[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 13.11.2008

KOM(2008) 780 slutlig

2008/0223 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om byggnaders energiprestanda

(omarbetning)

(framlagt av kommissionen) {SEC(2008) 2864}{SEC(2008) 2865}

MOTIVERING

1. BAKGRUND

1.1. Syfte

Syftet med omarbetningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG av den 16 december 2002 om byggnaders energiprestanda[1], nedan kallat energiprestandadirektivet , är att klargöra och förenkla vissa bestämmelser, utvidga direktivets tillämpningsområde, skärpa vissa av dess bestämmelser så att de får bättre verkan samt att ge den offentliga sektorn möjlighet att spela en ledande roll. Därigenom kommer införlivandet och genomförandet av energiprestandadirektivet att underlättas, och en betydande del av den besparingspotential som fortfarande finns inom byggnadssektorn kommer att realiseras. Samtidigt bibehålls målen och principerna för nuvarande direktiv, och som tidigare är det medlemsstaternas ansvar att fastställa de konkreta kraven samt metoderna för genomförande av direktivet.

1.2. EU:s politiska mål och byggnadssektorn

I januari 2007 lade kommissionen fram ett förslag om ett omfattande klimat- och energipaket[2] med de s.k. 20-20-20-målen. Dessa mål innebär att man ska minska energiförbrukningen med 20 %, minska utsläppen av växthusgaser med 20 % och öka andelen energi från förnybara energikällor till 20 % senast år 2020. Målen fick stöd av Europeiska rådets vårmöte 2007. Dessa mål har antagits mot bakgrund av de allt fler vetenskapliga beläggen för klimatförändringar, höga energipriser och det växande beroendet av importerad energi (inklusive tänkbara geopolitiska återverkningar av detta importberoende). Minskad energiförbrukning kan helt klart utgöra ett betydande bidrag i arbetet för att uppnå dessa mål. Inom byggnadssektorn finns det många kostnadseffektiva möjligheter att vidta åtgärder, samtidigt som sektorn bidrar till EU-medborgarnas välfärd.

Byggnadssektorn – dvs. bostadshus och kommersiella byggnader – är den sektor som använder mest energi och släpper ut mest koldioxid i EU. Sektorn svarar för cirka 40 % av EU:s totala energiförbrukning och koldioxidutsläpp. Sektorn har en betydande outnyttjad potential för kostnadseffektiva energibesparingar som, om de förverkligas, skulle innebära 11 % lägre total energiförbrukning för EU år 2020. Detta ger i sin tur en rad fördelar, exempelvis minskat energibehov, minskat importberoende och minskad klimatpåverkan, lägre energiräkningar, ökad sysselsättning och främjande av lokal utveckling.

Framförallt tillgodoser byggnader alla EU-medborgares behov och preferenser i deras specifika miljöer, och de betraktas därför ofta som ett centralt kompetensområde för lokala, regionala och nationella myndigheter. Samtidigt är produkter, apparater och tjänster på byggområdet en viktig del av EU:s inre marknad, och i våra dagar är många arbetstagare och företag inte begränsade till ett enda land. Dessutom är byggnadssektorn av avgörande betydelse för att vi ska kunna uppnå energi- och klimatmålen till lägsta möjliga kostnad för enskilda individer och för samhället i alla länder, och mervärdet till följd av gemensamma insatser är betydande. Detta är ytterligare argument för åtgärder på EU-nivå.

2. GÄLLANDE GEMENSKAPSBESTÄMMELSER

2.1. Direktivet om byggnaders energiprestanda

Energiprestandadirektivet är gemenskapens huvudsakliga rättsliga instrument på detta område. Det bygger på en helhetsinriktad strategi för effektiv energianvändning inom byggnadssektorn. Energiprestandadirektivets huvudmål är att främja kostnadseffektiv förbättring av byggnaders energiprestanda. Dess bestämmelser omfattar energibehov för uppvärmning av lokaler och vatten, kylning, ventilation och belysning för nya och befintliga bostadshus samt för byggnader som inte är avsedda för bostadsändamål. De flesta av de befintliga bestämmelserna gäller för alla byggnader, oberoende av deras storlek och av om de används för bostäder eller för andra ändamål. Vissa bestämmelser gäller endast för specifika typer av byggnader. Direktivet kombinerar, i en juridisk text, olika regleringsinstrument (t.ex. kravet på att medlemsstaterna ska fastställa energiprestandakrav för nya och stora befintliga byggnader som genomgår större renovering) och informationsbaserade styrmedel (t.ex. energicertifikat och krav på inspektion av värme- och luftkonditioneringsanläggningar).

Energiprestandadirektivet fastställer inte EU-omfattande nivåer, men det kräver att medlemsstaterna ska fastställa de konkreta kraven och de relevanta mekanismerna. Således tar direktivets strategi full hänsyn till nationella/regionala gränsvillkor, exempelvis utomhusklimat och individuella byggtraditioner. Medlemsstaterna kan gå längre än de minimikrav som fastställs i direktivet och vara mer ambitiösa. Energiprestandadirektivets införlivande har försenats, men nu har 22 medlemsstater meddelat att direktivet har införlivats fullt ut (detta håller på att utvärderas av kommissionen). Ett av energiprestandadirektivets viktigaste bidrag hittills har varit att byggnaders energieffektivitet har kommit med på politiska dagordningar och integrerats i byggnormer samt att begreppet blivit känt för allmänheten.

2.2. Andra regleringsinstrument

Bortsett från energiprestandadirektivet finns det en rad andra direktiv som behandlar energiaspekter för byggnader, t.ex. direktivet om ekodesign för energianvändande produkter (2005/32/EG)[3], direktivet om främjande av kraftvärme (2004/8/EG)[4], direktivet om effektiv slutanvändning och om energitjänster (2006/32/EG)[5] och förslaget till direktiv om främjande av användning av energi från förnybara energikällor[6]. Relevanta bestämmelser om byggnader återfinns också i direktivet om byggprodukter (89/106/EEG)[7] och i handlingsplanen för hållbar konsumtion och produktion samt en hållbar industripolitik[8].

Även om dessa direktiv inte uttryckligen nämns i förslaget, eftersom detta inte är rättspraxis, är de en oskiljaktig del av en verktygsmix för att främja hållbart byggande och utnyttjande av byggnader i EU. Medlemsstaterna ska också beakta direktiven fullt ut när de utarbetar sin politik för sektorn.

2.3. Behovet av ytterligare åtgärder

Trots de åtgärder som redan vidtagits finns det fortfarande mycket stora outnyttjade och kostnadseffektiva möjligheter till energibesparingar. Detta betyder att många av de potentiella sociala, ekonomiska och miljömässiga fördelarna på nationell nivå och på EU-nivå inte har utnyttjats fullt ut. Detta beror på att sektorn är komplicerad och på att det finns brister på marknaden. Det beror emellertid också på vissa begränsningar i formuleringen av och tillämpningsområdet för vissa bestämmelser i det nuvarande energiprestandadirektivet samt på vissa medlemsstaters låga ambitionsnivå när det gäller genomförandet av direktivet.

3. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

3.1. Extern experthjälp

Förslaget till omarbetat energiprestandadirektiv har utarbetats på grundval av ett brett spektrum av bidrag från medlemsstaterna och berörda parter. Bidragen har lämnats vid olika tillfällen, exempelvis i samband med ett offentligt online-samråd. En omfattande analys av följderna av de olika föreslagna alternativen har genomförts med beaktande av deras ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser och med beaktande av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

3.2. Konsekvensanalys

Konsekvensanalysen visade tydligt att revideringen av energiprestandadirektivet är den lämpliga åtgärden för att EU:s politiska mål ska kunna uppnås. Nuvarande direktiv utgör startpunkten och ”ryggraden”. Det bör emellertid betonas att lösningen består av en integrerad mix av politiska styrmedel. Därför krävs det andra åtgärder än lagstiftning, även om de inte är tillräckliga i sig själva, för att komplettera genomförandet av direktivet. Därför bör man fortsätta med och vidareutveckla insatserna för att tillhandahålla mer information, utbilda experter och komma överens om frivilliga åtgärder. Dessutom krävs det ytterligare insatser för att fastställa finansiella och skattemässiga incitament på rätt nivå för att uppmuntra en effektiv resursanvändning.

I konsekvensanalysen drogs slutsatsen att flera aspekter i energiprestandadirektivet bör behandlas på två sätt. För det första måste tvetydiga formuleringar klargöras. Dessutom föreslogs en omarbetning av direktivet (i stället för en ändring). För det andra behöver huvudpelarna i nuvarande direktiv förstärkas (energiprestandakrav för nya byggnader och för befintliga byggnader som genomgår större renovering; energicertifikat; inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem). De alternativ som analyserades inom varje pelare inbegriper en mix av politiska styrmedel, och de innehåller även andra alternativ än regleringsåtgärder. Dessa alternativ skulle göra det möjligt att fullt ut realisera den potential som finns i nuvarande energiprestandadirektiv samt att öka dess genomslagskraft.

Den minimala genomslagskraften totalt sett är betydande för de alternativ som konstaterades vara mest fördelaktiga och som därför beaktades för förslaget till omarbetning (och som var möjliga att kvantifiera):

- 60–80 Mtoe/år i energibesparingar till 2020, dvs. en minskning med 5–6 % av EU:s slutliga energiförbrukning 2020.

- 160–210 Mt/år lägre CO2-utsläpp till 2020, dvs. 4–5 % av EU:s samlade CO2-utsläpp 2020.

- 280 000 (till 450 000) potentiella nya jobb senast 2020, huvudsakligen inom byggsektorn, energicertifiering och energirevision och inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem. Sysselsättningen skulle också främjas av behovet av produkter, komponenter och material som används eller installeras i byggnader med bättre energiprestanda (dessa har inte kvantifierats i konsekvensanalysen).

Investeringskraven och de administrativa kostnaderna är förhållandevis låga jämfört med fördelarna och vinsterna. Exempelvis skulle ett avskaffande av tröskeln på 1000 m2 – som anges i artikel 6 i nuvarande energiprestandadirektiv – leda till 8 miljarder euro/år i ytterligare kapitalinvesteringar, men det skulle också leda till 25 miljarder euro/år senast år 2020 i inbesparade energikostnader, vilket också betyder betydande negativa kostnader för att minska koldioxidutsläppen. Dessa beräkningar har gjorts på grundval av konservativa uppskattningar av oljepriser.

Investeringskraven är inte jämnt fördelade bland EU-medborgarna, dvs. det tillkommer ytterligare kostnader för dem som gör större renoveringar av sina byggnader eller arbetar med fastighetshandel. Med höga energipriser kommer dessa initialinvesteringar emellertid att generera attraktiva avkastningar, och de kommer att leda till minskade energiräkningar. Detta kommer att ha positiva direkta och indirekta effekter för hela ekonomin.

De totala vinsterna för samhället – i form av minskad energiförbrukning och därigenom minskade CO2-utsläpp och minskat beroende av energiimport, nya jobb, positiva hälsoeffekter och arbetsproduktivitet – överstiger med råge kostnaderna för de analyserade åtgärderna. Investeringar i energibesparingar som betalar sig själva, genom att göra användningen av primärenergi effektiv, ökar också välfärden.

Vissa av kraven kan dock bli en börda för vissa hushåll med låga inkomster. Att förbättra byggnadernas kvalitet är ett viktigt sätt att uppnå långsiktiga lösningar för att minska energiräkningarna och öka livskvaliteten. Andra åtgärder som står till medlemsstaternas förfogande bör användas för att stödja dem som behöver detta. Det reviderade direktivet ger stöd för riktad finansiering. Exempelvis utgör det grunden för att man ska kunna göra en koppling mellan energieffektivitetsförbättringar, enligt rekommendationerna på certifikatet, och finansiella incitament.

