[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.4.2009

KOM(2009) 199 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om ömsesidigt bistånd till Rumänien

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Rumänien

Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om ömsesidigt bistånd till Rumänien

och

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Rumänien

MOTIVERING

INLEDNING

Rumänien har haft en mycket hög ekonomisk tillväxt de senaste åren på i genomsnitt 6,5 % sedan 2002, med en kulmen på 7,1 % år 2008. Tillväxten har främst drivits på av inhemsk konsumtion och investeringar, underblåst av ett utlandsfinansierat uppsving inom finansiella förmedlingstjänster. Löneutvecklingen har också varit stark. Stor utlandsupplåning har lett till en snabbt ökad utlandsskuld, som uppgick till 53 % av BNP i slutet av 2008. Omfattande valutalån har gjort hushållen och företagens ekonomi mer sårbara för plötsliga svängningar i växelkursen. Det inhemska efterfrågetrycket har spätts på av en konjunkturförstärkande finanspolitik, med en offentlig nettoupplåning som ökat från 1,2 % av BNP år 2005 till 5,4 % år 2008. Så har skett trots att flera av rådets yttranden och kommissionens ekonomiskpolitiska råd från juni 2008 efterlyst en finanspolitisk konsolidering och förbättrad budgetstyrning.

Den globala konjunkturnedgången och ökade riskminimeringen när det gäller inhemsk sårbarhet har lett till en betydande kreditåtstramning för Rumäniens del. Trycket på växelkursen har ökat och har sedan augusti 2007 lett till en kumulativ depreciering på drygt 30 %. Fjärde kvartalet 2008 minskade den inhemska efterfrågan med drygt 4 % på årsbasis, framför allt till följd av minskad privat konsumtion. Detta ska jämföras med en tvåsiffrig tillväxttakt under de tre första kvartalen. I förhållande till utlandet har dessutom konkurrenskraften och produktivitetsutvecklingen hämmats av strukturreformernas långsamma takt sedan EU-anslutningen. Regeringen har också ökade svårigheter på obligationsmarknaden, där den genomsnittliga räntan har stigit med cirka 300 punkter sedan ett år och då nästan enbart för obligationslån med kort löptid.

Mot denna bakgrund vände de rumänska myndigheterna[1] sig den 6 mars 2009 till EU med en begäran om betalningsbalansstöd och riktade även en liknande begäran till Internationella valutafonden (IMF) och Världsbanken. Visserligen är krisen för ögonblicket inte akut, men de anser att finansiellt utländskt bistånd för närvarande krävs för att förstärka Rumäniens valutareserv. Detta baseras på ett scenario för de kommande två åren med betydande påfrestningar på både den offentliga och privata sektorns upplåning i utlandet. Ett finanspolitiskt program skulle också bidra till att stärka förtroendet för Rumäniens förmåga att fullgöra sina betalningsförpliktelser mot utlandet.

Kommissionen meddelade i samråd med rådets ordförandeskap den 9 mars att EU var beredd att bevilja ett med IMF samordnat finansieringspaket för att stärka Rumäniens betalningsbalans. Samtidigt underströks det att det finansiella stödet förutsätter att de rumänska myndigheterna med stor beslutsamhet genomför ett kompletterande finanspolitiskt program.

Med utgångspunkt från diskussioner med kommissionen och IMF kommer de rumänska myndigheterna att skicka en avsiktsförklaring till kommissionen och IMF, fokuserad på huvudinslagen i sitt ekonomiska korrigeringsprogram. Rådets ekonomiska stöd till Rumänien är villkorat till att denna skrivelse mottas. Huvudsyftet med detta korrigeringsprogram är att lindra effekterna av det sinande privata kapitalinflödet, samtidigt som finanspolitiska åtgärder ska vidtas för att åtgärda obalanserna mot utlandet och i de offentliga finanserna samt stärka finanssektorn. Mot bakgrund av detta program utfäste sig moderbolagen till de nio största utlandsägda bankerna i Rumänien gemensamt att bibehålla sin exponering mot Rumänien och vid behov bidra med ytterligare kapital.

MAKROEKONOMISK UTVECKLING OCH FRAMTIDSUTSIKTER

Efter flera års stark BNP-tillväxt, som sedan 2002 i genomsnitt uppgick till 6,5 % på årsbasis, sjönk tillväxten kraftigt under fjärde kvartalet 2008 till 2,9 % på årsbasis. Detta förorsakades främst av att den privata konsumtionen sjönk med nästan 4 % på årsbasis, samtidigt som bankerna i praktiken avbröt sin utlåning. Under fjärde kvartalet sjönk de fasta bruttoinvesteringarna kraftigt från över 30 % på årsbasis under första kvartalet till drygt 3 %. På utbudssidan förorsakades avmattningen främst av nedgången inom industrisektorn med cirka 8 %, från en tillväxt på 5,5 % under första kvartalet 2008. Nedgången var också kraftig inom byggnads- och tjänstesektorn.

Den kraftigt sjunkande inhemska efterfrågan under fjärde kvartalet ledde också till minskad import, med negativ tillväxt mot slutet av året (-18 % på årsbasis). Den sjönk ytterligare i januari 2009 (-28 % på årsbasis, i rumänska leu). Exporten minskade också betydligt (-8 % på årsbasis i december 2008 och -13 % i januari 2009). Under 2008 minskade underskottet i bytesbalansen något, men uppgick fortfarande till hela 12,3 % av BNP, jämfört med 13,5 % år 2007. På finansieringssidan täckte utländska direktinvesteringar cirka 54 % av underskottet i bytesbalansen 2008. Återstoden täcktes främst med (mest privata) utlandslån, som ökade med cirka 53 % av BNP i slutet av 2008.

