Förslag till RÅDETS OCH KOMMISSIONENS BESLUT om slutande av ett avtal mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering om samarbete i fråga om konkurrensbegränsande verksamhet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

I. INLEDNING

Såväl tariffära som icke-tariffära handelshinder har gradvis sänkts och i en del fall tagits bort sedan 1960-talet, vilket tillsammans med annan avreglering till exempel för kapitalrörelser, har lett till en enorm utvidgning av den internationella handeln. Det får allvarliga konsekvenser för tillämpningen av konkurrensreglerna. Företag utanför EU agerar allt oftare konkurrensbegränsande på ett sätt som påverkar marknaden inom EU. Konkurrensbegränsande beteende inom gemenskapen har ofta anknytning till liknande praxis på andra marknader, medan konkurrensbegränsande beteende på andra marknader får återverkningar på EU:s gemensamma marknad. Motsvarande gäller strukturförändringar: en koncentration som ligger över tröskeln i koncentrationsförordningen [1] har ofta återverkningar utanför den gemensamma marknaden. Beteendet i andra länder kan allt oftare få återverkningar inom gemenskapen men det kan vara svårt att ta itu med dem utifrån gemenskapens regler.

[1] EGT L 395, 30.12.1989, s. 1 (rättelse i EGT l 257, 21.9.1990, s. 13), ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997, EGT L 180, 9.7.1997.

Ett av de kriterier i gemenskapslagstiftningen som styr tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget är att det konkurrensbegränsande beteendet i fråga skall "påverka handeln mellan medlemsstaterna". I domen i "pappersmassemålen" (förenade målen 89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 och 125/85-129/85, Ahlström med flera mot kommissionen av den 27 september 1988, Rec. 1988, s. 5193) uttalade domstolen att EU:s konkurrensregler är tillämpliga på företag med säte utanför EU, när beteendet i fråga äger rum inom gemenskapen. I Gencor-domen (mål T-102/96, Gencor Ltd mot kommissionen av den 25 mars 1999, Rec. II 1999, s. 0753) fastslog förstainstansrätten: "Om det kan förutses att en koncentration som planeras av företag som är etablerade utanför gemenskapen kommer att få en omedelbar och väsentlig verkan i gemenskapen, är det förenligt med folkrätten att tillämpa" EU:s regler om koncentrationskontroll på koncentrationer mellan företag med säte utanför EU.

Dessa principer räcker dock inte som grund för effektiva åtgärder och sanktioner mot allt konkurrensbegränsande beteende av utländskt ursprung. Företag som arbetar internationellt (multinationella företag) möter dessutom ofta problem med globala implikationer, och de avtal dessa sluter kan komma att granskas av olika konkurrensmyndigheter. Det är därför stor risk för att konkurrensmyndigheternas verksamheter står i strid med varandra och det underlättar med en viss miniminivå av kommunikation mellan myndigheterna när de tillämpar sina regler.

Med tanke på denna ökande internationalisering måste konkurrensmyndigheter sluta samarbetsavtal, som möjliggör förbättrad samordning i fall där flera myndigheter behandlar samma ärende, och som gör det möjligt att vidta åtgärder mot beteenden med ursprung i ett land och återverkningar i ett annat.

På detta sätt kan problem som uppstår effektivt lösas, samtidigt som man kan undvika de konflikter som kan uppstå genom en unilateral reaktion på extraterritoriell grund. Det är därför kommissionen anser att samarbetsavtal måste slutas mellan konkurrensmyndigheter.

II. AVTALEN MED USA OCH KANADA

År 1991 [2] och 1998 [3] slöt Europeiska gemenskaperna samarbetsavtal med USA:s regering. År 1999 [4] slöts ett liknande avtal med Kanadas regering. De syftar till att främja samarbetet mellan konkurrensmyndigheterna genom att uppmuntra utbyte av information och till att främja dialogen myndigheterna emellan utifrån en OECD-rekommendation om samarbete i konkurrensfrågor.

[2] Avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Förenta staternas regering om tillämpning av deras konkurrensbestämmelser, EGT L 95, 27.4.1995, s. 47, rättelse EGT L 131, 15.6.1995, s.38.

[3] Avtal mellan Europeiska gemenskaperna och Amerikas förenta staters regering om tillämpningen av principerna om aktiv hövlighet vid genomförandet av deras konkurrenslagstiftning, EGT L 173, 18.6.1998.

[4] Avtal mellan Europeiska gemenskaperna och Kanadas regering om tillämpningen av deras konkurrenslagstiftning, EGT L 175, 10.7.1999.

Avtalen går emellertid längre än OECD:s rekommendation. Bland annat har man i dem infört en rad principer, fastställda i amerikansk rättspraxis, för att begränsa överdrifter i tillämpningen av de amerikanska konkurrensreglerna utomlands (passiv hövlighet).Vidare har man för första gången utvecklat begreppet aktiv hövlighet, som innebär att en part som påverkas negativt av konkurrensbegränsande beteende på en annan parts territorium eller delar av det kan begära att den senare vidtar åtgärder.

III. AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPERNA OCH JAPANS REGERING OM SAMARBETE I FRÅGA OM KONKURRENSBEGRÄNSANDE VERKSAMHET

Orsakerna bakom de samarbetsavtal som slöts med Förenta staterna och Kanada är också giltiga för liknande avtal som sluts med andra länder. Det är viktigt att samarbetsavtal sluts med våra viktigaste handelspartners regeringar. Japan är härvidlag en part som särskilt måste beaktas, eftersom det är ett land med en väl utvecklad konkurrenslagstiftning och en etablerad konkurrensmyndighet. Vidare är företag med säte i Japan verksamma på EU:s marknad, och företag inom EU som är intresserade av att utveckla sin verksamhet på den japanska marknaden kan ha nytta av att Europeiska kommissionen inom ramen för ett framtida avtal kan begära att de japanska konkurrensmyndigheterna tillämpar sin inhemska konkurrenslagstiftning för att beivra konkurrensbegränsande verksamhet från privata företags sida som hindrar utländska företags tillträde till den japanska marknaden.

Det bör noteras att Japan (i oktober 1999) slöt ett bilateralt samarbetsavtal i konkurrensfrågor med USA, mycket likt det som slöts mellan EU och USA 1991 och mellan EU och Kanada 1999. Dessa avtal gav en stabil grund för förhandlingarna om ett bilateralt samarbetsavtal i konkurrensfrågor mellan EU och Japan. I enlighet med de förhandlingsdirektiv som antogs av rådet den 8 juni 2000 utarbetade kommissionen och Japans regering ett förslag till samarbetsavtal, som nu måste slutas och undertecknas i enlighet med de förfaranden som gäller i Europeiska gemenskaperna och i Japan. Ett utkast till ett samarbetsavtal mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering mot konkurrensbegränsande verksamhet bifogas förslaget till rådets och kommissionens beslut.

IV. RÄTTSLIG GRUND

I den mån det planerade avtalet berör EG-fördragets konkurrensregler, utgörs den rättsliga grund enligt vilken rådet kan sluta avtalet av artiklarna 83 och 308 i EG-fördraget tillsammans med artikel 300.3 första stycket i detta. Europaparlamentet skall höras innan rådet kan sluta avtalet. I den mån avtalet berör EKSG-produkter utgörs den rättsliga grund enligt vilken rådet kan sluta avtalet av artiklarna 65 och 66 i EKSG-fördraget.

V. BESKRIVNING AV BESTÄMMELSERNA I UTKASTET

Artikel I - Syfte och definitioner

Enligt artikel I.1 är syftet med det planerade avtalet följande:

- Att bygga upp ett system för samarbete och samordning mellan Europeiska gemenskaperna, å ena sidan, och de japanska konkurrensmyndigheterna, å andra sidan.

- Att främja ett effektivt verkställande av konkurrenslagstiftningen på båda sidor.

- Att minska risken för motstridiga och överlappande beslut.

I artikel I.2 definieras följande uttryck som används i avtalet:

- "Konkurrensbegränsande verksamhet".

- "Behörig myndighet i en medlemsstat" (p.g.a. artikel IX.6).

- "Konkurrensmyndighet(er)".

- "Konkurrenslagstiftning".

- "Verkställighetsåtgärder". Observera att marknadsundersökningar, studier och analyser inte omfattas av detta begrepp om - och i den utsträckning - de inte är knutna till misstankar om överträdelse av konkurrensbestämmelserna.

I den mån gemenskapen berörs omfattar avtalet artiklarna 81, 82 och 85 i EG-fördraget, förordning nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer, artiklarna 65 och 66 i EKSG-fördraget och de tillämpningsföreskrifter som antas på grundval av dessa bestämmelser. Även framtida ändringar av dessa bestämmelser omfattas.

Artikel II - Anmälan

I artikel II.1 fastställs att den andra partens konkurrensmyndighet skall underrättas om något av dess "väsentliga intressen" påverkas.

I artikel II.2 beskrivs en del situationer som i princip anses påverka den andra partens "väsentliga intressen".

I artikel II.3 definieras de omständigheter som vad beträffar koncentrationer skulle göra en anmälan nödvändig och vid vilken tidpunkt en sådan anmälan måste göras.

I artikel II.4 definieras de omständigheter som vad beträffar andra fall än koncentrationer skulle göra en anmälan nödvändig och vid vilken tidpunkt en sådan anmälan måste göras.

Rent allmänt gäller att anmälan skall ske så pass tidigt under förfarandets gång att den mottagande parten har möjlighet att agera och den part som handhar förfarandet hinner ta den andra partens yttrande i beaktande.

I artikel II.5 fastställs att anmälningar skall innehålla tillräckliga upplysningar för att den mottagande parten skall kunna göra en första bedömning av hur verkställighetsåtgärderna påverkar dess väsentliga intressen.

Artikel III - Stöd och information

I artikel III.1 fastställs att parterna är överens om att bistå varandra när deras lagstiftning och väsentliga intressen möjliggör det.

I artikel III.2 anges att när lagstiftningen inte hindrar dem och om det ligger i den ena partens intresse så skall den informera den andra parten om vissa verkställighetsåtgärder som den vidtar och som

- omfattar överträdelser som påverkar konkurrensen på den andra partens territorium,

- ger information som hjälper den andra parten att inleda verkställighetsåtgärder, eller

- förmedlar information som är relevant för verkställighetsåtgärder som inletts av den andra sidan.

Artikel IV - Samordning av verkställighetsåtgärder

I artikel IV.1 hänvisas till likartade förfaranden på båda sidor och behovet av att försöka samordna dessa. Detta är till exempel fallet när ett konkurrensbegränsande beteende på den ena partens marknad kan knytas till ett liknande beteende på den andra partens marknad. Under sådana omständigheter kan de båda parternas konkurrensmyndigheter med fördel samordna sina aktiviteter, även sina respektive undersökningar, och ge varandra stöd, dock bara i den utsträckning det är förenligt med deras respektive lagstiftning och väsentliga intressen.

