15. Det internationella monitära systemet
A5-0302/2001
Europaparlamentets resolution om det internationella monetära systemet /dash hur det skall förbätt-
ras för att undvika framtida kriser (2000/2017(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
jdash med beaktande av det arbete som för närvarande pågår i olika internationella organ, till exempel
Internationella valutafonden (IMF), Världsbanken, Internationella regleringsbanken (BIS) och forumetom ekonomisk stabilitet, samt i flera internationella fackorganisationer såsom International Accoun-ting Standards Committee, International Federation of Accountants eller International Association ofSecurities Commissions,
jdash med beaktande av förslaget till resolution av Cristiana Muscardini, Mauro Nobilia, Mario Mauro och
Vitaliano Gemelliom den reala ekonomin och den finansiella ekonomin (B5-0306/2000),
jdash med beaktande av artikel163 i arbetsordningen,jdash med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A5-0302/2001), och av
följande skäl:
A. Enligt IMF:s statistik har 120 betydande monetära och ekonomiska kriser på internationell nivå ägt
rum sedan 1975.
B. Kriserna i Asien 1997 och i Ryssland och Brasilien 1998 var genom fruktansvärda spridningseffekter
nära att utvecklas till internationella kriser, vilket har lett till att politiska och ekonomiska aktöreraldrig förr varit så medvetna om behovet av att på djupet reformera den internationella ekonomiskastrukturen.
C. De senaste årens kriser har belyst den internationella ekonomiska strukturens många brister, i synner-
het när det gäller övervakningen av och tillsynen över den internationella ekonomiska verksamhetensamt de internationella organisationernas oförmåga att på ett effektivt sätt förebygga och hanterakriserna.
D. Ett internationellt finanssystem kan bara vara stabilt om medlemsstaternas ekonomiska politik är inrik-
tad på tillväxt och sysselsättning.
E. Öppna finansmarknader leder på lång sikt till en effektivare internationell ekonomi under förutsättning
att de hålls under större uppsikt för att minimera riskerna vad avser den ekonomiska stabiliteten i allaländer.
F. Priset för den ekonomiska instabiliteten och de kriser som följer därav betalas genom den reala ekono-
min i form av förlorade möjligheter vad avser tillväxt, sysselsättning samt ekonomisk och social väl-färd.
G. Forskningen och de finansiella innovationerna, som spelar en betydande roll eftersom det blivit möjligt
att dela upp reala ekonomiska transaktionerna på avskilda och upprepade icke-likvida transfereringar,gör det möjligt att dela upp riskerna och handla med dem på marknaderna.
H. Den finansiella forskningen leder emellertid också till att de ekonomiska transaktionerna och risk-
tagandet blir allt mer komplexa, vilket gör det svårt för både statliga och privata reglerings- ochövervakningsmyndigheter inom stora organisationer att följa upp och analysera risker.
I. Många kriser har uppstått ur en situation där antingen den offentliga eller den privata sektorn i alltför
stor utsträckning skuldsatt sig.
J. Den nödvändiga ekonomiska stabiliteten bör betraktas som allmän nyttighet, varmed de offentliga
myndigheterna i full utsträckning bör ansvara för att förebygga, och om detta inte är möjligt, att påbästa sätt hantera kriserna.C112E/140 SV 9.5.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 23 oktober 2001
K. I detta sammanhang finns det en moralisk osäkerhet som ställer de offentliga myndigheterna inför den
särskilda utmaningen att uppnå största möjliga balans mellan å ena sidan fritt fungerande marknaderoch deras nödvändiga reglering och å andra sidan uppkomsten av kriser och den privata sektornsdeltagande i de statliga räddningsinsatserna.
L. Det är nödvändigt att alla länder, inklusive offshore-centrum och skatteparadis, underställs minimala
tillsynsregler.
M. Europeiska unionen bör spela en central roll i den allmänna debatten om det nya ekonomiska sys-
temet.
