Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen"

(2001/C 116/22)

Den 25 september 2000 beslutade rådet i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som ansvarat för beredningen av ärendet, antog sitt yttrande den 9 november 2000. Föredragande var Peter Morgan.

Vid sin 377:e plenarsession den 29-30 november 2000 (sammanträdet den 29 november) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 101 röster för, 10 röster emot och 11 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. ESK välkomnar denna möjlighet att yttra sig om kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv för att ytterligare stärka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen(1).

1.2. ESK inser att en fortsatt avreglering är oundviklig, men vill samtidigt betona att denna avreglering bör ske under kontrollerade former med beaktande av de berörda parternas intresse. Kommittén ser också med oro på de indirekta sociala konsekvenserna.

1.3. I kapitel 2 sammanfattas kommissionens syfte med den föreslagna avregleringen.

1.4. I de efterföljande kapitlen behandlar kommittén frågor som rör samhällsomfattande tjänster, konsekvenserna för sysselsättning och ekonomin samt de indirekta sociala konsekvenserna.

1.5. ESK anser sammanfattningsvis att den fortsatta avregleringen är en mycket komplicerad process som i varje skede lyder under lagen om oavsiktliga konsekvenser. Status quo har varit till nytta för Europa. Den nuvarande situationen bör förändras med stor försiktighet och hela den föreslagna tidsperioden för förändringar bör utnyttjas när avregleringarna genomförs.

2. Direktivförslagets huvudsakliga innehåll

2.1. "Syftet med kommissionens förslag är att komma närmare ett fullbordande av den inre marknaden för posttjänster samtidigt som de samhällsomfattande tjänsterna garanteras. Fördelarna med ökad konkurrens kommer att kunna förbättra servicenivån, både vad gäller kvaliteten och priserna för kunderna och samtidigt bidra till att stärka EU:s ekonomi. Detta kan bäst ske genom att man avtalar om ett stort steg den 1 januari 2003 samtidigt som man fastställer en tidtabell för ytterligare öppning av marknaden."

2.2. Kommissionen föreslår att marknaden öppnas för konkurrens under 2003. Därefter skall ytterligare åtgärder för att fullborda inre marknaden föreslås i december 2004, antas i december 2005 och vidtas den 1 januari 2007.

2.3. Föreslagna förändringar från och med januari 2003:

a) Viktgränsen för sådana posttjänster som medlemsstaterna får reservera för att kunna tillhandahålla samhällsomfattande tjänster sänks från 350 till 50 gram för försändelser inom landet, inkommande gränsöverskridande försändelser och direktreklam.

b) Viktgränsen sänks till noll gram för utgående gränsöverskridande post.

c) Definitionen "speciella tjänster" införs och avregleras, oavsett försändelsernas vikt och pris.

d) Den nuvarande prisgränsen avskaffas för utgående gränsöverskridande post och expresstjänster.

2.4. Enligt kommissionen står åtgärderna i överensstämmelse med en gradvis strategi, eftersom gränsen på 50 gram motiveras med att dessa försändelser utgör 16 % av intäkterna som operatörerna av samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet. En stor del av dessa intäkter hotas inte av konkurrensen på kort sikt. Kommissionen beräknar att sysselsättningen kommer att minska med ytterligare 2,5 % (utöver den pågående moderniseringsprocessen).

2.5. Direktreklamen förutspås öka med över 5 % per år och kommissionen gör bedömningen att det finns gott om plats för konkurrerande företag på denna marknad. Den föreslagna gränsen har fastställts till 50 gram, så att samtliga medlemsstater kan avreglera direktreklamen upp till denna viktgräns (i många medlemsstater har en avreglering ännu inte påbörjats).

2.6. I fråga om inkommande gränsöverskridande post har volymerna och svårigheterna att kontrollera försändelsernas ursprung föranlett kommissionen att senarelägga dessa åtgärder till efter år 2003.

2.7. Det sammantagna resultatet av dessa förslag är att 50 % av de totala intäkter som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet även fortsättningsvis kommer att ligga inom det område där monopol medges. Detta skall jämföras med dagens 70 % och de föreslagna åtgärderna motsvarar således ett ytterligare öppnande av marknaden på 20 %. Med hänsyn till erfarenheterna från postmarknader som redan utsatts för konkurrens, räknar kommissionen med att de företag som tidigare haft en helt dominerande marknadsställning kommer att behålla 80-90 % av marknadsandelarna på den konkurrensutsatta marknaden på medellång sikt.