I artikel IV.2 förtecknas de faktorer som bör tas med i beräkningen när man beslutar huruvida samordning bör planeras i ett särskilt fall.

I artikel IV.3 fastställs att konkurrensmyndigheterna noga skall överväga den andra partens syften med sina verkställighetsåtgärder.

I artikel IV.4 anges att en part - på begäran - kan försöka få tillstånd från en person som har lämnat konfidentiell information så att denna information kan förmedlas till den andra parten.

Enligt artikel IV.5 kan båda parter när som helst underrätta den andra om sin avsikt att begränsa eller upphöra med samordningen och själv fortsätta sina verkställighetsåtgärder.

Artikel V - Samarbete avseende konkurrensbegränsande verksamhet på den ena partens territorium som på ett negativt sätt påverkar den andra partens intressen

Artikel V.1 kallas även artikeln om "aktiv hövlighet". Den gör det möjligt för den part vars intressen påverkas negativt av verksamhet på den andra partens territorium att göra den andra parten uppmärksam på detta. Den senare har kanske inte varit medveten om problemet eller inte prioriterat det. När den har blivit medveten om att verksamheten påverkar den andra partens intressen negativt kan den efter eget godtycke vidta lämpliga åtgärder för att tillämpa sin konkurrenslagstiftning.

I artikel V.2 fastställs hur en begäran om aktiv hövlighet skall utformas.

I artikel V.3 anges att den part som mottar en begäran om aktiv hövlighet skall överväga den noga och meddela den andra parten sitt beslut så snart det är praktiskt genomförbart. Om den mottagande parten beslutar att genomföra verkställighetsåtgärder skall dess konkurrensmyndighet underrätta den begärande parten om avgörande händelser och slutresultatet av åtgärderna.

I artikel V.4 anges att den mottagande partens konkurrensmyndighet har full frihet att själv besluta om huruvida den ska vidta verkställighetsåtgärder eller inte i fråga om de konkurrensbegränsande åtgärder som anges i anmälan och att inget i denna artikel kan hindra den andra parten från att ta tillbaka sin begäran.

Artikel VI - Undvikande av konflikter

Artikel VI.1 är även känd som artikeln om "passiv" eller "traditionell" hövlighet. Ur den framgår att båda parter noga skall överväga den andra partens väsentliga intressen under alla faser av verkställandet av konkurrensåtgärderna.

Enligt artikel VI.2 skall båda parter sträva efter att i tid underrätta den andra om avgörande händelser i genomförandet av verkställighetsåtgärderna, så snart ett ärende har öronmärkts för traditionell hövlighet.

I artikel VI.3 anges flera faktorer som parterna skall överväga när deras verkställighetsåtgärder kan påverka den andra partens väsentliga intressen negativt. Begreppet "väsentliga intressen" måste förstås i sitt sammanhang, dvs. där syftet med avtalet är att bygga upp ett effektivt samarbete på konkurrensområdet. De intressen som det hänvisas till måste alltså vara väsentliga med hänvisning till det syftet.

Artikel VII - Samråd

Artikel VII.1 är en allmän bestämmelse om att båda parterna kan begära samråd via diplomatiska kanaler.

I artikel VII.2 föreskrivs vilken form dessa samråd skall ta.

Artikel VIII - Årliga möten

Artikel VIII.1 handlar om åsiktsutbyten och kontakter mellan de två parterna när det behövs för tillämpningen av avtalet.

I artikel VIII.2 anges att årliga möten skall hållas mellan konkurrensmyndigheterna där frågor av gemensamt intresse som rör samarbete och samordning i fråga om verkställighetsåtgärderna diskuteras, t ex:

- Verkställighetsåtgärder och prioriteringar.

- Politikförändringar som övervägs.

- Andra frågor.

Artikel IX - Utbyte, användning och skydd av konfidentiella uppgifter

I artikel IX.1 anges att ingen av parterna är skyldig att förmedla uppgifter till den andra om det strider mot dess lagar eller är oförenligt med dess intressen.

I artikel IX.2a fastställs att uppgifter som förmedlas endast får användas för att genomföra avtalets syften.

I artikel IX.2b fastställs att förtroliga uppgifter som förmedlats mellan parterna eller deras konkurrensmyndigheter måste förbli konfidentiella.

I artikel IX.3 anges att uppgifter som utbytts inom ramen för avtalet måste användas i enlighet med de villkor och bestämmelser som fastställs av den uppgiftslämnande parten.

I artikel IX.4 anges att om en part är osäker på huruvida den andra parten har kapacitet att ställa de garantier och det skydd som behövs så får den parten begränsa vilka uppgifter den lämnar.

I artikel IX.5 anges vissa undantag från ovannämnda bestämmelser om absolut skydd av uppgifter som lämnas inom ramen för avtalet. Det gäller när

- a) den part som använder uppgifterna har fått tillstånd i förväg av den uppgiftslämnande parten,

- b) under vissa förhållanden när den mottagande parten har juridisk skyldighet att ge tillgång till informationen. I sådana fall skall parternas konkurrensmyndigheter i) inte vidta några åtgärder som kan leda till en juridisk skyldighet att göra de upplysningar som lämnats inom ramen för avtalet tillgängliga för tredje part, utan att först ha den uppgiftslämnande partens godkännande, ii) i möjligaste mån meddela den uppgiftslämnande parten i förväg, på begäran samråda med den och ta hänsyn till dess väsentliga intressen och iii) använda alla tillgängliga medel inom ramen för sina tillämpliga lagar och förordningar för att låta uppgifterna förbli konfidentiella med avseende på ansökningar från någon tredje part eller andra myndigheter om att lämna ut uppgifterna.

