C 416/18

Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

(2019/C 416/10)

Detta meddelande offentliggörs i enlighet med artikel 17.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELANDE OM GODKÄNNANDE AV STANDARDÄNDRING

”SICILIA”

PDO-IT-A0801-AM04

Datum för meddelande: den 6 september 2019

BESKRIVNING AV OCH SKÄL TILL DEN ÄNDRING SOM GODKÄNTS

1. Kombination av druvsorter – Druvsorter

Beskrivning:

Alternativet att inbegripa den aromatiska druvsorten zibibbo i framställningen av vin av två druvsorter har lagts till.

Skäl:

Användning av aromatiska sorter i framställning av vin av två druvsorter var tidigare förbjuden enligt produktspecifikationen. Nu ska användning av druvsorten zibibbo vara tillåten. Anledningen till att en ny aromatisk druvsort som zibibbo inbegrips i framställning av vin av två druvsorter är att denna sort är inhemsk och mycket typisk för regionen i fråga, eftersom den har odlats på ön Sicilien i över tusen år. Tanken är således att ytterligare utnyttja denna inhemska druvsort, som redan används i vin av en enda druvsort, inklusive i kombinationer med andra regionala druvsorter, särskilt i blandningar med grillodruvor.

Denna ändring rör artikel 2 i produktspecifikationen och påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

2. Regler för vinodling – odlingsmetoder

Beskrivning:

I framställningen av DOC-vinerna ”Sicilia” kommer det nu också att vara tillåtet att använda druvsorter som odlats uppbundna på spaljé, om de planterades under produktionsåret 2018–2019 och har en planteringstäthet på minst 1 000 vinstockar per hektar. Detta gäller endast druvsorten calabrese (även kallad nero d’avola), som odlas i provinserna Agrigento och Caltanissetta, samt för omplantering av denna druvsort i dessa provinser under produktionsåret 2019–2020 och framåt.

Skäl:

Det underliggande skälet till denna begäran är att odling av druvsorten nero d’avola med spaljé- eller pergolauppbindning anses vara traditionell i dessa provinser. Dessa uppbindningssystem är visserligen besvärliga att arrangera under planteringen, men de är lättare att hantera under odlingen. De ger också bättre skydd mot väderpåverkan under sommarsäsongen i och med de allt vanligare värmeböljorna på grund av heta sirocco-vindar, utan att druvornas kvalitet försämras. Detta beror på att ett stort ytområde hos löven exponeras, vilket gör att skotten kan växa jämnt och skyddar druvklasarna.

Den ovan nämnda odlingsmetoden är redan godkänd som traditionell metod enligt den befintliga IGT för ”Sicilia”. Denna ändring rör artikel 4 i produktspecifikationen och påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

3. Högsta avkastning

Detta är en formell ändring i syfte att ändra indelningen av uppgifterna om högsta avkastning. Vinerna omgrupperas efter avkastning för att förenkla presentationen. Denna ändring rör avsnitt 1.5.2 (Vinframställningsmetoder – Högsta avkastning) i det sammanfattande dokumentet.

4. Beskrivning av vinerna

Beskrivning:

Beskrivningen av vinerna är nu mer detaljerad och delas in efter vinkategori i stället för vingrupp/vintyp.

Skäl:

Denna ändring bidrar till att förenkla och rationalisera beskrivningen av DOC-vinerna ”Sicilia”. Med tanke på att ”Sicilia” omfattar ett stort antal typer möjliggör ändringen en mer koncis beskrivning och ger en tydligare och mer sammanhängande överblick av framställningen av viner med denna beteckning. Ändringen rör punkt 1.4 i det sammanfattande dokumentet.

5. Egenskaper hos viner för konsumtion

Beskrivning:

A) För ”Sicilia” av sorten rosé har beskrivningen av vinets färg formulerats mer exakt för att innefatta färgtoner från blekrosa till mer rosa toner av varierande intensitet, ibland med kopparnyanser. Skäl: Beskrivningen av möjliga färgnyanser har utvidgats för att tillåta druvpressningar av varierande intensitet, vilket leder till extraktion av färg från druvskal med motsvarande större eller mindre intensitet.