2.8. Kommissionens förslag innehåller ett åtagande om att marknaden skall öppnas för ytterligare konkurrens år 2007. Beslut om hur omfattande denna avreglering skall bli kommer att fattas i december 2005. Avsikten är att få aktörer med dominerande ställning att förbereda sig inför en situation med fullständig konkurrens. Hänsyn skall tas till följande:

a) De framtida bestämmelserna bör ges tid att utvecklas, både i fråga om de driftsmässiga och lagstiftningsmässiga aspekterna, så att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster kan överleva ekonomiskt på lång sikt vid ökad konkurrens.

b) Investeringar bör främjas, så att postsektorn kan integreras helt och hållet i informationssamhället samtidigt som den bibehåller sin marknadsandel på de mer omfattande kommunikations- och logistikmarknaderna.

c) Likvärdiga konkurrensförhållanden skall skapas på inre marknaden, genom att samtliga dominerande företag utsätts för samma konkurrens och krav på tydlig bokföring.

d) Postsektorns konkurrenskraft skall stärkas gentemot konkurrensen från e-post.

e) Risken för att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster utnyttjar sin dominerande ställning skall minskas. Kompletterande tjänster får endast tillhandahållas på konkurrensutsatta marknader.

f) Ett gränsöverskridande samarbete mellan stora postoperatörer och kunder bör underlättas.

3. Samhällsomfattande tjänster

3.1. Definition

3.1.1. Följande definition av samhällsomfattande tjänster är hämtad från 1997 års direktiv(2) om posttjänster:

" "

3.1.2. ESK stöder denna definition som fortfarande anses vara giltig. Kommittén anser att de samhällsomfattande posttjänsterna utgör ett grundläggande inslag i den europeiska demokratins infrastruktur.

3.2. Flöden och trender

3.2.1. Det allmänna mönstret för flödet av olika försändelser inom EU, som bekräftas av kommissionen, ser ut på följande sätt

- företag till företag: 25 %

- företag till hushåll: 65 %

- hushåll till företag: 5 %

- hushåll till hushåll: 5 %.

3.2.2. Flödet från företag till företag utgör en förvånansvärt liten andel av det totala flödet. Detta avspeglar sannolikt konsekvenserna av konkurrenskraftiga distributionsföretag (DHL m.fl.), budfirmor och den omfattande användningen av elektronisk kommunikation såsom telefon, fax och Internet.

3.2.3. Den klart största andelen av postflödet utgörs av försändelser från företag till hushåll. Dessa företag är därför postföretagens viktigaste kunder, oavsett om försändelserna är i pappersform eller elektronisk form. Den största delen av postflödet utgörs av direktreklam, räkningar eller kontouppgifter. Det är inte alla försändelser som är tidskänsliga - det viktigaste undantaget är tidningar och tidskrifter - men många är priskänsliga.

Ovanstående kommentarer gäller inte paket, dvs. leveranser av varor från företag till hushåll. Dessa kan transporteras med hjälp av vanliga eller speciella tjänster beroende på företagens behov.

3.2.4. Endast 5 % av flödet går i motsatt riktning, från hushåll till företag. Hushållen läser sina tidningar och tidskrifter, arkiverar sina kontoutdrag och kastar bort direktreklamen, och det är inte alla räkningar som betalas via post. Betalningar kan även ske via bankgiro, autogiro, telefonbanker eller de framväxande Internetbankerna. En del av flödet utgörs även av beställningar.

3.2.5. Vid en första anblick kan andelen på 5 % för flödet från hushåll till hushåll tyckas låg, men brevskrivandet är en utdöende kommunikationsform som håller på att ersättas av telefon (oftast), fax och i viss mån e-post. De flesta försändelser från hushåll till hushåll utgörs av formella hälsningar - vid födslar, dödsfall, jul och födelsedagar - inbjudningar, svarspost, tackbrev och semestervykort. Tidskänslig kommunikation sköts oftast via telefon.

3.2.6. Av ovanstående analys framgår att företagen genererar 90 % av allt postflöde och att vissa försändelser till och från hushållen inte är tidskänsliga. För tidskänsliga försändelser används expresstjänster. På detta område dominerar budfirmor när det gäller företagspost i många städer.

3.2.7. När vi ser framåt tycks det som om kommunikationen i allt större utsträckning kommer att skötas via telefon, både för kommersiella och privata ändamål, medan postsektorn kommer att användas för formell kommunikation. Mobiltelefoner håller på att skapa nya mönster för telefonanvändningen.