Den offentliggjorda konsekvensanalysen och dess bilagor ger detaljerad information om de olika alternativ som övervägts och om deras konsekvenser, samt om den metod som använts för utvärdering av dem.

4. BUDGETKONSEKVENSER

I sina svar på ett frågeformulär, som kommissionen tagit fram inför revideringen, uppskattade myndigheter i medlemsstaterna att budgetkonsekvenserna till följd av direktivet inte är alltför omfattande. Dessutom är de administrativa konsekvenserna måttliga. Minskad icke-produktiv primärenergiförbrukning inom byggnadssektorn kommer att leda till lägre utgifter för hushåll, företag och offentliga myndigheter som förvaltar och använder dessa byggnader. De monetära och ekonomiska fördelarna kommer att vara större än de ytterligare kostnaderna för investeringar i energisparande. De administrativa kostnaderna och de investeringar som krävs behandlas i detalj i konsekvensanalysen. Inga betydande kostnader för gemenskapsbudgeten har konstaterats.

De skärpta kraven skulle öka arbetsbördan för kommissionen och skulle kräva ytterligare personal (ungefär tre heltidstjänstemän).

5. RÄTTSLIGA ASPEKTER

5.1. Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Målen och huvudprinciperna från nuvarande energiprestandadirektiv bibehålls i förslaget, och medlemsstaternas roll när det gäller att fastställa de konkreta kraven är också densamma som i nuvarande energiprestandadirektiv. Den administrativa bördan hålls på ett minimum, men har utökats i syfte att uppnå maximal effekt. Det är av avgörande betydelse att nuvarande energiprestandadirektiv genomförs på rätt sätt och i tid. Detta förslag bör inte vara en ursäkt för att försena genomförandet av nuvarande direktiv. I förslaget klargörs, skärps och utvidgas tillämpningsområdet för bestämmelserna i nuvarande energiprestandadirektiv på följande sätt:

- Ordalydelsen i vissa bestämmelser klargörs.

- Utvidgning av tillämpningsområdet för den bestämmelse enligt vilken medlemsstaterna ska fastställa minimikrav för energiprestanda när en större renovering ska genomföras.

- Skärpta bestämmelser om energicertifikat, inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem, energiprestandakrav, information och oberoende experter.

- Medlemsstaterna och berörda parter får ett beräkningsverktyg som gör det möjligt att jämföra de nationellt/regionalt fastställda minimikraven för energiprestanda med kostnadsoptimala nivåer.

- Medlemsstaterna uppmuntras att utarbeta ramar som syftar till att öka antalet byggnader där både energiförbrukning och koldioxidutsläpp är låga eller lika med noll.

- Den offentliga sektorn uppmuntras att delta mer aktivt för att föregå med gott exempel.

5.2. Rättslig grund

Byggnaders energieffektivitet har en viktig plats i gemenskapens miljöpolitik. Därför har nuvarande energiprestandadirektiv baserats på artikel 175.1 i EG-fördraget. Detta har inte ändrats.

5.3. EU:s rätt att agera, subsidiaritet och proportionalitet

Rättsakter om energieffektivitet antagna på EU-nivå avspeglar energins växande betydelse som en politisk och ekonomisk utmaning och dess nära samband med områden som trygg energiförsörjning, klimatförändring, hållbarhet, miljö, inre marknaden och ekonomisk utveckling.

Byggnadssektorn svarar för cirka hälften av de CO2-utsläpp som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter, och den har en betydande potential för en minskning av CO2-utsläpen till negativa eller låga kostnader. Byggnadssektorns särdrag sätter gränser för hur snabbt energieffektivitetsvinster kan uppnås. Byggprodukter samt apparater och tjänster med anknytning till byggnader är en viktig del av EU:s inre marknad. Utan garantier för att EU-omfattande marknadsvillkor är stabilt förankrade och långvariga är det inte troligt att företag kommer att svara snabbt på den ökade efterfrågan på tjänster som främjar energieffektivitet. Åtgärder som skapar mer jämförbara nationella regleringsvillkor skulle dessutom – med tanke på den ökande rörligheten hos arbetstagare och det ökande antalet företag med gränsöverskridande verksamhet inom EU – minska den administrativa bördan och öka möjligheterna till produktivitetsvinster.

Energieffektivitetsmål har hittills inte kunnat uppnås i tillräcklig utsträckning av medlemsstaterna själva, och åtgärder på gemenskapsnivå behövs för att underlätta och stödja verksamhet på nationell nivå. Huvudelementen i nuvarande energiprestandadirektiv har redan prövats med utgångspunkt i subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, och praxis har visat att detta tillvägagångssätt är ändamålsenligt. I förslaget till ny text har båda dessa principer följts. Tonvikten ligger på fastställandet av en gemensam strategi som skapar grunden för sammanhängande och ömsesidigt förstärkande mekanismer för förbättrad energieffektivitet, samtidigt som medlemsstaterna bibehåller kontroll över fastställandet av de enskilda kraven och över hur de ska genomföras.

5.4. Val av regleringsform

Omarbetningen av direktivet om byggnaders energieffektivitet är en del av kommissionens strategi för bättre lagstiftning, i synnerhet av Handlingsplan för en bättre och enklare lagstiftning [9]. En omarbetning av rättsakten föreslås eftersom detta förbättrar läsbarheten och underlättar förståelsen.

6. FÖRSLAGETS INNEHÅLL

En rad ändringar görs i texten. En del ändringar är anpassningar, förtydliganden och mindre rättelser, medan andra innebär att nya bestämmelser tillkommer. De sistnämnda beskrivs nedan.

Ingress

Vissa av skälen har uppdaterats eller anpassats.

Artikel 1 – Syfte

Hänvisningar införs till nya krav om i) nationella planer för att öka antalet byggnader där både koldioxidutsläppen och energiförbrukningen är låga eller lika med noll, och ii) oberoende kontrollsystem för energicertifikat och inspektionsrapporter.

Artikel 2 – Definitioner

Flera termer förtydligas, och nya definitioner har införts där det har varit nödvändigt.

Artikel 3 – Antagande av en metod

Texten har anpassats, och de tekniska detaljerna har flyttats till bilaga I.

Artikel 4 – Fastställande av minimikrav för energiprestanda

För närvarande varierar energiprestandakraven, som fastställts av medlemsstaterna, avsevärt i fråga om ambitionsnivå, och vissa är långt ifrån kostnadsoptimala nivåer. Detta betyder att man i samband med många byggprojekt och större renoveringar går miste om en möjlighet att förbättra en byggnads energiprestanda på ett ekonomiskt sätt och att minska framtida energiräkningar.

Texten har ändrats i syfte att säkerställa att minimikraven för byggnaders energiprestanda, som fastställs av medlemsstaterna, gradvis kommer att närma sig kostnadsoptimala nivåer. En strategi i fyra steg föreslås:

1. Medlemsstaterna bör fastställa sina krav med hjälp av sin egen beräkningsmetod i syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer som de själva fastställt.

2. Kommissionen kommer at utveckla en jämförande metod och medlemsstaterna ska använda den enbart för jämförelser och ska rapportera om resultaten enligt artikel 5.

3. Från och med den 30 juni 2014 får medlemsstaterna inte längre tillhandahålla incitament för konstruktion eller renovering av byggnader som inte uppfyller minimikrav för energiprestanda som leder till ett resultat som motsvarar resultaten av den jämförande beräkning som beskrivs i artikel 5.

4. Från och med den 30 juni 2017 ska medlemsstaterna, när de ser över sina minimikrav för energiprestanda, se till att dessa krav leder till resultat som motsvarar resultaten av den beräkning som avses i artikel 5.2.

Artikel 5 – Beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda

Ovannämnda jämförande metod ska bestå av en beräkningsmetod som utvecklats av kommissionen och som tar hänsyn till kostnadsoptimala kriterier för olika variabler (t.ex. investeringskostnader, drifts- och underhållskostnader, inklusive energikostnader). Medlemsstaterna ska använda denna metod för att beräkna de kostnadsoptimala kraven med hjälp av variabler som de fastställt. Resultaten bör därefter jämföras med de faktiska krav som fastställts i medlemsstaten, varvid det tydligt framgår hur stort avståndet är mellan de nationella kraven och de kostnadsoptimala nivåerna.

Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de fastställda variablerna, resultaten av beräkningarna och jämförelserna med fastställda krav. Kommissionen kommer att offentliggöra lägesrapporter.

Artikel 6 – Nya byggnader

Skyldigheten att överväga alternativa system för nya byggnader utvidgas till att omfatta alla byggnader. Detta utvidgar energiprestandadirektivets tillämpningsområde och utgör ett stöd för EU:s mål avseende förnybara energikällor.

Även om det inte formuleras uttryckligen ska genomförandet av bestämmelserna om utvärdering av alternativa system vara förenligt med direktivets krav om främjande av användningen av förnybar energi (KOM(2008) 19 slutlig).

Artikel 6.2 har lagts till för att säkerställa att analysen av de alternativa systemen faktiskt genomförs och att den genomförs på ett öppet sätt.

Artikel 7 – Befintliga byggnader

I den nya texten stryks tröskeln på 1000 m2 för uppfyllande av nationella/regionala minimikrav för energiprestanda när byggnader genomgår en större renovering. Denna tröskel i nuvarande energiprestandadirektiv utesluter 72 % av ett byggnadsbestånd som har enastående energisparpotential. Den bästa tidpunkten för införande av energieffektivitetsåtgärder är helt klart när byggnaden genomgår en större renovering (med cirka 25–40 års intervaller). På så sätt blir behoven av ytterligare investeringar inte höga, och på grund av energibesparingar återbetalas de inom åtgärdernas livstid.

Definitionen av större renovering behålls men förstärks genom att den flyttas från ingressen till artikel 2. Därför gäller 1) att investeringen bör överstiga 25 % av hela byggnadens värde (exklusive marken), t.ex. försäkringsvärdet, eller 2) att mer än 25 % av byggnadens klimatskal ska genomgå strukturell renovering.

Artikel 8 – Installationssystem i befintliga byggnader

Nya krav införs om att medlemsstaterna ska fastställa minimikrav avseende energiprestanda för nya installationssystem, för utbyte av existerande installationssystem eller för installationssystem som utrustas med nya delar i större omfattning. Dessa bör vara förenliga med den lagstiftning som är tillämplig på de produkter som systemet består av. Vidare ska de vara baserade på korrekt installation av systemets komponenter samt lämplig inställning och dimensionering. Syftet är att säkerställa ökad effektivitet i hela system. Detta behövs eftersom effektiviteten i systemet som helhet kan vara låg, även om de enskilda delarna av systemet är mycket effektiva, om delarna inte är väl installerade eller väl inställda.

Artikel 9 – Byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll

Medlemsstaterna ska aktivt arbeta för ett ökat antal sådana byggnader på marknaden genom att utarbeta nationella planer med tydliga definitioner och mål för detta. Medlemsstaterna bör visa att offentliga myndigheter har en ledande roll genom att uppställa specifika mål för byggnader som myndigheterna utnyttjar. På grundval av information från medlemsstaterna ska kommissionen upprätta gemensamma principer för definition av sådana byggnader. Kommissionen kommer att rapportera om medlemsstaternas framsteg och på grundval av detta utveckla en strategi och, vid behov, utveckla ytterligare åtgärder.

Artikel 10 – Energicertifikat

Rekommendationerna i certifikatet får en större roll. Det betonas att rekommendationerna ska vara en absolut nödvändig del av certifikatet, och det införs bestämmelser om den information de ska innehålla.