B) Beskrivningen av färgen på ”Sicilia” av sorten pinot grigio rosé har formulerats mer exakt, just för att innefatta halmgula toner av varierande intensitet, ibland med mer eller mindre intensiva rosafärgade nyanser eller kopparnyanser. Skäl: Skalet hos druvan pinot grigio kan variera från vitt till rosa till kopparfärgat, vilket ger ett brett spektrum av färgnyanser beroende på hur pressningen sker och hur länge skalen är i kontakt med druvsaften.

C) I beskrivningen av de organoleptiska egenskaperna hos ”Sicilia” av sorterna grillo, catarratto och inzolia med beteckningen ”Vendemmia Tardiva” [Sen skörd] har färgdefinitionen utvidgats med ”varierar från halmgula till gyllene toner av mer eller mindre intensitet, ibland med bärnstensnyanser”, som ersätter ”från halmgult till gyllene”. Doften definieras nu som ”karakteristisk, utsökt, ibland blommig, kvardröjande” i stället för ”karakteristisk, utsökt, kvardröjande”. Smaken beskrivs nu som ”från torr till söt, välbalanserad, karakteristisk, ibland med en utpräglad alkoholsmak och/eller en mandelaktig eftersmak” i stället för ”från torr till söt, typisk, välbalanserad”. Skäl: Druvorna får ofta mogna länge på vinstockarna och genomgå en långvarig maceration av druvskalen som gör det möjligt att mycket effektivt extrahera pigment från skalen och musten. Detta kan ge upphov till toner från halmgult till gyllene av varierande intensitet, ibland med bärnstensnyanser. När det gäller doften kan dessa metoder ge en mer komplex doftsammansättning och mer varaktiga dofter. I fråga om smaken kan en mer utpräglad alkoholsmak uppnås tack vare den ofta mycket höga sockerhalten och metoden kan också ge en eftersmak som präglas av mandelnoter som blir starkare när vinet lagras.

D) Beskrivningen av de organoleptiska egenskaperna hos vintyper som framställs av två druvsorter har ändrats i och med att den aromatiska druvsorten zibibbo har tagits med. Skäl: Inbegripandet av druvsorten zibibbo i blandningar av två druvsorter innebär att dess utpräglade aromatiska kvaliteter lyser igenom, även sett till blandningens organoleptiska egenskaper i allmänhet, vilket innebär att det krävs en mer exakt beskrivning.

Ändringarna rör artikel 6 i produktspecifikationen och punkt 1.4 i det sammanfattande dokumentet (Beskrivning av vinet eller vinerna).

6. Samband med det geografiska området

Beskrivning och skäl

Sambandet med det geografiska området har omformulerats och delats upp per produktkategori.

Skäl: Det ansågs nödvändigt att omformulera och utvidga beskrivningen av sambandet med det geografiska området enligt den gällande EU-lagstiftningen, genom att beskrivningen delas in efter de vinkategorier som ingår i produktspecifikationen.

Ändringen rör punkt 1.8 i det sammanfattande dokumentet.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

1. Produktens namn

”Sicilia” (IT)

2. Typ av geografisk beteckning

SUB – Skyddad ursprungsbeteckning

3. Kategorier av vinprodukter

1. vin

4. Mousserande vin

5. Mousserande kvalitetsvin

6. Mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ

15. Vin från lätt torkade druvor

16. Vin av övermogna druvor

4. Beskrivning av vinet eller vinerna

Kategori: 1. Vin – ”Sicilia”Bianco, med angivelse av en grön druvsort

De vita viner som ingår i den skyddade ursprungsbeteckningen ”Sicilia”, inklusive Passito, Vendemmia Tardiva, Superiore och Riserva, framställs av de mest representativa druvsorterna från produktionsområdet, såsom inzolia, catarratto, grillo, grecanico och chardonnay, antingen ensamma eller i kombinationer där de står för minst 50 % av den totala blandningen. För att få ut största möjliga värde från framställningen används dessa druvsorter även i framställning av vintyper av en enda druvsort, tillsammans med de andra vintyper som framställs av en enda druvsort – carricante, grecanico, fiano, damaschino, viognier, müller thurgau, sauvignon blanc, pinot grigio, moscato bianco, vermentino och zibibbo – vilka utgör de många druvsorter som odlas på ön Sicilien.

Färgen hos dessa viner varierar från halmgul till gyllene av varierande intensitet, eventuellt med inslag av blekgrönt. Pinot grigio kan även ha en rosa färg av varierande intensitet eller kopparnyanser. Doften är generellt utsökt, elegant, behaglig, intensiv, särpräglad, fruktig, ibland med en lätt blommig eller aromatisk doft, och kvardröjande.

Smaken är balanserad, särpräglad, rik, harmonisk, fyllig och behaglig, med en sockerhalt från torr till halvtorr.

Den lägsta totala alkoholhalten i volymprocent varierar från 11,50 % hos basvinerna till 12 % hos viner av typen Superiore och upp till 12,50 % hos viner av typen Riserva. Den lägsta totala alkoholhalten hos viner av typerna Passito och Vendemmia Tardiva är 13 %.

Analytiska parametrar som inte anges i tabellen nedan överensstämmer med gränserna i nationell lagstiftning och EU-lagstiftning.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta totala syrahalt 4,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

Kategori: 1. Vin – ”Sicilia”Rosso, med angivelse av en blå druvsort

De röda viner som ingår i den skyddade ursprungsbeteckningen ”Sicilia”, inklusive Passito, Vendemmia Tardiva, Superiore och Riserva samt roséviner, framställs av de mest representativa druvsorterna från produktionsområdet, såsom nero d’avola, frappato, nerello mascalese, perricone och syrah, antingen ensamma eller i kombinationer där de står för minst 50 % av den totala blandningen. För att få ut största möjliga värde från framställningen används dessa druvsorter även i framställning av vintyper av en enda druvsort, tillsammans med de andra vintyper som framställs av en enda druvsort – nerello cappuccio, cabernet franc, merlot, cabernet sauvignon, syrah, pinot nero, nocera, mondeuse, carignano, alicante, petit verdot och sangiovese – vilka utgör de många druvsorter som odlas på ön Sicilien.

Färgen hos dessa viner varierar från röd till rubinröd, med inslag av granatröd om vinet lagras, vilket är fallet för typen Riserva, till rosa av varierande intensitet, ibland med kopparnyanser hos rosévinerna.

Doften är typisk för de druvsorter som används. Smaken är torr till halvtorr, och kan vara söt hos viner av typerna Passito och Vendemmia Tardiva.

Den lägsta totala alkoholhalten i volymprocent varierar från 12 % hos basvinerna av rött vin och rosévin samt de med angivelse av druvsort, till 13 % hos några av vinerna av typen Riserva såsom de av nero d’avola, och en lägsta total alkoholhalt på 13 % hos viner av typerna Passito och Vendemmia Tardiva. Lägsta halt av extrakt är en viktig faktor och varierar från 22 g/l hos rött vin till 24 g/l för nero d’avola.

Analytiska parametrar som inte anges i tabellen nedan överensstämmer med gränserna i nationell lagstiftning och EU-lagstiftning.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta totala syrahalt 4,5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

Kategorier: 4. Mousserande vin, 5. Mousserande kvalitetsvin, 6. Mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ

De mousserande viner som framställs i de olika kategorierna har en halmgul färg av varierande intensitet hos de vita vinerna och en rosa färg av varierande intensitet hos rosévinerna. De har fina bubblor, blommiga eller fruktiga inslag och är friska. Vin som framställs av druvsorter som zibibbo och moscato är särskilt aromatiska. De använda druvsorterna är både inhemska och internationella gröna eller blå druvsorter, som omvandlas till vita viner eller roséviner med hjälp av charmatmetoden. Charmatmetoden används även i framställningen av basvinerna av vitt vin och rosévin, och är således den traditionella metoden.

