Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om upprättande av ett system för identifiering och registrering av får och getter och om ändring av förordning (EEG) nr 3508/92

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Genom rådets direktiv 92/102/EEG om identifiering och registrering av djur införs system för att identifiera och registrera nötkreatur, får, getter och svin.

Ett av huvudsyftena med det direktivet är att djuren skall kunna spåras för veterinära ändamål, vilket har en avgörande roll för bekämpningen av smittsamma sjukdomar. Det måste vara möjligt att snabbt och smidigt kunna fastställa varifrån ett djur eller ett kadaver ursprungligen kommer och hur det har förflyttats inom gemenskapen. Syftet är att förhindra ytterligare smittspridning.

För att bekämpa smittsamma sjukdomar och snabbt kunna spåra djur i händelse av sjukdomsutbrott måste djur inom animalieproduktionen identifieras och registreras enligt samma regler i samtliga medlemsstater.

Erfarenheten, och i synnerhet krisen i samband med utbrottet av mul-och klövsjuka, har visat att tillämpningen av detta direktiv när det gäller får och getter inte har varit tillfredsställande.

Det föreslås att det införs en förordning för identifiering och registrering av får och getter som innebär en skärpning av bestämmelserna i det nuvarande direktivet, särskilt genom att samtliga medlemsstater inför ett system för identifiering som säkerställer att djuren bär ett identifieringsmärke och alla förflyttningar registreras, detta i syfte att spåra djur av veterinärhälsoskäl.

1998 inledde kommissionen ett projekt i stor skala om elektronisk identifiering av djur (IDEA) och den slutliga rapporten blev färdig den 30 april 2002. Projektet har visat att det går att genom elektronisk identifiering väsentligt förbättra identifieringssystemen för får och getter, under förutsättning att ett antal villkor rörande de kompletterande åtgärderna uppfylls.

Tekniken för elektronisk identifiering av får och getter har nu nått ett utvecklingsstadium som gör att systemet kan tillämpas. De genomförandebestämmelser som krävs för att systemet för elektronisk identifiering på ett lämpligt sätt skall kunna införas på gemenskapsnivå har ännu inte utarbetats, även om IDEA-projektets slutrapport innehåller rekommendationer. Med hänsyn till den framtida utvecklingen på detta område kan kommissionen när så är lämpligt införa bestämmelser om elektronisk identifiering på gemenskapsnivå. I det föreslagna systemet för identifiering och registrering föreslås ett öronmärke samt tillåtet bruk av elektroniska hjälpmedel för identifiering av får och getter samt av deras ursprungsanläggning, av transportdokument, register över djur på varje anläggning samt ett centralt register över anläggningar. Enligt systemet skall det dessutom skapas en databas, som i första etappen skall innehålla det centrala registret över anläggningar och i den andra etappen innehålla uppgifter om varje enskild djurtransport.

För att kunna spåras snabbt och korrekt skall får och getter vid alla förflyttningar vara identifierade och åtföljas av ett transportdokument.

Förslaget innebär också en förbättring av informationsverktygen när det gäller utformning och utvärdering av politiken i fråga om får, och den aspekten bör också beaktas.

2002/0297 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om upprättande av ett system för identifiering och registrering av får och getter och om ändring av förordning (EEG) nr 3508/92

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],

[2] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3],

[3] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén [4], och

[4] EGT C [...], [...], s. [...].

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 3.1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden [5], senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG [6], skall djur som är föremål för handel inom gemenskapen identifieras enligt kraven i gemenskapens bestämmelser och registreras på ett sådant sätt att den anläggning, central eller organisation som djuren ursprungligen kommer från eller har vistats på under någon del av transporten kan spåras. Dessa identifierings- och registreringssystem skall före den 1 januari 1993 utsträckas till att omfatta även förflyttning av djur inom varje medlemsstat.

[5] EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

[6] EGT L 62, 15.3.1993, s. 49.

(2) I artikel 14 i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG [7], senast ändrat genom direktiv 96/43/EG [8], fastslås det att identifiering och registrering enligt artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste ske efter det att den veterinära kontrollen har utförts, utom när det rör sig om slaktdjur och registrerade hästdjur.

[7] EGT L 268, 24.9.1991, s. 56.

[8] EGT L 16, 22.1.1996, s. 3.

