[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 17.1.2006

KOM(2006) 17 slutlig

2003/0282(COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE i enlighet med artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets förslag till ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer och om upphävande av direktiv 91/157/EEG

ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG i enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget

2003/0282 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE pursuant to Article 251 (2), third subparagraph, point (c) of the EC Treaty, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer och om upphävande av direktiv 91/157/EEG

1. Inledning

Enligt artikel 251.2 tredje stycket, punkt c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslagit vid den andra behandlingen. Nedan följer kommissionens yttrande över de 23 ändringar som parlamentet föreslagit.

2. Bakgrund

Kommissionens förslag (KOM(2003) 723 slutlig) lades den 24 november 2003 fram inför Europaparlamentet och rådet i enlighet med medbeslutandeförfarandet i artikel 175.1 i EG-fördraget. Förslaget byggde på artiklarna 95.1 och 175.1 i EG-fördraget.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 28 april 2004.

Regionkommittén avgav sitt yttrande den 22 april 2004.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande i första behandlingen den 20 april 2004.

Efter Europaparlamentets yttrande antog rådet formellt den gemensamma ståndpunkten den 18 juli 2005, i enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget. Kommissionens meddelande om den gemensamma ståndpunkten (KOM(2005)378 slutlig) antogs den 23 augusti 2005, och Europaparlamentet antog den 13 december 2005 sin ståndpunkt i andra behandlingen.

3. Förslaget syfte

Syftet med kommissionens förslag är att se till att det slutliga bortskaffandet undviks för förbrukade batterier genom att föreskriva ett slutet kretslopp för alla batterier som saluförs i gemenskapen. De viktigaste delarna av det slutna kretslopp som föreslås är (i) ett insamlingsmål för bärbara batterier (160 gram), (ii) ett annat insamlingsmål för bärbara kadmiumbatterier (med krav på övervakning av avfallsströmmen), (iii) ett förbud mot deponering och förbränning av industribatterier och bilbatterier och (iv) minimiåtervinningskrav för alla insamlade batterier. Dessutom fastställs minimiregler för de nationella insamlings- och återvinningssystemen, för att förbättra den inre marknadens funktion och säkerställa lika villkor för alla aktörer som har del i livscykeln för batterier. Därmed innebär förslaget att producentansvar införs för avfallshanteringen av alla batterier som saluförs i gemenskapen. När direktivet antagits kommer det att upphäva och ersätta den nuvarande gemenskapeslagstiftningen om batterier (direktiv 91/157/EEG i dess ändrade lydelse och direktiv 93/86/EEG).

I sin första behandling föredrog Europaparlamentet (i) en begränsning av användningen av kadmium och bly i batterier i stället för det föreslagna slutna kretsloppet samt (ii) höjda insamlingsmål (50 % och 60 %). Kommissionen godtog inte dessa ändringar eftersom dess utvidgade konsekvensbedömning visade att det föreslagna slutna kretsloppet skulle ge samma miljöskyddsnivå till lägre kostnad. När det gäller insamlingsmålen godtog kommissionen övergången från ett viktbaserat mål till ett försäljningsbaserat mål. Den utvidgade konsekvensbedömningen visade dock att det skulle vara mest kostnadseffektivt med ett mål på 160 gram (eller 40 %), och därför godtog kommissionen inte höjningen.

I sin gemensamma ståndpunkt föredrog rådet (i) en viss begränsning av användningen av kadmium i bärbara batterier i stället för det föreslagna slutna kretsloppet samt (ii) lägre insamlingsmål (25% och 45%). Kommissionen godtog att den nya informationen i rådets konsekvensbedömning visat att det föreslagna slutna kretsloppet kunde medföra betydande organisatoriska och administrativa kostnader, vilket relativt sett skulle göra det dyrare. Därför stödde kommissionen begränsningen av kadmiumanvändningen enligt den gemensamma ståndpunkten. Kommissionen välkomnade det höjda långsiktiga insamlingsmålet (45 %), men ansåg att tidsplanen för uppnåendet av det preliminära insamlingsmålet (25 %) skulle kunna vara mer ambitiös, i enlighet med kommissionens ursprungliga förslag.