De druvsorter som används är representativa för produktionsområdet, såsom grillo, chardonnay, catarratto, carricante, grecanico, pinot grigio, moscato, zibibbo, nero d’avola, frappato, nerello mascalese och pinot nero. De används antingen i kombinationer eller ensamma för att få ut största möjliga värde från framställningen av dessa sorter, med angivelse på etiketten. Doften är typisk för de druvsorter som används. Smaken varierar från brut nature till extra torr till söt för Moscato och Zibibbo Spumante. Lägsta totala alkoholhalt i volymprocent: 10,50 % för Moscato och Zibibbo Spumante, 11,50 % för alla andra typer utom de typer som framställs med den traditionella metoden, som måste ha en lägsta total alkoholhalt på 12 %. Lägsta halt av sockerfritt extrakt: 15 g/l.

Analytiska parametrar som inte anges i tabellen nedan överensstämmer med gränserna i nationell lagstiftning och EU-lagstiftning.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta totala syrahalt 5 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

Kategorier: 15. Vin från lätt torkade druvor och 16. Vin av övermogna druvor

Vinerna i dessa kategorier har en smak som varierar från torr till söt. Färgen varierar från halmgul till gyllene eller, om de framställs av blå druvor, rubinröd med inslag av granatröd om de lagras. Vinerna har en varaktig men utsökt smak, särskilt om de framställs av aromatiska druvsorter som moscato och zibibbo, med en god balans mellan syra och sötma, och fruktiga eller blommiga noter beroende på vilken druvsort som används. Druvorna torkas efter skörd på mattor, skärmar, i lådor eller speciella behållare som placeras i lämpliga miljöer, eller lämnas annars att mogna på vinstocken. Detta ökar sockerhalten och koncentrationen av extrakt på ett effektivt sätt. De viner som framställs har ett lägsta värde på 28 g/l för Passito Bianco och 32 g/l för Passito Rosso. Lägsta totala alkoholhalt i volymprocent är 16 % för Passito Bianco, varav 11 % verklig alkoholhalt, och 17 % för Passito Rosso, varav 12 % verklig alkoholhalt.

Analytiska parametrar som inte anges i tabellen nedan överensstämmer med gränserna i nationell lagstiftning och EU-lagstiftning.

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) Lägsta totala syrahalt 4 gram per liter uttryckt som vinsyra Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

5. Vinframställningsmetoder

a. Grundläggande oenologiska metoder

INGA

b. Högsta avkastning

”Sicilia”Bianco, inklusive Riserva, och ”Sicilia” med angivelse av en grön druvsort, inklusive viner av typen Riserva

13 000 kg druvor per hektar

”Sicilia”Spumante Bianco, även med angivelse av en grön druvsort

13 000 kg druvor per hektar

”Sicilia”Grillo, inklusive Spumante och Riserva, och ”Sicilia”Nero d’Avola, inklusive Spumante, Rosato och Riserva

14 000 kg druvor per hektar

’Sicilia’Bianco Superiore, även med angivelse av en grön druvsort med märket Superiore

10 000 kg druvor per hektar

”Sicilia”Spumante, med angivelse av druvsorterna frappato, nerello mascalese eller pinot nero

13 000 kg druvor per hektar

”Sicilia”Rosso, Rosato och Riserva, även med angivelse av en blå druvsort

12 000 kg druvor per hektar

”Sicilia”Bianco och Rosso med ett märket Passito eller Vendemmia Tardiva, även med angivelse av en grön eller blå druvsort

8 000 kg druvor per hektar

6. Avgränsat geografiskt område

Hela regionen Siciliens administrativa område.