(3) Regler om identifiering och registrering särskilt av får och getter fastställs i rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur [9], ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige. När det gäller får och getter har erfarenheten, och i synnerhet krisen i samband med utbrottet av mul-och klövsjuka, visat att tillämpningen av direktiv 92/102/EEG när det gäller får och getter inte har varit tillfredsställande och behöver förbättras. Det är därför nödvändigt att fastställa särskilda strängare regler.

[9] EGT L 355, 5.12.1992, s. 32.

(4) 1998 inledde kommissionen ett projekt i stor skala om elektronisk identifiering av djur (IDEA) och den slutliga rapporten blev färdig den 30 april 2002. Projektet har visat att det genom elektronisk identifiering går att väsentligt förbättra identifieringssystemen för dessa djur, under förutsättning att vissa villkor rörande de kompletterande åtgärderna uppfylls.

(5) Tekniken för elektronisk identifiering av får och getter har nu nått ett utvecklingsstadium som gör att systemet kan tillämpas. I avvaktan på de genomförandebestämmelser som krävs för att systemet för elektronisk identifiering skall kunna införas på lämpligt sätt på gemenskapsnivå, bör det vara möjligt att genom ett effektivt identifierings- och registreringssystem, som också har möjligheter att ta hänsyn till den framtida utvecklingen när det gäller genomförande av elektronisk identifiering på gemenskapsnivå, identifiera varje enskilt djur och djurets födelseanläggning.

(6) Av hänsyn till den framtida utvecklingen på området elektronisk identifiering av får och getter, och särskilt erfarenheterna från genomförandet, bör kommissionen för rådet lägga fram en rapport om ett eventuellt genomförande av systemet för elektronisk identifiering på gemenskapsnivå.

(7) Kommissionens gemensamma forskningscenter skall ta fram detaljerade tekniska riktlinjer, definitioner och förfaranden på följande områden: tekniska krav vad gäller identifieringsdon och läsare, testförfaranden, kriterier för acceptans och en certifieringsmodell för godkända testlaboratorier, anskaffande av lämpliga identifieringsmärken och läsare, anbringande av identifieringsmärken samt avläsning och insamling av dem, kodning av identifieringsmärken, vanlig ordlista, dataordlista och kommunikationsstandard.

(8) För att förflyttningar av får och getter skall kunna spåras måste djuren vara ordentligt identifierade och alltid vid transport vara åtföljda av ett transportdokument.

(9) Djurhållare bör föra aktuella register över djuren i sina anläggningar. De krav som skall ställas på registret bör fastställas på gemenskapsnivå.

(10) I varje medlemsstat skall det upprättas ett centralt register som omfattar en aktuell förteckning över alla anläggningar i medlemsstaten där det hålls djur som omfattas av denna förordning, och detta skall innehålla uppgift om art, antal djur och djurhållare, samt typ av produktion.

(11) För att möjliggöra en snabb och korrekt spårning av djur bör varje medlemsstat upprätta en elektronisk databas där samtliga anläggningar inom territoriet finns med och djurtransporterna registreras.

(12) Innehållet i identitetsmärkningen, transportdokumentet, anläggningsregistret, det centrala registret över anläggningar och databasen bör fastställas på gemenskapsnivå.

(13) Personer som ägnar sig åt handel med djur bör bokföra sina transaktioner, och den behöriga myndigheten bör på begäran kunna få tillgång till dessa uppgifter.

(14) I syfte att garantera korrekt tillämpning av den här förordningen är det nödvändigt att föreskriva ett snabbt och effektivt utbyte av information mellan medlemsstater när det gäller om identifikationsmedel och dokument rörande detta. Gemenskapsbestämmelser rörande detta fastställs genom rådets förordning (EEG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbete mellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen [10] samt genom rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor [11].

[10] EGT L 82, 22.3.1997, s. 1.

[11] EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

(15) I syfte att garantera att de bestämmelser som föreskrivs i denna förordning blir tillförlitliga, måste medlemsstaterna införa lämpliga och effektiva kontrollåtgärder, utan att detta påverkar tillämpningen av rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen [12].

[12] EGT L 312, 23.12.1995, s. 23.

(16) För att det system som införs genom denna förordning skall kunna beaktas vid beviljandet av vissa stöd enligt rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen [13], senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 495/2001 [14], bör den förordningen ändras i enlighet med detta.

[13] EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.

[14] EGT L 72, 14.3.2001, s. 6.