I artikel IX.6 fastställs att varje EG-medlemsstat som berörs av den japanska konkurrensmyndighetens verkställighetsåtgärder skall hållas informerad om alla underrättelser som mottas inom ramen för avtalet. De behöriga myndigheterna i den berörda EG-medlemsstaten skall också informeras om alla samarbets- och samordningsåtgärder. I detta sammanhang bör en begäran från den japanska konkurrensmyndigheten om att inte avslöja konfidentiell information respekteras.

Artikel X - Gällande lagstiftning

I artikel X.1 anges att ingen part skall behöva agera i strid med sin gällande lagstiftning och inte heller när dess resurser eller prioriteringar inte medger det.

I artikel X.2 fastställs att parternas konkurrensmyndigheter kan komma överens om mer detaljerade arrangemang som behövs för att genomföra detta avtal.

I artikel X.3 hänvisas till båda parters möjlighet att be om eller ge varandra bistånd i enlighet med andra bilaterala eller multilaterala avtal eller överenskommelser dem emellan.

I artikel X.4 anges att inget i detta avtal kommer att påverka någondera parts politik eller juridiska ställning i fråga om jurisdiktion.

I artikel X.5 uppges att de båda sidornas ståndpunkter, rättigheter och skyldigheter enligt andra internationella avtal inte påverkas av detta avtal.

Artikel XI - Meddelanden genom diplomatiska kanaler

Enligt artikel XI kan meddelanden inom ramen för detta avtal sändas direkt mellan parternas konkurrensmyndigheter, med undantag för meddelanden i enlighet med artikel I.2 b, artikel II och ansökningar enligt artikel V.1 i avtalet. Dessa meddelanden skall omedelbart bekräftas skriftligen via de diplomatiska kanalerna.

Artikel XII - Ikraftträdande och uppsägning

I artikel XII.1 uppges att avtalet träder i kraft 30 dagar efter att det undertecknats. Under denna tid kommer avtalet att offentliggöras och näringslivet att informeras om dess existens. Dessutom kommer de nödvändiga mekanismerna för utbyte av skyddade anmälningar att byggas upp.

Enligt artikel XII.2 kan avtalet sägas upp av endera parten med 60 dagars varsel.

I artikel XII.3 anges att en översyn skall göras senast 5 år efter ikraftträdandet.

Språk

Avtalet kommer att antas på engelska, franska, danska, tyska, grekiska, spanska, italienska, nederländska, portugisiska, finska, svenska och japanska.

VI. SLUTSATS

Sammanfattningsvis föreslår kommissionen att rådet efter samråd med Europaparlamentet godkänner utkastet till avtalet och antar förslaget till rådets och kommissionens beslut.

Förslag till RÅDETS OCH KOMMISSIONENS BESLUT om slutande av ett avtal mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering om samarbete i fråga om konkurrensbegränsande verksamhet

EUROPEISKA UNIONENS RÅD,

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 83 och 308, jämförd med artikel 300.3 första stycket i detta,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artiklarna 65 och 66 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

Eftersom konkurrensproblemens internationella dimension framstår allt tydligare är det väsentligt att det internationella samarbetet på detta område stärks.

Det är av stor betydelse för marknadernas effektivitet och för den internationella handeln att konkurrenslagstiftningen verkställs på ett sunt och effektivt sätt.

En utveckling av principerna för aktiv hövlighet inom folkrätten och användning av dessa principer vid verkställandet av Europeiska gemenskapernas och Japans konkurrenslagstiftning gör sannolikt tillämpningen effektivare.

För detta ändamål har kommissionen förhandlat fram ett avtal med Japans regering om tillämpning av Europeiska gemenskapernas och Japans konkurrenslagstiftning.

Det är nödvändigt att tillämpa artikel 308 i fördraget, eftersom det i avtalet ingår företagskoncentrationer som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer [5], vilken huvudsakligen grundar sig på artikel 308.

[5] EGT L 395, 30.12.1989, s.1 (rättelse i EGT L 257, 21.9.1990, s. 13), ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997, EGT L 180, 9.7.1997.

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering om samarbete i fråga om konkurrensbegränsande verksamhet godkänns härmed på Europeiska gemenskapens och Europeiska kol- och stålgemenskapens vägnar.

Texten till avtalet, som upprättats på engelska, franska, danska, tyska, grekiska, spanska, italienska, nederländska, portugisiska, finska, svenska och japanska bifogas detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha befogenhet att på Europeiska gemenskapens vägnar underteckna avtalet.

