7. Tillnärmningavmedlemsstaternasprivaträtt
A5-0384/2001
Europapalamentets resolution om tillnärmning av medlemsstaternas privaträtt KOM(2001)398 /dash
C5-0471/2001/dash(2001/2187(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
−dash med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om europeisk avtals-
rätt (KOM(2001)398 −dash C5-0471/2001)(1),
−dash med beaktande av sin resolution av den 26 maj 1989 om insatserna för tillnärmning av medlems-
staternas privaträtt(2),
−dash med beaktande av sin resolution av den 6 maj 1994 om tillnärmning av vissa områden inom med-
lemsstaternas privaträtt(3),
−dash med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors (den 15−16 oktober 1999),
särskilt slutsats 39,
−dash med beaktande av arbetsdokumentet från parlamentets generaldirektorat för forskning med titeln
”Undersökning av de privaträttsliga ordningarna inom EU med tanke på diskriminering och skapandetav en europeisk civilrättsordning”(
4),
−dash med beaktande av artikel47.1 i arbetsordningen,
−dash med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden (A5-0384/
2001), och av följande skäl:
A. När allt kommer omkring har de europeiska folkens rättstraditioner fler likheter än olikheter sins-
emellan.
B. Det var dessa stora likheter som gjorde det möjligt att under högtidliga former under Europeiska
rådets möte i Nice den 7 december 2000 förkunna införandet av Europeiska unionens stadga om degrundläggande rättigheterna.
C. Diskussionen om en omfattande harmonisering av medlemsstaternas inre civilrätt är ett politiskt laddat
och känsligt ämne.
D. Enligt artikel61 i fördraget skall rådet för att gradvis upprätta ett område med frihet, säkerhet och
rättvisa besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete, i enlighet med vad som föreskrivs iartikel65.
E. Den inre marknad som Europeiska unionen skapat utgör en ekonomisk framgångshistoria.F. Det stegvisa skapandet av den inre marknaden medför en mer omfattande och mer djupgående ekono-
misk sammanflätning.
G. Rättsliga förbindelser med gränsöverskridande anknytning utgör ändå fortfarande undantag.H. Den inre marknaden kommer inte att ha fullbordats helt och hållet förrän även konsumenterna i full
utsträckning kan dra nytta av dess fördelar.
(1) EGT C 255, 13.9.2001, s. 1.
(2) EGT C 158, 26.6.1989, s. 400.
(3) EGT C 205, 25.7.1994, s. 518.
(4) Serien om rättsliga frågor, JURI 103.C140E/538 SV 13.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag15november2001
I. Framför allt är det små och medelstora företag som drar sig för att sluta några gränsöverskridande
avtal på grund av de oklarheter som råder när det gäller tillämplig rätt och de ofta oförutsebarautgifterna som tillämpningen av lagstiftningen innebär.
J. Romkonventionens bestämmelser om lagstiftningen om kontraktsenliga skuldförhållanden och FN:s
varuhandelsöverenskommelse (CISG) kan vara en grund för en framtida gemensam lagstiftning, menär inte den enda lösningen på problemen med gränsöverskridande rättsförhållanden.
Konstateranden om utgångsläget
1. Parlamentet konstaterar att det för närvarande bland annat existerar följande direktiv, förordningar
och konventioner som påverkar medlemsstaternas privaträtt:
−dash rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra
författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister (Ändrat genom direktiv 1999/
34/EG av den 10 maj 1999)(
1),
−dash rådets direktiv 85/577/EEG av den 20 december 1985 för att skydda konsumenten i de fall då avtal
ingås utanför fasta affärslokaler(2),
−dash rådets direktiv 87/102/EEG av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och
andra författningar om konsumentkrediter (Ändrat genom direktiv 90/88/EEG av den 22 februari1990 och direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998)(
3),
−dash rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarran-
gemang(4),
−dash rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal(5),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 94/47/EG av den 26 oktober 1994 om skydd för köparna vad
avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelningsbasis(6),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid dis-
tansavtal −dash Rådets och parlamentets uttalande till artikel 6.1 −dash Kommissionens uttalande till arti-kel3.1 första strecksatsen(
7),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 98/27/EG av den 19 maj 1998 om förbudsföreläggande för att
skydda konsumenternas intressen(8),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44/EG av den 25 maj 1999 om vissa aspekter rörande
försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier(9),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskaps-
ramverk för elektroniska signaturer(10),
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på
informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elek-
tronisk handel”)(11),
(1) EGT L 210, 7.8.1985, s. 29.
(2) EGT L 372, 31.12.1985, s. 31.
(3) EGT L 42, 12.2.1987, s. 48.
(4) EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.
(5) EGT L 95, 21.4.1993, s. 29.
(6) EGT L 280, 29.10.1994, s. 83.
(7) EGT L 144, 4.6.1997, s. 19.
(8) EGT L 166, 11.6.1998, s. 51.
(9) EGT L 171, 7.7.1999, s. 12.
(10) EGT L 13, 19.1.2000, s. 12.
