SV Europeiska unionens officiella tidning C 76/58

Yttrande från Regionkommittén om ”Förbättrad kompetens för framtiden: En agenda för europeiskt samarbete om skolor”

(2009/C 76/12)

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

— Det främsta målet för insatser på nivån ovanför den nationella bör vara att skapa ett europeiskt mervärde. Därför instämmer kommittén i kommissionens uppmaning att bättre utnyttja mångfalden i de europeiska skolsystemen, som bygger på gemensamma värden och erbjuder ett stort antal innovativa och utmärkta exempel på goda metoder.

— ReK erinrar om att man även i fortsättningen måste ta hänsyn till den nuvarande decentraliseringen i de enskilda medlemsstaterna. I många medlemsstater tillhör skolorna de lokala och regionala myndigheternas behörighetsområde, och det är därför viktigt att det politiska och administrativa samspelet mellan alla nivåer fungerar väl och att man skapar en gemensam politik. Skolväsendet kan förbättras på bästa sätt om de lokala och regionala myndigheterna deltar aktivt och övertar ansvaret för utvecklingen av undervisningen.

— Man får inte glömma att lärandet inte bara sker i skolan, utan också i förskolan och i vardagslivet utanför skolan, t.ex. i familjen, under fritidsaktiviteter med jämnåriga, i en e-miljö och genom massmedier. De aktörer som ansvarar för utbildning och ungdomspolitik bör försöka se till elevernas hela livssituation, och i sina överväganden om möjligt ta hänsyn till de inlärningsprocesser som sker utanför skolan och hur dessa påverkar inställningen till skolutbildningen samt till icke-formell utbildning.

— Förskolor och daghem finansieras i Europa till stor del av de lokala och regionala myndigheterna, som i många år kontinuerligt har byggt ut och förbättrat detta utbud så långt resurserna tillåter. En förutsättning för att många projekt har kunnat och ska kunna inledas är dock att de får stöd från gemenskapsprogram. Detta gäller t.ex. främjande av flerspråkighet hos små barn, framför allt i gränsregioner. Kommittén anser att EU:s åtgärder i sådana fall måste vara mer kontinuerliga, för att motverka att bra projekt läggs ner på grund av finansieringsbrist efter några år och att kunskap och erfarenheter går förlorade. Man måste se till att det finns finansiellt stöd från EU för att fortsätta projekten.

— ReK hoppas i detta sammanhang att det nya Comenius Regio-initiativet ska ge de lokala och regionala myndigheterna större handlingsutrymme för prioritering av projektstöd.

— Kommittén erbjuder sig att bidra till det samarbete som kommissionen föreslår. Vi påpekar dock att samarbetet i första hand bör bestå i direkt erfarenhetsutbyte mellan de myndigheter som ansvarar för utbildningspolitiken i medlemsstaterna.

Föredragande : Helma KUHN-THEIS (DE–PPE), ledamot av Saarlands delstatsparlament

Referensdokument

Förbättrad kompetens för framtiden: En agenda för europeiskt samarbete om skolor

KOM(2008) 425 slutlig

POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

1. Kommittén välkomnar kommissionens meddelande ”Förbättrad kompetens för framtiden”, som behandlar de stora utmaningar som de europeiska skolsystemen står inför. Till stor del instämmer vi i kommissionens analys av problemet och de slutsatser som dras. Framför allt delar vi kommissionens åsikt att investeringar i ungdomar – framför allt i deras skolgång – bör få högsta prioritet.

2. I detta sammanhang hade det varit till stor hjälp om kommissionen försökt uppskatta omfattningen av de finansiella åtaganden som de lokala och regionala myndigheterna måste göra för att förslaget ska kunna genomföras.