4. Kommissionens yttrande över Europaparlamentets ändringar

Den 13 december 2005 antog Europaparlamentet 23 av de 59 ändringsförslag som lagts fram. Av de 23 antagna ändringarna kan kommissionen helt godta tolv och delvis godta en. Kommissionen avvisar tio av de antagna ändringarna.

4.1. Ändringar som godtas av kommissionen

4.1.1. Ändringar som godtas i sin helhet

Genom ändring 3 föreslås ett nytt skäl som innehåller en hänvisning till rådets resolution om kadmium från 1988. Detta är ett vettigt förtydligande som är förenligt med artikel 4 i förslaget till direktiv.

Genom ändring 9 stryks möjligheten att fastställa de minimis-regler genom ett kommittéförfarande, och det anges i skäl 17 att alla tillverkare bör registreras. Kommissionen godtar strykningen av möjligheten att anta en de minimis-regel genom kommittéförfarande, eftersom en sådan regel kan leda till att en del marknadsaktörer åker snålskjuts och skada trovärdigheten för de nationella insamlingssystemen. Den föreskrivna registreringen av tillverkare är förenlig med artikel 14 i förslaget till direktiv och kan därför också godtas av kommissionen.

Genom ändring 12 kompletteras definitionen av bärbara batterier med knappceller och batterisatser. Detta är ett vettigt förtydligande som kan godtas av kommissionen.

Genom ändring 15 ersätts ”säljs till slutanvändare” med ”släppts ut på marknaden” i definitionen av insamlingsnivån. Kommissionen anser att detta är ett vettigt förtydligande som förmodligen underlättar medlemsstaternas övervakning.

Genom ändring 17 åläggs medlemsstaterna att främja forskning och förbättra miljöprestandan för batterier. Denna ändring är i enlighet med kommissionens ursprungliga förslag och kan därför godtas.

Genom ändring 19 åläggs medlemsstaterna att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att maximera insamlingen och förhindra ett slutgiltigt bortskaffande. Genom denna ändring återinförs Europaparlamentets ändring 27 från första behandlingen, som godtagits av kommissionen.

Kommissionen godtar också ändring 25 , som innebär att definitionen av insamlingsnivån flyttas till artikel 3, eftersom detta förtydligar texten. Kommissionen anser också att kravet att medlemsstaterna skall börja beräkna insamlingsnivån det fjärde året efter att direktivet trätt i kraft är ett vettigt förtydligande, eftersom detta ger medlemsstaterna och kommissionen möjlighet att få erfarenheter av metoden för beräkning av insamlingsnivån två år innan denna nivå blir rättsligt bindande.

I ändring 29 specificeras att ”bästa tillgängliga teknik” i artikel 10 i förslaget avser hälso- och miljöskydd och att systemen enligt denna artikel skall vara förenliga med gemenskapslagstiftningen. Kommissionen godtar denna ändring eftersom den innehåller vettiga förtydliganden.

Kommissionen godtar ändring 31 som innebär att artikel 17 från kommissionens ursprungliga förslag återinförs.

Enligt ändring 32 stryks formuleringen ”i stort sett” i förslagets artikel 12.2, vilket också är i enlighet med kommissionens ursprungliga förslag och kan godtas.

I enlighet med ändring 9 godtar kommissionen också ändring 36, som innebär att man stryker möjligheten att fastställa de minimis-regler genom ett kommittéförfarande.

Kommissionen godtar ändring 38 som föreskriver att batteriernas kapacitet skall anges på produkterna. Denna ändring är förenlig med meddelandet om integrerad produktpolitik (se kapitel 5.3, ”Konsumentinformation som beslutsunderlag”). Den är också i enlighet med artikel 5 i kommissionens ursprungliga förslag.