(11) EGT L 178, 17.7.2000, s. 1.13.6.2002 SV C140E/539 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag15november2001
−dash Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena
betalningar vid handelstransaktioner(1),
−dash Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om
erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område(2),
−dash Romkonventionen från 1980 om tillämplig lag på avtalsförpliktelser(3),
2. konstaterar att de nämnda gemenskapsdirektiven inte är optimalt samstämda,3. konstaterar att de nämnda direktiven delvis förorsakar problem i samspelet med de nationella privat-
rättsliga ordningarna,
4. konstaterar att det i en union som utvidgas till att omfatta 500 miljoner invånare kommer att bli allt
svårare att se till att gemenskapsrätten tillämpas enhetligt,
Bedömning av den framtida utvecklingen
5. är övertygat om att e-handeln och införandet av euron i tolv medlemsstater kommer att leda till en
avsevärd ökning av de gränsöverskridande rättsliga relationerna,
6. påminner därför om vikten av e-handelsdirektivet tillämpas strikt i medlemsstaterna för att man skall
kunna uppnå direktivets mål om att upprätta en verklig inre marknad för elektronisk handel, och betonarbehovet av att man fortsätter att harmonisera avtalsrätten i syfte att underlätta gränsöverskridande trans-aktioner på den inre marknaden, framför allt på följande områden:
−dash tillbörlig intressebalans mellan företagen å ena sidan och konsumenterna å andra sidan,−dash fastställande av behörig domstol,
−dash kostnader för förfaranden,
−dash rättsskyddets effektivitet, särskilt för konsumenterna,−dash belastning för domstolsinstanserna, inklusive de lägsta instanserna med komplicerade internationella
rättsfrågor,
−dash belastning för konsumenterna och juristerna i form av svåra rättsliga frågor,
7. anser därför att tillämpningen av olika nationella, europeiska eller internationella bestämmelser måste
samordnas på ett enhetligt sätt,
8. förordar en lagstiftning som är förankrad hos medborgarna, är lättillgänglig och respekterar de tradi-
tioner som vuxit fram, samtidigt som den tar hänsyn till den inre marknadens intressen,
Överväganden gällande kommissionens meddelande KOM(2001)398
9. beklagar och anser det förvånansvärt att kommissionens meddelande endast behandlar avtalsrätten,
även om uppdraget från Europeiska rådets möte i Tammerfors innebar mer omfattande möjligheter,
10. betonar behovet av att nå målsättningen om en harmonisering av kontraktslagstiftningen där ömse-
sidigt erkännande av nationella bestämmelser inte kan tillämpas och skillnaderna mellan dessa bestämmel-ser hindrar den inre marknaden att fungera i den betydelse som fastställts av Europeiska domstolen(
4),
(1) EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.
(2) EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.
(3) EGT C 27, 26.1.1998, s. 34.
(4) Fall C-376/98. Europeiska domstolens rättsfallssamling 2000, s. I−8419.C140E/540 SV 13.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag15november2001
11. anser, med tanke på den utformning av kontrakt som ofta förekommer vid gränsöverskridande
rättskontakter, att det är meningsfullt att genom en förordning skapa en europeisk rättslig ställning medinnebörden ”rätt att välja”, efter immaterialrättens exempel, som erbjuds dem som deltar i rättskontakter(exempelvis i fråga om köp, säkerhetsrätt eller finansiella tjänster),
12. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag om att revidera nuvarande konsumentskyddsdirek-
tiv gällande kontraktslagstiftningen, i synnerhet för att avlägsna bestämmelserna om minimigränser förharmonisering som har hindrat en enhetlig lagstiftning på EU-nivå vilket har varit till förfång för kon-sumentskyddet och gjort att den inre marknaden fungerat mindre smidigt,
13. konstaterar att de problem som råder i fråga om hur avtal skall ingås, genomföras och avslutas
endast kan lösas om man även tar itu med de frågor som rör allmänna formella bestämmelser, ansvars-frågor som ligger utanför kontrakt, bestämmelser om otillbörlig vinst samt sakrätt,
14. välkomnar kommissionens meddelande som innehåller många goda idéer, och uppmanar kommis-
sionen att som nästa steg på vägen mot en tillnärmning av medlemsstaternas civil- och handelsrätt, ochefter ingående vetenskaplig rådgivning lägga fram en handlingsplan, som omfattar följande åtgärder:
a) att till slutet av 2004 upprätta en databas på alla gemenskapsspråk över nationell lagstiftning och
rättspraxis inom avtalsrättens område, och på grundval av en sådan databas främja jämförande rätts-forskning och samarbete mellan intresserade parter, akademiker och jurister; detta samarbete bör syftatill att finna gemensamma rättsliga begrepp och lösningar och en gemensam terminologi för de fem-ton medlemsstaternas lagstiftningar som skulle kunna tillämpas på frivillig basis (alternativ 2 i kom-missionens meddelande) på följande områden: allmän avtalsrätt, köprätt, rätt som rör tjänsteavtal inbe-gripet finansiella tjänster och försäkringsavtal, rätt som rör personlig säkerhet samt rätt som rörskuldförbindelser utan avtal (straffrätt, bestämmelser om otillbörlig vinst), rätt som rör egendomsöver-föring vid lös egendom, kreditsäkerhetsrätt i fråga om lös egendom, trustlagstiftning,
b) att årligen lägga fram lägesrapporter inför Europaparlamentet om dessa jämförande analyser och even-
tuella rättsliga begrepp och lösningar; Europaparlamentet bör uttala sig om dessa rapporter när deinnehåller förslag till gemensamma rättsliga begrepp och lösningar,
c) att samtidigt, till slutet av 2004, efter ingående vetenskaplig rådgivning lägga fram ett förslag om en
konsolidering (genom exempelvis tillnärmning, förenklande, enhetliggörande av de rättsliga begreppen,kodifiering, utvidgning och hävande) av de befintliga rättsakter som anges i punkt1,
d) att fram till utgången av 2004 undersöka om det finns ett stort behov av ytterligare bestämmelser för
den inre marknaden, och att man då lägger särskild vikt på tillväxten i e-handeln,
e) att i början av 2005 i samarbete med byrån för Europeiska gemenskapernas officiella tidning offent-
liggöra den jämförande analysen och de gemensamma rättsliga begreppen och lösningarna i lämpligform,
f) att från och med 2005 främja spridandet av jämförande analyser och de gemensamma rättsliga
begreppen och lösningarna i samband med akademiska utbildningar och juridiska utbildningars studie-planer, samt främja spridandet av gemenskapslagstiftning till samma akademiska och juridiska kretsar,
g) att från och med 2005 tillämpa de gemensamma rättsliga begreppen och lösningarna och den gemen-
samma rättsliga terminologin på ett konsekvent sätt inom alla EU-institutioner som deltar i lagstift-nings- och tillämpningsförfarandena,
h) att från och med 2006 förfoga över en gemenskapslagstiftning om användningen av de gemensamma
rättsprinciperna och den gemensamma rättsliga terminologin i samband med internationella ellernationella avtalsmässiga förbindelser, med möjlighet att häva avtal,13.6.2002 SV C140E/541 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag15november2001
i) att från och med 2008 undersöka hur de gemensamma rättsprinciperna och en enhetlig rättstermino-
logi i europeisk rätt har fungerat i praktiken och undersöka om man bör fastställa enhetliga europe-iska bestämmelser för detta så att det inom EU och i medlemsstaterna på längre sikt införs enhetligaregler på avtalsrättens område,
j) att från och med 2010 utarbeta och anta en regelsamling för EU:s avtalsrätt som inbegriper gemen-
samma rättsliga begrepp och lösningar som de fastställts i de föregående initiativen,
15. förespråkar att det senast i slutet av 2002 inrättas ett ”europeiskt rättsligt institut”, där politiker med
inriktning på rättsliga frågor samt företrädare för förvaltningen, rättsväsendet och rättstillämparna deltar i
att utarbeta ett underlag för ovannämnda reformer på vetenskaplig grund,
16. anser att exempelvis följande arbetsgrupper och inrättningar tillsammans med akademiska organ
som ansvarar för andra lagstiftningsområden och alla intresserade parter skulle kunna stå för den veten-skapliga rådgivningen till kommissionen under handlingsplanens löptid −dash och samtidigt se till att enbalanserad avvägning görs mellan synpunkter från både civilrättslig och sedvanerättslig tradition:
−dash Commission on European Contract Law i Holte,−dash Study Group on a European Civil Code i Osnabrück,−dash Europeiska privaträttsliga akademin i Pavia,
−dash Europeiska universitetsinstitutet i Florens,
−dash European Academy of Law i Trier,−dash nationella juristorganisationer och lagreformorgan i medlemsstaterna,
17. anser att det, med tanke på de aktuella problemens brådskande karaktär, i första hand bör göras
framsteg dels inom insatserna för att göra den internationella civila processrätten (behörighet och verk-ställighet) mer enhetlig, dels när det gäller erkännandet av domar och rättshjälp,
18. uppmanar kommissionen att använda artikel95 i EG-fördraget (den inre marknaden) som rättslig
grund för vidare konsolidering och utveckling av harmoniseringen av civilrätten,
19. anser att direktiv som inte syftar till fullständig harmonisering utan till att uppnå vissa mål, exem-
pelvis i fråga om konsumentskydd, produktsäkerhet eller produktansvar, även i fortsättningen bör utformassom direktiv som innehåller få detaljbestämmelser, är systemneutrala och som på så sätt enkelt kan infogasi de olika nationella rättsordningarna,
20. uppmanar kommissionen att undersöka om det inte vore effektivare och mer ändamålsenligt att
anta förordningar när det gäller den kommande lagstiftningen om den inre marknaden,
21. insisterar på att lagstiftning på det civilrättsliga området principiellt skall utarbetas i enlighet med
medbeslutandeförfarandet och att Europaparlamentet fullt ut skall göras delaktigt i detta arbete,
*
**
22. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.C140E/542 SV 13.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag15november2001