3. ReK anser nämligen att det problem som kommissionen behandlar ofta står i centrum inte bara för medlemsstaternas, utan även för de lokala och regionala myndigheternas insatser. Därför beklagar kommittén att kommissionen i sitt resonemang inte nämner att de lokala och regionala myndigheterna, som kan bidra till att lösa problemen i fråga, redan gör det, och även i fortsättningen kommer att satsa stora finansiella resurser och ansträngningar på detta område, på grund av sina många olika ansvarsområden inom utbildningssektorn och sin ingående kunskap om den lokala och regionala situationen.

4. Vi konstaterar dock att man behöver gå längre, med tanke på utbildningens viktiga roll för Europas ekonomiska tillväxt och välfärd och skolgångens stora betydelse för livslångt lärande. Därför stöder ReK i princip förslaget om förstärkning av det europeiska samarbetet om skolor.

5. Samtidigt bör det främsta målet för insatser på nivån ovanför den nationella vara att skapa ett europeiskt mervärde. Därför instämmer kommittén i kommissionens uppmaning att bättre utnyttja mångfalden i de europeiska skolsystemen, som bygger på gemensamma värden och erbjuder ett stort antal innovativa och utmärkta exempel på goda metoder. Särskilt uppskattar vi kommissionens avsikt att stödja de – lokala, regionala och nationella – myndigheter som har ansvar för utbildningssystemens utformning och innehåll, genom att underlätta utbyte av goda erfarenheter.

6. ReK erinrar om att man även i fortsättningen måste ta hänsyn till den nuvarande decentraliseringen i de enskilda medlemsstaterna. I många medlemsstater tillhör skolorna de lokala och regionala myndigheternas behörighetsområde, och det är därför viktigt att det politiska och administrativa samspelet mellan alla nivåer fungerar väl och att man skapar en gemensam politik. Skolväsendet kan förbättras på bästa sätt om de lokala och regionala myndigheterna deltar aktivt och övertar ansvaret för utvecklingen av undervisningen på sitt territorium.

7. Att meddelandet begränsas till struktureringen av det europeiska samarbetet om skolor är berättigat och realistiskt. Men man får inte glömma att lärandet inte bara sker i skolan, utan också i förskolan och i vardagslivet utanför skolan, t.ex. i familjen, under fritidsaktiviteter med jämnåriga, i en e-miljö och genom massmedier. De aktörer som ansvarar för utbildning och ungdomspolitik bör försöka se till elevernas hela livssituation, och i sina överväganden om möjligt ta hänsyn till de inlärningsprocesser som sker utanför skolan och hur dessa påverkar inställningen till skolutbildningen samt till icke-formell utbildning.

Inriktning på kunskap (avsnitt 2)

8. ReK framhåller kommissionens iakttagelse att förvärvandet av kompetens i ganska hög grad bestäms av eleverna själva, som måste ”tänka kritiskt runt sina lärandemål, styra sitt lärande med självdisciplin, arbeta självständigt och tillsammans med andra, söka information och stöd när så krävs och använda alla möjligheter som informations- och kommunikationstekniken kan erbjuda” (se punkt 2.3). Just i ett samhälle där förmågan till livslångt lärande blir allt viktigare, är att ”lära sig lära sig” och självständigt lärande centrala färdigheter som måste uppmuntras.

9. Det är därför viktigt att skolorna använder sig av ett logiskt utbildningskoncept, så att eleverna förstår hur undervisningen är uppbyggd och vad som förväntas av dem. Barns och ungdomars lärande bör präglas av positiva förväntningar, positivt mottagande samt stimulans och vägledning.