- Under det ekonomiska uppsvinget uppstod arbetskraftsbrist till följd av stor utvandring. Den relativt höga andelen outbildad arbetskraft bidrog till en löne- och prisspiral, där löneutvecklingen översteg den svaga produktivitetsutvecklingen. Löneutvecklingen var fortfarande mycket stark under de första två kvartalen 2008 (med nominallöneökningar på cirka 25 % på årsbasis), men har sedan mattats och uppgick i januari 2009 till 13 % på årsbasis. Trots sjunkande råvaru- och livsmedelspriser steg KPI-inflationen igen från 6,3 % i december 2008 till 6,9 % i februari 2009, mot bakgrund av en nominell effektiv depreciering på 8 % under samma period.

På grund av den kraftiga ekonomiska nedgången under fjärde kvartalet 2008 och de sannolikt fortsatt försämrade ekonomiska utsikterna i världen, beräknas BNP-tillväxten bli negativ 2009 och hamna på -4 %. Detta drivs på av minskad konsumtion och investeringar, men uppvägs delvis av en korrigering av underskottet i utrikeshandeln.

OFFENTLIGA FINANSER

Rumäniens finanspolitik var konjunkturförstärkande under efterfrågeuppsvinget åren 2005–2008. Det totala underskottet ökade från 1,2 % av BNP 2005 till 5,4 % år 2008, samtidigt med en genomsnittlig real BNP-tillväxt på 6,5 % och trots upprepade råd i form av rådets yttrande i februari 2008 om Rumäniens konvergensprogram och kommissionens ekonomiskpolitiska råd från juni 2008. Orsaken var i hög grad svag budgetplanering och svagt budgetgenomförande. Extraordinära inkomster förbrukades som regel genom löpande budgetändringar under räkenskapsåret och inga reserver lades upp för sämre tider. Brister i den offentliga förvaltningen bidrog också till ett underutnyttjande av planerade kapitalinvesteringar och en del av de budgeterade medlen anslogs senare till löpande utgifter, som offentliga löner och sociala transfereringar. Löneökningstakten inom den offentliga sektorn drev på löneökningarna inom den privata sektorn, där lönenivåerna inom den förra var jämförelsevis högre. Under perioden 2005–2008 fördubblades den offentliga sektorns lönekostnader i nominella termer. Slutligen förläggs stora utgifter till årets sista veckor, vilket starkt minskar budgetens trovärdighet och tillförlitlighet. Trots rekommendationerna i kommissionens ekonomiskpolitiska råd från juni 2008 har inga framsteg konstaterats, när det gäller att införa ett bindande finanspolitiskt ramverk på medellång sikt.

Den nya regeringens budget för 2009 som parlamentet godkände i slutet av februari innehåller flera åtgärder för att minska underskottet från 5,4 % av BNP år 2008 till 2,0 % år 2009, samtidigt med antagandet om en real BNP-tillväxt på 2,5 %. Bland åtgärderna ingår anställningsstopp och avskaffande av olika bonusar inom den offentliga sektorn, minskade utgifter för varor och tjänster, begränsning av den offentliga sektorns löneökningar och en indexering av pensionerna med hänsyn till prisutvecklingen i stället för löneutvecklingen. Samtidigt planerar regeringen en betydande ökning av offentliga investeringar. Redan när budgeten antogs stod det dock klart att detta underskottsmål har orealistiskt, särskilt för att det underliggande makroekonomiska scenariot och inkomstberäkningarna var för optimistiska. Utan en genomgripande reform av utgiftspolitiken fanns det dessutom risker för genomförandet av åtgärderna på utgiftssidan.

FINANSMARKNADERNA

Rumäniens finansiella system domineras av banksektorn, som utvecklats mycket snabbt under de senaste åren. Den rumänska banksektorns nettotillgångar uppgick till cirka 315 miljarder rumänska leu i slutet av 2008 (62 % av BNP). Bankerna är i huvudsak utlandsägda. Av alla kreditinstitut som var verksamma i Rumänien i december 2008 kontrollerade kreditinstitut med utländsk ägarmajoritet (inklusive filialer) cirka 88 % av de samlade nettotillgångarna. Banker från Österrike, Grekland, Frankrike och Italien har störst exponering i Rumänien.

Under de senaste åren har den rumänska banksektorn främjat en snabb kreditexpansion med en kvot mellan utlåning och inlåning som ökat till 122 % år 2008. Även om kredittillväxten startade från en låg nivå, blev den rumänska banksektorn mycket beroende av utländsk finansiering i och med expansionen av främst lån i utländsk valuta (som utgjorde cirka 59 % av de totala inhemska krediterna till den privata sektorn i januari 2009). Andra halvåret 2008 skedde en dramatisk inbromsning av utlåningsverksamheten, i och med att den årliga kreditexpansionen sjönk från drygt 60 % i juni 2008 till 36,5 % i december 2008.

Även om banksektorn fortfarande tycks vara relativt sund och välkapitaliserad (kapitaltäckningskvoten var 12,3 % i slutet av 2008), kan den finansiella stabiliteten i Rumänien hotas. De försämrade makroekonomiska utsikterna gör att andelen nödlidande lån sannolikt kommer att öka snabbt under de kommande månaderna. Dessutom är den rumänska privata sektorn mycket beroende av valutalån, varför en ytterligare depreciering av leu skulle innebära svåra #påfrestningar för hushållen och företagens ekonomi.

BETALNINGSBALANS OCH EXTERNA FINANSIERINGSBEHOV

De senaste årens ekonomiska uppsving i Rumänien kännetecknades av framväxande stora obalanser i de utrikes affärerna och en ohållbar uppbyggnad av utlandsskulder. Underskottet i bytesbalansen ökade från 5,8 % av BNP år 2004 till 13,5 % år 2007 och låg på drygt 12 % år 2008. Detta resulterade i att utlandsskulden brutto uppgick till 55 % av BNP i slutet av 2008.

