fr fr 
fr fr 
fr fr 
fr*fr EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.11.1995 
KOM(95) 508 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
HARMONISERING AV REDOVISNINGSSYSTEMET: EN NY STRATEGI I 
FÖRHÅLLANDE TILL DET INTERNATIONELLA 
HARMONISERINGSSYSTEMET 

1. Inledning och sammanfattning 
1.1 I de fjärde och sjunde bolagsrättsdirektiven ges en harmoniserad grund för de 
bokslut som upprättas av de enskilda bolagen och grupperna av bolag inom Europeiska 
unionen, (ienom direktiven har det varit möjligt att la till stand en generell höjning av 
redovisningsnormerna och att göra de olika ländernas bokslut mer järn förbara, vilket har 
underlättat verksamheten över de nationella gränserna. De har slutligen möjliggjort ett 
ömsesidigt erkännande av boksluten vid notering på fondbörserna i hela unionen. 
1.2 I direktiven lämnas emellertid inga svar på alla de problem som de personer, som 
upprättar och använder boksluten eller som anger redovisningsnormer, ställs inför på 
1990-talet. Vissa frågor behandlas överhuvudtaget inte alls i direktiven medan andra 
löstes i samband med de ursprungliga förhandlingarna om direktiven genom att ett stort 
antal valmöjligheter eller formuleringar som kan tolkas på olika sätt införlivades i 
direktiven. De bokslut som upprättats i enlighet med direktiven och med de nationella 
lagstiftningar som tillämpar dem uppfyller inte de strängare kraven på andra håll i 
världen, framför allt inte de som ställs av Securities and Exchange Commission i Förenta 
staterna. 
1.3 Följden av det sistnämnda problemet är att stora europeiska bolag som önskar 
låna upp kapital på de internationella kapitalmarknaderna, oftast pä New York-börsen, är 
tvungna att upprätta ett andra bokslut för detta. Detta är ett påfrestande och kostsamt 
förfarande som innebär en klar konkurrensnackdel. Upprättandet av mer än ett bokslut 
kan också skapa förvirring. Dessutom innebär det att bolagen måste rätta sig efter normer 
(US Generally Accepted Accounting Principles eller GAAP) som har utarbetats utan 
någon europeisk medverkan. Eftersom fler och fler medlemsstater genomför omfattande 
privatiseringsprogram och de berörda företagens kapitalbehov ökar, ökar också antalet 
företag som ställs inför detta problem. 
1.4 Den strategi som föreslås i detta meddelande innebär att Europeiska unionen 
lägger hela sin tyngd bakom det internationella harmoniseringsförfarande som redan är 
på god väg att upprättas under ledning av International Accounting Standards Committee 
(IASC). Målet med detta förfarande är att upprätta en rad normer som kommer att godtas 
på kapitalmarknaderna över hela världen. Samtidigt måste Europeiska unionen se till att 
bevara sina egna framsteg när det gäller harmonisering eftersom dessa utgör en viktig del 
av lagstiftningen om den inre marknaden. Unionen behöver därför vidta åtgärder som 
garanterar att de befintliga internationella standarderna (IAS) är förenliga med 
gemenskapens direktiv och att de internationella standarder som ännu inte har upprättats 
kommer att överensstämma med gemenskapslagstiftningen. 
1.5 Det är nödvändigt att upprätta ett närmare samarbete inom unionen, genom att 
verksamheten inom de EU-organ som arbetar med redovisningsfrågor förbättras, sä att en 
gemensam ståndpunkt kan uppnås när det gäller både internationella och EU-intcrna 
redovisningsfrågor. Detta skulle leda till ett starkare inflytande frän Europeiska unionens 
sida på debatten om internationell harmonisering och skulle medverka till att förbättra 
möjligheterna för överensstämmelse vid tillämpningen av överenskomna normer i 
medlemsstaterna, särskilt när det gäller den sammanställda redovisningen för grupper av 
bolag. 
1.6 Det föreslås att denna reform genomförs med så små ändringar som möjligt i 
redovisningsdirektiven. 
