO:s andra 
ministerkonferens. (V.5-7, VII.25). 
Miljöprioriteringar 
De kapitel i Agenda 21 som behandlar bevarandet och förvaltningen av miljöresurser är 
de enda som handlar om hållbar utveckling. UNGASS bör studera dessa kapitel ingående 
för att se vilka frågor som redan behandlas på internationell nivå, och vilka som behöver 
främjas genom CSD eller andra förfaranden. Resultaten av denna undersökning bör utgöra 
en väsentlig del av UNGASS, och EU bör eftersträva att deklarationen omfattar följande 
punkter: 
13. Det skall understryka betydelsen av IPCC:s andra utvärderingsrapport och betona 
vikten av att Berlinmandatförhandlingama vid den tredje konferensen för 
klimatförändringskonventionen i Kyoto blir framgångsrika. UNGASS bör uppmana till 
antagandet av ett rättsligt instrument för att förstärka konventionens ursprungliga 
bestämmelser för perioden efter år 2000. Dit hör även rättsligt bindande målsättningar för 
minskning av utsläpp och betydande sammanlagda minskningar av växthusgaserna inom 
fastställda tidsgränser, samt strategier och åtgärder för att uppnå dessa mål. CSD V och 
UNGASS bör dock inte användas som ett parallellt förhandlingsforum för 
klimatförändringsfrågor. (V. 11, VII.41) 
14. Ett positivt meddelande skall gå ut till Montrealprotokollets möte, i vilket de 
senaste tio årens arbete välkomnas och det understryks att förnyade ansträngningar krävs 
av alla parter. (V. 19, VII.42) 
15. Det bör framhållas att bevarandet av förnyelsebar och självfömyande energi bör 
tillmätas större uppmärksamhet (VII.43) 
16. Det är beklagansvärt att så få andra regioner har inlett diskussioner om regionala 
styrmedel för att bekämpa gränsöverskridande luftföroreningar. UNEP bör därför 
uppmanas att vidta lämpliga åtgärder, bland annat genom att påminna berörda regionala 
instanser om de allvarliga hälso- och miljöproblem som uppstår genom sådan förorening. 
UN ECE bör uppmanas att dela sina erfarenheter med andra. (VI. 18 och 19, VII.44) 
17. Skogamas betydelse, som förmodligen kommer att vara en av de viktigaste 
frågorna för UNGASS, och det betydande arbete som lagts ned på denna fråga sedan 
UNCED bör betonas, likaså vikten av fortsatt internationell behandling av dessa frågor. 
Beroende på resultaten av regeringskonferensen om skogar bör UNGASS främja ett 
snabbt genomförande av dess rekommendationer eller försöka förstärka dem. I syfte att 
uppnå bästa möjliga resultat av konferensen bör rådet vid sitt möte i december bygga 
vidare på den höga nivå av samstämmighet som redan uppnåtts inom unionen, och på nytt 
ta upp de viktigaste strategiuttalanden som hittills gjorts. EU bör markera sitt stöd för den 
begynnande internationella enighet som redan gjort det möjligt för IPF att identifiera 
viktiga uppgiftsområden. EU bör uppmana IPF att avge entydiga rekommendationer till 
CSD V och UNGASS inom följande nyckelområden, där det fortfarande råder stora 
åsiktsskillnader mellan förhandlingsparterna: 
De institutionella mekanismerna bör effektiviseras för att säkerställa starkt 
politiskt engagemang och garantera att tekniska frågor kan lösas. 
Mekanismer bör upprättas för att förbättra internationell samordning och 
internationellt samarbete och öka stödet till utvecklingsländerna i syfte att främja 
hållbar skogsförvaltning. 
Offentliga och privata medel bör användas mer effektivt både på hemmanivå och 
internationell nivå. 
Det bör säkerställas att handeln och de strategier som har med internaliseringen 
av viktiga miljökostnader att göra, samt det potentiellt positiva förhållandet mellan 
hållbart skogsbruk, handel och frivilliga certifierings- och märkningsprojekt 
främjar ett hållbart skogsbruk. 