Artikel 11 – Utfärdande av energicertifikat

De krav som hör samman med tillhandahållandet av certifikatet omformuleras för att säkerställa att certifikaten utfärdas vid varje fastighetstransaktion och att den potentielle köparen eller hyresgästen informeras om energiprestanda för byggnaden (eller för delar av den) på ett tidigt stadium (dvs. i försäljnings- och uthyrningsannonserna).

Det införs ett nytt krav som innebär att ett certifikat bör utfärdas senast den 31 december 2010 om en sammanlagda användbar yta på över 250 m2 i en byggnad utnyttjas av offentliga myndigheter.

Artikel 12 – Uppvisande av energicertifikat

Tillämpningsområdet för skyldigheten att uppvisa certifikatet utvidgas. Det innebär att om en sammanlagd användbar ytan på över 250 m2 i en byggnad utnyttjas av en offentlig myndighet eller ofta besöks av allmänheten, ska certifikatet visas på en framträdande plats som är klart synlig för allmänheten. I det sistnämnda fallet ska kravet införas endast om certifikatet redan är tillgängligt.

Artikel 13 – Inspektion av värmesystem

Klargöranden om tidsintervall för inspektioner införs i syfte att betona vikten av proportionalitet mellan inspektionskostnader och uppskattade energibesparingar (vinster) som inspektionen kan leda till.

Här införs ett krav på ett oberoende kontrollsystem för inspektionsrapporterna genom slumpvisa stickprovskontroller av kvaliteten.

Artikel 14 – Inspektion av luftkonditioneringssystem

Som artikel 13 – klargörande om tidsintervall för inspektionerna.

Artikel 15 – Rapporter om inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem

Här införs kravet på att en inspektionsrapport ska överlämnas till ägaren av eller hyresgästen i en byggnad. Syftet är att på lämpligt sätt informera dem om inspektionsresultatet och om rekommendationerna om kostnadseffektiva förbättringar.

Artikel 16 – Oberoende experter

Här införs ett krav på att man i ackrediteringsförfarandet ska beakta dels de operativa och tekniska färdigheterna hos experter som genomför certifieringarna och inspektionerna, dels deras förmåga att fullgöra uppgifterna på ett oberoende sätt.

För närvarande begränsar vissa medlemsstater ackrediteringen av experter till specifika yrkesgrupper eller företag som inte garanterar experternas kompetens och som hindrar andra kvalificerade yrkesmän, t.ex. energitjänstföretag och energibyråer, från att komma in på marknaden. Detta begränsar konkurrensen.

Artikel 17 – Oberoende kontrollsystem

Här införs ett krav på ett oberoende kontrollsystem – genom slumpvis stickprovskontroll av kvaliteten – för energicertifikaten och för rapporterna om inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem.

Certifikaten och inspektionsrapporten ska registreras på begäran.

Artikel 18 – Översyn

Uppdaterad.

Artikel 19 – Information

Medlemsstaterna ska ge ägare av eller hyresgäster i byggnader information om energicertifikat och om inspektionen av värme- och luftkonditioneringssystem. I samband med genomförandet av nuvarande direktiv blev det uppenbart att befolkningen inte alltid är medveten om deras roll och mervärde. Om allmänheten inte förstår detta, och om de uppfattas endast som ännu ett administrativt krav, kommer den potentiella positiva effekten inte att kunna uppnås. Därför ska medlemsstaterna starta allomfattande informationskampanjer.

Artikel 20 – Anpassning av bilaga I till den tekniska utvecklingen

Anpassad.

Artikel 21 – Kommittéförfarande

Ändrat i linje med anpassningarna av det föreskrivande förfarandet med kontroll.

Artikel 22 – Påföljder

Medlemsstaterna ska fastställa och genomföra regler som svar på överträdelser av de nationella bestämmelser som antagits enligt energiprestandadirektivet. Böterna får vara baserade på energiförbrukningen eller på energibehovet hos den certifierade byggnaden/den nominella effekten hos det inspekterade värme-/luftkonditioneringssystemet.

Texten liknar artikel 20 (Sanktioner) i direktiv 2005/32/EG.

Artikel 23 – Införlivande

Införlivandedatumen är justerade så att medlemsstaterna har tillräckligt med tid för att införliva (31 december 2010) och fullt ut genomföra (31 januari 2012) de reviderade/nya bestämmelserna. För att förstärka den offentliga sektorns viktiga roll när det gäller att föregå med gott exempel, är tidsfristen för offentliga myndigheters genomförande av bestämmelsen kortare (31 december 2010).

Artikel 24 – Upphävande

Denna artikel har införts så att det görs en åtskillnad mellan bestämmelserna i nuvarande energiprestandadirektiv och bestämmelserna i den omarbetade versionen.

Artikel 25 – Ikraftträdande

Anpassad.

Artikel 26 –

Inga ändringar.

Bilaga I

Det är viktigt att göra en uppskattning av vilken ”faktisk” inverkan driften av byggnaden har på den samlade energiförbrukningen och på miljön. Därför föreskrivs användning av en indikator för primärenergi och en indikator för CO2-utsläpp.

Årliga data om energiprestanda ska användas för bedömningen så att betydelsen av de olika energianvändningarna under året framhävs och så att kylbehovet beaktas på ett bättre sätt.

Här görs en hänvisning till europeiska standarder för att stödja harmoniseringen av metoder för beräkning av nationella/regionala minikrav för energiprestanda.

Bilaga II

Här ges en beskrivning av oberoende kontrollsystem för energiprestandacertifikat och inspektionsrapporter.

Bilaga III

Bilagan har lagts till i enlighet med artikel 23.

Bilaga IV

Jämförelsetabell.

⎢ 2002/91

2008/0223 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om byggnaders energiprestanda

(omarbetning)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska Eekonomiska och sociala kommitténs yttrande[10],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[11],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[12], och

av följande skäl:

∫ ny

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG av den 16 december 2002 om byggnaders energiprestanda[13] har ändrats[14]. Med anledning av nya ändringar bör det av tydlighetsskäl omarbetas.

⎢ 2002/91 skäl 1 (anpassad)

(1) I artikel 6 i fördraget föreskrivs att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet.

⎢ 2002/91 skäl 2

(2) I artikel 174 i fördraget anges att naturresurserna ska utnyttjas varsamt och rationellt; dessa resurser utgörs bland annat av oljeprodukter, naturgas och fasta bränslen, som är viktiga energikällor men också det främsta upphovet till utsläpp av koldioxid.

⎢ 2002/91 skäl 3

Ökad energieffektivitet är en viktig del av det paket av handlingsprogram och åtgärder som krävs för att följa Kyotoprotokollet och bör finnas med i varje politiskt åtgärdspaket avsett att uppfylla ytterligare åtaganden.

∫ ny

(3) Minskad energiförbrukning inom byggnadssektorn är ett viktigt inslag i de åtgärder som krävs för att minska utsläppen av växthusgaser och uppfylla Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar samt andra åtaganden på EU-nivå och internationell nivå för att minska utsläppen av växthusgaser efter 2012. Minskad energiförbrukning spelar också en viktig roll för att främja en trygg energiförsörjning, stimulera den tekniska utvecklingen och ge möjligheter till sysselsättning och regional utveckling, särskilt i landsbygdsområden.

⎢ 2002/91 skäl 4

(4) Styrning av efterfrågan på energi är ett viktigt instrument för gemenskapen för att kunna påverka den globala energimarknaden och därigenom försörjningstryggheten avseende energi på medellång och lång sikt.

⎢ 2002/91 skäl 5 (anpassad)

? ny

(5) I sina slutsatser av den 30 maj 2000 och den 5 december 2000 stödde rådet kommissionens handlingsplan för ökad energieffektivitet och begärde särskilda åtgärder i byggnadssektorn.

∫ ny

(5) I mars 2007 framhöll Europeiska rådet behovet av att öka energieffektiviteten i gemenskapen, för att kunna uppnå målet att senast 2020 ha minskat gemenskapens energiförbrukning med 20 %, och efterlyste ett grundligt och snabbt genomförande av de prioriteringar som fastställts i kommissionens meddelande Handlingsplan för energieffektivitet: Att förverkliga möjligheterna [15]. I handlingsplanen konstaterades att det finns betydande möjligheter till kostnadseffektiva energibesparingar inom byggnadssektorn. I sin resolution av den 31 januari 2008 efterlyste Europaparlamentet en skärpning av bestämmelserna i direktiv 2002/91/EG.

⎢ 2002/91 skäl 6 (anpassad)

(6) Bostads- och tjänstesektorn som till största delen utgörs av byggnader, står för mer än √ ungefär ∏ 40 % av den slutliga energianvändningen i gemenskapen och expanderar, vilket ofrånkomligen innebär att energianvändningen i sektorn kommer att öka och följaktligen även koldioxidutsläppen.

⎢ 2002/91 skäl 7 (anpassad)

(7) Rådets direktiv 93/76/EEG av den 13 september 1993 om begränsning av koldioxidutsläpp genom en förbättring av energieffektiviteten (SAVE)(5), som innehåller krav på medlemsstaterna att utveckla, genomföra och rapportera om program inom området energieffektivitet i byggnadssektorn, har nu börjat visa resultat. Det behövs dock ett kompletterande rättsligt instrument för √ Det är nödvändigt att ∏ fastställande av mer konkreta åtgärder, så att den stora outnyttjade potentialen för energibesparingar √ i byggnader ∏ kan realiseras och de stora skillnaderna mellan medlemsstaternas resultat inom denna sektor kan minskas.

⎢ 2002/91 skäl 8

(8) I rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter(6) krävs att byggnadsverket och dess installationer för uppvärmning, kylning och ventilation skall vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att den mängd energi som behövs är liten med hänsyn till klimatförhållandena på platsen och värmekomforten för brukarna.

⎢ 2002/91 skäl 9 (anpassad)

? ny

(8) Vid åtgärder för att ytterligare förbättra byggnaders energiprestanda bör klimatförhållanden och lokala förhållanden beaktas samt även inomhusklimat och kostnadseffektivitet. √Dessa åtgärder bör inte påverka ∏Åtgärderna bör inte strida mot andra väsentliga krav på byggnader som tillgänglighet, varsamhet ? säkerhet ⎪ och byggnadens avsedda användning.

⎢ 2002/91 skäl 10 (anpassad)

? ny

(9) Byggnaders energiprestanda bör beräknas på basis av en metodik, som kan differentieras på √ nationell och ∏ regional nivå, √ och ∏ som förutom √ termiska egenskaper ∏ värmeisolering även inbegriper andra allt viktigare faktorer, exempelvis värme- och luftkonditioneringsanläggningar, användning av förnybara energikällor √ , passiv uppvärmning och kylelement, skuggning, luftkvalitet inomhus, tillräckligt naturligt ljus ∏ samt utformning av byggnaden. √ Metoden för beräkning av energiprestanda bör inte vara baserad enbart på den årstid då uppvärmning krävs, utan bör omfatta en byggnads energiprestanda för hela året. ∏

⎢2002/91 skäl 22 (anpassad)

? ny

(10) √ Medlemsstaterna bör fastställa minimikrav för byggnaders energiprestanda. Kraven bör fastställas med sikte på att uppnå den kostnadsoptimala balansen mellan gjorda investeringar och inbesparade energikostnader under hela byggnadens livscykel. ∏ Det bör finnas möjlighet att snabbt anpassa beräkningsmetodiken och för medlemsstaterna att regelbundet se över √ sina ∏ minimikraven för byggnaders energiprestanda med hänsyn till den tekniska utvecklingen, bland annat när det gäller byggnadsmaterialens isolerande egenskaper (eller kvalitet), och till den framtida utvecklingen inom standardiseringen.

