Av svarspersonerna anser 60 % att nationella, regionala och lokala myndigheter behöver EU-stöd för att förbättra romernas situation. Berörda parter anser att EU:s roll är mer framträdande än de nationella myndigheternas vad gäller övervakning och genomdrivande av EU-lagstiftning mot diskriminering och rasism. EU kan också villkora finansiering med krav på att ambitiösa politiska åtgärder ska arbetas fram och genomföras för att integrera romerna. De nationella myndigheterna förväntas spela en större roll i arbetet med att bekämpa antiziganism (t.ex. bygga upp gemenskap mellan romer och icke-romer, utbilda offentliga tjänstemän i icke-diskriminering och inkludering av romer eller föra in romernas historia och kultur i skolans läroplan) och med att öka romernas deltagande (politiskt deltagande, nationella samarbetsforum, kapacitetsuppbyggnad, medverkan i formuleringen av politiska åtgärder och övervakningen av dessa).

Vid samrådet undersöktes orsakerna till utanförskapet, hur man ska komma till rätta med dem och vilka aktörer som skulle göra det, samt hur åtgärderna ska prioriteras. Man samlade in synpunkter på resultat, utmaningar och framsteg både vad gäller den politiska utvecklingen och romernas situation i fråga om utbildning, sysselsättning, hälso- och sjukvård, bostäder och diskriminering/antiziganism . Resultaten omfattar uppfattningar hos berörda parter som t.ex. nationella romska kontaktpunkter, civilsamhällets organisationer och enskilda personer från medlemsstater och utvidgningsländer.

Framstegen (med att föra upp integreringen av romer högt upp på den politiska dagordningen, bidra med EU-finansiering och erkänna antiziganism som en särskild form av intolerans) är kopplade till EU-nivån snarare än den nationella nivån. De flesta berörda parter som deltog i det offentliga samrådet anser att den övergripande utmaningen för ramen och de nationella strategierna är att reellt få med romernas situation i den politiska huvudfåran (mainstreaming, dvs. att en lyhördhet finns för romska behov vid utarbetandet av politiska åtgärder i allmänhet).

3. Resultat per utvärderingskriterium

Vid utvärderingen bedömdes fem grundläggande kriterier (relevans, samstämmighet, ändamålsenlighet, effektivitet och europeiskt mervärde) och tre extra kriterier (rättvisa, samordning och hållbarhet). De extra kriterierna granskas nedan tillsammans med det grundläggande utvärderingskriterium som de är närmast förknippade med (rättvisa under relevans, samordning under ändamålsenlighet och hållbarhet under europeiskt mervärde).

3.1. Relevans

Vid analysen av relevans undersöktes om de fastställda målen var lämpliga för de behov som förelåg vid den aktuella tidpunkten och om de är relevanta än i dag. Relevansen bedömdes överhuvudtaget vara positiv med vissa begränsningar. Genom utvärderingen bekräftades att de prioriterade områdena är centrala för romers inkludering och att de är giltiga än i dag.

Vid utvärderingen hittade man även brister i ramens ursprungliga utformning:

·Även om utbildningsmålet (att alla romska barn åtminstone går ut grundskolans årskurs sex) var relevant så var det inte ambitiöst.

·Motverkan av diskriminering var ett allmänt mål, ett övergripande tema utan något specifikt icke-diskrimineringsmål. Åtgärderna för att bekämpa antiziganism befanns otillräckliga, trots att ramen angav åtgärder mot diskriminering inom samtliga politikområden och EU i senare policydokument erkänt antiziganism som en särskild form av intolerans , och trots att ramen innehöll åtgärder på både EU-nivå och nationell nivå mot diskriminering, rasism och främlingsfientlighet i linje med EU:s lagstiftning.

·Även om mångfalden inom det breda samlingsbegreppet ”romer” betonades i ramen visade den sig ge begränsade möjligheter att hantera den romska befolkningens mångfald. Otillräcklig uppmärksamhet ägnades åt specifika romska grupper, jämställdhetsperspektivet eller diskriminering på flera grunder (rättvisa).

För att respektera medlemsstaternas befogenheter ger EU-ramen dem flexibilitet att anpassa sina mål och val av målgrupper efter sin specifika nationella kontext. Denna flexibilitet innebär att ramens relevans i mycket beror på hur lämpliga och ambitiösa målen och åtgärderna i de nationella strategierna är. Visserligen ger den metoden goda möjligheter att göra åtgärdernas mer relevanta, men vid utvärderingen konstaterades att den överlag bidrog till att fragmentera genomförandet, vilket minskade ändamålsenligheten.

3.2. Ändamålsenlighet

Vid analysen av ändamålsenlighet undersöktes vilka framsteg som hittills gjorts i förhållande till ramens mål, både målen för romernas integrering och inrättandet av instrument och strukturer för romernas integrering på EU-nivå och nationell nivå (samordning).

Ändamålsenligheten vad gäller de framsteg som gjorts i förhållande till målen för romernas integrering bedöms överlag vara begränsad och det råder stora skillnader mellan olika områden och länder . Utbildning befinns vara det område där störst framsteg har skett (större andelen elever lämnar skolan med högst grundskoleutbildning, deltagande i förskoleverksamhet och obligatorisk skolgång, men försämringar vad gäller segregation). Romernas självupplevda hälsostatus har blivit bättre men tillgången till sjukvård är fortfarande begränsad. Inga förbättringar har noterats vad gäller möjligheterna till arbete och andelen romska ungdomar som varken arbetar eller studerar har till och med ökat. Bostadssituationen är fortfarande svår. Vissa framsteg har noterats vad gäller det allmänna målet att bekämpa fattigdom. Antiziganism och hatbrott är fortfarande ett stort problem, trots att diskrimineringen av romer minskat något vad gäller tillgången till tjänster på vissa områden.

Diagram 2: Förändringar i romernas situation inom politikområdena fattigdom, diskriminering per område och antiziganism 2011–2016

Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter 2011, 2016, 2017

Ändamålsenligheten vad gäller samordning bedöms vara positiv på EU-nivå men begränsad på nationell nivå. Enligt resultaten från utvärderingen har ramen lyckats med att inrätta eller stärka instrument och styrstrukturer och att bygga upp ett samarbete mellan och kapaciteten hos aktörer som arbetar med inkluderingen av romer. Ramen har ytterligare bidragit till att förbättra samarbetet mellan berörda parter på EU-nivå och nationell nivå men deltagandet räcker fortfarande inte för att påverka beslutsfattandet och tjänsternas utformning. På nationell nivå har ramen gett upphov till nya instrument – nationella strategier, kontaktpunkter och plattformar – men de nationella strategierna är inte helt anpassade till integreringsmålen. Enligt resultaten från utvärderingen har inrättandet av nationella kontaktpunkter visserligen bidragit till att förbättra samarbetet myndigheterna emellan och mellan myndigheter och andra berörda parter, men flera kontaktpunkter saknar fortfarande institutionell tyngd, resurser och kapacitet.

3.3. Samstämmighet

Vid analysen av samstämmighet undersöktes hur väl EU-ramen fungerar tillsammans med andra EU-instrument och nationella instrument. Samstämmigheten bedöms vara positiv på EU-nivå men begränsad på nationell nivå.