Rumäniens finansmarknader har varit ansträngda alltsedan början av oktober 2008. När Rumänien drar ned på sin upplåning tynger landets svaga fundamenta och höga kreditrisk ned valutan, interbankmarknaden, aktie- och obligationsmarknaderna. Finansieringen utomlands väntas under en tid vara fortsatt ansträngd, eftersom det ihållande om än sjunkande bytesbalansunderskottet sannolikt inte helt kan täckas av utländska direktinvesteringar och andra slag av kapitalinflöden i den finansiella balansen och kapitalbalansen under perioden 2009–2011. Till detta kommer behovet att förnya betydande kort- och långfristiga lån i utländsk valuta.

Mot denna bakgrund anser kommissionen att det föreligger ett allvarligt hot mot den rumänska betalningsbalansen. Den rekommenderar därför rådet att anta ett beslut om ömsesidigt bistånd. De totala externa upplåningsbehoven fram till och med första kvartalet 2011 uppskattas till 20 miljarder euro. I detta belopp ingår försiktighetsmarginaler för det beräknat fortsatta underskottet i bytesbalansen, att inte alla lån kan förnyas, ett visst kapitalutflöde och en försiktig förstärkning av den offentliga valutareserven. När det ömsesidiga biståndet godkänts, antas utländska banker kunna förnya 100 % av sin låneexponering i Rumänien. Detta motsvarar det åtagande om bibehållen exponering mot Rumänien som begärdes av de viktigaste utländska bankerna (bekräftat i deras gemensamma uttalande av den 26 mars 2009). Däremot antas bara 50 % av företags utlandsskuld till sina moderbolag och de rumänska bankernas utlandskrediter kunna förnyas år 2009. Under 2010 och 2011 antas 100 % av alla utländska skulder som löper ut kunna förnyas, i linje med den väntade stabiliseringen av finansmarknaden och den begynnande återhämtningen på Rumäniens viktigaste exportmarknader. Utöver målet med en tillräckligt stor valutareserv (drygt 100 % av de utestående utländska kortfristiga skulderna), har för större försiktighetsmarginaler också konservativa antaganden gjorts om annat kapitalutflöde. Dessa antaganden gäller hemtagning av utländska insättares medel, lägre handelskrediter och utflöden av portföljplaceringar. Det underliggande antagandet om BNP-tillväxten är -4 % år 2009 och cirka 0 % år 2010. Bytesbalansunderskottet beräknas till 7½ % av BNP år 2009 och 6½ % år 2010.

EU-STÖDET INOM RAMEN FÖR BETALNINGSBALANSFACILITETEN INGÅR I EN INTERNATIONELL SATSNING

Kommissionen rekommenderar rådet att bevilja ömsesidigt bistånd enligt artikel 119 i fördraget, mot bakgrund av Rumäniens allvarliga betalningsbalansproblem och förutsatt att de rumänska myndigheterna kraftfullt åtagar sig att genomföra ett omfattande finanspolitiskt, ekonomiskt och strukturellt saneringsprogram. Detta sker efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén den 17 mars 2009.

Efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén föreslår kommissionen också att rådet, efter att på kommissionens rekommendation ha antagit ovan nämnda rådsbeslut om ömsesidigt bistånd till Rumänien, antar ett beslut inom ramen för EU:s system för medlemsstater (enligt rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002) om medelfristigt ekonomiskt stöd till Rumänien på högst 5 miljarder euro för att underbygga betalningsbalansens hållbarhet.

Det förefaller vara lämpligt att ge Rumänien medelfristigt ekonomiskt stöd inom ramen för EU:s system för medlemsstater (enligt förordning (EG) nr 332/2002) under nuvarande omständigheter med minskade kapitalflöden och stora finanspolitiska obalanser och obalanser i de utrikes affärerna. Det primära syftet är att underlätta en ordnad korrigering av underskottet i de utrikes affärerna, för att lätta det alltför stora trycket på växelkursen. I annat fall kan detta skapa stora problem för företagens och hushållens ekonomi och leda till en ännu kraftigare nedgång och påfrestningar på banksektorn.

Rumäniens totala finansieringsbehov till och med första kvartalet 2011 uppskattas till 20 miljarder euro. EU-stödet till Rumänien kommer samtidigt med IMF-stöd genom ett stand by-avtal på 11,40 miljarder SDR, dvs. särskilda dragningsrätter (cirka 12,95 miljarder euro, 1 085 % av Rumäniens IMF-kvot). Ytterligare multilateralt stöd på 2 miljarder euro kommer att ges på följande sätt: utöver sin normala utlåning ger Världsbanken 1 miljard euro samt EIB och EBRD ytterligare 1 miljard.

Den 26 mars 2009 utfäste sig moderbolagen till de 9 största utlandsägda bankerna i Rumänien att bibehålla sin totala exponering mot Rumänien under programperioden. De gick också med på att stödja sina rumänska dotterbolag, så att dessa kan bevara sin goda finansiella ställning under perioden med turbulens på marknaden och ekonomisk nedgång. Detta åtagande ska bekräftas i dessa nyckelbankers enskilda ”comfort letters” till Rumänska centralbanken (NBR), som tillsammans med tillsynsmyndigheterna noga kommer att övervaka detta åtagande. EU:s finansiella stöd ges för att hjälpa de rumänska myndigheterna med sitt åtagande att genomföra ett omfattande ekonomiska program. Detta program har överenskommits med de rumänska myndigheterna.