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha befogenhet att på Europeiska kol- och stålunionens vägnar underteckna avtalet.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar På kommissionens vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA

Avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering om samarbete i fråga om konkurrensbegränsande verksamhet

Europeiska Gemenskapen och Europeiska Kol- och Stålgemenskapen ("Europeiska gemenskaperna"), å ena sidan, och Jpans Regering, å andra sidan, (nedan kallade "parterna"),

Som inser att världens ekonomier påverkar varandra i allt högre grad, och att detta även gäller Europeiska gemenskapernas och Japans ekonomier,

Som konstaterar att ett sunt och effektivt verkställande av konkurrenslagstiftningen är viktigt för att Europeiska gemenskapernas och Japans respektive marknader och handeln mellan dem skall kunna fungera på ett ändamålsenligt,

Som konstaterar att ett sunt och effektivt verkställande av konkurrenslagstiftningen på Europeiska gemenskapernas och Japans respektive marknader skulle förbättras genom samarbete och, när så är lämpligt, samordning mellan parterna vid tillämpning av denna lagstiftning,

Som konstaterar att det då och då kan uppstå konflikter mellan parterna i fråga om tillämpningen av konkurrenslagstiftningen i Europeiska gemenskaperna respektive Japan,

Som konstaterar varandras strävan efter att noga beakta varandras väsentliga intressen vid tillämpningen av konkurrenslagstiftningen i Europeiska gemenskaperna respektive Japan, och

Som beaktar rekommendationen från OECD-rådet om samarbete mellan medlemsländer avseende konkurrensbegränsande affärsmetoder som påverkar den internationella handeln, antagen den 27 och 28 juli 1995, och rekommendationen från OECD-rådet om effektiva åtgärder mot särskilt konkurrensbegränsande karteller ("hard core"-karteller), antagen den 25 mars 1998;

Har enats om följande:

Artikel I

1. Syftet med detta avtal är att bidra till ett effektivt verkställande av båda parters konkurrenslagstiftning genom att främja samarbete och samordning mellan parternas konkurrensmyndigheter och undvika eller minska risken för konflikter mellan parterna vad gäller tillämpningen av deras konkurrenslagstiftning.

2. I detta avtal avses med

(a) konkurrensbegränsande verksamhet: beteenden eller transaktioner som är föremål för sanktioner eller andra rättelseåtgärder enligt en parts eller Europeiska gemenskapernas konkurrenslagstiftning.

(b) behörig myndighet i en medlemsstat: en myndighet för varje medlemsstat som omnämns i artikel 299.1 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen med behörighet att tillämpa konkurrenslagstiftningen. Vid undertecknandet av detta avtal kommer Europeiska gemenskapernas kommission att delge Japans regering en förteckning över dessa myndigheter. Kommissionen kommer även att delge Japans regering en uppdaterad förteckning varje gång det blir aktuellt. Inga upplysningar av den typ som avses i artikel IX.6 skall sändas till någon medlemsstats behöriga myndighet förrän denna myndighet finns upptagen på förteckningen som kommissionen överlämnar till Japans regering,

(c) konkurrensmyndighet(er):

(i) för Europeiska gemenskapernas del, Europeiska gemenskapernas kommission inom de ansvarsområden den har enligt Europeiska gemenskapernas konkurrenslagstiftning; och

(ii) för Japans del, kommissionen för rättvis handel.

(d) konkurrenslagstiftning eller -lagar:

(i) för Europeiska gemenskapernas del, artiklarna 81, 82 och 85 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer, artiklarna 65 och 66 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG-fördraget) och genomförandeförordningar till dessa, inbegripet Höga myndighetens beslut nr 24/54 samt alla ändringar av dessa; och

(ii) för Japans del, "Law Concerning Prohibition of Private Monopoly and Maintenance of Fair Trade" (lag nr 54 från 1947) (nedan kallad "antimonopollagen"), dess genomförandeförordningar och alla ändringar av dessa,

(e) genomförandeåtgärder: varje tillämpning av konkurrenslagstiftning i form av undersökningar eller förfaranden som utförs av en parts konkurrensmyndighet. Marknadsundersökningar, studier och analyser i syfte att granska den allmänna ekonomiska situationen eller allmänna villkor inom särskilda näringsgrenar omfattas emellertid inte. Sådana marknadsundersökningar, studier och analyser skall inte utformas så att de omfattar någon undersökning beträffande misstänkta överträdelser av konkurrenslagstiftningen.

(f) en annan parts territorium, den ena partens territorium eller den andra partens territorium: Japans territorium eller det territorium på vilket Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen är tillämpligt, alltefter sammanhanget.

(g) partens lagar och förordningar eller partens lagstiftning: Japans eller Europeiska gemenskapernas lagar och förordningar eller lagstiftning, alltefter sammanhanget.

Artikel II

1. Varje parts konkurrensmyndighet skall till den andra partens konkurrensmyndighet anmäla de verkställighetsåtgärder som den anmälande konkurrensmyndigheten anser kan påverka den andra partens väsentliga intressen.

2. Verkställighetsåtgärder som kan påverka den andra partens väsentliga intressen inbegriper sådana som

(a) är relevanta för den andra partens genomförandeåtgärder,

(b) vidtas mot en eller flera av den andra partens medborgare (när det gäller Europeiska gemenskaperna: en eller flera medborgare i Europeiska gemenskapernas medlemsstater), eller mot ett eller flera företag som är konstituerade som bolag eller organiserade enligt den andra partens lagar och förordningar inom den andra partens territorium,

(c) berör konkurrensbegränsande verksamheter, utom koncentrationer eller förvärv som helt eller delvis genomförs på den andra partens territorium,

(d) berör en koncentration eller ett förvärv där

(i) en eller flera av parterna i transaktionen, eller

(ii) ett företag som kontrollerar en eller flera av parterna i transaktionen,

är ett företag som är konstituerat som bolag eller organiserat enligt lagar som gäller på den andra partens territorium;

(e) berör ett beteende som antas ha begärts, uppmuntrats eller godkänts av den andra parten, eller

(f) innebär att en konkurrensmyndighet vidtar eller ansöker om sanktioner eller andra rättelseåtgärder som skulle kräva eller förbjuda ett beteende på den andra partens territorium.