10. ReK håller med om att reformer av läroplanerna bör utgå från ett holistiskt och kompetensorienterat tillvägagångssätt, i vilket ”såväl lärare, lärande som andra aktörer är fullt involverade” (punkt 2.5) och där särskilt vårdnadshavarna bör göras delaktiga. Man bör ha höga förväntningar på skolsystemet men vara medveten om att skolan visserligen kan åstadkomma mycket men också i hög grad är underställd samhällets ramvillkor. Detta kan förtydligas genom två exempel. Skolans insatser ger bättre resultat när en positiv inställning till lärande redan har grundlagts i familjen och i förskola och daghem. I slutet av skoltiden är signalerna från ekonomin och arbetsmarknaden mycket viktiga för ungdomars studiemotivation. Skolan kan å sin sida stödja en ny medborgarkultur på följande sätt: — Skapa ett lokalt utbildningsnätverk som i enlighet med subsidiaritetsprincipen erkänner det bidrag till utbildningen som görs av både formella och icke-formella utbildningsaktörer. — Göra kopplingar till kulturarvet, traditionerna och de vetenskapliga och ekonomiska landvinningarna i lokalsamhällena. — Möjliggöra deltagande från familjernas sida i utbildningsarbetet samtidigt som parternas skilda roller och särart erkänns, och de ömsesidiga skyldigheterna klargörs.

11. ReK är överens med kommissionen om att främjande av läskunnighet är en av skolans centrala uppgifter. Många av de strategier kommissionen nämner – framför allt på skolans område – är typiska uppgifter för de lokala och regionala myndigheterna, t.ex. åtgärder för att förbättra familjernas språkkunskaper och förbättringar i infrastrukturen för läskunnighet. Även när det gäller att utveckla en positiv inställning till matematik, informationsteknik och annan teknik samt naturvetenskap är uppbyggnaden av skolor, mediatek och fritidsanläggningar en viktig faktor och något som ofta finansieras av lokala och regionala myndigheter.

12. Vid sidan av det allmänna främjandet av läs- och skrivkunnighet understryker ReK vikten av att främja även elektronisk läskunnighet i skolorna. På detta sätt kan unga på ett bättre sätt förbereda sig inför och öva sig på ett självständigt liv. Genom användning av modern IT bidrar de till att ett mervärde uppstår såväl för deras egen utveckling som för samhällsutvecklingen.

13. Vi delar kommissionens uppfattning om de individuella lärandestrategiernas betydelse och syftet med bedömningar. En bedömning bör vara formativ, det vill säga framtidsinriktad, och syfta till att göra inlärningen mer effektiv och individuell. Ofta är bedömningar dock sammanfattande, anger resultat efter en viss period och används enbart för att rangordna eleverna. Kommittén anser att utbildningen och vidareutbildningen av lärare behöver förbättras ordentligt i detta avseende och att europeiska program för spridning av ny kunskap kan bidra till detta, särskilt när det gäller att vända sig till lärarstudenterna under utbildningen och vidareutbildningen.

14. Tredje punkten i sammanfattningen innehåller en formulering – ”antagande av en övergripande metod för att utveckla kompetenser som omfattar läroplaner, undervisningsmaterial, lärarutbildning …” – som vi anser är olycklig, eftersom det inte klargörs att det i stället för gemenskapsomfattande harmonisering handlar om att uppmuntra medlemsstaterna och deras skolutbildningsansvariga.

15. Det finns ett nära samband mellan entreprenöriellt förhållningssätt och utveckling av företagaranda och den ovannämnda principen att allmänt främja utveckling av självständiga personligheter, så att ungdomarna blir redo att ta initiativ inte bara på det ekonomiska området utan också i form av samhällsengagemang. Skolan måste alltså erbjuda undervisning av hög kvalitet för alla elever (avsnitt 3), och sträva efter att vara en välfungerande utbildningsmiljö ur kognitiv, kulturell och social synpunkt och att ge en utbildning inriktad på både vetande och medborgarkunskap. I detta sammanhang är det för övrigt viktigt med ett nära samarbete med det lokala och regionala arbetslivet

Lärande av hög kvalitet för alla studerande (avsnitt 3)