∫ ny

(11) Detta direktiv påverkar inte artiklarna 87 och 88 i fördraget. Därför bör begreppet incitament , som används i detta direktiv, inte uppfattas som ett begrepp som inbegriper statligt stöd.

∫ ny

(12) Kommissionen bör fastställa en jämförande metod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda. Medlemsstaterna bör använda denna jämförande metod för att jämföra resultaten med de minimikrav som de har antagit avseende energiprestanda. Resultaten av denna jämförelse samt de data som använts för att uppnå dessa resultat bör rapporteras regelbundet till kommissionen. Dessa rapporter bör göra det möjligt för kommissionen att bedöma och rapportera om medlemsstaternas framsteg när det gäller att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda. Efter en övergångsperiod bör medlemsstaterna använda denna jämförande metod när de ser över sina minimikrav för energiprestanda.

⎢ 2002/91 skäl 12 (anpassad)

? ny

(13) Eftersom byggnader påverkar den långsiktiga energianvändningen bör nya byggnader uppfylla de minimikrav för energiprestanda som är skräddarsydda efter √ anpassade till ∏ det lokala klimatet. Bästa praxis bör i detta avseende riktas mot optimalt utnyttjande av sådana faktorer som innebär förbättrad energiprestanda. Eftersom möjligheten att använda sig av alternativa energiförsörjningssystem i allmänhet inte är utforskad till fullo, bör den tekniska, miljömässiga och ekonomiska genomförbarheten övervägas i fråga om alternativa energiförsörjningssystem ? , oberoende av byggnadens storlek. ⎪ ; detta kan göras en gång, av medlemsstaten, genom en utredning som resulterar i en förteckning över energihushållningsåtgärder - för genomsnittliga lokala marknadsvillkor - som uppfyller kriterierna för kostnadseffektivitet. Innan byggande inleds kan det krävas specifika analyser om åtgärden eller åtgärderna bedöms vara genomförbara.

⎢ 2002/91 skäl 13 (anpassad)

? ny

(14) Större renoveringar av befintliga byggnader ? , oberoende av deras storlek, ⎪ över en viss storlek bör ses som √ ger ∏ en möjlighet att vidta kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra energiprestandan. Större renoveringar är exempelvis sådana fall där den totala renoveringskostnaden för byggnadens skal och/eller energiinstallationer såsom uppvärmning, varmvattenförsörjning, luftkonditionering, ventilation och belysning överstiger 25 % av byggnadens värde, exklusive värdet av den mark där byggnaden är belägen, eller där mer än 25 % av skalet på byggnaden skall renoveras. ? Av kostnadseffektivitetsskäl bör det vara möjligt att begränsa minimikraven för energiprestanda till de renoverade delar som är mest relevanta för byggnadens energiprestanda. ⎪

⎢ 2002/91 skäl 11

(11) Kommissionen avser att ytterligare utveckla standarder såsom EN 832 och prEN 13790, även med hänsyn till luftkonditioneringssystem och belysning.

∫ ny

(15) Det behövs åtgärder för att öka antalet byggnader som inte bara uppfyller nuvarande minimikrav för energiprestanda, men som också är mer energieffektiva. För detta ändamål bör medlemsstaterna upprätta nationella planer för att öka antalet byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll och regelbundet rapportera om detta till kommissionen.

∫ ny

(16) För att begränsa medlemsstaternas rapporteringsbörda bör det vara möjligt att införliva de rapporter som krävs i detta direktiv med de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/32/EG av den 5 april 2006 om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster och om upphävande av rådets direktiv 93/76/EEG[16]. Den offentliga sektorn i varje medlemsstat bör visa vägen när det gäller byggnaders energiprestanda, och därför bör det i de nationella planerna ställas upp mer ambitiösa mål för de byggnader som utnyttjas av offentliga myndigheter.

∫ ny

(17) Den som avser att köpa eller hyra en byggnad eller delar av denna bör få korrekt information om byggnadens energiprestanda, och praktiska råd om förbättring av den, genom energicertifikatet. Certifikatet bör också ge information om uppvärmningens och kylningens faktiska inverkan på byggnadens energibehov, om byggnadens förbrukning av primärenergi och om koldioxidutsläpp.

⎢ 2002/91 skäl 16 (anpassad)

? ny

(18) Certifiering kan åtföljas av stimulansprogram i syfte att underlätta lika tillgång till förbättrad energiprestanda eller grunda sig på avtal mellan intressentorganisationer och ett organ som utses av medlemsstaten eller genomföras av energitjänsteföretag som har åtagit sig att göra de särskilda investeringarna. De antagna systemen bör övervakas och följas upp av medlemsstaterna, som även bör underlätta användandet av incitamentsystem. I möjligaste mån bör certifikatet beskriva den faktiska situationen beträffande byggnadens energiprestanda och det kan revideras i enlighet därmed. Myndighetsbyggnader √ Byggnader som inhyser offentliga myndigheter ∏ och byggnader som allmänheten ofta besöker bör ? ger möjlighet ⎪ att fungera som förebilder Ö föregå med gott exempel Õ genom att man där tar √ visar att ∏ hänsyn √ har tagits ∏ till miljö- och energifaktorer, och därför bör dessa byggnader energicertifieras med jämna mellanrum. Denna iInformation om energiprestanda bör spridas bättre till allmänheten genom att energicertifikaten anslås tydligt. Om man dessutom visar den rekommenderade inomhustemperaturen jämte den faktiska inomhustemperaturen, bör det avhålla från obetänksam användning av värme-, luftkonditionerings- och ventilationssystem. Detta bör bidra till att onödig energianvändning undviks och till att ett behagligt inomhusklimat (värmekomfort) garanteras i förhållande till utomhustemperaturen.

⎢ 2002/91 skäl 18

(19) Under de senaste åren har luftkonditionering blivit allt vanligare i de sydeuropeiska europeiska länderna. Detta skapar betydande problem vid tidpunkter med effekttoppar, elkostnaderna ökar och energibalansen störs i dessa länder. De strategier som leder till förbättring av byggnaders termiska prestanda under sommarmånaderna bör prioriteras. Därför bör passiv kylteknik vidareutvecklas, framför allt sådan teknik som leder till förbättring av inomhusklimatet och av mikroklimatet kring byggnaderna.

⎢ 2002/91 skäl 14

(14) Förbättring av en befintlig byggnads totala energiprestanda innebär emellertid inte nödvändigtvis totalrenovering av byggnaden utan kan vara begränsad till de delar som är mest betydelsefulla för en byggnads energiprestanda och som är kostnadseffektiva.

⎢ 2002/91 skäl 15 (anpassad)

(15) Krav som ställs vid renovering av befintliga byggnader bör inte vara oförenliga med byggnadens avsedda funktion, kvalitet eller karaktär. Det bör vara möjligt att tjäna in merkostnader för en sådan renovering inom en rimlig tid i förhållande till investeringens förväntade tekniska livslängd genom ökad energibesparing.

⎢ 2002/91 skäl 17

(17) Medlemsstaterna får också använda andra sätt/åtgärder, som inte nämns i detta direktiv, för att främja bättre energiprestanda. Medlemsstaterna bör uppmuntra en bättre energiförvaltning med beaktande av byggnadernas nyttjandefrekvens.

⎢ 2002/91 skäl 19 (anpassad)

? ny

(20) Regelbundent ? inspektion ⎪ underhåll av värmepannor ? värme- ⎪ och luftkonditioneringssystem av kvalificerad personal bidrar till att systemen förblir korrekt inställda enligt produktspecifikationerna och säkerställer därigenom att de ur miljö-, säkerhets- och energisynpunkt fungerar optimalt. I varje situation då ett utbyte kan vara aktuellt med tanke på kostnadseffektiviteten bör eEn oberoende bedömning göras av hela värme-systemet ? och luftkonditioneringssystemet bör göras med jämna mellanrum under hela dess livscykel, särskilt innan det ska bytas ut eller uppgraderas ⎪ .

⎢ 2002/91 skäl 20

(20) Att de boende i en byggnad faktureras för kostnaderna för uppvärmning, luftkonditionering och varmvatten, beräknat i förhållande till den reella förbrukningen, skulle kunna bidra till energibesparing inom bostadssektorn. De boende bör kunna reglera sin egen förbrukning av värme och varmvatten i den mån detta är kostnadseffektivt.

⎢ 2002/91 skäl 10 (anpassad)

? ny

(21) Ett gemensamt tillvägagångssätt √ för energicertifiering av byggnader och för inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem ∏ , genomfört av kvalificerade och/eller auktoriserade experter, vars oberoende garanteras på grundval av objektiva kriterier, kommer att bidra till att medlemsstaterna får gemensamma spelregler i fråga om deras insatser för att spara energi i byggnadssektorn och kommer att förbättra insynen för presumtiva köpare och användare i fråga om energiprestanda på gemenskapens fastighetsmarknad. ? För att garantera kvaliteten på energicertifikat och på inspektionen av värme- och luftkonditioneringssystem i hela gemenskapen, bör en oberoende kontrollmekanism inrättas i varje medlemsstat. ⎪

⎢ 2002/91 skäl 23

(22) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[17].

∫ ny

(23) I synnerhet bör kommissionen få befogenhet att anpassa vissa delar av den allmänna ramen i bilaga I till den tekniska utvecklingen, att utarbeta en metod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda och att upprätta gemensamma principer för definition av byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

⎢ 2002/91 skäl 21 (anpassad)

? ny

(24) ? Eftersom de mål som går ut på att öka byggnaders energiprestanda inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna – på grund av komplexiteten i byggnadssektorn och på grund av de nationella bostadsmarknadernas oförmåga att på lämpligt sätt ta itu med de utmaningar som hör samman med energieffektivitet – och eftersom de på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder, ⎪Ii enlighet med subsidiaritetsprincipen- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget bör de allmänna principerna i ett system för krav på energiprestanda samt systemets mål fastställas på gemenskapsnivå, men detaljerna i genomförandet bör lämnas åt medlemsstaterna, så att varje medlemsstat kan välja den ordning som bäst överensstämmer med dess särskilda förutsättningar. √ I enlighet med proportionalitetsprincipen i den artikeln går ∏ Ddetta direktiv är begränsat till det minimum som krävs för att uppnå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för ändamålet √ att uppnå dessa mål ∏ .

∫ ny

(25) Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till det tidigare direktivet. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det tidigare direktivet.

(26) Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av det direktiv som anges i bilaga III del B.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Objective√ Syfte ∏

Syftet med dDetta direktiv är att främja √ främjar ∏ en förbättring av energiprestanda i byggnader i gemenskapen samtidigt som hänsyn tas till utomhusklimat och lokala förhållanden samt till krav på inomhusklimat och kostnadseffektivitet.

I detta direktiv fastställs krav i fråga om följande:

a) Den allmänna ramen för en beräkningsmetodik för byggnaders integrerade energiprestanda √ för byggnader och delar av dessa ∏ .

b) Tillämpningen av minimikrav på nya byggnaders energiprestanda √ för nya byggnader och delar av dessa ∏ .

c) Tillämpningen av minimikrav på energiprestanda i befintliga stora byggnader √ och delar av dessa ∏ som genomgår större renoveringar.

∫ ny

d) Nationella planer för att öka antalet byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

d)e) Energicertifiering av byggnader √ eller delar av dessa ∏ .

e)f) Regelbundna kontroller av värmepannor ? värme- ⎪ och luftkonditioneringssystem i byggnader samt en bedömning av värmeanläggningen om värmepannorna i den är äldre än 15 år.

∫ ny

g) Oberoende kontrollsystem för energicertifikat och inspektionsrapporter.