(17) Eftersom de åtgärder som krävs för genomförandet av denna förordning är åtgärder med allmän räckvidd enligt vad som avses i artikel 2 i rådets förordning 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [15], bör de antas genom det föreskrivande förfarande som avses i artikel 5 i det beslutet.

[15] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Varje medlemsstat skall upprätta ett system för identifiering och registrering av får och getter i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

De bestämmelser i direktiv 92/102/EEG som särskilt gäller får och getter skall inte längre tillämpas från och med det datum då dessa djur måste vara identifierade enligt denna förordning.

2. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar andra gemenskapsregler om utrotning eller bekämpning av djursjukdomar och utan att det påverkar direktiv 91/496/EEG eller förordning (EEG) nr 3508/92.

Artikel 2

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) djur: ett får eller en get enligt definitionen i artikel 2.1 och 2.2 i rådets direktiv 91/68/EEG [16].

[16] EGT L 46, 19.2.1991, s. 19.

b) anläggning: varje jordbruksföretag eller annan anläggning i en medlemsstat som inte är ett transportmedel och där djur föds upp eller hålls på permanent eller tillfällig basis.

c) djurhållare: varje fysisk eller juridisk person som, även tillfälligt, är ansvarig för djur.

d) behörig myndighet: en medlemsstats centrala myndighet eller myndigheter som är ansvarig/ansvariga för eller ålagda att utföra veterinära kontroller och att tillämpa denna förordning eller, när det gäller bidragskontroll, den myndighet som ansvarar för tillämpningen av förordning (EEG) nr 3508/92.

Artikel 3

1. Systemet för identifiering och registrering av djur skall omfatta

a) identifieringsmärken för identifiering av varje enskilt djur,

b) aktuella register som förs på alla anläggningar,

c) transportdokument,

d) ett centralt register,

e) en elektronisk databas.

2. Kommissionen och den berörda medlemsstatens behöriga myndighet skall ha tillgång till alla uppgifter som omfattas av denna förordning. Medlemsstaterna och kommissionen skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att dessa uppgifter är tillgängliga för alla berörda parter, inklusive konsumentorganisationer som erkänns av medlemsstaten, under förutsättning att den nationella lagstiftningen om dataskydd och -sekretess iakttas.

Artikel 4

1. Alla djur vid en anläggning som är födda efter den 1 juli 2003 eller är avsedda för handel inom gemenskapen efter den 1 juli 2003 skall identifieras enligt del A i bilaga I inom en tidsperiod som det åligger medlemsstaten att fastställa, från och med djurets födelse och i alla händelser innan djuret lämnar den anläggning där det föddes. Tidsperioden får inte överstiga en månad.

Medlemsstaterna får undantagsvis förlänga denna period till sex månader när det gäller djur som föds upp extensivt och är frigående. Berörda medlemsstater skall informera kommissionen om undantag som beviljats. Om så krävs få tillämpningsbestämmelser fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13.2.

2. Identifieringsmärkena skall motsvara kraven enligt del A i bilagan.

3. Varje djur som importeras från ett tredjeland efter den 1 juli 2003 och som har godkänts vid de kontroller som avses i direktiv 91/496/EEG samt som stannar på gemenskapens territorium, skall identifieras på destinationsanläggningen enligt del A i bilaga I, inom en av medlemsstaten fastställd tidsfrist som inte får överstiga 14 dagar efter det att djuret har genomgått förutnämnda kontroller och i alla händelser innan det lämnar anläggningen.

Den ursprungliga identifiering som fastställts av tredjelandet skall föras in i anläggningens register enligt artikel 5, tillsammans med den identitetsskod djuret tilldelats i destinationsmedlemsstaten.

Det är emellertid inte nödvändigt att identifiera djuret om det transporteras direkt från den veterinära gränskontrollstationen till ett slakteri i medlemsstaten där sådana kontroller som avses i första stycket genomförs och djuret slaktas inom 14 dagar efter att ha genomgått kontrollerna.

4. Alla djur som har sitt ursprung i en annan medlemsstat skall behålla sitt ursprungliga identifieringsmärke.

5. Inga identifieringsmärken får tas bort eller bytas ut utan den behöriga myndighetens tillstånd. Om ett identifieringsmärke blir oläsligt eller gått förlorat skall ett nytt märke med samma kod användas i enlighet med denna artikel. Förutom koden och tydligt skilt från denna får ersättningsmärkningen vara försett med ett märke med ersättningsmärkningens löpnummer.

6. Identifieringsmärkena skall tilldelas anläggningen, delas ut och fästas på djuren enligt ett förfarande som den behöriga myndigheten har bestämt.

7. Medlemsstaterna skall meddela varandra och kommissionen modellen till det identifieringsmärke samt den metod för identifiering som används inom deras territorium.

Artikel 5

1. Varje djurhållare skall föra ett aktuellt register enligt del B i bilagan.

2. Registret skall vara i ett format som är godkänt av den behöriga myndigheten, föras för hand eller vara datoriserat och ständigt finnas tillgängligt på anläggningen och, på begäran, för den behöriga myndigheten under en tidsperiod som skall fastställas av den behöriga myndigheten men som inte får understiga tre år.

3. Varje djurhållare skall på begäran till den behöriga myndigheten lämna alla uppgifter om ursprung, identifiering och i tillämpliga fall bestämmelseort för de djur denne har ägt, hållit, transporterat, sålt eller slaktat under de senaste tre åren.

4. Medlemsstaterna skall till varandra och till kommissionen översända förlagan till det transportdokument som används inom deras territorium.

Artikel 6

1. Från och med den 1 juli 2003 skall ett djur, så snart det förflyttas, åtföljas av ett transportdokument som utfärdats av den behöriga myndigheten och som fyllts i av djurhållaren enligt del C i bilagan.

2. Djurhållaren på destinationsanläggningen skall förvara transportdokumentet under en tidsperiod som skall fastställas av den behöriga myndigheten men som inte får understiga tre år.

3. Medlemsstaterna skall till varandra och till kommissionen översända förlagan till det transportdokument som används inom deras territorium.

Artikel 7

Medlemsstaten skall se till att den behöriga myndigheten har ett centralt register över alla anläggningar i medlemsstaten där det hålls djur.

I registret skall anläggningens identitetskod anges, de arter och det antal djur som hålls skall specificeras där, tillsammans med uppgifter om djurhållare och produktionstyp. Uppgifterna om antalet djur skall uppdateras regelbundet.

En anläggning skall finnas med i registret till dess att det under tre år i rad inte har hållits några djur på anläggningen.

Artikel 8

Medlemsstaternas behöriga myndighet skall upprätta en elektronisk databas i enlighet med del D i bilaga I och enligt de datum som anges där.

Artikel 9

1. Ytterligare riktlinjer och förfaranden för genomförandet av elektronisk identifiering skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 13.2.

2. De beslut som avses i punkt 1 skall antas för att genomföra allmän elektronisk identifiering senast den 1 juli 2006. Vid behov skall kommissionen senast den 31 december 2005 lämna en rapport till rådet om de erfarenheter som har gjorts vid genomförandet av elektronisk identifiering, vid behov åtföljd av lämpliga förslag om ändring av tidsfristen för genomförandet av elektronisk identifiering.

Artikel 10

Ändringar i bilagorna och åtgärder som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 13.2. Dessa åtgärder omfattar särskilt

a) antalet kontroller som minst skall genomföras,

b) tillämpningen av administrativa påföljder,

c) övergångsbestämmelser för systemets igångsättningsperiod.

Artikel 11

1. Medlemsstaterna skall utse den behöriga myndighet som skall ansvara för att denna förordning efterlevs. De skall meddela de andra medlemsstaterna och kommissionen vilken denna myndighet är.

2. Medlemsstaterna skall se till att alla personer som ansvarar för identifiering och registrering av djur har fått instruktioner och vägledning om de relevanta bestämmelserna i bilagan, samt att lämpliga utbildningar och kurser finns tillgängliga.

Artikel 12

1. Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som krävs för att se till att bestämmelserna i denna förordning efterlevs. De föreskrivna kontrollerna skall inte påverka de kontroller som kommissionen utför i enlighet med artikel 9 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.

2. Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om vilka påföljder som skall tillämpas för överträdelser av denna förordning och skall vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de genomförs. De påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

3. Experter från kommissionen skall tillsammans med de behöriga myndigheterna

a) kontrollera att medlemsstaterna uppfyller kraven i denna förordning,

b) utföra kontroller på platsen för att säkerställa att de kontroller som föreskrivs i punkt 1 genomförs i enlighet med denna förordning.

4. En medlemsstat på vars territorium det görs en kontroll på platsen skall bistå kommissionens experter med all hjälp de kan behöva för att fullgöra sina uppgifter.

Resultaten av kontrollerna skall diskuteras med den berörda medlemsstatens behöriga myndighet innan slutrapporten sammanställs och skickas ut.

5. Om kommissionen anser att kontrollresultaten så kräver, skall den se över situationen inom Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som avses i artikel 13.1. Den får fatta nödvändiga beslut i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13.2.

6. Kommissionen skall övervaka utvecklingen på detta område. Mot bakgrund av denna utveckling och i enlighet med förfarandet i artikel 12.2 får kommissionen ändra eller upphäva de beslut som avses i punkt 5.

7. Kommissionen skall vid behov anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som avses i artikel 13.2.

Artikel 13

1. Kommissionen skall bistås av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättades genom artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 [17].

[17] EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

2. Vid hänvisning till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 14

Artikel 5 i förordning (EEG) nr 3508/92 skall ersättas med följande:

"Artikel 5

Det system för identifiering och registrering av djur som skall beaktas när bidrag beviljas enligt denna förordning, skall upprättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97* samt rådets förordning (EG) nr ...../2002 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av får och getter och om ändring av förordning (EEG) nr 3508/92**."

* EGT L 204, 11.8.2000, s. 1.

** EGT L[...], [...], s. [...].

Artikel 15

Denna förordning träder i kraft den [...] dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

A. Identifieringsmärke

1. Djuren skall identifieras genom att det på vardera örat fästs ett öronmärke som godkänts av den behöriga myndigheten. Medlemsstaterna får tillåta att det andra öronmärket ersätts med en elektronisk identifierare som godkänts av den behöriga myndigheten och som svarar mot de tekniska specifikationer som förtecknas i punkt. Från och med det datum som fastställs i artikel 9.2 skall det andra öronmärket ersättas med en elektronisk identifierare. Båda öronmärkena eller öronmärket och den av den behöriga myndigheten godkända elektroniska identifieraren skall vara försedda med samma unika identitetskod, vilken gör det möjligt att identifiera varje enskilt djur och den anläggning i vilken det föddes.

2. Öronmärkena skall fästas så att de är synliga även på avstånd.

3. På öronmärkena och den elektroniska identifieraren skall innehålla en kod som gör det möjligt att fastställa åtminstone namn, kod eller logotyp i fråga om den behöriga myndighet eller centrala behöriga myndighet i medlemsstaten som har utfärdat märket och den elektroniska identifieraren och den skall innehålla följande tecken:

- De första tecknen skall stå för den medlemsstat där den anläggning där djuret först identifierades är belägen. I det syftet skall landskoden med två bokstäver eller tre siffror [18] användas enligt ISO 3166.

[18] Österrike AT 040

- Tecknen efter landskoden skall vara siffror och får inte vara fler än 12.

Utöver de uppgifter som föreskrivs i detta stycke kan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna också tillåta en streckkod.

4. Öronmärkena skall vara gjorda av böjlig plast, de skall inte kunna manipuleras, de skall vara lätta att avläsa under hela djurets livstid och de skall vara utformade så att de sitter kvar på djuret utan att orsaka skador. Öronmärkena skall inte kunna återanvändas och de skall bestå av två delar, en handel och en hondel, som var och en endast skall vara försedd med outplånlig text enligt bestämmelserna i punkt 3.

5. Den elektroniska identifieraren skall svara mot följande tekniska kriterier:

- Skrivskyddade (read-only) passiva givare som fungerar med HDX- eller FDX-B-teknik och uppfyller ISO-standard 11785.

- Den elektroniska identifieringsmärkningen skall gå att avläsa med läsare som uppfyller ISO-standard 11785, vilka klarar att läsa HDX- och FDX-B-givare.

- Läsavståndet för bärbara läsare måste vara minst 12 cm för öronmärken och minst 20 cm för bolus-givare, samt måste för statisk läsare vara 50 cm för öronmärke och bolus-givare.

6. För djur som är avsedda att slaktas innan de uppnått sex månader får den behöriga myndigheten emellertid tillåta följande identifieringsmetod:

- Djuren skall identifieras genom att det på vardera örat fästs ett öronmärke som godkänts av den behöriga myndigheten. Båda öronmärkena skall vara försedda med samma text.

- Öronmärkena skall vara gjorda av böjlig plast, de skall inte kunna manipuleras, de skall vara lätta att läsa samt vara utformade så att de sitter kvar på djuret utan att orsaka skador. Öronmärkena skall inte kunna återanvändas och de skall vara försedda med outplånlig text.