2. Bakgrund 
2.1 Harmoniseringen av bolagsrätten grundar sig pä artikel 54..1 g i Rom fördraget. I 
rådets fjärde direktiv (78/660/EEG) av den 25 juli 1978 fastställs krav pä att alla bolag 
med begränsat ansvar skall upprätta årsbokslut. I enlighet med det fjärde direktivets 
rättsliga grund är inte målet att uppnå en fullständig standardisering av 
redovisningsreglerna. Målet är snarare att den finansiella informationen skall uppfylla 
kravet på jämförbarhet och likvärdighet. Direktivet ger därför medlemsstaterna och 
bolagen ett stort antal valmöjligheter till olika redovisningsförfaranden. Jämförbarhet 
mellan de olika valmöjligheterna garanteras genom den ytterligare information som 
anges i de noter som skall åtfölja balansräkningen och resultaträkningen. Undantag 
medges för små och medelstora företag. 
2.2 Rådets sjunde direktiv (83/349/EEG) av den 13 juni 1983 avser sammanställd 
redovisning. I det fastställs att ett moderbolag, utöver sitt eget bokslut, skall upprätta en 
sammanställd redovisning och en sammanställd årsrapport i vilken gruppens finansiella 
situation skall framställas som om den vore ett enda företag. 
2.3 Efter dessa direktiv följde två direktiv som behandlade den finansiella 
information som skall lämnas av banker och andra finansinstitut (rådets direktiv 
86/635/EEG av den 8 december 1986) och av försäkringsföretag (rådets direktiv 
91/674/EEG av den 19 december 1991). I dessa direktiv anges de undantag från det 
fjärde och det sjunde direktivet som är nödvändiga för att beakta de särskilda egenheter 
som är betecknande för de berörda företagen. 
2.4 Problem i samband med tillämpning och tolkning av direktiven diskuteras i den 
kontaktkommitté för tillämpning av redovisningsdirektiven som har upprättats i enlighet 
med artikel 52 i det fjärde direktivet. En representant för kommissionen innehar 
ordförandeskap i kommittén som vanligtvis sammanträder tvä gånger per är. Den är 
sammansatt av experter från de behöriga ministerierna i medlemsstaterna. 
2.5 Det fjärde och det sjunde direktivet och de senare ändringarna till dessa har 
antagits och genomförts först efter vissa svårigheter och inga ytterligare framsteg har 
sedan dess gjorts på EU-nivå när det gäller harmonisering av de grundläggande reglerna 
för redovisning och finansiell information. Det råder oenighet medlemsstaterna emellan 
om nyttan med direktiv som instrument för harmonisering av redovisningssystemet: vissa 
medlemsstater skulle föredra en mera allmän internationell harmonisering och/eller en 
harmonisering baserad mera på normer än på lagstiftning. 
2.6 I samband med en konferens som kommissionen organiserade år 1990 om den 
framtida harmoniseringen av redovisningsnormer inom EU, uttalade man sig entydigt för 
att antalet valmöjligheter i direktiven inte skulle minskas, att ingen ny lagstiftning skulle 
antas inom den närmaste framtiden och att det var nödvändigt att beakta de 
harmoniseringssträvanden som sker på en bredare internationell nivå. 
2.7 Efter den konferensen upprättade kommissionen ett rådgivande 
redovisningsforum. Syftet med det är dels att inleda debatt om redovisningsfrågor på 
3 
europeisk nivå, dels att utöva inflytande över arbetet vid de nationella 
standardiseringsorganen. De nationella standardiseringsorganen och de europeiska 
sammanslutningarna för dem som använder och upprättar bokslut arbetar tillsammans i 
detta forum för att hitta tekniska lösningar på ett antal problem som ännu inte har 
behandlats i redovisningsdirektiven. Efter vissa inledande svårigheter har forumet uträttat 
ett utmärkt arbete. I brist på ett tydligt mandat har emellertid resultatet av deras arbete 
inte haft tillräcklig tyngd för att utöva ett verkligt inflytande på utvecklingen inom 
redovisningsområdet. 
2.8 Till följd av konferensen beslutade kommissionen även att anta IASC:s 
(International Accounting Standards Committee) inbjudan att bli medlem i dess 
rådgivande grupp och att delta som observatör i dess styrelse. IASC är en privat 
organisation som bildades 1973 av företrädare för yrkesverksamma inom redovisning. 
