A4-0417/98

Resolution om meddelande från kommissionen «Förslag till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 1999" (KOM(98)0574 - C4-0587/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(98)0574 - C4-0587/98),

- med beaktande av kommissionens rapport om sysselsättningssituationen i medlemsstaterna 1998 «Rapport om sysselsättningsgraden 1998" av den 14 oktober 1998 (KOM(98)0572 - C4-0588/98),

- med beaktande av rådets beslut av den 15 december 1997 ((EGT C 30, 28.1.1998, s. 1.)) om riktlinjerna för sysselsättningspolitiken,

- med beaktande av meddelandet från kommissionen «Riktlinjer omsätts i praktisk handling - de nationella planerna för sysselsättning» (KOM(98)0316),

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Cardiff den 15 och 16 juni 1998,

- med beaktande av sin resolution av den 21 oktober 1997 med parlamentets förslag inför Europeiska rådets extra möte om sysselsättning (20-21 november 1997) ((EGT C 339, 10.11.1997, s. 30.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 november 1997 om kommissionens rapport «Sysselsättning i Europa - 1997" ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 85.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och utskottet för kvinnors rättigheter (A4-0417/98) och av följande skäl:

A. Den ekonomiska tillväxten i Europeiska unionen har återhämtat sig under 1997 och utsikterna till ytterligare ekonomisk tillväxt har uppenbarligen bekräftats, men uppsvinget inom sysselsättningen har hittills varit synnerligen ringa, i och med att den ekonomiska tillväxten går långsammare än vad framstegen inom produktiviteten skulle förutsätta och detta uppsving skulle åtminstone inom vissa sektorer kunna bromsas upp av den ekonomiska krisen i Asien, Ryssland och Latinamerika.

B. För att förbättra sysselsättningssituationen i Europeiska unionen krävs det att riktlinjerna för sysselsättningen genomförs snabbt och fullt ut. De nya riktlinjerna bör koncentreras till sysselsättningspolitiska nyckelbegrepp som «förebyggande» och «deltagande». Att öka sysselsättningen är ett avgörande steg på vägen mot den sociala konvergens som måste uppnås mellan medlemsstaterna.

C. Möjligheten till fördjupat samarbete inom den inre marknaden måste utnyttjas genom att man genomför ytterligare strukturella reformer inom varu- och arbetsmarknaderna för att på så sätt förbättra konkurrenskraften för Europeiska unionens industri och handel; dessa reformer bör stödjas genom investeraringar i utbildning, yrkesutbildning, samt forskning och utveckling och genom att utveckla en stark sektor av små och medelstora företag som kan bidra till ökad sysselsättning.

Finansiella och ekonomiska aspekter

1. Parlamentet efterlyser ett interinstitutionellt avtal mellan rådet, kommissionen och Europaparlamentet för att samordna den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken och uppmanar Europeiska rådet att fastställa en ram för en dialog mellan de institutioner som är ansvariga för den ekonomiska politiken och arbetsmarknadens parter i Europa i syfte att på ett bättre sätt samordna den ekonomiska politiken med sysselsättnings- och lönepolitiken,

2. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utveckla genomförbara alternativ till beskattning av arbetskraft, något som redan föreslås i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och av Monti-gruppen för skattefrågor, att undersöka möjliga strategier för att undvika inkomstbortfall i samband med elektronisk handel samt att än en gång undersöka möjligheterna till och följderna av lägre moms på särskilt arbetskraftintensiva tjänster och därvid tillse att förändrade system för avgifter och skatt på arbetskraft inte äventyrar den finansiella jämvikten i de offentliga systemen för social trygghet,

3. är bekymrat över att man i medlemsstaternas samarbete i allmänhet dröjt länge med att vidta särskilda rättsliga och skattemässiga åtgärder för att stärka den andra pelaren på sysselsättningsområdet, dvs. att främja nyföretagandet; uppmärksammar kommissionens senaste initiativ på detta område, till exempel att tillhandahålla riskkapital för att främja en ökning av antalet små och medelstora företag,

4. uppmanar medlemsstaterna att genomföra den europeiska inre marknaden och undvika illojal skattekonkurrens, till exempel genom att avskaffa skatteincitament för omplacering av investeringar till andra orter,

5. uppmanar med kraft rådet att utnyttja de möjligheter som riktlinjerna för sysselsättning ger till att godkänna en ekonomisk politik som överensstämmer med de önskemål som uttrycktes av statschefsmöte i Pörtschach i oktober 1998 och som tolkar de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 1998 på ett sätt som främjar en investeringsgrundad tillväxt, konsumenternas förtroende och bibehållen inhemsk efterfrågan, trots den allvarliga nedgången inom ekonomin och handeln; anser att ytterligare förtydliganden av hur stabilitetspakten skall genomföras skulle vara till nytta för detta ändamål.