1. Parlamentet anser att de pågående reformeringarna av de internationella finansiella instituten bör
syfta till att öka deras effektivitet och öppenhet, i synnerhet när det gäller IMF och Världsbanken, menäven deras universialitet, framför allt för BISoch andra organisationer med begränsat multilateralt infly-tande,
2. uttrycker sitt stöd för en integrerad övervakning och tillsyn på internationell nivå, vilket kommit att
bli oundgängligt inte bara på grund av globaliseringen av den ekonomiska verksamheten utan också pågrund av tendensen att i allt större utsträckning kringgå mellanled och det faktum att det finns allt flerolika aktörer på marknaden; anser att idén om att inrätta ett överordnat internationellt regleringsorgan ärogenomförbar och uppmanar till ett mycket närmare samarbete på internationell nivå mellan de nationellaövervaknings- och kontrollmyndigheterna, till exempel genom utbyte av information om organisationersom bedriver gränsöverskridande verksamhet,
3. begär att Europeiska centralbanken skall få i uppgift att på europeisk nivå samordna de befintliga
nationella övervaknings- och kontrollmyndigheterna; anser att ECB följaktligen också aktivt bör delta iupprättandet av en nära samordning på internationell nivå,
4. kräver att de diskussioner och det arbete som för närvarande pågår framför allt inriktas på förebyg-
gandet av systemkriser; föreslår därför inrättandet av ett ”observatorium för systemkriser” som skulle kny-tas till BIS,
5. anser att IMF är den enda institutionen som ägnar sig åt att få världsekonomin att fungera tillfreds-
ställande när det gäller det ömsesidiga makroekonomiska oberoendet, och anser att den har ett särskiltansvar för att utöva tillsyn över finansiellt sårbara situationer med tanke på det avgörande inflytande somde internationella finansmarknaderna har på världsekonomin,
6. anser att IMF bör sköta sin huvudsakliga uppgift som utgörs av makroekonomisk övervakning i alla
länder samtidigt som det stöder en fördjupning av den pågående reformeringen av IMF:s organisation ocharbetssätt, vilket framför allt innebär följande:
jdash en regelbunden ökning av både kvoter och utfärdandet av särskilda dragningsrätter i takt med att
världshandeln ökar och lämpliga åtgärder för kapitalflödena för att bevara IMF:s möjlighet att tillhan-dahålla grundläggande finansiering,
jdash i syfte att öka styrelsens effektivitet skall handlingsfrihet ges IMF:s 24 handläggare,jdash inrättandet av en ”ständig kommitté för finansministrarnas representanter” i syfte att underlätta kon-
trollen av de multilaterala instituten och beslutsfattandet för den nya ”internationella monetära och
finansiella kommittén”,
jdash reaktivering av de särskilda dragningsrätterna, som är det första steget mot en global valuta, och där
tilldelningskriterierna skall kunna orienteras selektivt utifrån kriterier om en hållbar utveckling, ochäven kunna användas i samband med större kriser,
jdash avskaffande av 85-procents majoriteten för alla viktiga beslut, eftersom en omfördelning av befogen-
heterna och rösterna i högre grad skulle återspegla IMF:s universella karaktär och de nya industri-ländernas roll,
jdash styrelsen bör låta externa experter regelbundet göra en kritisk utvärdering av de ekonomiska analyser
och åtgärder som förespråkas av IMF:s enheter,
jdash en intelligent omstrukturering av ”komponenterna” för att bättre samla Europeiska unionens ekono-
miska inflytande inom IMF,9.5.2002 SV C112E/141 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 23 oktober 2001
7. begär i detta sammanhang också att de europeiska ståndpunkterna bättre skall samordnas och att de
skall representeras enhetligt inom alla internationella ekonomiska och finansiella instanser,
8. bedömer att det är nödvändigt att man på internationell nivå tillämpar gemensamma normer och
standarder, i synnerhet på områdena statistik, bokföring, utvärdering och revision, samt anser att man börutnyttja den privata sektorns resurser och sakkunskaper för att utarbeta dessa normer och standarder ochatt allt stöd som IMF beviljar skall ske på villkor att organisationens alla medlemsstater tillämpar dessa,
9. uttrycker sitt stöd för den begäran om en rättslig ram som gjorts av forumet om ekonomisk stabilitet
för att snabbt kunna lösa tvister mellan parter, framför allt i situationer då en av parterna är insolvent,
genom att
jdash inrätta transnationella tvistlösningsorgan,
jdash införa en åtskillnad mellan vad som är huvudinsolvens och vad som inte är det,
jdash införa metoden ”debtor-in-possession financing” enligt amerikansk lagstiftning,
10. anser att den privata sektorn måste delta vid krishantering; ber att klausuler om kollektiva åtgärder
skall antas, särskilt vad avser obligationskontrakt, så att den privata sektorn skall kunna delta i hanteringenav monetära kriser; anser att Europeiska unionen bör föregå med gott exempel genom att anta ett euro-peiskt direktiv,