3.2.8. Ekonomiska och sociala kommittén ser med särskild oro på villkoren för äldre människor och deras möjligheter att anpassa sig till nya former av elektronisk kommunikation. Man är också medveten om att det för äldre personer kan kännas tryggt att sköta saker och ting på ett invant sätt. Att kommunicera via telefon utgör dock ett viktigt alternativ, särskilt för dem som har allt svårare att läsa och skriva.

3.2.9. E-post kommer att ersätta formell företagskorrespondens samt ta sig in på marknaden för personlig korrespondens. Formell företagskorrespondens utformas allt oftare i elektronisk form.

3.2.10. Beställningar via e-post kommer att utgöra nya affärsmöjligheter i fråga om paket från företag till hushåll. Dessa varor är mer eller mindre tidskänsliga. Efterfrågan på sådana tjänster kan bli betydande om täckningen blir global på lång sikt.

3.2.11. Det är möjligt att dessa trender påverkar vårt tänkande i fråga om hur samhällstjänsternas egenskaper och struktur skall förändras.

3.2.12. Överallt i medlemsstaterna finns det tillgång till frimärksförsäljning och brevlådor. Mer specifika krav gäller tillgången till paket och andra tjänster. Dessa bör vara fysiskt tillgängliga för företag och hushåll inom rimliga avstånd.

3.2.13. För att postsektorn skall bli konkurrenskraftig bör dess ledning ges affärsmässig frihet när det gäller sättet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

3.2.14. En del av denna affärsmässiga frihet bör omfatta beslut om var och hur de samhällsomfattande posttjänsterna skall tillhandahållas. Det är klart att postsektorns kärnverksamhet kan tillhandahållas i alla slags lokaler och att man även kan använda sig av mobila expeditionsställen.

3.3. Finansiering av samhällsomfattande posttjänster

3.3.1. Enligt kommissionen rör viktgränsen på 50 gram 16 % av all post. Man anser vidare att en ytterligare begränsning skulle innebära att marknadsutrymmet inte blir tillräckligt stort för att bli attraktivt för konkurrenter att etablera sig där. Till och med på 50-gramsnivån förväntar sig kommissionen att aktörer som tidigare haft helt dominerande ställning skall vara med och konkurrera. Aktörer som tidigare haft helt dominerande ställning på marknaden för samhällsomfattande posttjänster framhåller att hela deras vinst kommer från detta 16 %-segment, och att de samhällsomfattande posttjänsternas existens hotas om viktgränsen minskas till 50 gram, eftersom vinsten inte blir tillräckligt stor för att finansiera tjänsterna. De hävdar att detta i sin tur kan utgöra ett hot mot den ekonomiska jämvikten hos tillhandahållaren av de samhällsomfattande tjänsterna och mot sysselsättningen.

3.3.2. Kommittén är helt medveten om att de geografiska och demografiska skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan regionerna gör att det kommer att finnas ekonomiska begränsningar som skiljer sig från land till land. Som vi konstaterat vid tidigare tillfällen måste avregleringen ske successivt och under kontrollerade former. Det skulle vara lämpligare att tänka sig en etapp mellan det aktuella sakläget och det som kommissionen föreslår, och genomföra en djupgående studie om konsekvenserna för de samhällsomfattande tjänsterna och servicekvaliteten i syfte att få ett objektivt mått på de sociala och ekonomiska effekterna, särskilt med avseende på sysselsättningen och sammanhållningen, innan man tar några som helst nya initiativ.

3.3.3. Livskraften inom de samhällsomfattande tjänsterna kan stärkas om den ekonomiska integriteten bevaras. Det är av avgörande vikt att denna sektor inte åderlåts på sina ekonomiska värden genom att olika tvivelaktiga "speciella" tjänster tillåts växa fram. Inte heller bör man förbjuda "hybridtjänster" inom det monopoliserade området, såvida det inte rör sig om expresstjänster. ESK anser att direktivförslagets definition av speciella tjänster behöver stramas upp så att de samhällsomfattande tjänsternas ekonomiska innehåll skyddas. Den föreslagna definitionen är faktiskt så allmänt hållen att vilken konkurrent som helst som säger sig kunna erbjuda "speciella" tjänster kan kringgå bestämmelsen om ett monopoliserat område och därigenom hota de samhällsomfattande tjänsternas ekonomiska livskraft.

3.3.4. Livskraften hos de nya tjänsterna kan även förbättras genom att man granskar de nuvarande tjänsternas kostnads- och prisstrukturer. Kostnaden för kvalitet måste också tas med. Efter avregleringen av telekom-marknaden blev bristen på balans mellan prissättningen för lokala samtal och distanssamtal tydlig. Liknande balansbrister finns antagligen även inom posttjänsterna. Om man via kostnadskontroller och prissättningen förbättrar vinstmöjligheterna för företag som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster faller de inte lika lätt offer för andra aktörers "plocka-russinen-ur-kakan"-taktik.

3.3.5. Ett annat fenomen som gör att de samhällsomfattande tjänsternas integritet hotas är avregleringen av utgående gränsöverskridande post, något som skulle kunna bana väg för olika "ompostningsmodeller", i synnerhet med inslag av inrikes massförsändelser. Om så behövs för att tillhandahålla samhällsomfattande posttjänster, skulle utgående gränsöverskridande post även fortsättningsvis kunna tillåtas endast inom de fastställda vikt- och prisgränserna.

3.3.6. Å andra sidan hyser ESK farhågor inför risken att operatörerna skall utnyttja sin dominerande marknadsställning. Redovisningen måste vara öppen för insyn, och all korssubventionering måste förhindras, oavsett vilken marknadsoperatör det rör sig om.

3.3.7. ESK noterar att kommissionen anser att en kompensationsfond vore ett effektivt sätt att kompensera för de eventuella extrakostnader som uppstår i samband med tillhandahållandet av samhällsomfattande posttjänster.

3.4. Samhällsomfattande tjänster på en avreglerad marknad

3.4.1. ESK stöder målsättningen att få till stånd en inre marknad för posttjänster samtidigt som man i enlighet med postdirektivet och slutsatserna från toppmötet i Lissabon skall värna om de samhällsomfattande posttjänsterna.

3.4.2. Kommittén vill betona att man prioriterar välfungerande samhällsomfattande post-tjänster. Kommittén understryker dessutom att avregleringen inte får ske alltför plötsligt så att den därigenom stör den finansiella balansen inom de företag som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna och undergräver sådana samhällsintressen som allmän täckning, kontinuitet och allmän tillgång för användarna. Man bör dessutom beakta samtliga konsumenters behov, inklusive de små och medelstora företagens krav på högkvalitativa posttjänster tillgängliga inom hela EU och till rimliga priser.

3.4.3. Kommittén stöder principiellt sett en avreglering. Kommittén accepterar därför kommissionens beslut om att ytterligare öppna marknaden för konkurrens. De senare faserna måste dock bygga på erfarenheterna från den första fasen och en utvärdering av hur de samhällsomfattande tjänsterna fungerar och hur de lyckats anpassa sig till den tekniska utvecklingen och ändrade konsumentkrav.

4. Sysselsättning och ekonomisk tillväxt

4.1. På makronivå ter sig en avreglering begreppsmässigt sett attraktiv. Avregleringen inom telekommunikationsindustrin kan ses som ett analogt exempel. Samtidigt som sysselsättningen inom de ursprungliga telekomföretagen sjunkit har verksamheten dock expanderat kraftigt. Kunderna har fått tillgång till nya tekniska lösningar och tjänster, samtidigt som en uppsjö av nystartade företag i samtliga led av denna sektors värdekedja har gett många nya arbetstillfällen. Men till och med en sådan utveckling har gett upphov till oro bland många av telekomsektorns tidigare anställda.

4.2. När det gäller posttjänster utgör de tekniska möjligheterna ett komplement till redan existerande tjänster. Övergången blir därför svårare, både för de operatörer som tidigare hade en helt dominerande ställning inom posttjänstesektorn och deras anställda. Avregleringsprocessen måste därför gå varsammare till väga och kontrolleras mer ingående.

4.3. Sysselsättningen inom posttjänstesektorn

4.3.1. Sakkunniga från olika fackföreningar och de postanställdas fackföreningar har ifrågasatt de databaser som försett kommissionen med de sysselsättningsuppgifterna som används i argumenteringen i direktivförslaget. Det skulle gagna diskussionen om dessa förslag om kommissionens uppgifter kunde offentliggöras.

4.3.2. Enligt uppgifter från kommissionen är för närvarande ca 1,3 miljoner sysselsatta inom de samhällsomfattande posttjänsterna, medan ca 400000 är anställda inom privata posttjänsteföretag. Man räknar med att sysselsättningen inom postsektorn under perioden 1997-2007 totalt sett kommer att ha minskat med ca 8,4 %, oaktat ytterligare avreglering.

4.3.3. Vad gäller de fem utvecklingskatalysatorerna - efterfrågan, elektroniska alternativ, organisationsmässiga förändringar, automatisering/ny teknik och marknadsavreglering - anser kommissionen att konkurrensfaktorn antagligen kommer att vara mindre betydelsefull än övriga faktorer.

4.3.4. ESK stöder kommissionens inställning att

a) arbetskraften inom de företag som tidigare haft helt dominerande marknadsställning behöver struktureras om och utbildas för informationssamhället,

b) en gradvis öppning av marknaden gör att detta kan ske fortlöpande.

4.3.5. ESK förordar dock samtidigt försiktighet. Medlemsstaterna måste planera inför avregleringen så att nästa fas kan utnyttjas konstruktivt för att man skall kunna hantera utvecklingen inom posttjänstesektorn och den arbetskraftsdynamik som följer av denna utveckling.

4.4. Sysselsättning och ekonomisk tillväxt

4.4.1. Den ekonomiska utmaning - och de ekonomiska möjligheter - som Europa nu står inför finns beskriven i det yttrande som ESK lade fram inför toppmötet i Lissabon: "Sysselsättning, ekonomiska reformer och social sammanhållning - Mot ett Europa i innovationens och kunskapens tecken"(3). ESK har anmodat kommissionen och medlemsstaterna att agera snabbt för att anpassa sig till det nya paradigmet och påskynda införandet av en ny ekonomisk ordning. I denna fråga delar ESK de åsikter som kommissionen har givit uttryck för i sitt meddelande "Tjänster i allmänhetens intresse i Europa"(4): "Det faktum att en samhällsomfattande tjänst som begrepp är av dynamisk karaktär kommer att möjliggöra för alla medborgare att på sikt få tillgång till dessa nya tjänster".

4.4.2. Posttjänster har en viktig roll att spela i den revolution som nu pågår. Posttjänsterna utgjorde ryggraden i den gamla ekonomin, ända från den industriella revolutionen och framåt. Nu måste dessa tjänster bli den nya ekonomins nervsystem. Posttjänstesektorn - som förser samhället med en ur såväl ekonomisk som social synvinkel viktig kommunikationsinfrastruktur - måste utvecklas i samklang med samhällsförändringarna, annars kommer den att hamna på efterkälken och mer och mer bli hänvisad till gårdagens teknik.

4.4.3. Posttjänstesektorn befinner sig i skärningspunkten mellan tre för europeisk ekonomi så viktiga marknader: marknaderna för kommunikation, reklam och transport/logistik. Dessa marknader är i stor utsträckning redan utsatta för såväl konkurrens som en snabb utveckling som drivs på av marknadsefterfrågan, den tekniska utvecklingen samt sammanlänkningen av media-, IT- och telekommarknaderna. I synnerhet den elektroniska handeln ger upphov till helt nya transport- och logistikmöjligheter i och med att varor, t.o.m. livsmedel, levereras direkt till kunderna. Detta leder till ändrade distributionsmönster. Posttjänstesektorn bör ha stora möjligheter att konkurrera här, något den dock inte får göra förrän inre marknaden för posttjänster öppnats för konkurrens.

4.4.4. Om EU:s posttjänstesektor är ineffektiv blir cirkulationen av varor och tjänster inom unionen inte optimal, vilket i sin tur hämmar tillväxten och sysselsättningen. Fördelarna med elektronisk handel visar sig inte fullt ut om posttjänsterna inom EU inte är förstklassiga. Kommittén är mån om att hänsyn tas till de ekonomiska och sysselsättningsmässiga konsekvenserna inom alla mark-nadssektorer när posttjänsterna liberaliseras.

5. Indirekta sociala konsekvenser

5.1. Eftersom posttjänsterna var den allra första typen av allmännyttiga tjänster, har posttjänstesektorn i samtliga regioner i medlemsstaterna kommit att få en mycket stor politisk och social betydelse.

5.2. Brevbärarna bidrar på ett avgörande sätt till den sociala sammanhållningen och gemenskapen på landsbygden och i glesbygdsområden, och de lokala postkontorens politiska och sociala betydelse kan sträcka sig bra mycket längre än till rena posttjänster.

