Tack vare harmoniseringen av nationella regler, enhetliga standarder för alla medlemsländer (i stället för 28 olika uppsättningar av standarder) och principen om ömsesidigt erkännanden ger den inre marknaden över 512 miljoner konsumenter tillgång till en marknad där nya idéer och produkter kan provas. Unionsreglerna om offentlig upphandling möjliggör en mer strategisk metod för de offentliga utgifterna och säkerställer samtidigt att medlemsländerna och de regionala och lokala myndigheterna kan välja de bästa anbuden på grundval av fler kriterier än enbart det lägsta priset. Den diversifiering, den omfattning, de experiment och den innovation som den inre marknaden möjliggör fungerar som drivkrafter för produktivitet och är därför av avgörande betydelse för att hjälpa europeiska företag att bibehålla sin konkurrenskraft i en globaliserad värld. Den inre marknaden för varor har i synnerhet rönt framgång. Lagstiftningsrelaterade hinder har undanröjts för över 80 % av alla industriprodukter genom antagandet av gemensamma regler och, i avsaknad av sådana regler, genom principen om ömsesidigt erkännande. Integrationen av den inre marknaden har också fördjupats. Som andel av unionens ekonomi har handeln med varor och tjänster inom unionen som andel av unionens bruttonationalprodukt ökat från 27 % under 2004 till 33 % under 2017. Handeln med tjänster är dock fortfarande mer begränsad och ligger långt under vad som är möjligt.

Trots finanskrisen har de europeiska kapitalmarknaderna integrerats ytterligare under de senaste 25 åren. Kapitalmarknaderna har expanderat betydligt sedan 1992 till en nivå som under 2015 motsvarade mer än det dubbla av unionens ekonomi. Allt fler som tillhandahåller finansiella tjänster kan erbjuda sina tjänster i hela unionen tack vare ett s.k. EU-pass. Detta stimulerar konkurrensen och ger nya möjligheter för företag som behöver finansiering på kapitalmarknaderna. De kan nu finansiera mer av sin verksamhet på den inre marknaden och är mindre beroende av bankfinansiering. Den förstärkta tillsynen på unionsnivå har gett bättre skydd för konsumenter och investerare. Integrationen av kapitalmarknaderna främjar också sådan europeisk innovation som är av avgörande betydelse för att företagen ska bli mer effektiva och produktiva.

2.Utmaningen att uppnå resultat

Fördelarna med den inre marknaden kommer enskilda och företag till godo först när marknadens regler fungerar i praktiken. Oavsett om det gäller livsmedelsprodukter, försäkringar eller arbetsmiljökrav kan bristande efterlevnad av unionslagstiftningen i ett medlemsland få stora konsekvenser i ett annat medlemsland. Bristande efterlevnad av lagstiftningen kan undergräva konsumenternas förtroende för den inre marknaden. Det undergräver också lika konkurrensvillkor för företagen. Att reglerna för den inre marknaden genomförs, tillämpas och efterlevs på ett bra sätt är därför en förutsättning för att den uttalade önskan att fördjupa den inre marknaden ska kunna förverkligas.

2.1 Genomförande och tillämpning av reglerna för den inre marknaden

Medlemsländerna ansvarar för att genomföra direktiv i nationell lagstiftning. Under de senaste 20 åren har det gjorts goda framsteg med att införliva de direktiv som rör den inre marknaden, vilket framgår av att den genomsnittliga andelen icke införlivade direktiv har sjunkit betydligt (från 6,3 % under 1997 till 0,9 % under 2017). Ett korrekt genomförande av all lagstiftning som antagits under de senaste fem åren för att utveckla den inre marknaden är en viktig gemensam utmaning för den närmaste framtiden som kräver ett fortsatt åtagande från alla medlemsländer. De senaste signalerna har dock inte alltid varit uppmuntrande. Andelen direktiv som inte har införlivats av de 16 direktiv som skulle ha införlivats mellan december 2017 och maj 2018 var exempelvis 25 % i juni 2018. När det gäller de tre direktiven om offentlig upphandling som skulle ha införlivats senast i april 2016 har kommissionen varit tvungen att inleda 58 överträdelsförfaranden mot 21 medlemsländer som inte har redovisat några införlivandeåtgärder, varav tre ärenden fortfarande pågår.

När det gäller minimikrav för harmonisering av nationella regler på unionsnivå är det motiverat att medlemsländerna ställer högre krav än vad unionsreglerna kräver om de så önskar. Detta får dock inte leda till sådan överreglering att de nationella åtgärderna medför oproportionerliga bördor för enskilda och företag. Den integrering som eventuellt behövde göras av den allmänna dataskyddsförordningen i de nationella rättsordningarna är ett exempel på en sådan risk, där upp till 600 sidor kompletterande lagstiftning har antagits i ett medlemsland. Under 2016 åtog sig Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen genom det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning att offentliggöra texten till nationella införlivandeåtgärder och att förtydliga vilka bestämmelser som följer av unionsdirektiven och vilka bestämmelser som går utöver dessa. Denna öppenhet kan i sig bidra till att säkerställa att alla kompletterande krav är proportionerliga och tydligt motiverade. Kommissionen har ställt ett verktyg till medlemsländernas förfogande för att anmäla hur de har införlivat unionsdirektiven, men det har hittills bara använts av två medlemsländer för tre direktiv.