16. Kommittén ställer sig förbehållslöst bakom kommissionens strävan efter bättre möjligheter till lärande i förskoleåldern. Vi instämmer helt och fullt i följande uttalande: ”En förbättring av förskoleundervisningen och en ökad tillgång till denna är potentiellt sett det viktigaste bidrag[et] … för att förbättra möjligheterna för alla och för att uppfylla Lissabonmålen”. Det är till stor del i förskola och daghem som grunden läggs för lärandet under hela skoltiden. Detta gäller inte bara barn från missgynnade grupper – en bra förskoleutbildning är till fördel för alla. Att barnen går i förskola och på daghem innebär en första möjlighet att närma sig kunskaper, eftersom förskola och daghem genom sina socialpedagogiska åtgärder ser till att barnen från tidig ålder får en grundläggande positiv attityd till det sociala sammanhanget, till arbete och lärande, och att familjen får delta i de egna barnens utbildning. Innovativa metoder som ofta används på den didaktiska nivån inom barnomsorgen kan utvecklas på lämpligt sätt för de följande utbildningsstadierna. Kommittén påpekar dock att inte ens den allra bästa förskoleundervisning befriar lärarna på högre stadier från ansvaret för att hålla liv i och vidareutveckla elevernas upptäckarglädje och lust att lära.

17. Förskolor och daghem finansieras i Europa till stor del av de lokala och regionala myndigheterna, som i många år kontinuerligt har byggt ut och förbättrat detta utbud så långt resurserna tillåter. En förutsättning för att många projekt har kunnat och ska kunna inledas är dock att de får stöd från gemenskapsprogram. Detta gäller t.ex. främjande av flerspråkighet hos små barn, framför allt i gränsregioner. Kommittén anser att EU:s åtgärder i sådana fall måste vara mer kontinuerliga, för att motverka att bra projekt läggs ner på grund av finansieringsbrist efter några år och att kunskap och erfarenheter går förlorade. Man måste se till att det finns finansiellt stöd från EU för att fortsätta projekten.

18. Vi hoppas i detta sammanhang att det nya Comenius Regio-initiativet ska ge de lokala och regionala myndigheterna större handlingsutrymme för prioritering av projektstöd.

19. ReK stöder kommissionens krav på lika möjligheter i utbildningssystemet men kan inte hålla med om den delvis generaliserande beskrivningen av olika lösningar i vissa medlemsstater. Det gäller exempelvis frågan om vid vilken ålder barn ska börja på olika skolor som ger avgångsbetyg av olika kvalitet. Av en McKinsey-undersökning från 2007 (1) framgår att strukturen på undervisningen har mycket större betydelse för inlärningen än skolsystemets utformning. Som kommissionen med all rätt påpekar på ett annat ställe i meddelandet (avsnitt 4) bör man därför satsa på en förbättring av lärarutbildningens kvalitet.

20. Det är viktigt att alla medlemsstater anstränger sig för att ge lika tillgång till utbildning. Målet är att alla ska få tillgång till en högkvalitativ utbildning och att skilda sociala och ekonomiska förutsättningar inte ska spela någon avgörande roll för hur man lyckas med utbildningen.

21. Kommittén är medveten om att elever med invandrarbakgrund oftast ställs inför mycket komplexa problem och därför behöver särskild uppmärksamhet. Därför välkomnar vi kommissionens grönbok (2) på detta tema, som också kommer att bli föremål för ett ReK-yttrande. I detta sammanhang är det nödvändigt att skolan fortsätter sin satsning på att integrera barn och ungdomar med invandrarbakgrund och deras familjer med hjälp av ett utbud av interkulturell utbildning som innebär att alla uppmärksammas och att mångfalden respekteras. En förståelse för det djupgående sambandet mellan språk och kultur ökar insikten om vikten av språkstudier, med början i värdlandets språk (tal och skrift), som verktyg för kommunikation och kontakter. Man bör också lyfta fram behovet av kunskaper i hemlandets språk, som ett erkännande av identiteten och av respekt för mångfalden, som bör tas tillvara.