7. Huvudsakliga druvsorter

Pinot grigio – pinot

Vermentino (V)

Zibibbo (V)

Alicante (R)

Frappato (R)

Müller thurgau (V)

Nerello cappuccio (R)

Perricone (R)

Sangiovese (R)

Sauvignon (V)

Syrah (R)

Viognier (V)

Cabernet franc (R) – cabernet

Cabernet sauvignon (R) – cabernet

Calabrese (R) – nero d’avola (R)

Carignano (R)

Carricante (V)

Ansonica (V) – inzolia

Petit verdot (R)

Pinot nero (R) – pinot

Merlot (R)

Mondeuse (R)

Moscato bianco (V) – moscato

Nerello mascalese (R)

Nocera (R)

Grecanico dorato (V) – grecanico

Grillo (V)

Catarratto bianco comune (V) – catarratto

Catarratto bianco lucido (V) – catarratto

Chardonnay (V)

Damaschino (V)

Fiano (V)

8. Beskrivning av samband

Samband med det geografiska området

Det avgränsade geografiska området omfattar hela regionen Siciliens administrativa område.

Regionen Sicilien har en av de äldsta vinodlingstraditionerna i världen, vilket framgår av arkeologiska fynd och av de många grekiska och latinska litterära källor som hänvisar till Siciliens ansedda viner. Handeln med olja och vin härrör så långt tillbaka som till feniciernas tid (800-talet–300-talet f. Kr.). Bevis på detta är amforor och andra typer av keramikgods som användes för transport. Vinodlingen blomstrade särskilt under grekernas ockupation (700-talet–200-talet f.Kr.). Grekerna introducerade flera olika druvsorter, bland annat grecanico, som fortfarande odlas i dag. Att det framställdes vin på Sicilien är också styrkt under romersk tid (200-talet f.Kr.–400-talet), särskilt under Caesars tid i Gallien.

Även om det var förbjudet att dricka alkohol enligt Koranen odlades bordsdruvor under det muslimska styret (827–1061) och druvsorten ”zebib” (nu zibibbo eller moscato di alessandria) introducerades på ön Pantelleria efter att ha förts över från Kap Zebib på den motsatta sidan av den afrikanska kusten.

Sambandet mellan det avgränsade geografiska området och DOC ”Sicilia” grundas på områdets särdrag i fråga om jordmån, klimat och landskap.

Den norra delen är övervägande bergig medan de centrala, sydliga och sydvästliga delarna är kuperade. Den sydöstra delen av området kännetecknas av en platå och östra Sicilien är vulkanisk. Låglandsområdena ligger främst längs kusten.

De flesta av vinodlingarna återfinns dock i kuperade områden som är särskilt lämpade för vinodling på grund av exponeringen och läget, dvs. miljöer med rikligt med sol och starka vindar. Detta ger optimala odlingsförhållanden och säkerställer friska druvor och framställning av viner av hög kvalitet.

Uppbindningsmetoderna är främst traditionella. De är inte särskilt expansiva och skiljer sig åt mellan öns olika vinodlingsområden, från den traditionella metoden ”alberello marsalese” (”bush-trained”, där vinstockarna växer nära marken), som fortfarande används i provinsen Trapanis kustområden, till den vanligare metoden med låga spaljéer med permanenta eller utbytbara vajrar eller mer expansiva metoder i ett antal bördiga dalar i öns inre delar.

DOC ”Sicilia” omfattar ett stort område, vilket innebär att viner kan framställas av både inhemska och ej inhemska eller internationella druvsorter. Detta innebär i sin tur att ett stort utbud av produkter kan erbjudas i de olika vinkategorierna.

Kategori: 1. Vin

Denna kategori omfattar ett stort antal vintyper:

Rött vin, rosévin och vitt vin, inklusive viner av typerna Passito, Vendemmia Tardiva och Riserva. De druvsorter som används omfattar både högt uppskattade inhemska sorter såsom inzolia, catarratto och grillo – den sistnämnda sorten är resultatet av en korsning mellan sorterna catarratto och zibibbo – och ej inhemska sorter såsom chardonnay, müller thurgau och sauvignon. Även när det gäller röda viner hör Siciliens vinframställning till en av världens mest ansedda i fråga om vin av inhemska druvsorter, särskilt nero d’avola, tillsammans med frappato och nerello mascalese, och de ej inhemska sorterna cabernet sauvignon, merlot och syrah. Den obestridliga stjärnan i denna nya inriktning är nero d’avola, som även i blandningar med andra druvsorter kännetecknar och lyfter fram originaliteten hos sicilianskt vin, inte bara på grund av dess färg, utan även för att sorten ger vinet en typisk karaktär som härrör från Medelhavsområdets dofter och smaker.

När det gäller analytiska och organoleptiska egenskaper har alla dessa vintyper balanserade kemiska och fysikaliska egenskaper som bidrar till deras balanserade smak. Alla typer har behagliga, harmoniska, särpräglade och eleganta aromer, ibland med fruktiga, blommiga och vegetabiliska toner som är karakteristiska för de druvsorter som används för att framställa vinet.

De vita vinerna har en halmgul färg av varierande intensitet eller är djupgula, medan de röda vinerna är rubinröda av varierande intensitet, eventuellt med toner av purpur och inslag av granatrött vid lagring. Alla vintyper är balanserade, med god struktur och alkoholhalt.

Den långa historien av vinodling i denna region, som styrks av många olika källor, är ett tydligt bevis på det nära sambandet och samspelet mellan mänskliga faktorer och kvaliteten och de unika egenskaperna hos DOC-vinerna ”Sicilia”. Arvet från människans arbete med vinodling i detta område under århundradenas gång är de traditionella vinodlingsmetoderna och oenologiska metoderna, som på senare tid har förfinats och finslipats tack vare obestridliga vetenskapliga och tekniska framsteg. Detta är vad som ger DOC-vinerna ”Sicilia” deras anseende.

Kategorier: 4. Mousserande vin, 5. Mousserande kvalitetsvin och 6. Mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ

De mousserande viner som framställs har en halmgul färg av varierande intensitet hos de vita vinerna, en rosa färg av varierande intensitet hos rosévinerna, även med koppartoner hos pinot grigio. De har fina bubblor, blommiga och fruktiga noter och är friska tack vare jordmånens rika mineralkvalitet, Medelhavsklimatet och de varierande temperaturerna. Vin som framställs av druvsorter som zibibbo och moscato är särskilt aromatiska. Både inhemska och internationella druvsorter används. Charmatmetoden används och druvsorten anges på etiketten. Den traditionella metoden används fortfarande för de vita vinerna och rosévinerna.

Kategorier: 15. Vin från lätt torkade druvor och 16. Vin av övermogna druvor

Tack vare Medelhavsklimatet – som är soligt med varma, torra och samtidigt blåsiga somrar med varierande temperaturer – mognar druvorna mycket bra och håller sig friska. Druvorna torkas efter skörd på mattor, skärmar, i lådor eller speciella behållare som placeras i lämpliga miljöer, eller lämnas annars att mogna på vinstocken. Detta ökar sockerhalten och koncentrationen av extrakt på ett effektivt sätt. Vinerna är mycket välluktande, särskilt när de framställs av druvsorterna moscato och zibibbo. Smaken varierar från torr till söt, färgen från halmgul till gyllene, ibland med bärnstenstoner, och aromerna är bestående men samtidigt utsökta, med en god balans mellan syra och sötma och fruktiga och blommiga inslag beroende på vilken druvsort som används.

9. Väsentliga ytterligare villkor (förpackning, märkning, andra krav)

INGA

Länk till produktspecifikationen

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/14379

(1) EUT L 9, 11.1.2019, s. 2.