Rådet bör visa beredskap att upprätthålla en konstruktiv dialog om rättsliga arrangemang 
med våra partners, men samtidigt bekräfta sitt stöd för ett specifikt, rättsligt bindande 
styrmedel som möjliggör ett allomfattande tillvägagångssätt som tar hänsyn till de 
miljömässiga, ekonomiska, sociala och kulturella aspekterna av skogsbruket. Så snart 
regeringskonferensen kommit med sina rekommendationer, kommer EU att behöva 
anpassa sina ståndpunkter inför UNGASS. Även framöver kommer nära kontakter mellan 
EU:s IPF- och UNGASS-förhandlare att krävas. (V. 14, VII.45) 
18. Ikraftträdandet av konventionen om bekämpning av ökenutbredning välkomnas 
varmt, och alla parter i den internationella gemenskapen, både stater och andra 
grupperingar, uppmanas tillämpa detta nya styrmedel, i synnerhet i Afrika. Stora 
ansträngningar bör företas för att lösa de kvarvarande innehållsfrågorna vid INCD:s nästa 
möte år 1997. Alla försök att skjuta över dessa frågor på UNGASS bör motarbetas 
energiskt. (V. 13, VII.46) 
19. Behovet av regionala strategier för hållbar utveckling i bergstrakterna bör 
bekräftas, och de berörda organisationerna bör uppmanas att identifiera frågor som kräver 
regionala lösningar. UNGASS bör också säkerställa att CSD:s verksamhet beträffande de 
socio-ekonomiska drivkrafterna bakom miljöförändringar i framtiden tar hänsyn till 
effekterna i bergsområdena. (VII.47) 
20. Slutsatserna om hållbart jordbruk och utveckling av landsbygden bör ta hänsyn till 
resultaten av toppmötet om livsmedelsförsörjning som hålls i Rom i november 1996, och 
betona sammanhangen mellan färskvatten, erosion, demograf! och säker tillgång till 
livsmedel. UNGASS skall driva på en effektiv och korrekt tillämpning av de avtal som 
slöts i samband med Uruguayrundan, inbegripet Marrakesh-beslutet om åtgärder för att 
minska reformprogrammets eventuella negativa effekter på de minst utvecklade länderna 
och på länder som är nettoimportörer av livsmedel. Dessutom skall det betonas att de 
industrialiserade länderna måste anpassa sin egen produktion på ett balanserat sätt som 
tar hänsyn till behovet att skydda naturresurser och landskap, till internationell konkurrens 
utgående från relativa fördelar i fråga om naturtillgångar och till deras eget behov av 
säker livsmedelsförsörjning. UNGASS skall också uppmana till en förstärkning av 
systemen för agronomisk forskning och utvidgning av jordbruksarealen, och till bättre 
spridning av forskningsresultat. Dessutom skall UNGASS uppmana till samordning av 
FAO:s verksamhet inom ramen för den globala verksamhetsplanen för växters genetiska 
resurser för jordbruket och den verksamhet som äger rum inom ramen för konventionen 
om biologisk mångfald. (V. 15 och 16, VI.23, VII.48) 
21. Det arbete som utförts av konventionen om biologisk mångfald (CBD) och 
sammanställningen av den globala utvärderingen av biologisk mångfald välkomnas. 
UNGASS bör uppmana till snabba framsteg vid förhandlingarna om CBD:s protokoll om 
biologisk säkerhet i syfte att nå en uppgörelse under 1998, och ställa sig positivt till 
antagandet av UNEP:s tekniska riktlinjer för biologisk säkerhet. UNGASS bör dessutom 
uppmana alla länder att ratificera CBD och be FN:s generalsekreterare att leda denna 
uppmaning vidare till de länder som inte är parter. Detta skulle bidra till att ge frågan 
större tyngd i USA. (V.ll, VI.20, VII.49) 
22. Ikraftträdandet av FN:s konvention om sjölagen och antagandet av olika 
internationella styrmedel för fisket som överenskommits efter Riokonferensen välkomnas. 
UNGASS bör också välkomna Washington Global Plan of Action och betona vikten av 
att alla de internationella organisationer som nämns i den planen samarbetar. UNGASS 
bör dessutom stödja CSD IV-samordningsbeslutet som sponsras av EU, och därigenom 
säkerställa att världshaven får en permanent plats på CSD:s dagordning och att ett 
integrerat tillvägagångssätt väljs när havsresurser och föroreningsfrågor behandlas. (V. 17, 
VII.50) 
23. Det allt större problemet med bristen på färskvatten och de följder detta har för 
internationell säkerhet och livsmedelsproduktion måste uppmärksammas, likaså det 
ökande hot som vattenföroreningar och otillräckliga remngssystem utgör i en allt mer 
urbaniserad värld. UNGASS bör ta särskild hänsyn till den globala vattenutredningen som 
kommer att finnas tillgänglig före mötet, och främja regionala tillvägagångssätt i fråga 
om vattenförvaltning, utgående från flodbäddar och avrinningsområden. UNGASS bör 
även välkomna invigningen av det globala vattensamarbetet och propagera för dess 
regionala, flodbäddsbaserade strategi för vattenförvaltning. (VI. 18 och 23, VII.51) 
24. Den verksamhet som genomförts av det organisationsövergripande programmet för 
säker förvaltmng av kemikalier (IOMQ och regeringsforumet för kemisk säkerhet 
välkomnas, likaså inledningen av förhandlingar om föregående information och 
godkännande (PIQ och, om allt går väl vid UNEP:s regerings råds möte, om icke 
nedbrytbara organiska föroreningar (POP). Behovet av samstämmighet om kemiska frågor 
bör beaktas om detta inte redan gjorts i samband med UNEP: s nittonde 
regeringsrådsmöte, där även frågan om vidare åtgärder efter PIC kommer att behandlas. 
Förslag avseende större samstämmighet bör utgå från behovet att avsluta och genomföra 
PIC-avtalet så snart som möjligt, och ta hänsyn till skillnaderna mellan POP och de 
ämnen som ingår i PIC-förteckningen. UNGASS bör även betona behovet att uppnå 
samstämmighet mellan globala initiativ beträffande POP å ena sidan och regionala 
initiativ avseende atmosfär och hav å den andra. (V. 19, VI.20, VII.52) 
25. De framsteg som gjorts inom ramen för Baselkonventionen bör välkomnas, och 
man bör uppmana till snabbt och framgångsrikt genomförande av det ovillkorliga förbudet 
mot export av farligt avfall till länder utanför OECD. UNGASS bör uppmana alla länder 
att ratificera konventionen, och be FN:s generalsekreterare att leda denna uppmaning 
vidare till de länder som inte är parter. Detta skulle återigen bidra till att ge frågan större 
tyngd i USA. (V.20, VI.20, VII.53) 
26. Vikten av att minska mängden fast avfall, och den roll de ekonomiska styrmedlen 
och principen om tillverkarens ansvar spelar i detta sammanhang bör betonas. I de fall 
där avfall ändå uppstår och inte kan återvinnas, bör UNGASS understryka behovet av 
säkra bortskaffningsmetoder. UNGASS skall också påpeka förbindelserna med Habitat-
dagordningen, Köpenhamnsprogrammet, Washington Global Programme of Action och 
den globala farskvattensutredningen. (VII.54) 
27. Det är viktigt att påminna om de kommande förhandlingarna om konventionen om 
säkerhet inom förvaltmng av radioaktivt avfall och betona problemet med säker 
förvaltning av naturligt radioaktivt avfall, som bör tas upp vid ett senare tillfälle. (V.21, 
VI.27, VII.55) 
28. Det starka deltagandet av lokala myndigheter - det största någonsin - i Habitat II 
bör välkomnas, och lämplig samordning uppmuntras på alla nivåer i syfte att främja den 
lokala Agenda 21 och lokalt genomförande av Habitat-målen. UNGASS bör betona att 
mer än hälften av världens befolkning kommer att bo i städer i början av tvåtusentalet. 
(VI.29, VII.57) 
Institutionella frågor 
29. Det är viktigt att påminna om det ansvar för samordningen av internationell 
miljölagstiftning som UNEP fått genom Agenda 21. UNGASS bör uppmana alla stater 
och konventionssekretariat att assistera i denna fråga, i synnerhet i dessa dagar, när 
sekretariat upplöses runt omkring, med alla de för- och nackdelar detta medför. UNGASS 
bör dessutom beakta, och förmodligen stödja, de rekommendationer som UNEP kommer 
med efter att ha granskat Montevideoprogrammet (1.7, V.22, VI.20, 30-31, VII.58) 
30. Det bör beaktas att de internationella miljöorganisationerna är relativt svaga, och 
att anpassning krävs i en allt mer global och ömsesidigt beroende värld. Det är ännu inte 
lämpligt att föreslå nya institutioner eller radikalt ändra de roller som institutionerna har 
fått genom kapitel 38 i Agenda 21, men förmodligen kommer det att finnas behov av och 
vilja till reformer om cirka fem år. UNEP bör uppmanas att sammanställa förslag för att 
uppmuntra till delaktighet i, och respekt för en internationell lagstiftning om hållbar 
utveckling som skulle kunna debatteras vid ett senare särskilt möte av UNGA. (1.7, VI.30-
31. VII.59) 
31. Det bor påminnas om att CSD är ECOSOC:s ledande funktionella kommitté när 
det gäller uppföljningen av Rio. Därför bör CSD:s roll bekräftas i överensstämmelse med 
de senaste ECOSOC-besluten. (VII.29-36) 
Behandling av sektorsövergripande frågor 
32. Förslaget att omfokusera en stor del av CSD:s arbetsprogram på ekonomiska 
sektorer såsom drivkrafterna bakom miljöförändringar bör stödjas. Detta kan bidra till att 
göra den internationella debatten mer funktionell när det gäller frågor som integration av 
miljön i övrig politik, konsumtions- och produktionsmönster, teknologiöverföring, 
finansiella mekanismer, ökat medvetande och forskning. Det skulle också bidra till att 
minska antalet återuppfunna hjul inom CSD och andra funktionella kommittéer. UNGASS 
kommer dock även att behöva betona den fortsatt viktiga roll som de sektorsövergripande 
frågor som identifierades vid UNCED spelar. UNGASS bör i synnerhet på nytt ta upp 
behovet av att ändra långtidstrender och mönster inom konsumtionen och att integrera 
miljödimensionen i beslutsfattandet inom alla sektorer. (VI.8-10, 13-15, VII.60-63) 
IV Rekommendationer för EU:s mål för CSD och dess framtida arbetsprogram 
1. Utöver en betydande minskning av antalet CSD-beslut krävs stora ansträngningar 
för att göra besluten mer genomförbara. I dag är besluten alltför ofta en upprepning av 
delar av Agenda 21, eller uttrycker allmänna önskningar som inte riktas till någon speciell 
part. Alla allmänna uttalanden bör ha en adressat som skall anpassa sitt handlande till 
detta. CSD:s beslut bör också mycket tydligare fastställa de åtgärder som krävs av olika 
FN-organ, och fastställa prioriteter för ett mer samordnat genomförande av CSD-
rekommendationerna inom FN som helhet. Det krävs också fortsatta ansträngningar för 
att producera begripligare texter. (VIII.2 och 3) 
2. Fortsatt, om än blygsamt stöd från bidragsgivare krävs för att möjliggöra adekvat 
G 77-representation vid de regeringsfinansierade arbetsgrupperna, som är en viktig del 
av CSD:s verksamhet för att skapa den enighet som krävs för viktiga beslut. (VIII.4) 
3. Om UNGASS uppmuntrar till mer regional verksamhet måste CSD reagera på 
detta. CSD bör ta del i främjandet av regionala lösningar på problem. Det kunde 
eventuellt också vara lämpligt att hålla vart annat CSD-möte utanför New York, i något 
större regionalt centrum. (VIII.5) 
4. CSD:s roll som forum för utbyte av idéer bör stärkas, och bidragsgivare bör 
överväga att öronmärka medel för att göra det möjligt för representanter för berörda 
myndigheter i utvecklingsländerna att delta i vad som för dem skulle vara värdefulla 
tillfällen att möta kolleger från andra länder. Idén att låta debattdeltagare leda 
frågeställandet beträffande nationella rapporter, som införts av OECD-länder i CSD IV, 
bör främjas. (VIII.6) 
5. CSD:s sekretariat bör få hjälp med att på ett effektivare sätt använda de 
möjligheter som Internet innebär för att tillhandahålla information om CSD:s eget 
arbetsprogram och om framsteg i genomförandet av de olika kapitlen i Agenda 21. 
(VIII.8) 
6. Nationella rapporter till CSD skall sammanställas i god tid före mötena, så att 
sekretariatet har möjligheter att författa en användbar sammanfattning av de viktigaste 
punkterna. (V. 1-8, VIII.9) 
7. FN:s generalsekreterare bör uppmanas att sammanställa en konsoliderad årsrapport 
om FN:s åtgärder för att främja hållbar utveckling. (VIII. 10) 
8. Tiderna för tillsättning av CSD:s sekretariat måste ändras, så att det nya 
sekretariatet tillsätts i slutet av varje möte och har ett år på sig att förbereda det möte som 
det kommer att vara ordförande för. Denna fråga måste tas upp av EU inför UNGASS 
i New York. (VIII. 11) 
9. CSD bör inleda sin nya strategi att undersöka de socio-ekonomiska drivkrafterna 
bakom miljöförändringar med att studera energi, transport och jordbruk. Det är viktigt att 
klara målsättningar fastställs före UNGASS om EU skall kunna få med sina utvalda 
frågor på CSD:s arbetsprogram, eftersom konkurrensen om den begränsade tiden 
förmodligen kommer att vara hård. På detta område bör kommissionen och 
medlemsstaterna dela på förberedelsearbetet. (V. 15, VI.25 och 26, IX.5 och 6) 
10. Det finns ett antal andra viktiga områden, som exempelvis haven, skogarna (om 
UNGASS inte inleder förhandlingar om ett framtida styrmedel) och färskvatten med fokus 
både på stads- och jordbmksaspekter, och kopplingar till erosionsfrågor och säker 
livsmedelsförsörjning, som bör tas med i nästa runda. (V. 14, 18, VI.23, IX.8-10) 
11. Handel och miljö, samt investeringar och den privata sektorn är frågor som bör 
få hög prioritet på dagordningen. Förutom diskussion i samband med de ekonomiska 
sektorerna krävs en allmän debatt om konsumtions- och produktionsmönster, inte minst 
för att visa på de följder som långtidstrender kan ha. Under cykelns gång kommer 
provningen av indikatorer att behöva ses över. De rättsliga och institutionella frågor som 
föreslagits inför UNEP kommer att behöva återföras till CSD direkt före ett ytterligare 
särskilt möte. (V.9-10, 22, VI.5-7, 11-15, VII.60-63, IX.11-16) 
V Slutsatser 
1. Detta dokument syftar till att inför UNGASS sammanställa en förteckning över 
målsättningar för EU som kan uppnås i praktiken. Om alla rekommendationer skulle 
utföras, skulle Agenda 21 politiska ställning förbättras avsevärt, och skulle kunna övergå 
till genomförandestadiet. 
2. Skog och finansiering kommer förmodligen att vara de mest kritiska frågorna vid 
UNGASS. Man bör enas om att se över Agenda 21 igen om fem år. Mötet bör också 
betona vikten av klimatförändringskonventionens parters tredje konferens och hur viktigt 
det är att denna konferens fullbordar förhandlingarna om Berlinmandatet. 
3. Färskvatten och dess samband med erosion och säker livsmedelsförsörjning samt 
med stadsmiljön, kräver ökad uppmärksamhet. Det är lämpligt att CSD tar sig an denna 
uppgift. EU har redan fastställt att haven kräver CSD:s integrerade tillvägagångssätt. EU 
har också stort intresse av att handel förblir en viktig fråga på CSD:s dagordning och att 
ge investeringar från den privata sektorn en mer framträdande roll. EU bör stödja 
införandet av ett sektorsbundet tillvägagångssätt i CSD:s verksamhet. 
4. UNGASS utgör ett sällsynt tillfälle för världens ledare att behandla långtidsfrågor 
i stället för överhängande kriser. Tre år innan det nya tusentalet börjar är detta särskilt 
viktigt. Det finns inga tvivel om att globalisering och ömsesidigt beroende kommer att 
prägla det nya århundradet, och att dessa bör vara de teman som ledarna vid UNGASS 
tar upp. Ledarna bör se tillbaka, kanske inte bara till Rio, utan även till 
Stockholmskonferensen 1972, och när de utvärderar den utveckling mot hållbarhet som 
ägt rum sedan dess fastställa prioriteterna för dagens verksamhet. De bör ge starkt 
politiskt stöd till de många fora som behandlar sådana frågor, och uppmana dem att gå 
10 
längre än enbart ökad medvetenhet och allmänna ramar för politiken, och i stället 
sammanställa genomförbara beslut som verkligen bryter de negativa trenderna i världens 
miljöutveckling. Ledarna bör betona att alla länders miljöproblem är betydelsefulla för 
en hållbar utveckling. De bör också understryka behovet av en effektiv institutionell ram 
på global nivå, som kan säkerställa ett integrerat tillvägagångssätt som tar hänsyn till 
sociala, ekonomiska och miljömässiga aspekter. 
5. Samstämmighet om viktiga prioriteter och ett starkt och enigt EU-ledarskap kan 
bidra till att driva på förhandlingarna till förmån för en hållbar utveckling. Detta kommer 
att vara av avgörande betydelse för UNGASS framgång. 
11 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 569 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 14 
Katalognummer : CB-CO-96-570-SV-C 
ISBN 92-78-11441-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
/Il