3. När det i samband med koncentrationer eller förvärv krävs en anmälan enligt punkt 1 i denna artikel skall denna anmälan senast göras,

(a) vad gäller Europeiska gemenskaperna,

(i) när det fattas beslut att inleda förfaranden beträffande koncentrationen i enlighet med artikel 6.1 c i rådets förordning (EEG) nr 4064/89, och

(ii) när en invändning utfärdas,

(b) vad gäller Japan,

(i) när dokument, rapporter och annan information beträffande den förslagna transaktionen begärs fram i enlighet med antimonopollagstiftningen, och

(ii) när en rekommendation eller ett beslut att inleda en utfrågning utfärdas.

4. När det i samband med andra ärenden än koncentrationer eller förvärv krävs en anmälan enligt punkt 1 i denna artikel skall denna anmälan göras så långt innan följande åtgärder vidtas som det är praktiskt genomförbart:

(a) Vad gäller Europeiska gemenskaperna,

(i) utfärdande av en invändning, och

(ii) antagande av ett Beslut eller en förlikning,

(b) vad gäller Japan,

(i) inlämnande av en misstanke om brott,

(ii) inlämnande av ett klagomål med ansökan om omedelbart föreläggande,

(iii) utfärdande av en Rekommendation eller ett Beslut att inleda en utfrågning, och

(iv) utfärdande av en tilläggsbetalningsorder när ingen rekommendation beträffande betalningen har utfärdats tidigare.

5. Anmälningar skall innehålla tillräckliga upplysningar för att den mottagande parten skall kunna göra en första bedömning av hur verkställighetsåtgärden påverkar dess väsentliga intressen.

Artikel III

1. Varje parts konkurrensmyndighet skall bistå den andra partens konkurrensmyndighet i dess verkställighetsåtgärder i den utsträckning det är förenligt med den bistående partens lagar och förordningar och den bistående partens väsentliga intressen, och inom ramen för dess rimligen tillgängliga resurser.

2. I den utsträckning det är förenligt med parternas tillämpliga lagar och förordningar och med dess väsentliga intressen skall deras konkurrensmyndighet

(a) informera den andra partens konkurrensmyndighet om sina verkställighetsåtgärder som omfattar konkurrensbegränsande beteende som den informerande konkurrensmyndigheten anser kan påverka konkurrensen även inom den andra partens territorium,

(b) förse den andra partens konkurrensmyndighet med alla betydelsefulla uppgifter som den får tillgång till och som kommer till dess kännedom i fråga om konkurrensbegränsande verksamheter som den uppgiftslämnande konkurrensmyndigheten anser vara av betydelse för, eller kan motivera, verkställighetsåtgärder från den andra partens konkurrensmyndighet, och

(c) på begäran och i enlighet med bestämmelserna i detta avtal förse den andra partens konkurrensmyndighet med information som den får tillgång till och som är av betydelse för den andra partens konkurrensmyndighets verkställighetsåtgärder.

Artikel IV

1. I ärenden där båda parternas konkurrensmyndigheter vidtar verkställighetsåtgärder som har samband med varandra skall de överväga att samordna dessa.

2. Båda parters konkurrensmyndigheter skall bland annat beakta följande faktorer när de överväger om särskilda genomförandeåtgärder borde samordnas:

(a) Hur samordningen inverkar på möjligheterna för parternas konkurrensmyndigheter att uppnå målen med sina genomförandeåtgärder.

(b) Vilka relativa möjligheter parternas konkurrensmyndigheter har att få den information som de behöver för att vidta genomförandeåtgärderna.

(c) Hur effektivt parternas konkurrensmyndigheter kan vidta rättelseåtgärder mot konkurrensbegränsande verksamheter.

(d) Huruvida resurser kan utnyttjas mer effektivt.

(e) Huruvida kostnaderna för de personer som berörs av genomförandeåtgärderna kan minskas.

(f) De eventuella fördelarna med samordnade rättelseåtgärder för parterna och de personer som berörs av verkställighetsåtgärderna.

3. Vid alla samordnade verkställighetsåtgärder skall båda parters konkurrensmyndigheter försöka att noga beakta syftet med den andra partens konkurrensmyndighets verkställighetsåtgärder när den genomför sina egna verkställighetsåtgärder.

4. När båda parternas konkurrensmyndigheter vidtar verkställighetsåtgärder som har samband med varandra skall var och en av dem, på begäran av den andra partens konkurrensmyndighet och när det är förenligt med den tillfrågade partens väsentliga intressen, fråga huruvida personer som har lämnat konfidentiell information i samband med dessa verkställighetsåtgärder samtycker till att denna information överlämnas till den andra partens konkurrensmyndighet.

5. Under förutsättning att den andra partens konkurrensmyndighet vederbörligen har underrättats kan varje parts konkurrensmyndighet när som helst begränsa eller avsluta samordningen av verkställighetsåtgärderna och självständigt fortsätta sina egna.

Artikel V

1. Om den ena partens konkurrensmyndighet anser att konkurrensbegränsande verksamhet som bedrivs inom den andra partens territorium kan ha negativ inverkan på den förra partens väsentliga intressen, kan denna konkurrensmyndighet, med beaktande av vikten av att undvika jurisdiktionskonflikter och av att den andra partens konkurrensmyndighet kan vara i en bättre position för att genomföra effektiva verkställighetsåtgärder beträffande sådan konkurrensbegränsande verksamhet, begära att den andra partens konkurrensmyndighet inleder lämpliga verkställighetsåtgärder.