6. uppmanar medlemsstaterna att bilda en europeisk pakt för sysselsättning, hållbarhet och solidaritet, och uppmanar rådet och kommissionen att vidareutveckla ett europeiskt investeringsstrategi för att på medellång och lång sikt åstadkomma och trygga större tillväxt, bättre konkurrenskraft och högre sysselsättningsnivåer i Europeiska unionen; uppmanar härvidlag kommissionen att snarast göra en genomförbarhetsstudie om olika finansieringsmöjligheter för att stödja ett sådant program samt undersöka huruvida nationella reserver för att främja investeringsverksamhet kan utnyttjas om ett stabilt penningvärde samtidigt upprätthålls,

7. uppmanar arbetsmarknadens parter att etablera strukturer för löneutveckling som kombinerar reallöneökning och hög sysselsättning med ett stabilt penningvärde, varvid systemet med att en del av lönen skall utgå i form av så kallad investivlön bör komma till ökad användning,

8. uppmanar kommissionen att utvärdera de framsteg som gjorts inom ramen för Europeiska investeringsbankens nya möjligheter att gynna små och medelstora företag och uppmanar medlemsstaterna att förbättra grundförutsättningarna för och stödet till de små och medelstora företagen i syfte att öka både deras antal och deras möjligheter att skapa sysselsättning,

Förebyggande verksamhet

9. uppmanar att man i god tid fastställer problem som rör anställbarhet och lämpliga strategier för att reducera den ökande arbetslösheten, vilken bör ligga på samma nivå som i de tre bästa medlemsstaterna; anser att den nuvarande långtidsarbetslösheten bör halveras,

10. uppmanar medlemsstaterna att i samarbete med arbetsmarknadens parter fördubbla den procentandel av arbetskraften som får yrkesutbildning, med särskild hänsyn till äldre arbetstagare (50-64 år), för att bemöta de verkliga behoven av yrkesutbildning, inbegripet dem som föds av tekniska förändringar,

11. uppmanar till att strukturfonderna skall användas målinriktat i syfte att bevara och höja kvalifikationsnivån och färdigheterna hos arbetskraften; understryker att utbildningssystemen måste förbättras, eftersom de är de främsta källorna till både allmän och teknisk kunskap, vilket är avgörande för ett livslångt lärande,

12. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utnyttja alla möjligheter inom den ideella och kooperativa sektorn i syfte att gynna gemenskapen och bidra till att förena familjeansvar och arbete, eftersom den är av avgörande betydelse för att skapa arbetstillfällen samt att höja kvaliteten i nya arbeten genom att prioritera social trygghet, erkänna yrkesstatusen i sådana arbeten och i företagaranda,

Deltagande

13. uppmanar rådet att som ett komplement till den fjärde pelaren anta en politik för integrering av jämställdhetsaspekter i riktlinjerna; anser att en liknande integrering av jämställdhetsaspekter bör genomföras vid politiska åtgärder för funktionshindrade; yrkar på ett uttalat åtagande om att inom en tidsperiod på fem år halvera klyftan mellan könen,

14. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att underlätta tillträdet till arbetsmarknaden för invandrare och etniska minoriteter och att vara särskilt uppmärksam på dessa grupper i alla sysselsättningspelare,

15. uppmanar medlemsstaterna att utöka antalet daghemsplatser för barn och antalet inrättningar för åldreomsorg och funktionshindrade med 20 procent per år i de länder som ännu inte nått samma nivå som de tre bästa länderna; anser dessutom att ensamstående föräldrar - varav 80 procent är kvinnor - bör stödjas genom garanterad barnomsorg (t.ex. daghem och förskolor) för att underlätta tillgång till trygga arbetstillfällen och planering av yrkeskarriären,

16. uppmanar medlemsstaterna att försöka övergå till individuell beskattning och individuella rättigheter inom social trygghet såsom en åtgärd för att främja kvinnors tillgång till arbetsmarknaden samt för att säkerställa insyn i förvaltningen av systemen,

17. uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder för att ge kvinnor tillgång till arbetstillfällen med goda framtidsutsikter, i synnerhet inom sektorer med höga kvalifikationskrav, så att man undviker att kvinnor huvudsakligen sysselsätts i lågkvalificerade arbeten,

18. uppmanar än en gång arbetsmarknadens parter att förhandla fram avtal om flexiblare arbetstider som bättre motsvarar arbetstagarnas behov och produktionsprocessens krav; anmodar medlemsstaterna att stödja denna process med motsvarande åtgärder,

19. uppmanar rådet att utarbeta förslag om att minska den maximala arbetstiden per vecka, framför allt genom att utvidga arbetstidsdirektivets räckvidd till de sektorer som inte omfattas och genom att sänka den nuvarande gränsen på 48 timmar,

Genomförande

20. uppmanar medlemsstaterna att skapa bättre balans mellan de fyra pelarna i riktlinjerna för sysselsättningen genom att förbättra åtgärder inom ramen för pelarna «flexibilitet» och «lika möjligheter»,

21. uppmanar kommissionen att under riktlinjerna vidareutveckla konkreta mål, baserade på benchmarking, och att införa mål på medellång sikt för att förbättra förhållandet mellan aktiva och inaktiva i EU som helhet och uppmanar medlemsstaterna att fastlägga nationella mål baserade på gemensam benchmarking inom ramen för de nationella handlingsplanerna för sysselsättning,

22. understryker att det är nödvändigt att uppmärksamma kvaliteten på arbetet när det gäller säkerhet och stabilitet samt säkerställa att de som arbetar deltid eller inom andra atypiska arbeten har samma rättigheter som heltidsanställda,

23. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inte utveckla «företagsamhet» i den mening att andelen egenföretagare bland den totala befolkningen i arbete ökas, utan också att i stället vidareutveckla idén om att på en bred samhällelig grund skapa och främja initiativ och ansvar i och utanför de traditionella centralstyrda företagen,

24. uppmanar medlemsstaterna att införa adekvata strukturer för kontroll och utvärdering som skulle låta arbetsmarknadens parter delta och de ansvariga för jämställdhetspolitiken i syfte att tillhandahålla tillförlitlig information om de resultat som uppnåtts, utvärdera åtgärdernas effekter och kvalitet samt rekommendera nödvändiga anpassningsåtgärder,

25. uppmanar medlemsstaterna att beräkna kostnaderna för de nationella handlingsplanerna så exakt som möjligt så att det blir möjligt att bedöma huruvida de planerade resurserna räcker till för att uppnå de sysselsättningspolitiska målen,

26. uppmanar arbetsmarknadens parter att genom flexibilitetsklausuler i kollektivavtal, genom nya former för avlöning och arbetstidsutformning (utveckling av arbetstidskonton) och genom en mera flexibel övergång från arbetslivet till pensioneringen bidra till att bekämpa den höga strukturomvandlingsbetingade arbetslösheten,

27. uppmanar unionen och medlemsstaterna att fram till utgången av 1999 ta fram och införa gemensamma instrument och indikatorer, som gör det möjligt att inbördes jämföra deras system för statistik, så att det skall bli möjligt att på ett enhetligt sätt utvärdera de gemensamma sysselsättningspolitiska riktlinjerna, ha en lämplig kontroll på dem och vederbörligen följa dem,

28. uppmanar kommissionen att i sin årliga rapport om sysselsättningen införa en utvärdering av hur man beaktar en hög sysselsättningsnivå vid utarbetande och genomförande av gemenskapens politiska strategier och insatser,

29. uppmanar kommissionen att komma överens med Europaparlamentet om en tidsplan för framläggandet av kommissionens preliminära förslag till riktlinjer för sysselsättningen som möjliggör samråd i enlighet med artikel 128.2 i Amsterdamfördraget (den konsoliderade versionen) i vederbörlig ordning,

30. uppmanar kommissionen att framlägga en rapport om vilka konsekvenser den ekonomiska och monetära unionen och den gemensamma valutan för med sig för sysselsättningen i de länder som ingår respektive inte ingår i området med euro,

31. uppmanar rådet att göra rådet (sociala frågor) och sysselsättnings- och arbetsmarknadskommittén delaktiga i utarbetandet av de allmänna ekonomiska riktlinjerna,

32. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, arbetsmarknadsparterna på Europanivå samt medlemsstaternas regeringar och parlament.