⎢ 2002/91

? ny

Artikel 2 Definitioner

I detta direktiv avses med:

(1) byggnad : en takförsedd konstruktion med väggar, för vilken energi används för att påverka inomhusklimatet,; med byggnad kan avses en byggnad i sin helhet eller delar av byggnaden som har utformats eller ändrats för att användas separat,

∫ ny

(2) byggnadens installationssystem : teknisk utrustning för uppvärmning, kylning, ventilation, varmvatten, belysning och elproduktion eller för en kombination av dessa,

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

(2)(3) en byggnads energiprestanda : en byggnads ? den beräknade eller uppmätta ⎪ energimängd beräknad som faktisk eller beräknad ? som behövs ⎪ förbrukning för att uppfylla olika behov ? det energibehov ⎪ som är knutetna till normalt bruk av byggnaden, vilket bl.a. kan √ inbegriper ∏ inbegripa √ energi som används för ∏ uppvärmning, √ varmvatten ∏ vattenuppvärmning, kylning, ventilation och belysning,

∫ ny

(4) primärenergi : förnybar och icke-förnybar energi som inte har genomgått någon omvandling,

(5) klimatskal : de delar av en byggnad som skiljer dess interiör från utomhusmiljön, inklusive fönster, väggar, grund, bottenplatta, innertak, yttertak och isolering,

(6) större renovering : renovering av en byggnad där

a) totalkostnaden för renoveringen av klimatskalet eller byggnadens installationssystem överstiger 25 % av byggnadens värde, exklusive värdet av den mark där byggnaden är belägen, eller

b) mer än 25 % av klimatskalets yta renoveras,

(7) europeisk standard : standard som antagits av Europeiska standardiseringskommittén, Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering eller Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder och som gjorts tillgänglig för allmänt bruk,

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

(3)(8) en byggnads energicertifikat : ett certifikat, som erkänns av medlemsstaten eller en juridisk person som har utsetts av denna stat, vilket innehåller √ anger ∏ en byggnads energiprestanda √ för en byggnad eller delar av denna ∏ , beräknad i enlighet med en metodik som grundas på den allmänna ramen i bilagan √ antas i enlighet med artikel 3 ∏ ,

⎢ 2002/91

(4) kombinerad värme- och elproduktion : samtidig omvandling av primära bränslen till mekanisk eller elektrisk energi och värmeenergi, med uppfyllande av vissa kvalitetsvillkor för energieffektiviteten,

∫ ny

(9) kraftvärme : samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och elektrisk och/eller mekanisk energi,

(10) kostnadsoptimal nivå : den lägsta kostnadsnivån under en byggnads livscykel, vilken fastställs med beaktande av investeringskostnader, underhålls- och driftskostnader (inklusive energikostnader), eventuella intäkter från producerad energi och eventuella bortskaffningskostnader,

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

(5)(11) luftkonditioneringssystem : en kombination av alla de komponenter som krävs för att åstadkomma en form av luftbehandling ? behandling av inomhusluft, ⎪ √ inklusive ventilation ∏ som innebär att temperaturen regleras eller kan sänkas, eventuellt i kombination med reglering av ventilationen, fuktigheten och luftens renhet,

(6)(12) värmepanna : kombination av hölje och brännare som är konstruerad för att till vattnet ? en vätska ⎪ överföra den värme som uppkommer vid förbränningen,

(7)(13) nominell effekt (uttryckt i kW) : den maximala värmeeffekt √ , uttryckt i kW, ∏ som tillverkaren fastställt och garanterar vid kontinuerlig drift om de av tillverkaren angivna verkningsgraderna respekteras,

(8)(14) värmepump : en anordning eller installation som utvinner värme vid låg temperatur från luft, vatten eller jord och levererar värmen till byggnaden.

Artikel 3Antagande av metodiker √ för beräkning av byggnaders energiprestanda ∏

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 anpassad) (anpassad)

Medlemsstaterna ska tillämpa en metod, på nationell eller regional nivå, för beräkning av byggnaders energiprestanda på grundval av √ i överensstämmelse med ∏ den allmänna ramen i bilagan I till detta direktiv. Kommissionen ska anpassa punkterna 1 och 2 i bilagan till den tekniska utvecklingen, med beaktande av de standarder eller normer som tillämpas i nationell lagstiftning. Dessa åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 14.2.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Denna metodik ska fastställas √ antas ∏ på nationell eller regional nivå.

En byggnads energiprestanda skall uttryckas på ett klart sätt och får innehålla en indikator för koldioxidutsläpp.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Artikel 4 Fastställande av √ minimikrav ∏ på energiprestanda

1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att minimikrav för byggnaders energiprestanda fastställs ? i avsikt att uppnå kostnadsoptimala nivåer och ⎪ på grundval av √ att de beräknas i enlighet med ∏ den metod som avses i artikel 3.

Medlemsstaterna får, när de fastställer dessa krav, skilja mellan nya och befintliga byggnader och √ mellan ∏ olika kategorier av byggnader.

Dessa krav ska ta hänsyn till allmänna förhållanden när det gäller inomhusklimatet för att möjliga negativa effekter såsom otillfredsställande ventilation undviks liksom till lokala förhållanden och till byggnadens avsedda användning och ålder.

Dessa krav ska ses över med jämna mellanrum minst vart femte år och √ ska ∏ vid behov uppdateras för att återspegla den tekniska utvecklingen inom byggnadssektorn.

2. Kraven på energiprestanda skall tillämpas i enlighet med artiklarna 5 och 6.

3.2. Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa eller tillämpa de krav som avses i punkt 1 på följande kategorier av byggnader:

a) Byggnader eller monument med officiellt skydd som del av en utvald miljö, eller på grund av deras särskilda arkitektoniska eller historiska värde, om överensstämmelse med √ minimikraven för energiprestanda ∏ kraven skulle medföra oacceptabla förändringar av deras särdrag eller utseende.

b) Byggnader som används för andakt och religiös verksamhet.

c) Tillfälliga byggnader som är avsedda att användas två år eller mindre, industrianläggningar, verkstäder och jordbruksbyggnader med lågt energibehov som inte är avsedda som bostäder samt jordbruksbyggnader som inte är avsedda som bostäder och som används inom en sektor som omfattas av ett nationellt sektorsavtal om energiprestanda.

d) Bostadshus som är avsedda för användning mindre än fyra månader per år.

e) Fristående byggnader med en total användbar golvyta på mindre än 50 m2.

∫ ny

3. Från och med den 30 juni 2014 får medlemsstaterna inte tillhandahålla incitament för konstruktion eller renovering av byggnader, eller delar av dessa, som inte uppfyller minimikrav för energiprestanda som leder till ett resultat som motsvarar resultaten av den beräkning som avses i artikel 5.2.

4. Från och med den 30 juni 2017 ska medlemsstaterna, när de ser över sina minimikrav för energiprestanda som fastställts i enlighet med punkt 1 i denna artikel, se till att dessa krav leder till ett resultat som motsvarar resultaten av den beräkning som avses i artikel 5.2.

∫ ny

Artikel 5

Beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda

1. Kommissionen ska senast den 31 december 2010 fastställa en jämförande metod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader eller delar av dessa. Den jämförande metoden ska göra åtskillnad mellan nya och befintliga byggnader och mellan olika kategorier av byggnader.

Sådana åtgärder, som har till syfte att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas enligt det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 19.2.

2. Medlemsstater ska beräkna kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda med hjälp av den jämförande metod som fastställts i enlighet med punkt 1 och relevanta parametrar, exempelvis klimatförhållanden, och jämföra resultaten av denna beräkning med de minimikrav för energiprestanda som de har fastställt.

De ska rapportera till kommissionen alla indata och antaganden som använts för dessa beräkningar samt alla beräkningsresultat. Rapporten får inkluderas i de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i direktiv 2006/32/EG. Medlemsstaterna ska överlämna dessa rapporter till kommissionen vart tredje år. Den första rapporten ska överlämnas senast den 30 juni 2011.

3. Kommissionen ska offentliggöra en rapport om medlemsstaternas framsteg när det gäller att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda.

⎢ 2002/91 (anpassad)

Artikel 56 Nya byggnader

1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att nya byggnader motsvarar de minimikrav på energiprestanda som avses i √ fastställs i enlighet med ∏ artikel 4.

I fråga om nya byggnader med en total användbar golvyta över 1 000 m2 ska medlemsstaterna se till att det sker √ den tekniska, miljömässiga och ekonomiska genomförbarheten bedöms och beaktas, innan byggandet inleds, för följande ∏ en bedömning av om alternativa system: är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbara, exempelvis

a) dDecentraliserade energiförsörjningssystem, som baseras på förnybar energi.,

b) kombinerad värme- och elproduktion, √ Kraftvärme. ∏

c) fFjärr/närvärme eller fjärr/närkyla, om sådan finns tillgänglig.,

d) vVärmepumpar., under vissa förutsättningar,

och detta skall beaktas innan byggandet inleds.

∫ ny

2. Medlemsstaterna ska se till att analysen av alternativa system som avses i punkt 1 dokumenteras på ett tydligt sätt i ansökan om byggnadslov eller ansökan om slutligt godkännande av slutförda byggnadsarbeten.

⎢ 2002/91 (anpassad)

Artikel 67 Befintliga byggnader

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att, när byggnader med en total användbar golvyta på över 1000 m2 genomgår en större renovering, deras energiprestanda förbättras så att de uppfyller minimikrav √ avseende energiprestanda ∏ , i den mån det är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart. Medlemsstaterna ska fastställa dessa minimikrav avseende energiprestanda på grundval av de krav på energiprestanda som fastställs för byggnader enligt artikel 4. Kraven får fastställas antingen för den renoverade byggnaden i dess helhet eller för de renoverade systemen eller komponenterna när de ingår såsom en del i en renovering som ska genomföras inom en begränsad tidsperiod, med ovan nämnda syfte att förbättra byggnadens totala energiprestanda √ totalt sett för byggnaden eller för delar av denna ∏ .

∫ ny

Artikel 8

Byggnad ers installationssystem

1. Medlemsstaterna ska fastställa minimikrav avseende energiprestanda för installationssystem som är installerade i byggnader. Krav ska fastställas för nya installationssystem, för installationssystem som byts ut och för installationssystem som utrustas med nya delar, och för delar av sådana system.

Kraven ska i synnerhet omfatta följande komponenter:

a) Värmepannor eller andra värmegeneratorer i värmesystem.

b) Varmvattenberedare i varmvattensystem.

c) Central luftkonditioneringsenhet eller kylenhet i luftkonditioneringssystem.

2. De minimikrav för energiprestanda som fastställts i enlighet med punkt 1 ska vara förenliga med den lagstiftning som är tillämplig på de produkter systemet består av och ska vara baserade på korrekt installation av produkterna och lämplig inställning och kontroll av byggnadens installationssystem. I synnerhet ska dessa krav säkerställa att rätt flödesbalans uppnås i vattenburna värmesystem och att lämplig storlek på och typ av produkterna har använts för anläggningen med hänsyn tagen till den avsedda användningen av byggnadens installationssystem.

Artikel 9Byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll

1. Medlemsstaterna ska upprätta nationella planer för att öka antalet byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll. De ska ställa upp mål för den procentandel som dessa byggnader år 2020 minst ska utgöra av det totala antalet byggnader och i förhållande till den sammanlagda användbara golvytan.

Separata mål ska ställas upp för

a) nya och renoverade bostadshus,

b) nya och renoverade byggnader som inte är avsedda som bostäder,

c) byggnader som utnyttjas av offentliga myndigheter.

Medlemsstaterna ska fastställa de mål som avses i c med beaktande av den ledande roll som offentliga myndigheter bör spela när det gäller byggnaders energiprestanda.

2. Den nationella plan som avses i punkt 1 ska bland annat innehålla följande:

a) Medlemsstatens definition av byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll.

b) Etappmål uttryckta som en procentandel som dessa byggnader år 2015 ska utgöra av det totala antalet byggnader och i förhållande till den sammanlagda användbara golvytan.

c) Information om de åtgärder som vidtagits för att främja sådana byggnader.

3. Medlemsstaterna ska överlämna de nationella planer som avses i punkt 1 till kommissionen senast den 30 juni 2011 och ska rapportera till kommissionen vart tredje år om genomförandeläget för dessa nationella planer. De nationella planerna och lägesrapporterna får inkluderas i de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i direktiv 2006/32/EG.

4. Kommissionen ska upprätta gemensamma principer för definition av byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll.

Sådana åtgärder, som har till syfte att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas enligt det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2.

5. Kommissionen ska offentliggöra en rapport om medlemsstaternas framsteg när det gäller att öka antalet byggnader där både koldioxidutsläppen och primärenergiförbrukningen är låga eller lika med noll. På grundval av denna rapport ska kommissionen utarbeta en strategi och, vid behov, föreslå åtgärder för att öka antalet sådana byggnader.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Artikel 710

Energicertifikat

2.1. ? Medlemsstaterna ska fastställa de åtgärder som är nödvändiga för att upprätta ett system för certifiering av byggnaders energiprestanda. ⎪ Energicertifikatet för byggnader ska innehålla √ byggnadens energiprestanda och ∏ referensvärden, såsom aktuella rättsliga normer och riktmärken, ? minimikrav för energiprestanda, ⎪ så att √ ägare av eller hyresgäster i byggnaden eller delar av denna ∏ konsumenter kan jämföra och bedöma byggnadens √ dess ∏ energiprestanda.

2. Certifikatet ska åtföljas av √ innehålla ∏ rekommendationer för hur energiprestanda √ för en byggnad eller delar av denna ∏ kan förbättras kostnadseffektivt.

De rekommendationer som ingår i energicertifikatet ska omfatta

a) åtgärder som vidtagits i samband med en större renovering av klimatskalet eller av byggnadens installationssystem, och

b) åtgärder för enskilda delar eller element av en byggnad, utan samband med en större renovering av klimatskalet eller av byggnadens installationssystem.

∫ ny

3. De rekommendationer som ingår i energicertifikatet ska vara tekniskt genomförbara för byggnaden i fråga och ska ge tydlig information om kostnadseffektiviteten i rekommendationerna. Utvärderingen av kostnadseffektiviteten ska grundas på en uppsättning standardvillkor, exempelvis bedömningen av energibesparingar och underliggande energipriser och räntesatser för investeringar som är nödvändiga för att genomföra rekommendationerna.

4. Energicertifikatet ska ge en indikation om var ägaren eller hyresgästen kan erhålla mer detaljerad information om de rekommendationer som ges i certifikatet. Dessutom ska det innehålla information om de åtgärder som ska vidtas för att genomföra rekommendationerna.

? 5. ⎪ Utfärdande av certifikat för lägenheter eller enheter för individuellt bruk i byggnadskomplex får grunda sig

? a) ⎪ på en gemensam certifiering för hela byggnaden för byggnadskomplex med ett gemensamt värmesystem, eller

? b) ⎪ på bedömningen av en annan representativ lägenhet i samma byggnadskomplex.

∫ ny

6. Utfärdande av certifikat för enfamiljshus får grunda sig på bedömningen av en annan representativ byggnad med liknande utformning och storlek och med liknande egenskaper i fråga om faktiska energiprestanda om denna överensstämmelse kan garanteras av den expert som utfärdar energicertifikatet.

7. ? Energicertifikatets ⎪ Certifikatets giltighetstid får inte överskrida 10 år.

⎢ 2002/91 (anpassad)

Artikel 11

√ Utfärdande av energicertifikat ∏

∫ ny

1. Medlemsstaterna ska se till att ett energicertifikat utfärdas för byggnader eller delar av dessa som konstrueras, säljs eller hyrs ut och för byggnader där en sammanlagd användbar golvyta på över 250 m2 utnyttjas av en offentlig myndighet.

2. Medlemsstaterna ska se till ? kräva ⎪ att ett energicertifikat görs tillgängligt för ? överlämnas till ⎪ ägaren ? av den oberoende expert som utfärdar certifikatet och som avses i artikel 16 eller av säljaren ⎪ eller att ägaren gör ett sådant certifikat tillgängligt för den presumtive köparen eller hyresgästen i respektive fall, när byggnader ? eller delar av dessa ⎪ byggs, säljs eller hyrs ut.

∫ ny

3. När byggnader eller delar av dessa utbjuds till försäljning ska medlemsstaterna kräva att den numeriska energiprestandaindikatorn på energicertifikatet anges i all annonsering för försäljning av byggnaden eller delar av denna, och att energicertifikatet uppvisas för den presumtive köparen.

Energicertifikatet ska överlämnas av säljaren till köparen senast vid den tidpunkt då försäljningskontraktet ingås.

4. När byggnader eller delar av dessa utbjuds till hyra ska medlemsstaterna kräva att den numeriska energiprestandaindikatorn på energicertifikatet anges i all annonsering för uthyrning av byggnaden eller delar av denna, och att energicertifikatet uppvisas för den presumtive hyresgästen.

Energicertifikatet ska överlämnas av ägaren till hyresgästen senast vid den tidpunkt då hyreskontraktet ingås.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

5. Medlemsstaterna får göra undantag från tillämpningen av denna punkt punkterna 1, 2, 3 och 4 för de kategorier √ av byggnader ∏ som anges i artikel 4.32.

Syftet med certifikaten skall vara begränsat till att tillhandahålla information och alla de effekter som dessa certifikat kan ha när det gäller rättsliga förfaranden eller annat skall beslutas i enlighet med nationella bestämmelser.

Artikel 12

√ Uppvisande av energicertifikat ∏

3.1. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att √ energicertifikatet visas på en framträdande plats som är klart synlig för allmänheten om ∏ det i byggnader, med en total användbar golvyta på över 1000 ? 250 ⎪ m2 och som inhyser √ i en byggnad utnyttjas av ∏ offentliga myndigheter och institutioner som tillhandahåller offentliga tjänster för ett stort antal personer och därför ofta besöks av dessa personer, placeras ett energicertifikat som inte får vara äldre än tio år och det på en plats som är framträdande och klart synlig för allmänheten.

∫ ny

2. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att energicertifikatet visas på en framträdande plats som är klart synlig för allmänheten om en total användbar golvyta på över 250 m2 i en byggnad, för vilken ett energicertifikat har utfärdats i enlighet med artikel 11.1, ofta besöks av allmänheten.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

2. Intervall för rekommenderad och aktuell inomhustemperatur och, i tillämpliga fall, andra relevanta klimatfaktorer får också vara tydligt anslagna.

Artikel 813 Inspektion av värmepannor ? värmesystem ⎪

När det gäller minskning av energianvändning och begränsning av koldioxidutsläpp

1. skall mMedlemsstaterna ska antingen göra vad som föreskrivs i a eller vad som föreskrivs i b nedan: a) Ffastställa nödvändiga åtgärder för regelbunden inspektion av värmepannor som eldas med icke förnybara flytande eller fasta bränslen med en nominell effekt på √ mer än ∏ 20–100 kW. På grundval av inspektionen, som √ Inspektionen ∏ ska innehålla en bedömning av värmepannans effektivitet samt pannans dimensionering i förhållande till byggnadens värmebehov., Sådana inspektioner får också tillämpas på värmepannor för annat bränsle.

∫ ny

2. Medlemsstaterna får fastställa olika tidsintervall för inspektioner beroende på värmepannans typ och nominella effekt. När tidsintervallen fastställs ska medlemsstaterna ta hänsyn till kostnaderna för inspektionen av värmesystemet och till de uppskattade besparingarna i fråga om energikostnader som inspektionen kan leda till.

⎢ 2002/91

? ny

? 3. Värmesystem som har ⎪ Vvärmepannor med en nominell effekt på över 100 kW ska inspekteras åtminstone vartannat år.

För värmepannor som eldas med gas kan denna period utsträckas till fyra år.

∫ ny

I fråga om värmeanläggningar med värmepannor med en nominell effekt på över 20 kW och som är äldre än 15 år skall medlemsstaterna fastställa nödvändiga åtgärder för en engångsinspektion av hela värmeanläggningen. På grundval av inspektionen, som skall innehålla en bedömning av värmepannans effektivitet samt pannans dimensionering i förhållande till byggnadens värmebehov, skall experter ge råd till användarna om utbyte av värmepannorna, andra förändringar i värmesystemet och alternativa lösningar. ELLER:

b) ? 4. ⎪ ? Med avvikelse från punkterna 1, 2 och 3 får medlemsstaterna besluta att ⎪ vidta åtgärder för att säkerställa att råd ges till användare om utbyte av värmepannorna, andra förändringar i värmesystemet och alternativa lösningar som kan omfatta inspektioner för att bedöma värmepannans effektivitet samt huruvida den är av lämplig storlek. Den totala verkan av ett sådant tillvägagångssätt bör ? ska ⎪ i stort motsvara verkan av bestämmelserna i a ? punkterna 1, 2 och 3 ⎪ .

? När ⎪ medlemsstater som väljer detta alternativ ? att tillämpa de åtgärder som avses i första stycket i denna punkt, ska de senast den 30 juni 2011 ⎪ skall vartannat år översända en rapport till kommissionen där likvärdigheten i ? mellan dessa åtgärder och de åtgärder som fastställs i punkterna 1, 2 och 3 bedöms. Medlemsstaterna ska lämna sådana rapporter till kommissionen vart tredje år. Rapporterna får inkluderas i de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i direktiv 2006/32/EG. ⎪ tillvägagångssättet bedöms.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Artikel 914 Inspektion av luftkonditioneringssystem

1. När det gäller minskning av energianvändning och begränsning av koldioxidutsläpp skall mMedlemsstaterna ska fastställa nödvändiga åtgärder för regelbunden inspektion av luftkonditioneringssystem med en nominell effekt på mer än 12 kW. Denna iInspektionen ska innefatta en bedömning av luftkonditioneringens effektivitet samt luftkonditioneringens dimension i förhållande till byggnadens kylbehov. Lämpliga råd skall ges till användarna om möjlig förbättring eller utbyte av luftkonditioneringssystemet och om alternativa lösningar.

∫ ny

2. Medlemsstaterna får fastställa olika tidsintervall för inspektioner beroende på luftkonditioneringssystemets typ och nominella effekt. När tidsintervallen fastställs ska medlemsstaterna ta hänsyn till kostnaderna för inspektionen av luftkonditioneringssystemet och till de uppskattade besparingarna i fråga om energikostnader som inspektionen kan leda till.

∫ ny

Artikel 15Rapporter om inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem

1. Denna artikel gäller rapporter om inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem.

2. Inspektionsrapporter ska utfärdas med jämna mellanrum för varje inspekterat system. Inspektionsrapporten ska omfatta följande:

a) En jämförelse av energiprestanda för det inspekterade systemet i förhållande till energiprestanda för

i) det bästa tillgängliga och genomförbara systemet och

ii) ett system av liknande typ för vilket alla relevanta komponenter uppnår den energiprestandanivå som krävs i tillämplig lagstiftning.

b) Rekommendationer om kostnadseffektiv förbättring av energiprestanda för systemet i byggnaden eller i delar av byggnaden.

De rekommendationer som avses i b ska vara specifika för systemet och ska ge tydlig information om kostnadseffektiviteten i rekommendationerna. Utvärderingen av kostnadseffektiviteten ska grundas på en uppsättning standardvillkor, exempelvis bedömningen av energibesparingar och underliggande energipriser och räntesatser för investeringar.

3. Inspektionsrapporten ska överlämnas av inspektören till ägaren av eller hyresgästen i byggnaden.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Artikel 16 10 Oberoende experter

Medlemsstaterna ska se till att certifieringen av √ energiprestanda för ∏ byggnader, utarbetandet av åtföljande rekommendationer och inspektionen av värmepannor ? värmesystem ⎪ och luftkonditioneringssystem utförs på ett oberoende sätt av kvalificerade och/eller auktoriserade experter, oavsett om dessa arbetar som egenföretagare eller är anställda av offentliga organ eller privata företag.

∫ ny

Experter ska ackrediteras med beaktande av deras kompetens och deras oberoende.

∫ ny

Artikel 17Oberoende kontrollsystem

1. Medlemsstaterna ska se till att det inrättas ett oberoende kontrollsystem i enlighet med bilaga II för energicertifikat och rapporter om inspektion av värme- och luftkonditioneringssystem.

2. Medlemsstaterna får delegera ansvaret för genomförandet av de oberoende kontrollsystemen.

Om medlemsstaterna beslutar att göra detta, ska de kontrollera att de oberoende kontrollsystemen genomförs i överensstämmelse med bilaga II.

3. Medlemsstaterna ska kräva att de energicertifikat och inspektionsrapporter som nämns i punkt 1 på begäran registreras eller görs tillgängliga för behöriga myndigheter eller för organ till vilka ansvaret för genomförandet av de oberoende kontrollsystemen har delegerats av behöriga myndigheter.

⎢ 2002/91

? ny

Artikel 1118 Översyn

Kommissionen ska, biträdd av den kommitté som inrättas genom artikel 1421, utvärdera detta direktiv mot bakgrund av erfarenheterna av dess tillämpning och vid behov lägga fram förslag om bland annat följande:

a) Eventuella kompletterande åtgärder avseende renoveringar i byggnader med en total användbar golvyta på mindre än 1000 m2.

∫ ny

a) Metoder för att uppskatta byggnaders energiprestanda på grundval av förbrukningen av primärenergi och koldioxidutsläpp.

b) Allmänna incitament för ytterligare energieffektiviseringsåtgärder i byggnader.

Artikel 19 Information

Medlemsstaterna får ? ska ⎪ vidta nödvändiga åtgärder för att informera dem som använder ? ägare av eller hyresgäster i ⎪ byggnader ? eller delar av dessa ⎪ om de olika metoder som bidrar till förbättrad energiprestanda.

∫ ny

I synnerhet ska medlemsstaterna ge ägarna av eller hyresgästerna i byggnader information om energicertifikat och inspektionsrapporter, om deras syfte och mål, om kostnadseffektiva sätt att förbättra byggnadens energiprestanda och om finansiella konsekvenser på medellång och lång sikt om ingen åtgärd vidtas för att förbättra byggnadens energiprestanda.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

? För de ändamål som avses i första och andra styckena ska ⎪ Kkommissionen ska på medlemsstaternas begäran biträda medlemsstaterna vid organiserandet av dessa informationskampanjer, som kan handhas i gemenskapsprogram.

∫ ny

Artikel 20 Anpassning av ramen ð bilaga I till den tekniska utvecklingen ï

Delarna 1 och 2 i bilagan skall ses över med regelbundna mellanrum, som inte får vara kortare än två år.

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 anpassad) (anpassad)

? ny

√ Kommissionen ska anpassa ∏ Anpassningar av punkterna 13 och 24 i bilagan I till detta direktiv till den tekniska utvecklingen.

Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 1421.2.

⎢ PE-CONS 3654/08 (2002/91 anpassad)

Artikel 1421 Kommittéförfarande

1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté.

2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

∫ ny

Artikel 22Påföljder

Medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om påföljder vid överträdelser av de nationella bestämmelser som antas enligt detta direktiv och ska vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att de tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 31 december 2010 och alla senare ändringar som gäller dem utan dröjsmål.

⎢ 2002/91 (anpassad)

Artikel 23 15 Införlivande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 4 januari 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna får på grund av bristande tillgång på kvalificerade och/eller auktoriserade experter ta ytterligare tre år på sig för att fullt ut tillämpa bestämmelserna i artiklarna 7, 8 och 9. När medlemsstaterna utnyttjar denna möjlighet skall de underrätta kommissionen och tillhandahålla tillbörlig motivering tillsammans med en tidsplan för det fortsatta genomförandet av detta direktiv.

∫ ny

1. Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 2–17, 19 och 22 samt bilagorna I och II till detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.

När det gäller artiklarna 2, 3, 9, 10–12, 16, 17, 19 och 22 ska de tillämpa dessa bestämmelser senast från och med den 31 december 2010.

När det gäller artiklarna 4–8, 13–15 och 17 ska de tillämpa dessa bestämmelser på byggnader som utnyttjas av offentliga myndigheter senast från och med den 31 december 2010 och på andra byggnader från och med den 31 januari 2012.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till de direktiv som upphävts genom detta direktiv ska anses som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 24 Upphävande

Direktiv 2002/91/EG, ändrat genom den förordning som anges i del A i bilaga III, ska upphöra att gälla från och med den 1 februari 2012, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av det direktiv som anges i del B i bilaga III.

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Artikel 25 16 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som √ den tjugonde ∏ dagen efter det att det har offentliggjorts det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .

Artikel 1726

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i […].

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande […]

På rådets vägnar

Ordförande […]

⎢ 2002/91

? ny

BILAGA I

Allmän ram för beräkning av byggnaders energiprestanda ( ? se ⎪ artikel 3)

∫ ny

1. En byggnads energiprestanda ska bestämmas på grundval av den beräknade eller faktiska energi som förbrukas för att uppfylla olika behov som är knutna till normalt bruk av byggnaden och ska avspegla energibehoven för uppvärmning och kylning (energi som behövs för att undvika alltför kraftig uppvärmning) för att bibehålla de temperaturförhållanden som byggnaden är avsedd för.

2. En byggnads energiprestanda ska uttryckas på ett tydligt sätt och ska också inbegripa en numerisk indikator för koldioxidutsläpp och en numerisk indikator för primärenergiförbrukning.

Metoden för beräkning av byggnaders energiprestanda bör ta hänsyn till europeiska standarder.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

13. Beräkningsmetodikerna för byggnaders energiprestanda skall √ Metoden ska fastställas med beaktande av ∏ åtminstone integrera följande faktorer:

a) ? Följande faktiska ⎪ Ttermiska egenskaper hos byggnaden (yttre skal och ? inbegripet dess ⎪ mellanväggar osv.):.

∫ ny

i) Termisk kapacitet.

ii) Isolering.

iii) Passiv uppvärmning.

iv) Kylelement.

v) Köldbryggor.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

Dessa egenskaper kan också inbegripa lufttäthet.

b) Värmeanläggningar och varmvattenförsörjning, inbegripet deras isoleringsegenskaper.

c) Luftkonditioneringsanläggningar.

d) √ Naturlig och mekanisk ∏ ventilation √ , vilket kan inbegripa lufttäthet ∏.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

e) Inbyggda belysningsinstallationer (huvudsakligen √ i ∏ den sektor som inte är avsedd för bostadsändamål).

f) ? Utformning, ⎪ √ placering ∏ och orientering av byggnaderna, inklusive utomhusklimat.

g) Passiva solvärmesystem och solskydd.

h) Naturlig ventilation.

ih) Förhållanden avseende inomhusklimatet, inklusive planerat inomhusklimat.

∫ ny

i) Internlaster.

⎢ 2002/91 (anpassad)

? ny

24. Positiv påverkan av följande aspekter ska tas med i beräkningen i tillämpliga fall:

a) ?Lokal solexponering, ⎪ Aaktiva solvärmesystem och andra värme- eller elsystem som baseras på förnybara energikällor.

b) El från kombinerad värme- och elproduktion √ kraftvärme ∏ .

c) Fjärr-/närvärmesystem och fjärr-/närkylsystem.

d) Naturligt ljus.

35. I syfte att användas i beräkningen bör byggnader delas in i √ följande ∏ kategorier, såsom följande:

a) Enfamiljshus av olika typer.

b) Flerfamiljshus.

c) Kontor.

d) Utbildningsanstalter.

e) Sjukhus.

f) Hotell och restauranger.

g) Idrottsanläggningar.

h) Byggnader för parti- och detaljhandel.

i) Andra typer av energianvändande byggnader.

∫ ny

BILAGA II

Oberoende kontrollsystem för energicertifikat och inspektionsrapporter

1. De behöriga myndigheterna, eller de organ till vilka de behöriga myndigheterna har delegerat ansvaret för genomförandet av det oberoende kontrollsystemet, ska göra ett slumpvis urval av åtminstone 0,5 % av alla energicertifikat som utfärdas årligen och kontrollera dessa. Kontrollen ska genomföras på en av de tre alternativa nivåer som anges nedan, och varje kontrollnivå ska genomföras åtminstone för en statistiskt signifikant andel av de certifikat som väljs ut:

a) Validitetskontroll av indata som använts för utfärdandet av energicertifikatet för byggnaden, och de resultat som anges i certifikatet.

b) Kontroll av indata och kontroll av resultaten i certifikatet, inbegripet de rekommendationer som ges.

c) Fullständig kontroll av indata som används för utfärdandet av energicertifikatet för byggnaden, fullständig kontroll av de resultat som anges i certifikatet, inbegripet de rekommendationer som ges, och besök på plats i byggnaden för att kontrollera överensstämmelsen mellan specifikationer som anges i energicertifikatet och den certifierade byggnaden.

2. De behöriga myndigheterna, eller de organ till vilka de behöriga myndigheterna har delegerat ansvaret för genomförandet av det oberoende kontrollsystemet, ska göra ett slumpvis urval av åtminstone 0,1 % av alla inspektionsrapporter som utfärdas årligen och kontrollera dessa. Kontrollen ska genomföras på en av de tre alternativa nivåer som anges nedan, och varje kontrollnivå ska genomföras åtminstone för en statistiskt signifikant andel av de inspektionsrapporter som väljs ut:

a) Validitetskontroll av indata som använts för utfärdandet av inspektionsrapporten för det installationssystem som inspekteras, och de resultat som anges i inspektionsrapporten.

b) Kontroll av indata och kontroll av resultaten i inspektionsrapporten, inbegripet de rekommendationer som ges.

c) Fullständig kontroll av indata som använts för utfärdandet av inspektionsrapporten för det installationssystem som inspekteras, fullständig kontroll av de resultat som anges i inspektionsrapporten, inbegripet de rekommendationer som ges, och besök på plats i byggnaden för att kontrollera överensstämmelsen mellan specifikationer som anges i inspektionsrapporten och det installationssystem som inspekterats.

⎢ 2002/91

? ny

BILAGA III

Del A

Upphävt direktiv och ändringar av det (se artikel 24)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG EGT L 1, 4.1.2003, s. 65. |

Europaparlamentets och rådets förordning […] (EUT […]) | Endast punkt 9.9 i bilagan |

Del B

Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning (se artikel 24)

Direktiv | Tidsfrist för införlivande | Datum för tillämpning |

2002/91/EG | 4 januari 2006 | 4 januari 2009 endast för artiklarna 7, 8 och 9 |

_____________

BILAGA IV

Jämförelsetabell

Direktiv 2002/91/EG | Detta direktiv |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2 inledningsfrasen | Artikel 2 inledningsfrasen |

Artikel 2.1 | Artikel 2.1 |

- | Artikel 2.2 |

Artikel 2.2 | Artikel 2.3 och bilaga I |

- | Artikel 2.4–2.7 |

Artikel 2.3 | Artikel 2.8 |

Artikel 2.4 | Artikel 2.9 |

- | Artikel 2.10 |

Artikel 2.5 | Artikel 2.11 |

Artikel 2.6 | Artikel 2.12 |

Artikel 2.7 | Artikel 2.13 |

Artikel 2.8 | Artikel 2.14 |

Artikel 3 | Artikel 19 och bilaga I |

Artikel 4.1 | Artikel 4.1 |

Artikel 4.2 | - |

Artikel 4.3 | Artikel 4.2 |

- | Artikel 4.3 |

- | Artikel 4.4 |

- | Artikel 5 |

Artikel 5 | Artikel 6.1 |

- | Artikel 6.2 |

Artikel 6 | Artikel 7 |

- | Artikel 8 |

- | Artikel 9 |

Artikel 7.1 | Artiklarna 10.5, 11.1, 11.2, 11.3, 11.5 och 11.6 |

Artikel 7.2 | Artikel 10.1 och 10.2 |

Artikel 7.3 | Artikel 12 |

- | Artikel 11.4, 11.7 och 11.8 |

Artikel 8 inledningsfrasen | Artikel 13 inledningsfrasen |

Artikel 8 a | Artikel 13.1 och 13.3 |

- | Artikel 13.2 |

Artikel 8 b | Artikel 13.4 |

Artikel 9 | Artikel 14.1 |

- | Artikel 14.2 |

- | Artikel 15 |

Artikel 10 | Artikel 16 |

- | Artikel 17 |

Artikel 11 inledningsfrasen | Artikel 18 inledningsfrasen |

Artikel 11 a | - |

- | Artikel 18 a |

Artikel 11 b | Artikel 18 b |

Artikel 12 | Artikel 19 |

Artikel 13 | Artikel 20 |

Artikel 14.1 | Artikel 21.1 |

Artikel 14.2 | Artikel 21.2 |

Artikel 14.3 | - |

- | Artikel 22 |

Artikel 15.1 | Artikel 23.1 och 23.2 |

Artikel 15.2 | - |

- | Artikel 24 |

Artikel 16 | Artikel 25 |

Artikel 17 | Artikel 26 |

Bilaga | Bilaga I |

- | Bilagorna II–IV |

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

1. FÖRSLAGETS BENÄMNING

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om byggnaders energiprestanda

2. BERÖRDA DELAR I DEN VERKSAMHETSBASERADE FÖRVALTNINGEN/BUDGETERINGEN

Politikområde/verksamhet som berörs:

06: Energi och transport

3. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER

3.1. Budgetrubriker (driftsposter och tillhörande poster för tekniskt och administrativt stöd (före detta B/A-poster) – nummer och benämning

06 01 01: Utgifter för personal i aktiv tjänst inom politikområdet energi och transport

3.2. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå och påverka budgeten

Start 2010 Slut: Ej fastställt

3.3. Budgettekniska uppgifter

Budgetrubrik | Typ av utgifter | Nya | Bidrag från Eftaländer | Bidrag från ansökande länder | Rubrik i budgetramen |

06 01 01 | Icke-oblig. utg. | Icke-diff. anslag | NEJ | NEJ | NEJ | nr 5 |

4. SAMMANFATTNING AV RESURSBEHOVEN

4.1. Finansiella resurser

4.1.1. Åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av utgifter | Avsnitt nr | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 och följ-ande bud-getår | Totalt |

Driftsutgifter |

Åtagandebemyndiganden | 8.1. | a |

Betalningsbemyndiganden | b |

Administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet |

Tekniskt och administrativt stöd | 8.2.4. | c |

TOTALT REFERENSBELOPP |

Åtagandebemyndiganden | a+c |

Betalningsbemyndiganden | b+c |

Administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet |

Personalutgifter och därtill hörande utgifter | 8.2.5. | d | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Andra administrativa utgifter än personalutgifter och därtill hörande utgifter som inte ingår i referensbeloppet | 8.2.6. | e |

Totala beräknade utgifter för åtgärden |

TOTALA ÅTAGANDEBEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | a+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

TOTALA BETALNINGS-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | b+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Uppgifter om samfinansiering

Om förslaget innefattar samfinansiering från medlemsstaterna eller andra parter (ange vilka) ska en beräkning av nivån på samfinansieringen anges i nedanstående tabell (ytterligare rader kan läggas till om det gäller flera parter):

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Samfinansierande part | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 och följ-ande bud-getår | Totalt |

…………………… | f |

TOTALA ÅTAGANDEEMYNDIGANDEN inklusive samfinansiering | a+c+d+e+f | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

4.1.2. Förenlighet med den ekonomiska planeringen

X Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

( Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetramen.

( Förslaget kan kräva tillämpning av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet (dvs. flexibilitetsmekanismen eller revidering av budgetplanen).

4.1.3. Påverkan på inkomsterna

X Förslaget påverkar inte inkomsterna.

( Förslaget påverkar inkomsterna enligt följande:

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

Före åtgärden [år n-1] | Situation efter åtgärden |

Personal totalt (antal) |

5. BESKRIVNING OCH MÅL

Bakgrunden till förslaget ska lämnas i motiveringen. Detta avsnitt i finansieringsöversikten ska innehålla följande kompletterande uppgifter:

5.1. Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt

Enligt direktivet ska kommissionen fastställa och genomföra en metod för beräkning av den kostnadsoptimala nivån för minimikrav avseende byggnaders energiprestanda. Denna metod ska vara klar att användas senast den 31 december 2010. Kommissionen ska också fastställa principer för definition av byggnader där energiförbrukning och koldioxidutsläpp är låga eller lika med noll.

Enligt direktivet ska medlemsstaterna använda ovannämnda metod samt rapportera om resultatet av användningen av metoden vart tredje år, med början den 30 juni 2011. Medlemsstaterna ska också överlämna sina nationella planer avseende byggnader där energiförbrukning och koldioxidutsläpp är låga eller lika med noll. Kommissionen ska analysera planerna och utarbeta en lägesrapport. Slutligen ska medlemsstaterna rapportera om förenligheten hos informationsåtgärder och frivilliga åtgärder när det gäller värmesystem och inspektionsprogram.

5.2. Mervärdet av en åtgärd på gemenskapsnivå – förslagets förenlighet med övriga finansiella instrument – eventuella synergieffekter

Byggnadssektorn är den sektor som använder mest energi och släpper ut mest koldioxid i EU. Sektorn svarar för cirka 40 % av EU:s slutliga energiförbrukning och koldioxidutsläpp. Sektorn har betydande outnyttjad potential för kostnadseffektiva energibesparingar som, om de förverkligas, skulle innebära 11 % lägre slutlig energiförbrukning för EU år 2020.

5.3. Förslagets mål och förväntade resultat samt indikatorer för dessa inom ramen för den verksamhetsbaserade förvaltningen

Syftet med direktivet är att spara energi och att minska utsläppen av växthusgaser inom byggnadssektorn.

5.4. Metod för genomförande (preliminärt)

Ange den eller de förvaltningsformer som valts för åtgärden.

( Centraliserad förvaltning

X Direkt av kommissionen

( Indirekt genom delegering till

( genomförandeorgan

( sådana av gemenskaperna inrättade organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen

X nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning

( Delad eller decentraliserad förvaltning

( Tillsammans med medlemsstaterna

( Tillsammans med tredjeländer

( Gemensam förvaltning med internationella organisationer (ange vilka)

Anmärkningar:

6. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

6.1. Övervakningssystem

Standardtext

6.2. Utvärdering

6.2.1. Förhandsutvärdering

6.2.2. Åtgärder som har vidtagits med anledning av en interims- eller efterhandsutvärdering (lärdomar som dragits av liknande åtgärder)

6.2.3. Bestämmelser om och tidsintervall för framtida utvärderingar

7. Bestämmelser om bedrägeribekämpning

Standardtext

8. NÄRMARE UPPGIFTER OM RESURSBEHOVEN

8.1. Kostnader för förslaget fördelade på mål

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 |

Tjänstemän | AD | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

B*, C*/AST |

Personal som finansieras genom art. XX 01 02 |

Övrig personal som finansieras genom art. XX 01 04/05 |

TOTALT | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

8.2.2. Beskrivning av de arbetsuppgifter som åtgärden för med sig

Fastställa och övervaka en metod för beräkning av den kostnadsoptimala nivån för minimikrav avseende byggnaders energiprestanda.

Följa upp medlemsstaternas genomförande av direktivet samt rapportera om detta. Förbereda, organisera och följa upp kommittémötena.

8.2.3. Beskrivning av hur behovet av personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna kommer att tillgodoses

( Tjänster som för närvarande avdelats för att förvalta det program som ska ersättas eller förlängas.

( Tjänster som redan har avdelats inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för år n.

X Tjänster som kommer att begäras i samband med nästa årliga politiska strategi/preliminära budgetförslag.

( Tjänster som kommer att tillföras genom omfördelning av befintliga resurser inom den förvaltande avdelningen (intern omfördelning).

( Tjänster som krävs för år n, men som inte planerats inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för det berörda året.

8.2.4. Övriga administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet (XX 01 04/05 – Utgifter för administration)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Budgetrubrik (nummer och benämning) | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följande budgetår | TOTALT |

Övrigt tekniskt och administrativt stöd |

- internt |

- externt |

Totalt tekniskt och administrativt stöd |

8.2.5. Kostnader för personal och därtill hörande kostnader som inte ingår i referensbeloppet

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av personal | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följande budgetår |

Tjänstemän och tillfälligt anställda (XX 01 01) | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Personal som finansieras genom artikel XX 01 02 (extraanställda, nationella experter, kontraktsanställda etc.) (ange budgetrubrik) |

Totala kostnader för personal och därmed sammanhängande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Beräkning – Tjänstemän och tillfälligt anställda |

Från och med år n: |

Beräkning – Personal som finansieras genom artikel XX 01 02 |

8.2.6. Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) |

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följande budgetår | TOTALT |

XX 01 02 11 01 – Tjänsteresor |

XX 01 02 11 02 – Konferenser och möten |

XX 01 02 11 03 – Kommittémöten[21] |

XX 01 02 11 04 – Studier och samråd |

XX 01 02 11 05 – Informationssystem |

2 Andra administrativa utgifter, totalbelopp (XX 01 02 11) |

3 Övriga utgifter av administrativ karaktär (med hänvisning till budgetrubrik) |

Totala administrativa utgifter, utom personalkostnader och därtill hörande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) |

Beräkning – Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet |

Behovet av personalresurser och administrativa resurser ska täckas inom ramen för de anslag som i samband med den årliga anslagstilldelningen och med beaktande av budgetförutsättningarna kan beviljas det generaldirektorat som ansvarar för åtgärden. |

[1] EGT L 1, 4.1.2003, s. 65.

[2] KOM(2007) 1.

[3] EUT L 191, 22.7.2005, s. 29.

[4] EUT L 52, 21.2.2004, s. 50.

[5] EUT L 114, 27.4.2006, s. 64.

[6] KOM(2008) 30

[7] EGT L 40, 11.2.1989, s. 12.

[8] KOM(2008) 397/3.

[9] KOM(2002) 278 slutlig.

[10] EUT C […], […], s. […].

[11] EUT C […], […], s. […].

[12] EUT C […], […], s. […].

[13] EGT L 1, 4.1.2003, s. 65.

[14] Se bilaga IV, del A.

[15] KOM(2006) 545 slutlig.

[16] EUT L 114, 27.4.2006, s. 64.

[17] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[18] Ytterligare kolumner kan läggas till vid behov, dvs. om åtgärdens löptid är längre än 6 år.

[19] Enligt beskrivningen i avsnitt 5.3.

[20] Det ska göras en hänvisning till den särskilda finansieringsöversikten för rättsakt för berörda genomförandeorgan.

[21] Ange vilken typ av kommitté som avses samt vilken grupp den tillhör.