2. Begäran skall vara så specifik som möjligt beträffande den konkurrensbegränsande verksamhetens natur och dess inverkan på den begärande konkurrensmyndighetens och partens väsentliga intressen och skall innehålla ett erbjudande om ytterligare sådan information och annat samarbete som den begärande konkurrensmyndigheten kan ge.

3. Den tillfrågade konkurrensmyndigheten skall noga överväga huruvida den skall inleda eller utvidga verkställighetsåtgärder med avseende på den konkurrensbegränsande verksamhet som anges i begäran. Den tillfrågade partens konkurrensmyndighet skall så snart som möjligt underrätta den andra parten om sitt beslut. Om verkställighetsåtgärder inleds skall den tillfrågade partens konkurrensmyndighet underrätta den andra parten om resultat och i möjligaste mån om viktiga händelser.

4. Innehållet i denna artikel begränsar inte rätten för den tillfrågade partens konkurrensmyndighet att enligt sin konkurrenslagstiftning och genomförandepolitik besluta om vidtagande av verkställighetsåtgärder i fråga om de konkurrensbegränsande verksamheter som anges i begäran, och hindrar inte heller den begärande partens konkurrensmyndighet från att ta tillbaka sin begäran.

Artikel VI

1. Varje part skall försöka att beakta den andra partens väsentliga intressen i samtliga skeden av verkställighetsåtgärderna, även i fråga om beslut om inledande av verkställighetsåtgärder, verkställighetsåtgärdernas omfattning och vilken typ av sanktioner eller andra rättelseåtgärder som eftersträvas i varje enskilt fall.

2. När någondera parten meddelar den andra parten att vissa av verkställighetsåtgärderna påverkar den förras väsentliga intressen skall den senare parten sträva efter att i god tid informera om viktiga händelser beträffande dessa verkställighetsåtgärder.

3. När någondera parten anser att en parts verkställighetsåtgärder kan ha negativ inverkan på den andra partens väsentliga intressen skall parterna överväga följande faktorer, tillsammans med varje annan faktor som kan anses relevant under omständigheterna, när de söker efter att på ett lämpligt sätt jämka sina motstridiga intressen:

(a) Vilken relativ betydelse beteendet eller transaktionen inom den ena partens territorium har för de ifrågavarande konkurrensbegränsande verksamheterna i förhållande till beteendet inom den andra partens territorium.

(b) Vilken relativ betydelse det konkurrensbegränsande beteendet har på de respektive parternas väsentliga intressen.

(c) Huruvida de som utövar de konkurrensbegränsande verksamheterna har haft för avsikt att påverka konsumenter, leverantörer eller konkurrenter inom territoriet tillhörande den part som vidtar åtgärderna.

(d) I vilken utsträckning den konkurrensbegränsande verksamheten avsevärt minskar konkurrensen på Japans respektive Europeiska gemenskapernas marknad.

(e) I vilken grad genomförandeåtgärderna strider mot eller överensstämmer med den andra partens lagstiftning eller dennes politik eller väsentliga intressen.

(f) Huruvida fysiska eller juridiska personer kommer att bli föremål för motstridiga krav från parterna.

(g) Var de berörda tillgångarna och parterna i transaktionen finns.

(h) I vilken utsträckning effektiva sanktioner eller andra rättelseåtgärder kan garanteras genom partens verkställighetsåtgärder mot den konkurrensbegränsande verksamheten.

(i) I vilken utsträckning den andra partens verkställighetsåtgärder i fråga om samma fysiska eller juridiska personer skulle påverkas.

Artikel VII

1. Partnerna kan efter behov hålla samråd genom diplomatiska kanaler om alla frågor som kan uppstå i samband med detta avtal.

2. En begäran om samråd i enlighet med denna artikel skall läggas fram via diplomatiska kanaler.

Artikel VIII

1. Parternas konkurrensmyndigheter skall på begäran av någondera partens konkurrensmyndighet samråda med varandra i alla frågor som kan uppstå vid genomförande av detta avtal.

2. Parternas konkurrensmyndigheter skall träffas minst en gång per år för att

(a) informera varandra om sina pågående verkställighetsåtgärder och prioriteringar i samband med respektive parts konkurrenslagstiftning,

(b) informera varandra om ekonomiska sektorer av gemensamt intresse,

(c) diskutera planerade förändringar i politiken, och

(d) diskutera frågor av ömsesidigt intresse som berör tillämpningen av respektive parts konkurrenslagstiftning.

Artikel IX

1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser i detta avtal är ingen av parterna skyldig att överlämna information till den andra parten, om det enligt den parts lag som innehar informationen är förbjudet att avslöja den eller om det är oförenligt med den partens väsentliga intressen.

2. (a) Information som inte är offentligt tillgänglig och som överlämnats av en part till den andra parten i enlighet med detta avtal skall av den mottagande parten endast användas i det syfte som anges i artikel I.1 i detta avtal.

(b) När en part tillhandahåller förtrolig information i enlighet med detta avtal skall den mottagande parten se till att informationen i överensstämmelse med tillämpliga lagar och bestämmelser förblir konfidentiell.

3. En part kan begära att information som tillhandahållits enligt detta avtal skall omfattas av vissa bestämmelser och villkor som parten kan komma att fastställa. Den mottagande parten skall inte använda sådan information på ett sätt som står i strid med sådana bestämmelser och villkor utan att den andra parten först godkänt detta.

4. Båda parter kan begränsa vilken information den överlämnar till den andra parten när den senare inte kan ge de garantier som krävs i fråga om konfidentialitet, om de villkor den överlämnande parten ställer eller om begränsningar av i vilka syften informationen skall användas.