22. En väsentlig uppgift för skolan är att stödja missgynnade elever, stärka deras självförtroende, ge dem erkänsla för deras framsteg och visa hur de kan lyckas på ett sätt som passar deras enskilda förutsättningar och behov. Man får dock inte glömma att elever med goda förutsättningar och särskilda intressen och begåvningar har rätt till stimulans, uppbackning och utmaningar. Detta hör också till ett rättvist skolsystem. En av de främsta och svåraste pedagogiska uppgifterna består i att ge alla elever individuellt stöd utan att motverka den samhälleliga solidariteten. Individerna måste fortsätta att känna ansvar för helheten.

23. ReK efterlyser en rejäl förstärkning av de betydelsefulla åtgärder inom och utanför skolan som vidtas för att minska antalet ungdomar som lämnar skolan i förtid. Lokala och regionala myndigheter är i hög grad medansvariga på detta område och avsätter omfattande resurser. ReK värdesätter i detta sammanhang tilldelningen av europeiska strukturfondsmedel som kan vara till stor hjälp, men det vore bra om de lokala och regionala myndigheterna fick mer omfattande tillgång till gemenskapsmedel med så lite byråkrati som möjligt.

24. Vi vill i detta sammanhang nämna ”skolor som erbjuder en andra chans” och påminna om hur viktigt det är att det finns en andra utbildningsmöjlighet inte bara för ungdomar utan för alla åldersgrupper. Alla vuxna, men naturligtvis främst de som missat mycket under barndomen och ungdomen, måste få möjligheter till utveckling.

25. Kommittén anser inte att det är lämpligt att dra upp allmänna riktlinjer för utbildningen för elever med särskilda utbildningsbehov. För det första har sådana barn mycket olika behov, och för det andra är det stora skillnader mellan medlemsstaternas system för särskilda utbildningsbehov. Det övergripande målet för de pedagogiska insatserna måste vara att hjälpa elever med inlärnings- och anpassningsproblem på ett rättvist och flexibelt sätt, oberoende av skolform. Därför är det inte adekvat att bedömningen av kvaliteten på lösningar för barn med särskilda utbildningsbehov begränsas till frågan om olika skolformer. Många elever kan endast få tillgång till utbildning genom specialiserade särskolor. Framför allt för barn med ett eventuellt behov av specialpedagogiskt stöd är det dock viktigt att detta behov upptäcks och erkänns så tidigt som möjligt före skolstarten, så att man kan sätta in stödmekanismer. Detta gör skolstarten lättare för dessa barn och deras familjer.

26. Skolutvecklingen är viktig för att reformerna av de olika utbildningssystemen ska ge varaktiga resultat. Man bör även undersöka vilken roll som spelas av skolinspektionerna, som bör främja och stödja flexibilitet och innovation i skolorna. I linje med detta vill kommittén uppmana kommissionen att gå varsamt fram när det gäller att fullfölja en politik för samordning och enhetlighet, eftersom de övergripande målen om innovation och entreprenörsanda i skolan kan komma i skymundan om en sådan politik blir ett standardiseringsmedel. När det gäller utveckling av skolor kan inte bara medlemsstaterna utan även de lokala och regionala myndigheterna och skolorna själva dra nytta av ett utbyte av erfarenheter. Kommittén konstaterar att gemenskapsprogram, framför allt Comenius och det tidigare Arion, har varit mycket värdefulla.

27. Kommittén delar rådets uppfattning (3) att skolorna bör utvecklas till ”inlärningssamfund” som utvärderar sig själva och sätter upp nya mål, engagerar sig i kommunens eller regionens utbildningspolitik i den mån det är förenligt med medlemsstatens konstitutionella bestämmelser, och deltar i arbetet med dess utformning. Det innebär att lärarna ska få större möjligheter till kontinuerlig vidareutbildning och vidareutveckling. I detta sammanhang är det positivt om skolor och lärare har goda kontakter med den närmaste omgivningen. Enligt vår uppfattning har den regionala och lokala nivån avgörande betydelse för en skolas positiva utveckling.

Lärare och övrig skolpersonal (avsnitt 4)

28. Kommittén håller med kommissionen om att lärarna har en central roll i insatserna för att uppnå Lissabonmålen. Man bör prioritera en grundutbildning med såväl pedagogiskt som ämnesmässigt hög kvalitet och integrerad praktik.

29. Kommittén efterlyser större rörlighet för lärare i grund- och vidareutbildningen. Man kan förvänta sig att lärare som har egna erfarenheter från andra europeiska länder på ett åskådligt sätt kan låta eleverna ta del av mångfalden i Europas traditioner och kultur och även kan förmedla insikter om gemensamma värden.

30. Kommittén ser fler aspekter som bör uppmärksammas i lärarnas grund-, fort- och vidareutbildning. Ett exempel är den förändring i lärandet som användningen av internet och andra innovationer med anknytning till internet medfört. Därför måste bilden av lärarna och deras självbild förändras. Flexibilitet är absolut nödvändigt. Lärarna måste på ett tidigt stadium uppmärksamma utbildningstendenser och hantera förändringar inom utbildningssektorn. Lärare, socialarbetare, personer som arbetar med ungdomar och många andra på det pedagogiska området måste samarbeta och försöka förstå alla andra aktörers arbetssituation. Temaarbete bör vara centralt i grund-, fort- och vidareutbildningen. Lika viktigt är nätverksarbete och samarbete med kolleger på andra skolor.

31. Man bör även undersöka vilken roll kompletterande och möjligen även halvprofessionella verksamheter kan spela. I många regioner inför man coacher som kan stödja vissa elever och tillgodose deras individuella behov. Här finns eventuellt efterföljansvärda modeller för andra skolsystem.

32. Kommittén anser att kommissionens förslag om förbättrade rekryteringsförfaranden är en fråga som behöver uppmärksammas. ReK anser att kommissionen är inne på rätt väg i punkt 4.4, när man nämner en målinriktad rekrytering av kvalificerade kandidater och uppföljning under utbildningen och genom yrkeslivet.

33. Kommittén håller med kommissionen om att kraven på skolledare har ökat enormt. Mot bakgrund av detta och i syfte att hitta kompetenta personer för dessa uppgifter, anstränger sig de lokala och regionala myndigheterna att göra skolorna till attraktiva arbetsplatser även för skolledare.

34. Rek finner det viktigt att i det fortsatta samarbetet föra en allmän diskussion om skolledarnas roll, uppgifter och behov av kompetens. Som ett led i detta är det också viktigt att utbyta erfarenheter kring goda metoder för rekrytering av skolledare.

Sammanfattningen av kommissionsförslaget (avsnitt 5)

35. Kommittén erbjuder sig att bidra till det samarbete som kommissionen föreslår. Vi påpekar dock att samarbetet i första hand bör bestå i direkt erfarenhetsutbyte mellan de myndigheter som ansvarar för utbildningspolitiken i medlemsstaterna. Kommittén anser att det är ytterst viktigt att som kommissionen föreslår verka för bättre läs- och skrivkunnighet, bättre tillgång till förskoleundervisning och ett stärkande av lärarutbildningen. Kommittén anser att man bör utvidga och underlätta EU-finansieringen av spridning och tillämpning av god praxis i kommuner och regioner. Man måste därvid ta hänsyn till att överföring av modeller från en region till en annan alltid måste ske med stor försiktighet på grund av skillnaderna i kulturella och sociala förhållanden och alltid måste grunda sig på medvetna beslut och uttryckligt medgivande från de ansvariga på lokal nivå.

36. Kommittén tackar för de impulser som meddelandet ger och ber kommissionen att i fortsatta diskussioner beakta kommentarerna i detta yttrande.

Bryssel, den 27 november 2008. Regionkommitténs ordförande Luc VAN DEN BRANDE

(1) Michael Barber, Mona Mourshed: ”How the world's best-performing school systems come out on top”, McKinsey & Company, september 2007.

(2) KOM(2008) 423.

(3) EUT C 300, 12.12.2007, s. 7.