5.3. Den kedja av försäljningsställen som går under benämningen postkontor har utvecklats till en egen affärsrörelse vid sidan av själva posthanteringen. Postkontoren har med tiden utvecklats till serviceinrättningar för en hel rad myndighetstjänster, bland annat sparbanksverksamhet, försäkringskasseärenden, utfärdande av tillstånd etc.

5.4. Den allmänna trenden i dagsläget är att tillhandahållandet av dessa tjänster minskar i takt med att den elektroniska utvecklingen och nya metoder för penningöverföringar gör att många transaktioner inte längre görs via postkontoren.

5.5. Å andra sidan menar många att förlusten av ett postkontor kan utgöra dödsstöten för en ort där banken redan ersatts av bankomater och lanthandeln av stormarknader, där puben eller krogen stängt på grund av alkohollagstiftningen och där kyrkan står tom. På sätt och vis kan nedläggningen av postkontor i mindre städer och samhällen innebära en reell risk för "social marginalisering".

5.6. Läget varierar från medlemsstat till medlemsstat beroende på sådana faktorer som geografiska förhållanden, befolkningstäthet och försäljningsställenas lokaliseringsmönster. På orter med "nedläggningsproblem" förvärras i de flesta fall dessa problem av att kollektivtrafiken dessutom är dåligt utbyggd.

5.7. Dessa sociala problem kräver omedelbara åtgärder. Initiativ på såväl lokal som nationell nivå behövs, och det kan även bli nödvändigt med okonventionella lösningar. I synnerhet bör samarbetet öka både vad gäller lokala försäljningsställen och transport- och leveranssystemen, och här har posttjänstesektorn en roll att spela.

5.8. Samtidigt som ESK stöder en avreglering av posttjänstesektorn vill man göra kommissionen, rådet och Europaparlamentet uppmärksamma på dessa indirekta sociala konsekvenser. Det är av yttersta vikt att man beaktar dessa parallellt med en avreglering av marknaden för posttjänster.

6. Slutsatser

6.1. De viktigaste frågorna har tagits upp i inledningen i avsnitt 1. ESK anser att en besinningsfull avreglering av posttjänstesektorn skall fortgå, och att det långsiktiga målet bör vara att få till stånd en inre marknad för posttjänster, med hänsyn tagen till följande aspekter:

- De samhällsomfattande tjänsternas integritet, bevarande och utveckling (frågor som ESK ger högsta prioritet).

- Sysselsättningsaspekter i allmänhet, och anställda inom posttjänstesektorn i synnerhet.

- Hur och i vilken omfattning posttjänstesektorn skall integreras i den nya ekonomiska ordningen.

- De sociala frågor som hänger samman med den roll postkontoren och de postanställda historiskt haft på landsbygden och i glesbygdsområden.

6.2. ESK anmodar därför kommissionen, rådet och Europaparlamentet att beakta dessa aspekter och se till att frågan om hur de skall hanteras och kontrolleras blir en del av avregleringsprocessen.

6.3. Kommittén betonar särskilt att den prioriterar bibehållande och utveckling av de samhällsomfattande tjänsterna, med hänsyn tagen till hur de sociala och ekonomiska behoven samt tekniken förändras, samt att posttjänsterna skall kunna bidra aktivt till den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Därför kan det vara lämpligt att överväga vikt- och prisgränser som skulle kunna användas under en övergångsperiod och som skulle ligga mellan de nuvarande gränserna och de gränser som föreslagits av kommissionen.

6.4. ESK är införstådd med att sådana anpassningar tar tid. Kommittén godtar därför kommissionens förslag att planerna för nästa avregleringsfas bör inledas under år 2005, efter att effekterna av de åtgärder som skall vidtas under år 2003 har utvärderats.

6.5. ESK har pekat på den oro som många intressenter har uttryckt angående de uppgifter kommissionen presenterar. Kommittén vill uppmuntra kommissionen till ökad öppenhet i denna fråga.

Bryssel den 29 november 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Jfr. ESK:s tidigare yttranden om avregleringen av postsektorn: EGT C 129, 10.5.1993 (föredragande: Pompen) och EGT C 174, 17.6.1996 (föredragande: Farnleitner).

(2) Direktiv 97/67/EG om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster, EGT L 15, 21.1.1998.

(3) EGT C 117, 26.4.2000.

(4) KOM(2000) 580 slutlig (bilaga I).