Organisationens arbete har inriktats på att utveckla ett omfattande syslem av 
internationella redovisningsnormer. Dessa normer som inte är lagligen bindande används 
ändå av flera stora och multinationella företag i hela världen och har även haft inflytande 
över standardiseringsförfarandet i flera länder. International Organisation of Securities 
Commissions (IOSCO) slöt nyligen ett avtal med IASC om ett gemensamt 
handlingsprogram som syftar till att på medellång sikt frambringa en uppsättning viktiga 
internationella redovisningsnormer som skall tillämpas av företag som eftersträvar 
börsnotering i flera länder. Genomförandet av detta skulle göra det lättare för de 
europeiska bolag som tillämpar internationella redovisningsnormer att få tillträde till de 
internationella kapitalmarknaderna, framför allt Förenta staternas. 
2.9 Redovisningsnormerna har också behandlats i flera andra internationella fora (FN, 
OECD m.fl.). WTO:s arbetsgrupp om yrkesmässiga tjänster fick helt nyligen i uppdrag 
att utförda rekommendationer i syfte att avlägsna onödiga handelshinder när det gäller 
redovisningsnormer. Man uppmanades också att "särskilt inrikt;» sig pä användandet av 
internationella normer" under beaktande av de internationella standardiseringsorganens 
arbete. 
3. Behovet av en ny strategi 
3.1 Genom de fjärde och sjunde direktiven har de olika redovisningstraditioner som 
fanns i medlemsstaterna innan direktiven antogs kunnat vara kvar. Samtidigt har dock 
direktiven utövat ett verkligt positivt inflytande. Kvalitén på den finansiella 
informationen har avsevärt förbättrats i medlemsstaterna. Det fria utbytet av jämförbar 
finansiell information är en viktig förutsättning för att den inre marknaden skall fungera 
på ett riktigt sätt och bidrar till att gynna konkurrensen. 
3.2 Flera problem behöver dock åtgärdas om de hittills gjorda resultaten skall kunna 
bevaras och om unionen skall vara i stånd att ta itu med de viktiga utmaningar som den 
står inför. 
3.3 Det problem som är mest angelägel är det som rör europeiska företag med 
internationell inriktning. De bokslut som upprättas av sädana foretag i enlighet med den 
nationella lagstiftning som följer redovisningsdirektiven är inte längre godtagbara på den 
internationella kapitalmarknaden. Dessa bolag måste därför upprätta två bokslut, en som 
överensstämmer med redovisningsdirektiven och en som överensstämmer med de 
internationella kapitalmarknadernas krav. Denna situation är inte tillfredsställande. Det är 
kostsamt och de olika siffror som förekommer i olika sammanhang verkar förbryllande 
för investerare och folk i allmänhet. Det finns en risk för att stora företag i allt större 
utsträckning kommer att övergå till de amerikanska normerna (GAAP). Såväl dessa 
företag som medlemsstaterna förväntar sig sig nu av unionen att en snabbt genomförbar 
lösning skall komma till stånd. 
3.4 Andra problem hänför sig till själva direktiven. Dessa tillåter liera valmöjligheter 
och liera redovisningsfrågor som har fått en allt större betydelse sedan direktiven antogs 
behandlas inte i dem. Detta tillsammans med det faktum att en del av de principer som 
anges i direktiven tolkas olika i olika medlemsstater har lätt negativa konsekvenser för 
bokslutens jämförbarhet. Utanför EU har avsaknaden av en gemensam ståndpunkt i 
redovisningsfrågor hindrat unionen att spela en verklig roll i internationella fora där 
redovisningsfrågor diskuteras. Medlemsstaternas svårigheter att samordna sina 
strävanden och att hitta en gemensam ståndpunkt verkar också förvirrande på andra 
europeiska stater som i allt större utsträckning sneglar på EU när de skall upprätta 
nationella redovisningssystem eller omorganisera dessa. 
3.5 En ny strategi behövs också av den anledningen att förändringar har inträffat i 
medlemsstaterna sedan redovisningsdirektiven antogs, nämligen när det gäller det 
förfarande genom vilket redovisningsnormer antas. Eftersom redovisningsnormerna 
måste följa den ekonomiska utvecklingen har många medlemsstater upprättat 
standardiscringsorgan för redovisning som har till uppgift att förbättra de 
redovisningsbestämmclser som är införlivade i lagen. Redovisningsarbetet pä europeisk 
nivå måste anpassas till dessa förändringar, givetvis utan att den nu aktuella strategi som 
grundar sig på direktivet behöver frångås. 
4. Tänkbara lösningar 
4.1 Kommissionen har undersökt flera tänkbara strategier när det gäller att hantera de 
problem som beskrivs ovan och har diskuterat dem med medlemsstaterna, senast i 
samband med kontaktkommitténs möte den 11-12 september. 