- Öronmärkena skall minst innehålla landskodens två bokstäver, födelseanläggningens identitetskod samt födelsemånad.

Medlemsstater som använder denna metod skall underrätta kommissionen och medlemsstaterna inom ramen för den kommitté som avses i artikel 13.1.

Om djur som identifieras enligt denna punkt hålls efter det att de uppnått sex månaders ålder eller om de är avsedda för handel inom gemenskapen eller export till tredjeland, måste de identifieras i enlighet med punkt 1- 4.

B. Anläggningens register

Registret skall innehålla åtminstone följande uppgifter:

1. När det gäller anläggningen uppgifter om

- anläggningens identitetskod,

- anläggningens adress och dess geografiska koordinater eller likvärdig uppgift om anläggningens geografiska läge,

- typ av produktion,

- djurhållarens namn och adress,

- aktuell information om antalet djur.

2. För varje djur, aktuella uppgifter om

- djurets identitetskod,

- födelseår och -månad,

- kön,

- ras och genotyp, om uppgifterna är kända,

- destinationsanläggningens identitetskod, eller, om det rör sig om djur som transporteras till ett slakteri, slakteriets identitetskod,

- dödsmånad, om djuret dör på anläggningen,

- utbytta öronmärken och utbytt elektronisk märkning,

- för djur som lämnar anläggningen, identitetskoden för den anläggning till vilken djuret flyttas samt avsändningsdatum,

- för djur som anländer till anläggningen, identitetskoden för den anläggning från vilken djuret kommer samt datum för ankomst.

För djur som identifieras enligt del A.6 skall de uppgifter som föreskrivs i punkt 2 i denna del anges för varje parti djur med samma typ av identifiering, och uppgifter om antalet djur skall ingå.

3. Namn och underskrift av den företrädare för den behöriga myndigheten som har kontrollerat registret samt datum då kontrollen gjordes.

C. Transportdokument

1. Det transportdokument som utfärdas av den behöriga myndigheten skall minst innehålla

- den utfärdande myndighetens namn,

- datum för utfärdande av transportdokumentet,

- anläggningens identitetskod,

- djurhållarens namn och adress.

2. Förutom uppgifterna i punkt 1 skall transportdokumentet innehålla åtminstone följande fält som skall fyllas i av djurhållaren när djur skall flyttas från anläggningen:

a) För varje djur:

- identitetskod,

- födelseår och -månad,

- kön,

- ras och genotyp, om uppgifterna är kända,

- destinationsanläggningens identitetskod, eller, om det rör sig om djur som transporteras till ett slakteri, slakteriets identitetskod,

- avsändningsdatum,

- uppgifter om transportmedlet och transportören.

b) Djurhållarens underskrift.

För djur som identifieras enligt del A.6 skall transportdokumentet innehålla åtminstone följande fält som skall fyllas i av djurhållaren när djur skall flyttas från anläggningen:

a) För varje parti djur:

- Födelseanläggningens identitetskod,

- födelsedatum,

- antal djur,

- destinationsanläggningens identitetskod, eller, om det rör sig om djur som transporteras till ett slakteri, slakteriets identitetskod,

- avsändningsdatum

- uppgifter om transportmedlet och transportören.

b) Djurhållarens underskrift.

D. Den elektroniska databasen

1. Från och med den 1 juli 2004 skall databasen innehålla minst följande uppgifter om varje anläggning:

- Landskod och identitetskod som inte får innehålla mer än 12 tecken (utöver landskoden),

- anläggningens adress,

- anläggningen geografiska koordinater eller motsvarande uppgift om anläggningens geografiska läge,

- djurhållarens namn och adress,

- djurart,

- typ av produktion,

- antal djur,

- ett fält där den behöriga myndigheten kan lägga in djurhälsouppgifter om exempelvis transportrestriktioner, anläggningen status eller andra uppgifter som är relevanta för EU-program eller nationella program,

- ett fält för registrering av uppgifter om premier och/eller jordbruksföretagets arbetsmetoder och övriga uppgifter.

2. Från och med den 1 juli 2005 skall databasen skall innehålla uppgift om varje enskild förflyttning av djur. Denna notering skall innehålla minst följande uppgifter:

- Antal djur som förflyttas,

- avsändningsanläggningens identitetskod,

- avsändningsdatum,

- destinationsanläggningens identitetskod,

- ankomstdatum.