P6_TA(2005)0090

Farliga ämnen

Europaparlamentets resolution om förslaget till kommissionens beslut om kommissionens förslag till beslut om anpassning till den tekniska utvecklingen av bilagan till Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/95/EG om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter (CMT-2005-151 och CMT-2005-642)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/95/EG [1] av den 27 januari 2003 om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter,

- med beaktande av kommissionens förslag till beslut om anpassning till den tekniska utvecklingen av bilagan till direktiv 2002/95/EG av den 27 januari 2003 (CMT-2005-151 och CMT-2005-642),

- med beaktande av det uttalande som den 16 mars 2005 avgivits av den kommitté som avses i artikel 7 i direktiv 2002/95/EG,

- med beaktande av artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [2] och överenskommelsen mellan Europaparlamentet och kommissionen om tillämpningsföreskrifter till rådets beslut 1999/468/ EG [3],

- med beaktande av artikel 95.3 i EG-fördraget,

- med beaktande av artikel 81 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Artikel 4.1 i direktiv 2002/95/EG begränsar användningen av bly, kvicksilver, kadmium, sexvärt krom, polybrominerade bifenyler (PBB) och polybrominerade bifenyleter (PBDE) i nya elektriska och elektroniska produkter som släpps ut på marknaden från och med den 1 juli 2006, om inte undantag beviljats i bilagan.

B. Den 10 december 2004 godkändes vid omröstning i den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 7 i direktiv 2002/95/EG ett förslag till kommissionens beslut om anpassning av bilagan till direktiv 2002/95/EG för att lägga till nya undantag och ändra de nuvarande undantagen.

C. I artikel 7.3 i beslut 1999/468/EG, liksom i punkt 1 i överenskommelsen om tillämpning av detta beslut står det att Europaparlamentet "skall för detta ändamål erhålla dagordningar för kommittémöten, inför kommittéerna framlagda utkast till åtgärder för genomförande av rättsakter (...) liksom resultaten av omröstningar och sammanfattningar av mötena samt förteckningar över organisatorisk hemvist för medlemsstaternas företrädare".

D. Förslaget till beslut, som Europaparlamentet hade rätt att få ta del av, i enlighet med sin tillsynsrätt enligt beslut nr 1999/468/EG, kom inte parlamentet till handa förrän den 28 januari 2005 och inte förrän parlamentet uttryckligen bett om att få det.

E. Vid det laget hade Europaparlamentet knappast hunnit få en enda av de handlingar som parlamentet bort få från de möten som hållits under 2004 av kommittén för anpassning av gemenskapens avfallslagstiftning till vetenskapens och teknikens utveckling.

F. Europaparlamentets ansvariga utskott tog den 3 februari 2005 upp till behandling med kommissionen frågan om varför kommissionen inte följt föreskrifterna i beslut 1999/468/EG och överenskommelsen och kommissionen åtog sig den 16 februari 2005 att inleda ett nytt kommittéförfarande och ställa alla uteblivna handlingar till förfogande.

G. Den 25 februari 2005 fick Europaparlamentet ett nytt förslag till beslut.

H. Artikel 5.1 i direktiv 2002/95/EG öppnar möjligheter för ändringar som behövs med tanke på anpassningar till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.

I. Numera finns det att tillgå tryggare alternativ inom olika användningsområden för de farliga ämnen som omfattas av artikel 4.1 i direktiv 2002/95/EG och för vilka det i dag gäller undantag eller också är man i färd med att utveckla sådana alternativ.

J. I artikel 5.1 b i direktiv 2002/95/EG finns det föreskrifter för att "undanta material och komponenter till elektriska och elektroniska produkter från bestämmelserna i artikel 4.1 om det från teknisk eller vetenskaplig synpunkt inte är praktiskt möjligt att bortskaffa eller ersätta dem genom en förändrad konstruktion eller genom material och komponenter som inte kräver sådana material eller ämnen som avses i artikel 4.1 eller om de negativa miljö- eller hälsokonsekvenser och/eller konsekvenser för konsumentsäkerheten som orsakas av ersättningen med andra ämnen sannolikt kommer att vara större än de fördelar för miljö, hälsa och/eller konsumentsäkerhet som en sådan ersättning kan medföra".

K. I artikel 5.1 b i direktiv 2002/95/EG ingår de enda kriterier som det kan tas hänsyn till i samband med att det utarbetas ett förslag till beslut om ytterligare undantag.

L. Kommissionen hävdar i skäl 2 i förslaget till beslut att man ännu inte kan sluta använda dessa farliga ämnen i ett antal material och komponenter.

M. I artikel 5.2 i direktiv 2002/95/EG föreskrivs det bland annat att kommissionen skall samråda med berörda parter innan den företar några ändringar i bilagan samt att den "skall redogöra för den erhållna informationen".

N. Vid en undersökning av samrådet med berörda parter framkom följande:

- Bevisbördan i fråga om huruvida de undantag som det ansökts om var relevanta eller inte åvilade de berörda parterna och inte sökanden.

- Ansökningarna om undantag har inte gjorts tillgängliga för allmänheten, vilket innebär ett ifrågasättande av Europaparlamentets möjligheter att utöva effektiv tillsyn, framför allt genom att pröva om uttalandet i skäl 2 i förslaget till beslut var berättigat.

- Kostnadsöverväganden hade tagits med i samrådet med berörda parter, trots att några sådana inte finns med i direktiv 2002/95/EG och detta obefogade samråd om kostnader gör att grunden för förslaget till beslut kan ifrågasättas.

O. Vid en undersökning av den rapport som kommissionen beställt för att bedöma om ansökningarna varit välmotiverade framkom följande problem:

- Kostnadsöverväganden har uttryckligen ansetts som ett kriterium för beviljande av undantag, något som strider mot föreskrifterna i direktiv 2002/95/EG och detta obefogade hänsynstagande till kostnader ställer rapportens relevans i fråga.

- De stora skillnaderna i fråga om tider för när bestämmelserna skall upphöra att gälla ger en klar signal till näringslivets aktörer och en öppen klausul i allmänna ordalag är inte begriplig. En sådan klausul kan inte anses likvärdig med klara upphörandetider.

- Uppgifterna om vilka ersättande ämnen som finns att tillgå i dagens läge är inte helt aktuella och detta leder till att rapportens hela relevans som utgångspunkt för utvärderingen av kriterierna i artikel 5.1 b kan ifrågasättas.

P. Vid en undersökning av förslaget till beslut mot bakgrund av de begränsade upplysningar som finns att tillgå om samrådet med berörda parter och den rapport som beställts av kommissionen framkom följande problem, i synnerhet beträffande bilagan till förslaget:

- I strid med artikel 5.1 b har undantag beviljats i sådana fall där ersättande ämnen finns att tillgå (punkt 7 (andra strecksatsen), punkterna 10, 12, 13 och 14).

- Ett undantag förlängdes utan att det förekom något samråd med de berörda parterna (punkt 8, kadmium i elektriska kontakter), något som strider mot artikel 5.2.

- Föreskrifterna om 2010 som upphörandetid för punkt 7 (andra strecksatsen) togs bort, utan motivering.

- I beslutet föreskrevs inga andra upphörandetider - inte ens för punkt 7 (tredje strecksatsen) i direktivet, vilket strider mot det uppdrag som klart formulerats i punkt 10 i bilagan till direktiv 2002/95/EG.

- Upphörandetider som i vissa fall föreslagits av sökandena själva har inte tagits med (punkterna 10, 11, 13 och 14).

- Vissa undantag har fått gälla för ett större område än vad det ansökts om och/eller vad som är befogat (punkterna 10 och 12), i strid med artikel 5.1 b.

- I strid med artikel 5.1 b har undantag beviljats i sådana fall där den tekniska diskussionen inte varit tillräckligt väl underbyggd eller dess omfång inte angivits (punkt 7 (andra strecksatsen), punkterna 10 och 14).

- Den felaktiga numreringen av punkt 10 i bilagan hade tagits med på nytt, fastän kommissionen åtagit sig att rätta till den, efter en vilseledande tolkning av direktivet på grund av denna numrering (punkt 15).

Q. I artikel 8 i beslut 1999/468/EG om kommittéförfarande föreskrivs en rätt för parlamentet att anta en resolution för att ange att ett förslag till genomförandeåtgärder "skulle överskrida de genomförandebefogenheter som avses i den grundläggande rättsakten".

1. Europaparlamentet anser, med hänsyn till de begränsade upplysningar som finns att tillgå i fallet, att kommissionen inte handlat i enlighet med artiklarna 5.1, 5.1 b och 5.2 i direktiv 2002/95/EG och därför överskridit de genomförandebefogenheter som avses i nämnda direktiv.

2. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att mot bakgrund av denna resolution ompröva sitt förslag till beslut om anpassning till den tekniska utvecklingen av bilagan till direktiv 2002/95/EG och se till att alla eventuella ändringar av bilagan oinskränkt följer föreskrifterna i nämnda direktiv.

3. Europaparlamentet bekräftar att det vid en senare utförd genomgång av andra handlingar i anslutning till kommittéförfarandet kommit fram att detta inte är enda gången som kommissionen underlåtit att rätta sig efter rådets beslut 1999/468/EG och överenskommelsen om tillämpningsföreskrifter.

4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en ingående utredning av alla de fall där det brutits mot rådets beslut 1999/468/EG och överenskommelsen, alltsedan dessa föreskrifter ändrats vid utgången av 2003, och därvid ange exakt vilken rättsakt det handlat om, på vilket sätt det brutits mot föreskrifterna samt tillställa parlamentet den fullständiga utredningen inom tre månader.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att respektera parlamentets rätt att få information och utöva tillsyn, i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG och överenskommelsen.

6. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt medlemsstaternas regeringar och parlament.

[1] EUT L 37, 13.2.2003, s. 19.

[2] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[3] EGT L 256, 10.10.2000, s. 19.

--------------------------------------------------