4.2 En lösning på det angelägnaste problemet, nämligen det som rör stora 
börsnoterade bolag, skulle vara att undanta dem från direktivens tillämpningsområde, så 
att de får frihet att följa andra bestämmelser. Detta skulle leda till andra frågor, t.ex. om 
undantagets räckvidd (alla börsnoterade bolag, en del börsnoterade bolag, bolag med 
betydande utländskt ägande (tredjeland) och om de bestämmelser som de undantagna 
bolagen i så fall skulle kunna tillämpa (internationella redovisningsnormer, amerikanska 
normer eller båda). Detta skulle kräva ändring av direktiven vilket skulle ta tid. Slutligen 
skulle det innebära att man måste överge den enhetliga strategi lör harmoniserad 
redovisning som fungerat så bra i unionen hittills. 
4.3 En annan lösning skulle vara att få till stånd ett avtal med förenta staterna om ett 
ömsesidigt erkännande av bokslut. Kommissionen har gjort försök att inleda sådana 
diskussioner, men har mött föga intresse från amerikanskt håll. De bokslut som upprättats 
av amerikanska bolag i enlighet med de amerikanska GAAP-normefna har i själva verket 
redan erkänts i alla medlemsstater. Detta är inte fallet i Förenta staterna när det gäller de 
bokslut som upprättats av europeiska bolag i enlighet med redovisningsdirektiven. 
Direktiven i sig innehåller inte tillräckligt detaljerade normer för att uppfylla de 
amerikanska kraven. 
4.4 Av de olika internationella organ som arbetar med redovisningsnormer är det för 
närvarande endast IASC som får fram resultat som har några klara möjligheter att bli 
erkända på de internationella kapitalmarknaderna inom en tidsfrist som svarar mot 
frågans brådskande natur. 
4.5 En annan partiell lösning av de kända interna problemen skulle kunna vara att 
redovisningsdirektiven uppdateras och att tekniska lösningar pä de olika 
redovisningsproblem som hittills inte har behandlats, införlivas i dessa. Det skulle 
emellertid bli svårt att enas om vilka frågor som skulle behandlas i en sådan översyn. Det 
är tänkbart att en del medlemsstater skulle försöka få till stånd nya förhandlingar om de 
delar av de direktiv som de ogillar. Att förbereda och förhandla om en sådan viktig 
översyn av direktiven skulle ta lång tid och nya frågor skulle antagligen ha dykt upp vid 
den tidpunkt då ändringarna slutligen antas och genomförs i medlemsstaterna. Det bästa 
vore att begränsa ändringar av direktiven till sådana fall där det är nödvändigt för att 
garantera rättssäkerhet. 
4.6 En annan möjlighet som har diskuterats är att skapa ett europeiskt 
standardiseringsorgan för redovisning. Att upprätta ett sådant organ (vilket innebär krav 
på lagstiftning) och utarbeta omfattande europeiska redovisningsnormer skulle ta en hel 
del tid i anspråk. De flesta medlemsstater har uttryckt betänkligheter mot skapandet av 
ytterligare normer, framför allt mot bakgrund av de framsteg som redan uppnatts med 
hjälp av IAS-normerna. 
5. Förslag till strategi 
5.1 Vid utarbetandet av den rekommenderade strategin för att lösa de aktuella 
redovisningsproblemen har kommissionen särskilt beaktat de principer för subsidiaritet 
och proportionalitet som nu är införlivade med Maastricht-fördraget. Ny lagstiftning eller 
ändringar av den befintliga gemenskapslagstiftningen bör i största möjliga utsträckning 
undvikas. Det är också önskvärt att undvika inrättandet av nya normer utöver de som 
redan finns eller är under utarbetande. Ett mera flexibelt system är nödvändigt för att 
snabbt kunna reagera på nuvarande och framtida utvecklingar. Samtidigt måste 
upprätthållandet av nödvändig rättssäkerhet och beaktandet av gemenskapslagstiftningen 
garanteras. 
5.2 För att lösa den viktiga fråga som rör europeiska bolag vilka eftersträvar 
börsnotering på de internationella kapitalmarknaderna föreslår kommissionen att, inom 
ramen för kontaktkommittén, anmoda medlemsstaterna att med förtur undersöka om den 
befintliga IAS-normen överensstämmer med redovisningsdirektiven. Att se till att 
normerna överensstämmer med redovisningsdirektiven är viktigt som ett första steg för 
att medlemsstaterna skall kunna utfärda tillstånd åt sina stora företag att upprätta bokslut 
på denna grund. (Det åligger medlemsstaterna att förfara på liknande sätt med den egna 
nationella lagstiftningen. Eftersom de nationella lagstiftningarna inte utnyttjar alla de 
möjligheter som finns i direktiven, kan det inträffa att en IAS-norm som överensstämmer 
med direktiven strider mot nationell lagstiftning). 
5.3 Om granskningen visar att direktiven inte överensstämmer med IAS-normerna, 
måste problemen granskas från fall till fall. Kommissionens preliminära uppfattning är att 
få om ens några svårigheter kommmer att uppstå. I händelse av problem måste en 
lösning hittas. En lösning vore att be IASC ändra den berörda normen. En annan lösning 
skulle vara att ändra direktiven. IASC:s styrelse har sagt att man är villig att göra en ny 
undersökning av de IAS-normer som eventuellt visar sig inte överensstämma med 
direktiven. Om det är absolut nödvändigt kommer kommissionen att föreslå ändringar i 
direktiven. Om direktiven måste ändras för att lösa ett problem mellan en IAS-norm och 
en bestämmelse i ett direktiv anser kommissionen att man allvarligt måste beakta att ge 
sådana befogenheter åt en kommitté att en ändring av redovisningsdirektiven kan 
påskyndas. Det kan i själva verket inte uteslutas att nya problem med IAS-normer kan 
komma att uppstå i framtiden och det skulle vara bra om EU i sa fall snabbare kunde 
anpassa sitt regelverk. 
5.4 För att garantera ett lämpligt europeiskt inflytande över det fortsatta arbetet i 
IASC, kommer kontaktkommittén att undersöka och söka att få till stånd en gemensam 
ståndpunkt när det gäller "Exposure Drafts" (eller förslag till normer) som offentliggörs 
av IASC. På så sätt kan unionens gemensamma ståndpunkt när det gäller förslag till 
åtagande lämnas till IASC. Detta kommer gradvis att ge unionen ett ökat inflytande över 
IASC:s arbete, även över bestämmandet av vilka frågor IASC tar upp, så att resultatet av 
dess arbete i större och större utsträckning kommer att återspegla EU:s ståndpunkt. 
5.5 För att skapa ett system för fastställande av en gemensam ståndpunkt i frågor som 
exempelvis rör överensstämmelse med IAS-normerna föreslås att utökade befogenheter 
ges till kontaktkommittén. Dess befogenhet att behandla tekniska frågor kommer att 
stärkas genom upprättandet av undcrkommittécr som kommer att kunna förfoga över 
nödvändig teknisk expertis. Arbetet kommer att organiseras pä' ett pragmatiskt sätt i 
samarbete med medlemsstaterna iör att reducera extrautgifterna. 
5.6 Kontaktkommitténs arbete bör inriktas på den sammanställda redovisningen. En 
mera generell strategi som också inbegriper enskilda bokslut skulle sannolikt ge upphov 
till tvister, eftersom dessa i många medlemsstater har direkt samband med 
skattedeklarationen. En inriktning på bolag som upprättar sammanställd redovisning är 
också berättigad, eftersom dessa bolag är mera direkt berörda av de problem som 
beskrivs ovan. 
5.7 Strävandena efter att förbättra redovisningarnas jämförbarhet kommer att fortsätta 
för de företag som inte är direkt utsatta för trycket från de internationella 
kapitalmarknaderna och som upprättar sammanställd redovisning. Kontaktkommittén bör 
intensifiera sina strävanden för att uppnå en harmoniserad strategi genom att lösa de 
praktiska problem som uppstår i samband med tillämpningen av direktiven. Genom 
diskussioner inom kontaktkommittén kommer kommissionen att sträva efter att garantera 
en bättre samordning av den verksamhet som utförs av de olika organ i medlemsstaterna 
som ansvarar för utarbetandet av redovisningsnormer. Kommissionen kommer att besluta 
om hur man bäst skall använda kommitténs råd genom att till exempel införliva dem i ett 
tolkningsmeddelande eller i en rekommendation. Kommissionen kommer att ge lämplig 
publicitet åt kontaktkommitténs arbete i de fall där det behövs. De små och medelstora 
företag som vill låna upp kapital utifrån kommer slutligen sannolikt att få tillgång till 
bättre finansiell information när det gäller sammanställd redovisning. 
7 
5.8 Denna flexibla strategi är givetvis endast möjlig inom de gränser som 
redovisningsdirektiven ställer. Beaktande av direktiven måste garanteras och när det är 
nödvändigt ur rättssäkerhetssynpunkt kommer kommissionen inte att tveka att ge 
nödvändiga förslag till ändring av direktiven. Genom ett effektivt tekniskt samarbete i 
kontaktkommittén kommer ytterligare lagstiftning i de flesta av fallen att kunna 
undvikas. Det är därför viktigt att alla institutioner som ansvarar för upprättandet av 
redovisningsnormer på nationell nivå deltar i kontaktkommitténs arbete och att deras 
representanter har nödvändig kunskap för att kunna ge bidrag till de tekniska 
diskussionerna. 
5.9 Rådgivande redovisningsforumet kommer att fortsätta sin verksamhet som 
rådgivande organ. Forumet kommer att se till alt de som använder och upprättar bokslut 
upprätthäller en nära kontakt med EU:s arbete inom redovisningsområdet även i 
framtiden. Samordning mellan forumet och kontaktkommittén skulle lämpligen kunna 
säkerställas genom en inbjudan till kontaktkommitténs medlemmar att delta i forumets 
möten och genom att forumets experter fick delta i kontaktkommitténs tekniska arbete. 
6. Slutsatser 
Unionen behöver snabbt vidta nödvändiga åtgärder för att ge dem som använder och 
upprättar bokslut visshet om att de företag som önskar börsnoteras i Förenta staterna och 
på världsmarknaden i övrigt även i fortsättningen far stödja sig på EU:s struktur på 
redovisningsområdet och att amerikanska GAAP, som varken de eller deras regeringar 
har något inflytande över, inte är den enda valmöjligheten. Det är också nödvändigt att 
slå last att gemenskapen inte har för avsikt att överge sina strävanden efter harmonisering 
av redovisning utan snarare ämnar intensifiera sitt engagemang och sitt bidrag till den 
internationella standardiseringsprocess som nu pågår och som erbjuder den effektivaste 
och snabbaste lösningen pä internationellt verksamma förelags problem Om dessa 
budskap skall ha någon effekt behöver de medlemsstaternas uttalade stöd och 
medgivande. 
FINANCIAL STATEMENT 
1 TITLE OF OPERATION 
"Accounting Harmonisation: a new strategy vis-à-vis International Harmonisation" . 
2 BUDGET HEADING INVOLVED 
Part A : Human Resources (see paragraph 10) 
A 130 : missions 
A. 1178 : technical assistance 
A 1520 : national experts 
A 2510 : meetings of committees 
3 LEGAL BASIS 
EC Treaty : Articles 54 (3)(g) and 3b). 
White paper on Growth, Competitiveness and Employment (Chapter 2). 
4 DESCRIPTION OF OPERATION 
4.1 General objective 
The general objectives of the new accounting strategy may be summarised as follows: 
— To bridge the gap between the present financial reporting requirements in the EU and 
the needs of the international capital markets. 
— To continue efforts to improve the comparability of accounts. 
— To ensure an appropriate European input into the international harmonisation debate. 
4.2 Period covered and arrangements for renewal 
Although the new strategy is designed for the long-term, a first report on its effectiveness 
will be presented at the end of 1997. The strategy may then be adapted, having regard to 
the results contained in the report. This is why the present financial plan is limited to 
1996 and 1997. 
5 CLASSIFICATION OF EXPENDITURE OR REVENUE 
5.1 Compulsory /Non-compulsory expenditure 
Non compulsory expenditures. 
5.2 Differentiated/Non-differentiated appropriations 
Non differentiated appropriations. 
5.3 Type of revenue involved 
No revenues involved. 
6 TYPE OF EXPENDITURE OR REVENUE 
The expenditures involved are made up of the costs relating to the additional staff, the 
missions necessary, and the services provided by a specialised consultant, as indicated in 
point 10. The costs shown in the tables below only refer to the Commission's 
expenditure. It is assumed that Member States will support all other expenditures linked 
to this strategy and not included in this financial plan. 