Medlemsländernas myndigheter ansvarar också för tillämpningen av reglerna för den inre marknaden. I flera fall under de senaste åren har en bristfällig tillämpning av reglerna fått stora konsekvenser. Till följd av detta har tillsynen på unionsnivå ökat.

Den s.k. dieselskandalen avslöjade brister hos de behöriga myndigheterna på medlemsstatsnivå när det gäller att säkerställa efterlevnaden av unionsreglerna vid förfaranden för typgodkännande av bilar och bristen på rättsmedel hos kommissionen för att åtgärda detta. Den nya ramen för typgodkännande som antogs i maj 2018 kommer att göra tillämpningen av unionsreglerna effektivare och i hög grad stärka unionens tillsyn.

För att lagstiftningen om den inre marknaden ska vara effektiv krävs ofta tillsyn av oberoende myndigheter på nationell nivå som har tillräckligt med personal och utrustning. Så är fallet på sådana områden som konkurrens, marknadsövervakning, dataskydd, energi, transport, telebranschen eller finansiella tjänster. Dessa organ är ytterligare en garanti för en god tillämpning av reglerna för den inre marknaden, och kommissionen kommer att fortsätta att lägga särskild vikt vid att se till att de fungerar bra och har tillräckliga resurser. Kommissionen kommer rent konkret att öka sitt stöd till uppbyggnad av förvaltningskapacitet, t.ex. genom de föreslagna programmen för den inre marknaden och stöd till reformer under nästa fleråriga budgetram.

Att skydda konsumenterna mot skrupelfria företags otillbörliga metoder är en utmaning som kräver ökat gränsöverskridande samarbete mellan olika förvaltningar. Det fall under 2017 som gällde fipronil i ägg visade exempelvis att det finns utrymmer för ökat samarbete för att förhindra bedrägerier i fråga om livsmedel. Det behövs också gränsöverskridande samarbete för att hjälpa enskilda och företag att dra nytta av friheterna på den inre marknaden och att lösa konflikter mellan myndigheter. Kommissionen har vidtagit avgörande åtgärder på detta område genom sitt förslag om en europeisk arbetsmyndighet. Dess syfte är att förbättra den fria rörligheten för arbetstagare, särskilt genom gränsöverskridande samarbete mellan nationella myndigheter och medling i gränsöverskridande tvister.

Såsom framgår av resultattavlan för rättskipningen erinrar kommissionen om att rättsväsendets oberoende, kvalitet och effektivitet och respekten för rättsstatsprincipen på nationell nivå är nyckeln till att bevara förtroendet för den inre marknaden. Att förbättra de nationella rättssystemen är därför en prioritering för kommissionen, antingen via den europeiska planeringsterminen – unionens årliga cykel för samordning av den ekonomiska politiken – eller stöd till domarnas utbildning och arbete, t.ex. genom det europeiska rättsliga nätverket. Kommissionen har också föreslagit att medborgarnas möjligheter att tillvarata sina rättigheter ska stärkas. Med den s.k. nya given för konsumenterna kommer exempelvis behöriga organ att kunna väcka talan på konsumenternas vägnar. Om detta paket antas kommer det att ge billigare och effektivare medel för att stoppa och vidta åtgärder mot överträdelser som är till nackdel för många konsumenter i unionen. På sådana områden där överträdelser av unionslagstiftningen kan vara svåra att upptäcka och allvarligt skada allmänintresset kan visselblåsare fylla en central funktion, vilket framgått av flera skandaler på senare tid. Det kommissionsförslag som behandlar denna fråga kommer att säkerställa att visselblåsare kan känna sig trygga när de rapporterar sådana överträdelser.

2.2 Säkerställa efterlevnad på unionsnivå

I egenskap av fördragens väktare säkerställer kommissionen att medlemsländerna följer unionsreglerna, främst genom överträdelseförfaranden, i enlighet med det strategiska tillvägagångssättet i meddelandet EU-rätten: Bättre resultat genom bättre tillämpning, och genom kontroll av statligt stöd. Unionen har också infört förstärkta tillsynsmekanismer, t.ex. de europeiska tillsynsmyndigheterna för finansiella tjänster. Eftersom hot mot den finansiella stabiliteten och skyddet av investerare är gränsöverskridande har kommissionen lagt fram förslag som ska säkerställa att dessa myndigheters finansiella tillsyn förstärks och integreras i högre grad, även när det gäller penningtvätt. I enlighet med målet att agera större och mer målmedvetet i stora frågor och mindre och mer anspråkslöst i små frågor har kommissionen också beslutat att ytterligare öka fokus på kontroll av statligt stöd och överträdelser av bestämmelser som får stora konsekvenser för den inre marknaden, t.ex. statligt stöd i fråga om bolagsbeskattning.