Kommissionen ska regelbundet och i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén kontrollera att de ekonomisk-politiska villkoren för stödet uppfylls. Detta ska ske genom kontrollbesök och regelbunden rapportering från myndigheterna. Under hela programgenomförandet kommer kommissionen också att lämna ytterligare politiska råd och tekniskt stöd på särskilda områden. Programmet har följande huvudmål:

a. Finanspolitisk konsolidering

Regeringen har utfäst sig att vidta ytterligare finanspolitiska korrigeringar på 1,1 % av BNP, utöver de åtgärder på 3 % som ingår i budgeten för 2009 som antogs i februari 2009. Baserat på ett väntat BNP-fall på 4 % år 2009 enligt den reviderade prognosen och de ytterligare finanspolitiska åtgärderna, är myndigheternas mål ett underskott i de offentliga finanserna på 5,1 % av BNP, vilket innebär en större strukturell korrigering jämfört med utfallet 2008. Parlamentet kommer under andra kvartalet 2009 att godkänna en reviderad budget för 2009, som baseras på de uppdaterade ekonomiska utsikterna och de ytterligare åtgärderna.

Den finanspolitiska konsolideringen kommer att vara koncentrerad på utgiftssidan. De primära offentliga utgifterna ska minska med ytterligare 0,85 % av BNP, jämfört med budgeten för 2009. Detta ska uppnås på följande sätt: i) besparingar av offentliga lönekostnader (beräknat till 4–4½ % i förhållande till 2008) genom att slopa den offentliga sektorns löneökningar för 2009 (på totalt 5 %) eller motsvarande extra neddragningar och genom att minska antalet offentliganställda, inklusive ersättning av bara en av sju avgångar. ii) Ytterligare besparingar när det gäller utgifter för varor och tjänster samt bidrag till offentliga företag. iii) Vissa besparingar när det gäller kapitalvaror som fordon och kontorsutrustning samt säkerställande av en realistisk tidplan för investeringsprojekt med EU-stöd. Oaktat detta beräknas de offentliga investeringarna öka betydligt 2009 i förhållande till 2008 (cirka 6½ % av BNP år 2009 jämfört med 5¾ % år 2008). På intäktssidan väntas åtgärder för att avskaffa vissa skattavdrag och andra avdrag (särskilt för firmabilar och nedskrivning av omvärderade tillgångar) ge ytterligare 0,25 % av BNP. Regeringen har åtagit sig att fortsätta den utgiftsbaserade finanspolitiska konsolideringen och fortsätta minska underskottet till 4,1 % av BNP år 2010 och till under 3 % år 2011.

Under programgenomförandet kommer kommissionen att bidra med fortsatt vägledning och rådgivning till de rumänska myndigheterna, för att trygga en hållbar korrigering av underskottet.

b. Finanspolitisk styrningsreform

För att hjälpa till att hållbart sänka budgetunderskotten kommer åtgärder att vidtas för att förbättra den finanspolitiska strategin och budgetprocessen. En nyckelkomponent blir en finanspolitisk ansvarighetslag, som bland annat förutsätter införandet av förbättrad flerårsbudgeting, med begränsningar för löpande budgetändringar och utformande av finanspolitiska regler för att förbättra budgetgenomförandet och uppfylla samtliga krav i stand by-avtalet. Lagen innebär också att ett finanspolitiskt råd inrättas för oberoende expertgranskning.

För att förbättra budgetens tillförlitlighet och överblickbarhet ska det offentliga ersättningssystemet omstruktureras, bland annat genom att förenhetliga och förenkla löneskalorna och reformera bonussystemet. Syftet är att åtgärda huvudproblemen i det offentliga ersättningssystemet: Bonusdelen är en för stor del av den totala ersättningen, det finns ingen enhetlig löneskala och flera lagar reglerar lönesättningen i olika delar av systemet.

Som bidrag till förbättringen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet ska huvudinslag i pensionssystemet reformeras. I förändringarna ingår en övergång till indexering av pensionerna med hänsyn till konsumentpriserna, begränsning av omfattningen av diskretionära pensionsökningar samt en gradvis större justering av pensionsåldern än i antagna planer (särskilt för kvinnor), med beaktande av medellivslängdens utveckling. Dessutom ska pensionsegenavgifter gradvis införas för de grupper av offentliganställda som i dag är undantagna. I programmet ingår fortsatt genomförande av den andra pelaren i pensionssystemet, med regelbundna ökningar av inbetalningarna som ursprungligen planerats.

c. Penningpolitik och finanspolitik

Penningpolitiken ska fortsatt inriktas på prisstabilitet och på att uppfylla centralbankens inflationsmål (f.n. cirka 3,5 % i slutet av 2009). Inom finanssektorn ska centralbanken genomföra stresstester av enskilda bankers balansräkningar och låneportföljer med olika scenarior, utgående ifrån EU:s riktlinjer för värdering. Testerna ska användas för en bedömning av hur mycket det egna kapitalet behöver förstärkas för en bibehållen soliditet över 10 % under hela programperioden. Efter stresstesterna kommer moderbolagen att anmodas att senast i september 2009 tillhandahålla tillräckliga medel för att täcka eventuella brister som konstaterats vid testerna. Detta ligger i linje med deras åtagande att ge tillräckligt stöd till sina dotterbolag (bekräftat i deras gemensamma uttalande av den 26 mars 2009).