100% subsidy : NO 
Subsidy for joint financing with other sources in the public and/or private 
sector: NO 
Interest subsidy: NO 
Other: NONE 
Should the operation prove an economic success, is there provision for all or 
part of the Community contribution to be reimbursed? NO 
Will the proposed operation cause any change in the level of revenue? If so, 
what sort of change and what type of revenue is involved'7 NO 
7 FINANCIAL IMPACT: 
NO IMPACT ON PART B OF THE BUDGET 
. ïu 
8 Fraud prevention measures 
Given the nature of the action, no specific fraud prevention measures are necessary. 
9 Elements of cost-effectiveness analysis 
9.1 Specific and quantified objectives; target population 
The actions will ensure: 
— for European companies with an international vocation which are looking for a listing 
in non-EU capital markets, the possibility of presenting one set of financial 
statements. This will reduce their costs. 
— for other companies, the improved comparability of consolidated accounts. This will 
foster competitiveness inside the EU and will ultimately also benefit SME'S which 
are looking for outside capital. 
9.2 Grounds for the operation 
The proposed new strategy is based on the principles of subsidiarity and proportionality 
and will establish enhanced cooperation between the Commission and the Member States 
and between the Member States themselves in the accounting sector. The approach 
proposed in the Communication has been selected after all possible alternatives have 
proven to be impractical. 
The new accounting strategy will be based on common positions, obtained through an 
increased number of meetings of the Contact Committee on the Accounting Directives 
and its sub-committees. These common positions will have a multiplicatory effect as, 
when adopted by Member States, will be applied by limited liability companies based 
therein. 
The above-mentioned meetings will be held in different Member States, who will support 
the related costs. As a consequence, the Commission will only have to provide for the 
missions of its officials participating in these meetings. 
9.3 Monitoring and evaluation of the operation 
An evaluation of the action will be made in 1997, based on a report prepared by the 
Commission on the work carried out during the period 1996-1997. 
10 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE (SECTION III, PART A OF THE BUDGET) 
Actual mobilization of the necessary administrative resources will depend on the 
Commission's annual decision on the allocation of resources, taking into account the 
number of staff and additional amounts authorized by the budgetary authority. The 
allocation of supplementary resources is to be considered in the context of priorities to be 
decided by the Commission within the limits of the budgetary means -available in the 
annual budget. 
10.1 Effect on the number of posts 
Type of post 
Officials or 
temporary 
staff A 
B 
C 
Other resources 
Total Staff to be assigned to 
managing the operation 
Permanent 
posts Temporary 
posts 
1 
2 
3 Source 
Existing 
resources in 
the DG or 
department 
concerned 
2 
2 Additional 
resources 
1 
1 Duration 
1997 
1996-
1997 
The implementation of the new strategy requires staff resources. Because of the 
specialised nature of the work, an A grade END is needed for the period 1996-1997. 
Technical assistance of a specialised consultant for two years (1996+1997) is also 
necessary. On the basis of the experience acquired in 1996, the resources needed for 1997 
will have to be reassessed, possibly with the engagement of an A grade temporary post. 
•n 
10.2 Overall financial impact of additional human resources 
ECU 
Amounts Method of calculation 
(ECU) 
Officials 
Temporary staff (Titles A1, A2, 100.000 1 'A' Temporary post for 1 year 
A5) (1997) 
Other resources 
Total 100.000 
The cost of the staff to be assigned to managing the operation through the use of 
existing resources in DG XV has been estimated as follows: 
Technical assistance (A 1178) 
National Experts (A 1520) 
Total 200.000 Ecus 
70.000 Ecus 
270.000 Ecus (1996 - 1997) 
(1996 - 1997) 
10.3 Increase in other administrative expenditure as a result of the 
operation 
ECU 
Budget heading Amounts Method of calculation 
(ECU) 
- Missions (A 130) 51.000 
- Meetings (A 2510) 24.000 2 meetings (1996+1997) 
Total 75.000 
Mission costs include cost of transportation and daily allowance costs for two officials of 
grade A. 28 Missions of two days (and one night) each have been loreeasted Costs are 
calculated in constant Ecus (base 1995). 
The cost of Meetings represents the cost of one additional meeting of the Contact 
Committee on the Accounting Directives per year. The Contact Committee at present 
holds two meetings per year, at an annual cost of 24.000 Ecus. 
.s? 7 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 508 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 10 11 
Katalognummer : CB-CO-95-601-SV-C 
ISBN 92-77-96198-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg