Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om motorfordon och tillhörande släpvagnar som transporterar vissa djur och ändring av direktiv 70/156/EEG med avseende på typgodkännande av motorfordon och tillhörande släpvagnar"

(98/C 73/03)

Den 3 juli 1997 beslutade rådet att i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 3 december 1997. Föredragande var Kenneth Gardner.

Vid sin 350:e plenarsessionen den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 84 röster för, 2 emot och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Förslaget avser ett "särdirektiv" enligt ramdirektivet för typgodkännande 70/156/EEG. Det reglerar typgodkännande för hela fordon, för chassin (ofta standardenheter producerade i långa serier) och för specialutformade karosserier (ofta producerat i korta serier). Eftersom förslaget omfattar så många olika typer av fordon, från stora lastbilar med flera lastdäck till små släpvagnar som kopplats till fyrhjulsdrivna bilar, är det mycket svårt att presentera gemensamma lösningar.

1.2. I likhet med flertalet andra former för typgodkännande tillämpas fakultativ harmonisering. Medlemsstaterna måste godta fordon och släp som tillverkats enligt detta direktiv men kan också godkänna enheter som tillverkats enligt nationella specifikationer.

1.3. Det aktuella förslaget har artikel 100a som rättslig grund och avser endast typgodkännande av fordon och släp. Det behandlar inte villkoren för utnyttjande av dessa eller transportförhållandena, eftersom dessa frågor regleras med utgångspunkt från artikel 43. Kommissionen skulle ha lagt fram ett förslag på dessa områden för flera år sedan. Man har nu förklarat att man avser lägga fram förslag så snart det aktuella direktivet enligt artikel 100a antagits.

1.4. Kraven i direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport är inte tillämpliga på lantbruksfordon och fordon som används för transporter understigande 50 km. Dessa fordon bör således inte omfattas av det aktuella direktivet.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Detta förslag är avsett att avlägsna ett antal hinder på den inre marknaden. ESK godtar således principen men menar att ett antal problem kan uppstå vid den praktiska tillämpningen. Anledningen till problemen är att kommissionen försöker göra en åtskillnad mellan kraven för användning och kraven för konstruktion. Ett exempel kan anföras.

2.1.1. Samtidigt som detta förslag läggs fram har en annan enhet i kommissionen lagt fram ett förslag på grundval av artikel 43 () om ytterligare normer för vägfordon som används för boskapstransporter som överskrider åtta timmar. Förslaget innehåller ett antal obligatoriska konstruktionskrav, såsom vattenbehållare om 200 liter, vilka inte återfinns i förslaget om typspecifikation.

2.1.2. Det medför att typspecifikationen endast är tillämplig på fordon som används för resor under åtta timmar. Nationella specifikationer kommer att fortsätta att gälla för alla andra fordon.

2.1.3. Detta illustrerar de problem som uppstår när man försöker att skilja mellan bruks- och konstruktionsspecifikationer.

2.1.4. Dessa specifikationer måste således överensstämma och utvecklas parallellt. Det gäller också andra förslag som vi förstår håller på att utformas.

3. ESK:s rekommendation

3.1. För att vara till någon riktig nytta måste en typspecifikation täcka åtminstone flertalet berörda fordon. Eftersom användningssätten och klimatförhållandena varierar så kraftigt, rekommenderar ESK att detta förslag senareläggs tills kraven på användning lagts fast, vilket bör ske snarast möjligt. Förslaget bör sedan kompletteras med särskilda bilagor som anger särskilda krav för typgodkännande av fordon avsedda för långa transporter, för bruk i extrema klimatförhållanden m.m.

4. Särskilda kommentarer (siffrorna inom parentes avser punkterna i förslaget)

4.1. Bilaga I: omfattning och klassificering

4.1.1. Godkännande krävs i följande fyra fall:

1) Ett fordon med ett karosseri byggt av en och samma tillverkare (vanligtvis små släpfordon).

2) Ett fordon som byggs i etapper av fler än en tillverkare, t.ex. en specialiserad karosstillverkare.

3) som monterar ett fordon för djurptransport ovanpå ett chassi som tillverkats separat.

4) En överbyggnad (en separat teknisk enhet) som tillverkats av en specialist.

5) Montering av en separat teknisk enhet på ett fordonschassi.

4.1.2. Dessa fall behandlas inte på ett tillfredsställande sätt i bilaga I (4.1.1 och 4.2.1). I 4.1.1 är till exempel "antal axlar" inte relevant för djurtransporter och bör utgå.

4.1.3. Beträffande 4.2.1 frågar man sig varför det är nödvändigt att snäva in kategorin "överbyggnadstyp" med detaljer i konstruktion och utformning såsom massa och mått, när sådana inte behövs för "fordonstyp" i 4.1.1.

4.1.4. ESK föreslår att kommissionens arbetsgrupp för typgodkännande granskar definitionerna av fordonstyp och överbyggnadstyp samt bilagorna V, VI och VII med avsikt att harmonisera dessa med existerande särförfaranden på grundval av direktiv 70/156/EEG.

Tillägg 1

4.2. Allmänna krav (0)

4.2.1. Hålväggar (0.1.3)

Kravet är otydligt utformat och kan eventuellt medföra höga kostnader.

4.2.1.1. (0.1.3) Kommissionen har upplyst ESK om att hänvisningen till "lättmetall" avser legeringar av aluminium, medan en annan uppfattning är att hänvisningen avser någon form av tunn plåt.

ESK har vidare förstått av kommissionen att avsikten med att specificera hur hålväggar skall vara konstruerade är att kunna åstadkomma värmeisolering både på vintern och på sommaren. Tillverkare borde därför få använda aluminium i andra konstruktionsformer, som uppnår samma värmeeffekt som konstruktioner med hålvägg, samtidigt som de uppfyller vederbörliga hållfasthetskrav.

Konstruktioner med hålvägg skulle kunna medföra hygienska olägenheter, om det t.ex. går hål på ett lager, och skräp, avföring och liknande samlas mellan lagren.

4.3. Ventilation (0.4)

4.3.1. Varken i detta avsnitt eller i de särskilda ventilationskraven behandlar man bruket av transportenheter ombord på rorofartyg, där det inte förekommer något naturligt drag. Denna fråga behandlas dock i konstruktionskraven i det parallella förslaget dok. KOM(97) 272. Detta utgör ett bra exempel på det som framförs i punkterna 2.1.1 och 3.1.

4.4. Mellangolv (0.7)

Mellangolv som kan justeras i höjdled (0.7.1)

Automatiska låsanordningar kan vara farliga om det uppstår något fel. I praktiken förblir vanliga manuella låssystem, som endast kan påverkas utifrån, säkrare. Fjärrstyrda system för justering av golvhöjden, även om de är lätta att använda, är inte heller att rekommendera, eftersom de kan påverkas inifrån, med alla de faror detta kan föra med sig.

4.5. Inspektion (0.9)

4.5.1. Detta allmänt hållna krav är förmodligen tillräckligt för små släp som dras av fyrhjulsdrivna bilar. När det gäller stora fordon som kör långa sträckor bör också följande punkter täckas in:

- Utformning som underlättar inspektion.

- Tillträde till och bortforsling av sjuka djur.

- Hantering av farliga djur (tjur och vildsvin).

4.5.2. Även dessa punkter behandlas delvis i KOM(97) 272 slutlig.

4.6. Belysning (0.10)

Såväl på denna punkt som genomgående i de allmänna kraven bör man ge en mer ingående vägledning för att undvika att de nationella godkännande myndigheterna tolkar reglerna alltför olika.

4.7. Sjuka djur

Vid kortare transporter kan utsöndring från sjuka djur sugas upp relativt väl med hjälp av strö. För längre transporter kanske man får tänka sig någon form av konstruktionslösning.

5. Tilläggskrav

5.1. Ventilationsöppningar (1.3.3-1.5.3)

ESK ifrågasätter om alla ventilationsöppningar måste kunna stängas mot väder och vind. Överhettning är ett vanligt problem.

5.2. Golv, sido- och främre väggar (1.1.1-5.1.1 och 1.2.1-5.2.1)

Siffrorna i dessa avsnitt verkar inte ha något inbördes sammanhang. Det förefaller ESK som om de återfinns i en svensk standard. ESK har inte tillräcklig kunskap för att avgöra om de är korrekta och föreslår att de granskas av en sakkunnig teknisk kommitté.

5.3. Ramper (1.5.3-5.5.3)

Den största lutningen har fastställts till 25° generellt, vilket förefaller vara en rimlig kompromiss mellan kraven på djurens välbefinnande och fordonens konstruktionskrav.

5.3.1. Emellertid bör den största lutningen för grisar vara 20°, och dessa bör lastas på vågräta plattformar när så är möjligt. Getter och får klarar dock av en lutning på 30°. Man bör i direktivet lämna utrymme för dessa variationer, särskilt vad gäller små fordon och släp, för vilka det inte alltid går att uppnå 25°.

5.3.2. Steg (1.5.1-5.5.1)

En steghöjd om 100 mm är onödigt låg, 200 mm är normen. Om man tillåter högre steg kan ramperna göras kortare samt lastning och lossning förenklas.

5.3.3. Ribbor (1.5.3-5.5.3)

Djurhovar kan fastna i ribbor med ett största avstånd om 100 mm. Ett största avstånd om 200-250 mm är mer realistiskt.

6. Höjdbegränsning

Bilaga VI, tillägg 2, addendum 1.6 och bilaga VII, 1.1.2

Det finns redan gemenskapslagstiftning om massa och dimensioner för fordon i trafik inom gemenskapen. Det är därför varken lämpligt eller nödvändigt att upprepa en del av dessa normer i ett särdirektiv, som har artikel 100a som rättslig grund och som inte reglerar bruket av fordon.

7. Konsekvensbedömning

Denna är mycket otillfredsställande och otillräcklig. Små och medelstora företag är i allra högsta grad berörda. De extra komplikationer som finns i förslaget kommer sannolikt att påverka produktiviteten, och arbetsmarknadens parter borde ha rådfrågats.

Bryssel den 10 december 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() KOM(97) 272 slutlig.