Enligt programmet ska dessutom lagar om bankverksamhet och likvidation ändras för att effektivt och i tid kunna hantera banker i svårigheter. Ett huvudmål för förändringarna är att stärka befogenheterna för förvaltare av banker som ställts under särskild förvaltning. Utöver upplösning av banker syftar andra åtgärder till att stärka centralbankens befogenheter att ingripa, så att den kan förhindra eller begränsa utdelningar eller kräva att större aktieägare ökar sin kapitalandel och finansiellt stödjer en bank. Den finansiella tillsynen ska stärkas i linje med motsvarande EU-lagstiftning. Dessutom ska mera detaljerade rapporteringskrav för likviditeten införas och vid lämplig tidpunkt ska den fastställda lägsta kapitaltäckningskvoten höjas från 8 % till 10 %. Dessutom ska förfarandena för aktivering av insättningsgarantin förändras för att förenkla och snabba upp utbetalningar. Efter denna ändring kommer efter centralbankens beslut insättningsgarantin att aktiveras inom 21 dagar. För att slutligen säkerställa tillräckliga likvida medel har centralbanken ålagts att utöka de tillgångar som godtas som säkerhet.

d. Strukturreformer

Det ekonomiska programmet kommer också att innehålla strukturreformåtgärder, i linje med politikområdena i de landsspecifika rekommendationer som rådet utfärdat inom ramen för Lissabonstrategin. I reformerna ska ingå en effektivisering av den offentliga förvaltningen, sund användning och ökat utnyttjandet av EU-medel, förbättring av företagsklimatet och åtgärder mot svart arbete. Även kommissionen bidrar till uppbygget av lokal kapacitet via strukturfonderna, där en särskild del har öronmärkts för tekniskt stöd.

Detta program avspeglas i villkoren för den ekonomiska politiken som ingår i kommissionens rekommendation till rådets beslut. De närmare ekonomisk-politiska villkor som är knutna till utbetalningen av EU-lån kommer att fastställas i ett samförståndsavtal som kommer att ingås med de rumänska myndigheterna. Programmet ska i sin helhet också avspeglas i en uppdatering av det rumänska konvergensprogrammet.

Det föreslagna beslutet skulle upphöra att gälla tre år efter ikraftträdandet. För att möjliggöra nödvändig flexibilitet under de rådande marknadsförhållandena föreslås det att räntesvappar ska få användas som alternativ vid upplåningen för att finansiera lånet. För att skydda EU:s budget ska det krävas att motparterna i eventuella sådana svappar ska ha högsta kreditkvalitet.

Den 8 april 2009 lämnade kommissionen ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans. Enligt förslaget ska kommissionen, inklusive Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, ha rätt att skicka sina egna tjänstemän eller bemyndigade företrädare för att utföra tekniska eller finansiella kontroller eller revisioner som de anser vara nödvändiga i samband med förvaltningen av detta stöd. Det ska säkerställas att varje misstanke om eller fall av bedrägeri, korruption eller annan illegal verksamhet i samband med förvaltningen av EG:s betalningsbalansstöd och som strider mot EG:s finansiella intressen utreds och tillfredsställande åtgärdas. Kommissionen kommer utan dröjsmål att underrättats om alla sådana fall och motsvarande åtgärder som vidtas av de nationella behöriga myndigheterna. Samförståndsavtalet och låneavtalet kommer redan att innehålla de nya tekniska bestämmelserna i kommissionens förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 332/2002.

Parallellt med de politiska villkoren för detta program kommer kommissionen också att fortsätta sin övervakning vad gäller reformer av rättsväsendet samt bedrägeribekämpning i enlighet med samarbets- och kontrollmekanismen. Denna mekanisms giltighetstid är oberoende av stödprogrammets löptid. I interimsrapporten från februari 2009 drogs slutsatsen att de rumänska myndigheterna bör intensifiera sina reformer av rättsväsendet samt bedrägeribekämpningen, för att vända viss tillbakagång de senaste månaderna. Detta innebär särskilt att man bör anta återstående lagar som behövs för att modernisera rättsväsendet och med snabb handläggning av korruptionsfall på hög nivå bör visa att rättsväsendet förmår tillämpa lagarna på ett oberoende och effektivt sätt.

Utöver de politiska villkoren kommer kommissionen också att fortsätta övervaka huruvida EU:s föranslutningsstöd och stöd efter anslutning används på rätt sätt, bland annat genom bedömning av kravuppfyllelse och genom regelbundna utvärderingar.

Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om ömsesidigt bistånd till Rumänien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 119,

med beaktande av kommissionens rekommendation efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, och

av följande skäl:

1. De rumänska kapital- och finansmarknaderna har på senare tid utsatts för ökade påfrestningar, till följd av den globala konjunkturnedgången och stigande farhågor om den rumänska ekonomins tillstånd, med anledning av det stora underskottet i de utrikes affärerna och snabbt ökande offentliga underskottet. Trycket på växelkursen har också ökat vilket innebär en betydande risk för banksektorns allmänna stabilitet.

2. Regeringen och den rumänska centralbanken (NBR) har svarat med att utforma en omfattande strategi för att fast förankra den makroekonomiska politiken och minska påfrestningarna på finansmarknaden, en strategi som beskrevs i en avsiktsförklaring som kommissionen mottog den […]. En hörnsten i det ekonomiska programmet är minskningen av det offentliga underskottet från 5,4 % av BNP år 2008 till 5,1 % år 2009 och under 3 % år 2011. För att hjälpa till att hållbart sänka budgetunderskotten kommer åtgärder att vidtas för att förbättra den finanspolitiska strategin och budgetprocessen. Detta ekonomiska program och i synnerhet de finanspolitiska målen kommer att avspeglas i regeringens budget och även i konvergensprogrammet.

3. Rådet ser regelbundet över den ekonomiska politik som genomförs i Rumänien, särskilt vid de årliga granskningarna av Rumäniens uppdateringar av konvergensprogrammet och av genomförandet av det nationella reformprogrammet, vid den återkommande granskningen av Rumäniens framsteg inom ramen för konvergensprogrammet och den årliga uppföljningsrapporten.

4. Utlandsfinansieringen väntas bli utsatt fortsatta påfrestningar, eftersom det ihållande om än minskande bytesbalansunderskottet i förening med behovet av att förnya betydande kort- och långfristiga lån i utländsk valuta sannolikt inte kommer att täckas helt av utländska direktinvesteringar och andra slag av kapitalinflöden i den finansiella balansen och kapitalbalansen under perioden 2009–2011. Upplåningsbehovet i utlandet beräknas till cirka 20 miljarder euro under perioden till första kvartelet 2011. När det ömsesidiga biståndet godkänts, antas utländska banker kunna förnya 100 % av sin låneexponering i Rumänien. Detta motsvarar det åtagande om bibehållen exponering mot Rumänien som begärdes av de viktigaste utländska bankerna (bekräftat i deras gemensamma uttalande av den 26 mars 2009). Däremot antas bara 50 % av företags utlandsskuld till sina utländska moderbolag och de rumänska bankernas utlandskrediter kunna förnyas år 2009. Under 2010 och 2011 antas 100 % av alla utländska skulder som löper ut kunna förnyas, i linje med den väntade stabiliseringen av finansmarknaden och den begynnande återhämtningen på Rumäniens viktigaste exportmarknader. Utöver målet med en tillräckligt stor valutareserv (drygt 100 % av de utestående utländska kortfristiga skulderna), har också konservativa antaganden gjorts om andra slag av kapitalutflöden för att bygga in ytterligare försiktighetsmarginaler i beräkningarna. Dessa antaganden gäller hemtagning av utländska insättares medel, lägre handelskrediter och utflöden av portföljplaceringar.

5. De rumänska myndigheterna har begärt betydande finansiellt stöd från EU och andra internationella finansinstitut för att underbygga betalningsbalansens hållbarhet och få valutareserven att nå en förtroendeingivande nivå.

6. Det föreligger ett allvarligt hot mot den rumänska betalningsbalansen, vilket motiverar att ömsesidigt gemenskapsbistånd beviljas skyndsamt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen ska bevilja Rumänien ömsesidigt bistånd.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Rumänien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 332/2002[2] av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans, särskilt artikel 3.2,

med beaktande av kommissionens förslag efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, och

av följande skäl:

7. Rumänien beviljades ömsesidigt bistånd genom rådets beslut […].

8. Trots den förväntade förbättringen av bytesbalansen beräknas Rumäniens upplåningsbehov i utlandet uppgå till 20 miljarder euro till första kvartalet 2011, enligt kommissionen, Internationella valutafonden (IMF) och de rumänska myndigheterna i mars 2009. Den senaste tidens utveckling på finansmarknaden kan nämligen väsentligt försämra den finansiella balansen och kapitalbalansen.

9. Det är lämpligt att ge gemenskapsstöd till Rumänien på högst 5 miljarder euro, inom ramen för det system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans som inrättades genom förordning (EG) nr 332/2002. Detta stöd bör ges i förening med ett lån från IMF på 11,40 miljarder SDR, dvs. särskilda dragningsrätter (cirka 12,95 miljarder euro), enligt ett stand by-avtal som väntas bli godkänt den 6 maj 2009. Världsbanken har också godkänt ett lån till Rumänien på 1 miljard euro och dessutom kommer EIB och EBRD att ge totalt 1 miljard euro i stöd.

10. Gemenskapsstödet bör förvaltas av kommissionen. De särskilda ekonomisk-politiska villkor som överenskommits med de rumänska myndigheterna, efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, bör fastställas i ett samförståndsavtal. De närmare finansiella villkoren bör kommissionen ange i låneavtalet.

11. Kommissionen bör regelbundet kontrollera att de ekonomisk-politiska villkoren för stödet uppfylls genom kontrollbesök och genom regelbunden rapportering från de rumänska myndigheterna.

12. Under hela programgenomförandet kommer kommissionen även att lämna ytterligare politiska råd och tekniskt stöd på särskilda områden.

13. Europeiska revisionsrätten ska ha rätt att utföra de ekonomiska kontroller eller revisioner som den anser vara nödvändiga i samband med förvaltningen av detta stöd. Kommissionen, inklusive Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, ska ha rätt att skicka sina egna tjänstemän eller bemyndigade företrädare för att utföra tekniska eller finansiella kontroller eller revisioner som den anser vara nödvändiga i samband med förvaltningen av gemenskapens medelfristiga ekonomiska stöd.

14. Parallellt med de politiska villkoren för detta program kommer kommissionen också att fortsätta sin övervakning vad gäller reformer av rättsväsendet samt bedrägeribekämpning i enlighet med samarbets- och kontrollmekanismen. Denna mekanisms giltighetstid är oberoende av stödprogrammets löptid. Utöver de politiska villkoren kommer kommissionen också att fortsätta övervaka huruvida EU:s föranslutningsstöd och stöd efter anslutningen används på rätt sätt, bland annat genom bedömning av kravuppfyllelse och genom regelbundna utvärderingar.

15. Stödet bör ges för att stödja den rumänska betalningsbalansens hållbarhet och därigenom bidra till att regeringens ekonomisk-politiska program kan genomföras framgångsrikt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

16. Gemenskapen ska bevilja Rumänien ett medelfristigt lån på högst 5 miljarder euro, med en genomsnittlig löptid på högst sju år.

17. Gemenskapens ekonomiska stöd ska vara tillgängligt under tre år från och med den första dagen efter detta besluts ikraftträdande.

Artikel 2

18. Stödet ska förvaltas av kommissionen på ett sätt som är förenligt med Rumäniens åtaganden och rådets rekommendationer, särskilt de landsspecifika rekommendationerna i samband med genomförandet av det nationella reformprogrammet samt konvergensprogrammet.

19. Kommissionen ska efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén komma överens med de rumänska myndigheterna om de särskilda ekonomisk-politiska villkor som ska förknippas med det ekonomiska stödet enligt artikel 3.5. Dessa villkor ska anges i ett samförståndsavtal som är förenligt med åtagandena och rekommendationerna enligt punkt 1. De närmare finansiella villkoren ska kommissionen ange i låneavtalet.

20. Kommissionen ska regelbundet och i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén kontrollera att de ekonomisk-politiska villkoren för stödet uppfylls. I detta syfte ska de rumänska myndigheterna förse kommissionen med all nödvändig information och utan inskränkningar samarbeta med den. Kommissionen ska hålla Ekonomiska och finansiella kommittén underrättad om eventuell refinansiering av upplåningen eller omstrukturering av de finansiella villkoren.

4. Rumänien ska vara berett att anta och genomföra ytterligare konsolideringsåtgärder för att trygga den makroekonomiska stabiliteten, om sådana åtgärder skulle bli nödvändiga under stödprogrammets löptid. De rumänska myndigheterna ska samråda med kommissionen innan sådana ytterligare åtgärder antas.

Artikel 3

21. Kommissionen ska tillhandahålla gemenskapsstödet till Rumänien i högst fem delar, vilkas storlek ska fastställas i samförståndsavtalet.

22. Den första delen av stödet ska utbetalas, när låneavtalet och samförståndsavtalet trätt i kraft.

23. Om så krävs för att finansiera lånet, ska räntesvappar med motparter med högsta kreditvärdighet få användas med vederbörlig försiktighet.

24. Kommissionen ska besluta om utbetalning av ytterligare delar av stödet, efter att ha inhämtat Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande.

25. För utbetalning av varje ytterligare del av stödet ska det krävas ett tillfredsställande genomförande av den rumänska regeringens nya ekonomiska program och i synnerhet uppfyllande av de särskilda ekonomisk-politiska villkor som anges i samförståndsavtalet, samtidigt som programmet ska infogas i landets konvergensprogram och nationella reformprogram. Dessa åtgärder ska bland annat inbegripa följande:

26. Antagande av ett strikt finanspolitiskt program på medellång sikt för att till 2011 få ned underskottet i de offentliga finanserna så att det inte överstiger fördragets referensvärde på 3 % av BNP.

27. Antagande och genomförande av en ändrad budget för 2009 (till andra kvartalet 2009), där målet är ett offentligt underskott på högst 5,1 % av BNP enligt ESA 95.

28. Sänkning av den offentliga sektorns nominella löneutgifter i förhållande till 2008, genom att slopa den offentliga sektorns löneökningar för 2009 (på totalt 5 % nominellt – eller motsvarande extra neddragningar) och genom att minska antalet offentliganställda, inklusive ersättning av bara en av sju avgångar.

29. Ytterligare besparingar när det gäller utgifter för varor och tjänster samt bidrag till offentliga företag.

30. Förbättring av den finanspolitiska styrningen genom antagande och genomförande av ett bindande ramverk från medellång sikt, införande av begränsningar för löpande budgetändringar, inklusive finanspolitiska regler, samt inrättande av ett finanspolitiskt råd för oberoende expertgranskning.

31. Reformering av det offentliga ersättningssystemet, bland annat genom förenhetligande och förenkling av löneskalorna och reform av bonussystemet.

32. Reformering av pensionssystemets huvudinslag genom övergång till indexering av pensionerna med hänsyn till prisutvecklingen i stället för löneutvecklingen, en gradvis större justering av pensionsåldern än i antagna planer, särskilt för kvinnor, och genom att gradvis införa pensionsegenavgifter för de grupper av offentliganställda som i dag är undantagna.

33. Ändring av lagar om bankverksamhet och likvidation för att effektivt och i tid kunna hantera banker i svårigheter. Ett huvudmål för förändringarna är att stärka befogenheterna för förvaltare av banker som ställts under särskild förvaltning. Utöver upplösning av banker ska andra åtgärder syfta till att stärka centralbankens befogenheter att ingripa, så att den kan förhindra eller begränsa utdelningar eller kräva att större aktieägare ökar sin kapitalandel och finansiellt stödjer en bank. Den finansiella tillsynen ska stärkas i linje med motsvarande EU-lagstiftning. Dessutom ska mera detaljerade rapporteringskrav om likviditet införas och vid lämplig tidpunkt ska den fastställda lägsta kapitaltäckningskvoten höjas från 8 % till 10 %. Dessutom ska förfarandena för aktivering av insättningsgarantin förändras för att förenkla och snabba upp utbetalningar. Efter denna ändring kommer efter centralbankens beslut insättningsgarantin att aktiveras inom 21 dagar. För att slutligen säkerställa tillräckliga likvida medel har centralbanken ålagts att utöka de tillgångar som godtas som säkerhet.

34. Strukturella reformåtgärder avseende de landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för Lissabonstrategin. Dessa åtgärder ska avse en effektivisering av den offentliga förvaltningen, förbättring av de offentliga utgifternas kvalitet, sund användning och ökat utnyttjandet av EU-medel, minskade administrativa, skattemässiga och rättsliga bördor på företag samt insatser mot svart arbete, vilket breddar skattebasen.

35. För att säkerställa ett smidigt uppfyllande av programmets villkor och bidra till ett hållbart återställande av balanser, ska kommissionen bidra med fortsatt vägledning och rådgivning om finanspolitiska reformer, reformer av finansmarknaden och strukturreformer.

36. Rumänien ska öppna ett särskilt konto hos sin nationella centralbank för förvaltningen av gemenskapens medelfristiga ekonomiska stöd.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Rumänien.

Artikel 5

Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BUDGETKONSEKVENSER

(se artikel 16 i arbetsordningen)

POLITIKOMRÅDE: AVDELNING 01 – EKONOMI OCH FINANS

VERKSAMHET: FINANSIELLA TRANSAKTIONER OCH INSTRUMENT

ÅTGÄRDENS BENÄMNING: MEDELFRISTIGT EKONOMISKT GEMENSKAPSSTÖD TILL RUMÄNIEN

1. FÖRSLAGETS BENÄMNING: BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (nummer och beteckning)

01 04 01 01 Gemenskapsgaranti för gemenskapslån avseende betalningsbalansstöd

2. RÄTTSLIG GRUND

Artiklarna 119 och 308 i EG-fördraget. Rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002.