4.1.2. Ändringar som delvis godtas

Genom ändring 41 ändras ”återvinningsnivåer” till ”återvinningsgrad”. Där klargörs också att medlemsstaterna skall uppnå lägsta återvinningsgrad, ett slutet kretslopp föreskrivs för återvunnen tungmetall, återvinningsnivån för icke-farliga batterier höjs från 50 % till 55 % och det föreskrivs att lägsta återvinningsgrad kan ändras genom kommittéförfarande. Denna ändring kan delvis godtas. Hänvisningen till ett slutet kretslopp kan inte godtas, eftersom kommissionen har godtagit att detta kan ge besvärliga konsekvenser ur ett genomförande- och kostnadsperspektiv. De andra delarna av den här ändringen godtas av kommissionen. Hänvisningen till ”återvinningsgrad” och återvinningsgraden på 55 % för icke-farliga batterier är i enlighet med kommissionens ursprungliga förslag, som byggde på kommissionens utvidgade konsekvensbedömning. Den hänvisning som rör anpassning till den tekniska utvecklingen genom ett kommittéförfarande är i enlighet med artikel 10.5 b i förslaget till direktiv.

4.2. Ändringar som avvisas av kommissionen

Ändring 11 , som innebär att syftet ändras till att specificera miljömålen för förslaget till direktiv, kan inte godtas eftersom detta inte är förenlig med de interinstitutionella riktlinjerna för gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet.

Genom ändring 14 klargörs vad som avses med ”energiutvinning” i artikel 3.8 i förslaget till direktiv. Kommissionen godtar inte denna ändring. Förslaget är inriktat på en batterihantering som bygger på återvinning och inte på energiutvinning. Dessutom kan begreppet ”energiutvinning” komma att ses över inom ramen för den tematiska strategin för återvinning och förebyggande av avfall.

Genom ändring 18 införs kravet att batterier lätt skall kunna avlägsnas av konsumenterna, och ändring 40 innehåller en förteckning över undantag. Dessa ändringar kan inte godtas. Ur miljösynpunkt är detta krav nu överflödigt, eftersom direktivet om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter föreskriver insamling av batterier som ingår i apparater. Det kan också hämma den tekniska utvecklingen av tillämpningar som förutsätter ett batteri som är fastlött i apparaten.

Genom ändring 20 stryks hänvisningen till befolkningstätheten i samband med inrättandet av nationella insamlingssystem för bärbara batterier. Dessutom specificeras att insamlingspunkterna inte behöver ha något tillstånd enligt direktiv 75/442/EEG eller 91/689/EEG. Strykningen av hänvisningen till befolkningstätheten godtogs inte av kommissionen i Europaparlamanetets första behandling. Specificeringen att insamlingspunkterna inte behöver något tillstånd enligt direktiv 75/442/EEG är onödig, eftersom detta redan omfattas av artikel 7.2 i förslaget till direktiv.

Genom ändring 23 åläggs distributörerna att återta bärbara batterier. Detta godtas inte av kommissionen eftersom frågan redan täcks av artikel 7.2 b i förslaget, som innebär att distributörernas roll i insamlingen av batterier skall avgöras av de enskilda medlemsstaterna, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Genom ändring 24 stryks medlemsstaternas möjlighet att införa pantsystem, och särskilda villkor fastställs för införandet av ekonomiska styrmedel. Kommissionen godtar inte denna ändring eftersom det bör överlåtas åt medlemsstaterna att avgöra om ekonomiska styrmedel skall införas. Villkoren för att införa nationella ekonomiska styrmedel regleras redan genom gemenskapens primärrätt.

Kommissionen godtar inte ändring 33 som ger producenterna det ekonomiska ansvaret för informationskampanjer till allmänheten. Kommissionen anser att denna fråga, som redan omfattas av artikel 17.2 i förslaget, skall avgöras av de enskilda medlemsstaterna, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Ändring 34 , som reglerar tillverkarnas ekonomiska ansvar för ”historiskt avfall”, godtas inte av kommissionen eftersom den föredrar att låta medlemsstaterna avgöra denna fråga, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Genom ändring 37 åläggs distributörerna att informera slutanvändarna om möjligheten att göra sig av med förbrukade bärbara batterier vid försäljningsställena. Kommissionen godtar inte ändringen eftersom denna fråga enligt artikel 17.2 i förslaget till direktiv skall avgöras av de enskilda medlemsstaterna, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

5. slutsats

I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag på det sätt som anges ovan.