Tabell 1: Skuldutvecklinga

4.Faktorer av betydelse

I artikel 126.3 i EUF-fördraget anges att kommissionens rapport även ska ”beakta huruvida den offentliga sektorns underskott överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse, inbegripet medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge på medellång sikt” vid fastställandet av huruvida det bristande iakttagandet av kriteriet motiverar att man inleder förfarandet vid alltför stora underskott för medlemsstaten i fråga. Dessa faktorer förtydligas ytterligare i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 där det anges att man även vederbörligen ska beakta eventuella andra faktorer som enligt den berörda medlemsstaten har betydelse för en samlad kvalitativ bedömning av överskridandet av referensvärdet och som medlemsstaten har förelagt kommissionen och rådet.

I avsnitten nedan behandlas följande: 1) det ekonomiska läget på medellång sikt, 2) de offentliga finansernas ställning på medellång sikt inklusive en bedömning av huruvida den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga målet uppfylls och hur de offentliga investeringarna utvecklas, 3) den offentliga skuldställningens utveckling på medellång sikt, dess dynamik och hållbarhet, 4) andra faktorer som kommissionen anser vara av betydelse, och 5) andra faktorer som medlemsstaten åberopat.

Rapporten redogör för dessa faktorer på grundval av de anmälda uppgifterna och kommissionens vårprognos 2016.

4.1.Ekonomiskt läge på medellång sikt

Konjunkturförhållanden och potentiell tillväxt

Efter det att Finlands BNP sjunkit kraftigt med 8,3 % år 2009 återhämtade sig landet gradvis 2010 och 2011, men genomgick på nytt en recession under åren 2012–2014. År 2015 ökade BNP med 0,5 %. Tillväxtutsikterna förväntas bli bättre 2016 och 2017 (tabell 2). Den utdragna nedgången har haft en negativ inverkan på Finlands potentiella tillväxt. Beräknad enligt den allmänt vedertagna metoden låg den potentiella tillväxten i genomsnitt på 0,1 % under perioden 2009–2015 och var negativ (-0,1 %) åren 2013 och 2014. År 2016 beräknas den potentiella produktionstillväxten vara oförändrad jämfört med 2015, medan den beräknas uppgå till 0,4 % 2017. Bakom minskningen av den potentiella produktionen ligger sjunkande bidrag från arbetskraftsinsats och ett uppskattad negativt bidrag från den totala faktorproduktiviteten, vilket i sin tur beror på den pågående omstruktureringen av ekonomin. Det positiva bidraget från kapital minskade också under krisperioden till följd av minskade investeringar. BNP var under 2015 5,3 % lägre än under 2008, medan den potentiella produktionen ökade med endast 0,5 % totalt sett under perioden 2009–2015. Detta kan bero på den omstruktureringsprocess som har lett till att elektronikindustrin har förlorat sin framträdande roll i den finska ekonomin, medan andra branscher – som ofta har lägre produktivitetsnivåer – har expanderat för att försöka fylla tomrummet. I landsrapporten om Finland 2016 har framhållits att humankapital, stabila institutioner och ett gynnsamt företagsklimat är grundläggande styrkor som i framtiden bör bidra till en högre total faktorproduktivitet.

Eftersom BNP understeg potentiella BNP under åren 2012–2014 vidgades produktionsgapet till -2,8 % av potentiella BNP år 2014 och förväntas ha legat på -2,3 % 2015, då BNP översteg potentiella BNP. Även 2016 förväntas BNP-tillväxten vara högre än den potentiella tillväxten och produktionsgapet minska till -1,6 % av BNP.



Tabell 2: Makroekonomisk utveckling och utveckling av de offentliga finansernaa

Rensat för konjunktureffekter de senaste tre åren var skuldkvoten 2015 fortfarande lägre än fördragets referensvärde, vilket inte förväntas vara fallet 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2016 förväntas den konjunkturrensade skulden uppgå till 61,8 % av BNP år 2016 och till 65,0 % av BNP år 2017 (tabell 3).

Tabell 3: Offentliga sektorns underskott och skuld (i % av BNP)

Nyligen genomförda strukturreformer

Finland har genomfört strukturreformer för att minska den offentliga sektorns utgifter och öka tillväxtpotentialen i ekonomin. Den pensionsreform som ska koppla den lagstadgade pensionsåldern till förväntad livslängd har antagits och kommer att börja få effekt fr.o.m. 2017. Regeringen har aviserat sina avsikter när det gäller den uppdaterade planen att reformera hälsovårds- och socialtjänsterna för att få utgiftsutvecklingen under kontroll.

Pensioner. Den viktigaste reformen på senare tid var den pensionsreform som lagstiftades i slutet av 2015 och kommer att träda i kraft 2017. Genom reformen kopplas pensionsåldern till förväntad livslängd på det sätt som rådet rekommenderat. Enligt de finländska myndigheterna förväntas reformen förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Inget beslut har fattats inom ramen för den nuvarande pensionsreformen om de förlängda arbetslöshetsförmånerna för arbetstagare som närmar sig pensionsåldern. Detta skulle kunna begränsa den positiva effekt som pensionsreformen förväntas få på arbetskraftsutbudet, eftersom äldre arbetslösa kommer att fortsätta att ha rätt till arbetslöshetsförmåner fram till pensionsåldern.

Arbetsmarknaden. Totalt sett har löneökningarna varit måttliga sedan den centrala löneöverenskommelsen från slutet av 2013 som har förlängts till 2016. I det rådandet läget med låg inflation och låg tillväxt har strategin att återställa förmågan att kostnadskonkurrera genom små lönejusteringar dock haft en begränsad effekt. Den 29 februari 2016 ingick arbetsmarknadens centralorganisationer en överenskommelse – kallad ”konkurrenskraftsavtalet” – om att fr.o.m. 2017 förlänga den årliga arbetstiden utan ytterligare ersättning, att inte genomföra några centralt överenskomna lönehöjningar 2017 och att övervältra en större del av de sociala avgifterna på arbetstagarna. För anställda inom den offentliga sektorn skulle semesterpenningen tillfälligt sänkas med 30 %. Det finns också planer på att utöka möjligheterna till lokala förhandlingar. Arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna har inlett branschvisa kollektivavtalsförhandlingar för att införa de villkor som överenskommits i konkurrenskraftsavtalet i avtalen på branschnivå. Dessa kommer att avgöra huruvida avtalet ska genomföras.