SV    SV SV 
 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.7.2008 
SEK(2008) 2267 
  
KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT 
 
som åtföljer  
Förslag till 
 
RÅDETS DIREKTIV 
 
om ändring av direktiven 95/59/EG, 92/79/EE G och 92/80/EEG när det gäller strukturer 
och skattesatser i fråga om punk tbeskattning av tobaksvaror. 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYS  
{KOM(2008) 459 slutlig} 
{SEK(2008) 2266} 
 
SV 2   SV Sammanfattning 
Kommissionens arbetsdokument som åtföljer fö rslag till rådets direktiv om ändring av 
direktiven 95/59/EG, 92/79/EEG och 92/ 80/EEG när det gäller strukturer och 
skattesatser i fråga om punk tbeskattning av tobaksvaror. 
Kommissionen gjorde en konsekvensanalys med in riktning på eventuella åtgärder som kan 
modernisera och skapa större öppe nhet hos punktskattestrukturerna  för tobaksvaror. Dessutom 
uppmärksammade man särskilt förhållandet mellan folkhälsan och slutpriset på dessa 
produkter utifrån WHO:s ramkonvention om  bekämpning av tobaksmissbruk, liksom 
alternativen för att anpassa strukturen och punktskattesats erna för finskuren röktobak 
(rulltobak) till punktskatten för cigaretter. 
Denna konsekvensanalys har föregåtts av ett brett samrådsförfarande. Branschorganisationer 
och andra intressenter (handeln, hälsosektorn  etc.) uppmanades att lä mna yttranden via ett 
offentligt samråd på nätet.  
För att undersöka hur tobaksbe skattningens olika mål skulle  kunna hanteras analyserade 
kommissionen fyra grundlä ggande tillvägagångssätt. 
Det första tillvägagångssättet består i att inte vidta några åtgärder  på gemenskapsnivå 
(inga förändringar i politiken). Detta tillvägag ångssätt kommer inte att lösa det nuvarande 
problemet med snedvridning av handeln över gr änserna och smuggling på tobaksmarknaden, 
vilket har konsekvenser i fråg a om intäkter och hälsoskydd.  
Det kommer inte heller att lösa oor dningen på skatteområdet och de 
konkurrenssnedvridningar som för närvarande skap as genom begreppet de n mest efterfrågade 
prisklassen . Inte heller löser det problemet med er sättning och snedvridning av konkurrensen 
orsakad av beskattning mellan o lika produkter av tobaksvaror. Kommissionen valde därför att 
inte gå vidare med detta alternativ. 
Det andra tillvägagångssättet består i att endast ändra punktskattestrukturerna för 
cigaretter . För att de problem som för närvara nde skapas genom begreppet den mest 
efterfrågade prisklassen, undersöker man i k onsekvensanalysen hur det skulle vara att 
avskaffa den mest efterfrågade prisklassen so m riktlinje för minimikrav. Punktskatten måste 
för närvarande vara minst 57 % av detaljhandels priset inklusive skatt och minst 64 euro per 
1000 cigaretter i den mest efterf rågade prisklassen. I stället unde rsöks följande två alternativ i 
konsekvensanalysen: a) att tilläm pa EU:s minimikrav på 57 % oc h 64 euro på alla cigaretter, 
eller b) att tillämpa minimikraven i enlighe t med vägda genomsnittliga priser (WAP). 
Samtidigt bedöms konsekvenserna av att ge medl emsstaterna ökad flexib ilitet när det gäller 
punktskattestrukturerna  på nationell nivå. 
Båda alternativen skulle förenkla systemen jämfört med den nuvarande situationen. Varken 
tillämpningen av minimikrav på alla cigaretter eller på det vägda genomsnittliga priset skulle 
medföra en  ökning av de administrativa kostnaderna för någon av intressenterna.  Båda 
alternativen skulle också lösa problemet  med oordningen på skatteområdet och de 
konkurrenssnedvridningar som för närvarande skap as genom begreppet de n mest efterfrågade 
prisklassen. Att endast tillämpa minimikravet på 64 euro på alla cigaretter skulle dock skapa 
en lägsta skattenivå för alla cigaretter i EU. Detta alternativ skulle också minska skatte- och 
 