11. anser att detta deltagande i vissa fall skall kunna utgöras av en frysning av betalningen av skuld-
räntor för att begränsa riskmomenten som har moralisk karaktär och minska kostnaderna för omstruk-tureringsprogrammen; anser att IMF bör ha befogenhet att garantera moratoriets giltighet gentemot deninternationella finansvärlden,
12. anser att man för att förbättra krisförebyggandet måste öka övervakningen av transaktioner utanför
balansräkningen, särskilt för alla derivata produkter inklusive OTC-derivat (Over the Counter-derivat), vilkainte bör kunna ha konkurrensfördelar i förhållande till andra finansiella produkter vilket nu är fallet efter-som de kontrolleras och regleras i mindre utsträckning än de sistnämnda,
13. stöder inrättandet av ett ”skuldregister” hos BISför att centralisera all information om kontakter
mellan alla betydande finansföretag och institut som systematiskt har en hög skuldsättningsnivå,
14. betonar att man måste stärka kraven på kontroll för banker som är motparter när det gäller risk-
fonder (eller hedge funds); anser också att det bör bli svårare och dyrare att refinansiera högriskfonder iländer som inte täcks av Basel-överenskommelsen,
15. insisterar i samma anda på att EU sätter finansiell tillsyn och bestämmelser för att bekämpa
penningtvätt överst på dagordningen för anslutningsförhandlingarna,
16. uppmanar EU att vidta åtgärder för att begränsa finansiella affärer med länder och offshore-centrum
som, enligt den finansiella aktionsgruppen FATF:s analyser, inte iakttar de internationella minimikraven närdet gäller försiktighet,
17. anser att Europeiska unionen inom ramen för en stärkt övervakning och tillsyn på internationell
nivå också bör ändra sitt tillvägagångssätt på området genom att göra Europeiska centralbanksystemet till
ett verkligt samordningsorgan för de nationella kontroll- och tillsynsorganen i enlighet med artikel105.6
i EG-fördraget; anser dessutom att detta behov redan finns på grund av den gemensamma valutan och dengemensamma marknaden för finansiella tjänster, som håller på att inrättas,
18. medger att en bättre kontroll av den spekulativa verksamheten på kort sikt utgör en utmaning och
medför destabiliserande effekter; anser att det är de nya framväxande ekonomiernas uppgift att skydda sigsjälva genom att genomföra en inre liberalisering åtföljd av en effektiv kontroll innan de genomför enextern liberalisering av kapitalrörelserna och att de, om det behövs, bör införa Chiles system som innebäratt landet kräver en icke-räntebärande insättning av utländskt kapital vid införseln för att främja längrelöptider för externa skulder,C112E/142 SV 9.5.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 23 oktober 2001
19. välkomnar i detta sammanhang Ekofinrådets beslut att begära att kommissionen före slutet av
februari 2002 genomför en studie av globaliseringen och utvecklingen för att utvärdera den finansiellaglobaliseringens fördelar och avigsidor (de internationella kapitalströmmarna och bekämpningen av desnabba kasten och flyktigheten på finansmarknaderna) och göra en sammanställning av utvecklingsbistån-det på internationell nivå (skuldsanering, tillgång till marknader och utländska investeringar); kräver attdenna studie görs på ett så objektivt sätt som möjligt och beaktar de arbeten som utförts av olika ekono-miska skolor,
20. understryker att EU också berörs av detta problem och därför bör införa instrument för tillsyn inom
ramen för regleringen av den integrerade finansmarknaden; kräver att institutionerna snabbt diskuterardessa tillsynsinstrument med utgångspunkt i de undersökningar som finns,
21. kräver inom ramen för artikelVII i IMF:s stadgar ett anstånd med återbetalningen av skuldräntor för
länder som drabbats av en likviditets- eller solvenskris för att ge landet i fråga tillräcklig tid att utarbeta enplan för att lägga om skulden,
22. uppmanar IMF och i-länderna att se till att de fattigaste länderna kan göra en nystart genom att
enligt lämpliga villkor för den ekonomiska politiken avskriva deras skulder och att låta skuldsatta nyaframväxande ekonomier betala tillbaka sina skulder i förhållande till en procentsats av exportintäkterna,vilket redan tidigare gjorts i ett känt historiskt fall,
23. begär att IMF i sina strukturanpassningsprogram skall ta hänsyn till de sociala verkningarna av
kommande reformförslag; uppmanar Världsbanken och de regionala utvecklingsbankerna att i första handbekämpa fattigdom, till exempel genom utbildningsprogram, sociala program och hälsoprogram,
24. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, generaldirektören för
BIS, ECB:s ordförande, IMF:s generaldirektör, Världsbankens ordförande, WTO:s generaldirektör och FN:sgeneralsekreterare.9.5.2002 SV C112E/143 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 23 oktober 2001