3. SAMMANLAGDA SIFFROR FÖR BUDGETÅRET (i euro)

Genom denna punkt inrättas EU:s garantifacilitet. Den gör det möjligt för kommissionen att verkställa lånebetalningar (amorteringar, ränta och andra avgifter) om gäldenären (Rumänien) skulle fallera.

Den budgetpost (”p.m.”) som avser budgetgarantin kommer att utnyttjas endast om anspråk faktiskt görs på garantin. Några sådana anspråk väntas normalt inte förekomma.

3a – Innevarande budgetår

Ej tillämpligt

Åtagandebemyndigande |

Inledande anslag för budgetåret (budget) |

Överföringar |

Tilläggsanslag |

Anslag totalt |

Anslag som redan tagits i anspråk under ett annat arbetsprogram |

Disponibelt saldo |

Belopp till den föreslagna åtgärden |

3b – Överföringar mellan budgetår

Ej tillämpligt

Åtagandebemyndigande |

Överföringar mellan budgetår |

Anslag som redan tagits i anspråk under ett annat arbetsprogram |

Disponibelt saldo |

Belopp till den föreslagna åtgärden |

3 c – Påföljande budgetår

Ej tillämpligt

Åtagandebemyndigande |

Inledande anslag för budgetåret (budget) | p.m. |

Överföringar |

Tilläggsanslag |

Anslag totalt |

Anslag som redan tagits i anspråk under ett annat arbetsprogram |

Disponibelt saldo |

Belopp till den föreslagna åtgärden | p.m. |

4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

Det föreslagna medelfristiga ekonomiska stödet till Rumänien består av ett gemenskapslån (som ska finansieras genom upplåning av gemenskapen på internationella kapitalmarknader) till ett belopp av 5 miljarder euro. Det ska ges inom ramen för ett internationellt finansieringsprogram, där bl.a. ett IMF-lån ingår avseende 11,40 miljarder särskilda dragningsrätter (cirka 12,95 miljarder euro) enligt ett stand by-avtal. Världsbanken har åtagit sig att låna ut sammanlagt 1 miljard euro, och EIB och EBRD kommer också att bidra med sammanlagt 1 miljard euro. Gemenskapens medelfristiga stöd till Rumänien är avsett att underbygga hållbarheten för Rumäniens betalningsbalans som är allvarligt hotad och därigenom också stödja regeringens nya ekonomiska program som bl.a. syftar till att återställa förtroende och lätta på de påfrestningar som de finansiella marknaderna utsatts för på sista tiden. Samtidigt bidrar detta stöd till den finansiella stabiliteten också utanför mottagarlandets gränser med hänsyn till de betydande internationella kopplingar (också interbankrelationer) som föreligger. Det nya ekonomiska program som åtgärden stöder omfattar bland annat en påskyndad minskning av underskottet under perioden 2009–2011, något som skulle minska den offentliga sektorns finansieringsbehov. Slutligen är detta stöd, som ska förvaltas av kommissionen i samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, ett sätt att säkerställa att EU förblir nära involverat i utformningen av den ekonomiska politiken i Rumänien och att denna är förenlig med Rumäniens åtaganden i EU-sammanhang och med rådets rekommendationer, särskilt i samband med genomförandet av det nationella reformprogrammet samt konvergensprogrammet.

Den 26 mars 2009 utfäste sig moderbolagen till de 9 största utlandsägda bankerna i Rumänien gemensamt att bibehålla sin totala exponering mot Rumänien under programperioden. De gick också med på att stödja sina rumänska dotterbolag, så att dessa behåller sin goda finansiella ställning under perioden med turbulens på marknaden och ekonomisk nedgång. Tillsammans med stödet från gemenskapen, IMF, Världsbanken, EIB och EBRD understryker denna deklaration den breda basen för stödet till de rumänska myndigheterna.

Gemenskapens upplåning på kapitalmarknaderna eller från finansiella institut för att tillhandahålla lånet till Rumänien täcks av gemenskapsgarantin. Lånet tas upp på kapitalmarknader eller från finansiella institut. Det lånebelopp (exklusive ränta och andra avgifter) som ska beviljas Rumänien uppgår till 5 miljarder euro.

Europeiska unionens garantifacilitet kommer att göra det möjligt för kommissionen att sköta lånebetalningarna om Rumänien skulle fallera.

För att fullgöra sina förpliktelser får kommissionen provisoriskt utnyttja egna likvida medel för lånebetalningar. I så fall gäller artikel 12 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2000/597/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 130, 31.5.2000, s. 1).

5. BERÄKNINGSMETOD

Ej tillämpligt.

6. PLAN ÖVER UTBETALNINGAR (i euro)

Ej tillämpligt.

Rubrik | Anslag | Utbetalningar |

År n | År n+1 | År n+2 | År n + 3 | Följande budgetår |

År n |

År n+1 |

År n |

År n+1 |

Summa |

[1] I linje med direktiven för icke gemenskapslån till EU-medlemsstater, som Ekonomiska och finansiella kommittén antog den 29 september 2008, skedde detta i form av en skrivelse från finansminister Gheorghe Pogea till ledamoten av kommissionen Joaquin Almunia. Kommittéledamoten Stefan Nanu skickade en liknande skrivelse till Odile Renaud Basso och Marco Buti, som är sekreterare respektive kommissionens ledamot i kommittén.

[2] EGT L 53, 23.2.2002, s. 1.