SV 3   SV prisskillnaden mellan medlemsstaterna mera än de övriga alternativen och i betydande 
omfattning integrera folkhälsohänsyn. Detta alte rnativ prioriteras dä rför ur den inre 
marknadens och hälsans perspektiv. Emellertid skulle tillämpningen av 57-procentsregeln på 
alla cigaretter för ett antal medlemsstater result era i en obligatorisk värderelaterad skatt och 
inte vara förenlig med målet att ge medlemsst aterna ökad flexibilitet i fråga om relationen 
mellan särskild skatt och värderelaterad skatt. Tillämpning av 57-procentsregeln på det vägda 
genomsnittliga priset är därför det alternativ som föredras . 
Det andra tillvägagångssättet skulle emellertid inte i tillräcklig t hög grad beakta 
hälsoaspekterna.  
Det tredje tillvägagångssättet  består i att  utöver ändringar av strukturen  höja 
minimipunktskatterna  för cigaretter . Vid konsekvensanalysen simulerades ett antal 
höjningar av minimipunktskattern a på cigaretter, antingen i fråga om de 57 procenten eller 
minimibeloppet 64 euro per 1000 cigaretter . Det konstaterades att en höjning av 
minimibeloppet på 64 euro är det bästa instrume ntet för att uppnå en harmonisering av skatter 
och priser på cigaretter i EU till gagn för den inre marknaden och med tanke på 
bekämpningen av tobaksmissbruk. En höjning av minimibeloppet bör dock kombineras med 
en höjning av minimikravet 57 %, v ilket skulle kräva en uppdatering av 
undantagsbestämmelsen, som för närvarande är fa stställd till 101 euro  (när punktskatten på 
den mest efterfrågade prisklassen är minst 101 euro behöver medlem sstaterna inte längre 
uppfylla 57-procentskravet). En uppdatering till  122 euro skulle hålla jämna steg med den 
senaste utvecklingen av punktska tten på cigaretter på den in re marknaden och ha samma 
effekt som 2001, nämligen att täcka de fem medlemsstater so m har de högsta skatterna.  
Under de senaste fem åren har cigarettkonsum tionen i EU minskat med mer än 10 %. Under 
samma period har punktskatterna ökat med mer än 30 %. För att uppnå en liknande nedgång i 
konsumtionen under de kommande fem åren är  det angeläget att höja punktskatterna 
ytterligare. Med en priselasticitet  på -0,43 i beräkningen, som Världsbanken föreslår, behövs 
en prisökning på 25 % för att uppnå en minskning av efterfrågan på 10 %. En 10-procentig 
minskning under en 5-årsperiod skulle också vara förenlig med EU:s strategi för 
tobaksbekämpning (Strategy for Tobacco Control", ECTC), som antagits av 
Världshälsoorganisationens regionkommitté för Europa och i vilken det främsta målet är att minska rökningen med 2 % om året.  
Med hänsyn till ovanstående har kommissi onen övervägt ett antal möjliga ökningar. 
En ökning till 90 euro på  alla cigaretter och 63 % på det vägda genomsnittliga priset skulle 
sannolikt medföra en minskning av efterfrågan på i genomsnitt 10 % i 22 av medlemsstaterna
1. Dessutom skulle den bana vägen för ytterligare ökningar av punktskatten 
på cigaretter även i de medlemsstater som reda n har en hög beskattnin gsnivå. Bortsett från 
BG och RO skulle priserna inte bli extremt höga jämfört med den lokala köpkraften i 
medlemsstaterna. 
Allt som allt förefaller detta tillvägagångssätt, när det gäller cigaretter, vara den som är bäst 
lämpad för att säkerställa att den inre mar knaden fungerar korrekt samtidigt med en hög 
hälsoskyddsnivå. 
                                                 
1 Inte i DE, UK, IE, FR (och RO ingick inte i simuleringen) 
 
SV 4   SV Det fjärde tillvägagångssättet  består i att  ändra strukturerna och minimipunktskatterna  
på andra produkter , särskilt på finskuren tobak, för att undvika att cigaretterna ersätts med 
lägre beskattade tobaksvaror. 
De kraftiga skillnaderna i skattenivåerna på  finskuren tobak i medlemsstaterna medför 
smuggling och handel över gränserna mellan ett antal grannländer och orsakar snedvridning 
på den inre marknaden. Dessutom medför skillna den mellan beskattningsnivån på cigaretter 
och finskuren tobak att produkter na ersätts med andra. Den offentliga försäljningen av 
cigaretter för konsumtion i EU 27 minska de under 2002–2006 med ca 13 %. Omvänt ökade 
försäljningen av finskuren tobak för konsumti on med ca 10 %. De betydande skillnaderna i 
miniskatterna på dessa produkter är knappast be rättigade på gemenskapsnivå. Detta gäller 
både med tanke på rättvis konkurrens och, mot bakgrund av båda produkternas skadliga 
egenskaper, ur hälsosynpunkt. Minimisatserna för finskuren tobak avsedd för rullning av 
cigaretter bör därför anpassas ti ll skattesatsen för cigaretter. 
För finskuren tobak kan medlemsstaterna välja me llan att följa ett minsta skattebelopp eller  en 
värderelaterad minimiskatt. Eftersom minimi beloppet är den bästa ti llnärmningsfaktorn bör 
det dock (utöver den värderelaterade minimi skatten) finnas ett obligatorisk minsta 
skattebelopp för alla medlemsstater , på samma sätt som för cigaretter. 
Men hänsyn till den finskurna tobakens särskilda egenskaper angavs det i kommissionens 
föregående rapport att minimipunktskatten på finskuren tobak kan fa stställas till ca två 
tredjedelar av minimipunktskatten på cigaretter. För att uppfylla ett två-tredjedelsförhållande 
mellan finskuren tobak och cigaretter bör minimi beloppet fastställas till 43 euro per kilogram 
och det proportionella minimikravet till 38 %.  
Genom tillämpning av det tidigare nämnda förhå llandet på 2:3 på de föreslagna ökningarna 
för cigaretter skulle minimisatserna för finskur en tobak öka till 60 euro och 42 % på fem år. 
Med samma priselasticitet som för cigaretter, sk ulle en ökning av mini mikraven till 60 euro 
och 42 % leda till en minskning av efte rfrågan på ca 20 % i 19 medlemsstater. 
****