5. Denna artikel utesluter inte att den mottagande parten använder eller avslöjar information som inte är offentligt tillgänglig i den utsträckning som

(a) den part som tillhandahåller informationen i förväg har givit sitt samtycke till användningen eller avslöjandet, eller

(b) den part som mottar informationen är skyldig att göra det i enlighet med sina lagar och bestämmelser. I sådana fall skall den mottagande parten

(i) inte vidta åtgärder som kan leda till att den blir juridiskt skyldig att göra information som överlämnats i förtroende i enlighet med detta avtal tillgänglig för tredje part eller andra myndigheter om inte den överlämnande parten i förväg har givit sitt samtycke,

(ii) närhelst det är möjligt i förväg meddela den part som lämnade informationen att sådan användning eller sådant avslöjande kommer att ske och på begäran samråda med den andra parten och noga beakta dess väsentliga intressen, och

(iii) såvida inget annat överenskommits med den part som lämnade informationen använda alla tillgängliga medel i överensstämmelse med tillämpliga lagar och förordningar för att bibehålla informationens konfidentialitet vad beträffar ansökningar från tredje part eller andra myndigheter om att få ta del av den berörda informationen.

6. Europeiska gemenskapernas konkurrensmyndighet skall

(a) efter att ha meddelat den japanska konkurrensmyndigheten, informera behöriga myndigheter i medlemsstaten eller medlemsstaterna vars väsentliga intressen påverkas, om de underrättelser den fått av den japanska konkurrensmyndigheten,

(b) efter samråd med den japanska konkurrensmyndigheten informera de behöriga myndigheterna i medlemsstaten/medlemsstaterna om allt samarbete och all samordning av verkställighetsåtgärder, och

(c) se till att all information som inte är offentligt tillgänglig men som meddelas de behöriga myndigheterna i medlemsstaten/medlemsstaterna i enlighet med punkterna (a) och (b) inte används i något annat syfte än det som anges i artikel I.1 i detta avtal, samt att denna information inte avslöjas.

Artikel X

1. Detta avtal skall genomföras av parterna i enlighet med Japans respektive Europeiska gemenskapernas gällande lagar och förordningar och inom ramen för de resurser som är tillgängliga för deras respektive konkurrensmyndigheter.

2. Parternas konkurrensmyndigheter får komma överens om utförliga arrangemang för att genomföra detta avtal.

3. Inget i detta avtal skall hindra parterna från att söka eller ge varandra bistånd i enlighet med andra bilaterala eller multilaterala avtal eller överenskommelser mellan parterna.

4. Inget i detta avtal skall tolkas så att det inverkar menligt på någondera parts politik eller rättsliga ställning i fråga om jurisdiktion.

5. Inget i detta avtal skall tolkas så att det påverkar någondera parts rättigheter eller skyldigheter inom ramen för andra internationella avtal eller Japans eler Europeiska gemenskapernas agar och förordningar.

Artikel XI

Såvida inget annat framgår av detta avtal kan meddelanden inom ramen för detta avtal ske direkt mellan parternas konkurrensmyndigheter. Upplysningar i enlighet med artikel I.2 (b) och artikel II samt förfrågningar i enlighet med artikel V.1 i detta avtal skall emellertid bekräftas skriftligen via de diplomatiska kanalerna. Bekräftelsen skall ske snarast möjligt efter att upplysningarna har överlämnats mellan parternas konkurrensmyndigheter.

Artikel XII

1. Detta avtal träder i kraft trettio dagar efter dagen för undertecknandet.

2. Detta avtal skall gälla till och med 60 dagar efter den dag då en av parterna skriftligen genom diplomatiska kanaler anmäler till den andra parten att den önskar säga upp avtalet.

3. Parterna skall se över funktionen av detta avtal senast 5 år från och med dagen för dess ikraftträdande.

TILL BEVIS HÄRPÅ har de undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

SOM SKEDDE i ..... i två exemplar den ..... på engelska, franska, danska, tyska, grekiska, spanska, italienska, nederländska, portugisiska, finska, svenska och japanska varvid alla texter är lika giltiga.

På Europeiska gemenskapens vägnar:

På Europeiska kol- och stålgemenskapens vägnar:

På Japans regerings vägnar:

GODKÄNT PROTOKOLL

De undertecknade parterna önskar protokollföra följande, som bekräftats under framförhandlingen av det avtal mellan Europeiska gemenskaperna och Japans regering om samarbete i fråga om konkurrensbegränsande verksamhet (nedan kallat "avtalet") som undertecknats idag.

Parterna bekräftar följande:

(1) Japans regering är inte skyldig att inom ramen för avtalet meddela Europeiska gemenskaperna "affärshemligheter" som omfattas av bestämmelserna i artikel 39 i "Law Concerning Prohibition of Private Monopoly and Maintenance of Fair Trade" (lag nr 54 från 1947), med undantag för sådana hemligheter som meddelats med de berörda företagens samtycke i enlighet med punkt 4 i artikel IV i avtalet.

(2) Europeiska gemenskaperna är inte skyldiga att inom ramen för avtalet meddela Japans regering konfidentiell information som omfattas av artikel 20 i förordning 17/1962, med undantag för den information som meddelas i enlighet med punkt 4 i artikel IV i avtalet.)

På Europeiska gemenskapens vägnar:

På Europeiska kol- och stålgemenskapens vägnar:

På Japans regerings vägnar: