Med tanke på den ökade risken under den kommande vintern har EU under de senaste månaderna avsevärt stärkt sin omedelbara beredskap inför ett sådant stort försörjningsavbrott, genom att fullt ut utnyttja de möjligheter som den nuvarande rättsliga ramen erbjuder, införa åtgärder för att stimulera påfyllning av lagren, inrätta EU:s energiplattform för att stödja diversifiering av gasförsörjningen och, som en del av planen REPowerEU av den 18 maj 2022, tillkännage målet att få ett slut på beroendet av ryska fossila bränslen så snart som möjligt. I sin resolution av den 7 april 2022 begärde Europaparlamentet att en plan skulle läggas fram för fortsatt garanterad energiförsörjning i unionen på kort sikt. EU:s stats- och regeringschefer i Europeiska rådet uppmanade därefter den 31 maj och den 23 juni 2022 till en brådskande förbättring av beredskapen inför eventuella större försörjningsavbrott, i syfte att garantera energiförsörjning till överkomliga priser.

De planerade åtgärderna i detta initiativ är helt i linje med subsidiaritetsprincipen. På grund av omfattningen och de betydande effekterna av ytterligare nedskärningar i gasförsörjningen från Rysslands sida finns det ett behov av åtgärder på EU-nivå. En samordnad ansats genom unionsomfattande minskning av efterfrågan, i en anda av solidaritet, är nödvändig för att minimera risken för potentiella större avbrott under vintermånaderna, då gasförbrukningen är större och medlemsstaterna delvis måste förlita sig på den gas som lagras under injiceringssäsongen.

Förslaget är en extraordinär åtgärd som är avsedd att tillämpas under en begränsad tid och som är förenlig med en bredare uppsättning initiativ som ska stärka unionens energiresiliens och förbereda den inför eventuella krissituationer. Förslaget är också helt förenligt med konkurrens- och marknadsreglerna, eftersom fungerande gränsöverskridande energimarknader är avgörande för att säkerställa försörjningstryggheten vid försörjningsbrist. Lämpliga regler i förslaget säkerställer att nationella åtgärder inte hämmar konkurrensen eller äventyrar den inre marknadens integritet. I och med att det föreskriver mer samordnade efterfrågeminskningar ligger det också i linje med kommissionens mål enligt den gröna given.

(1)Ryska federationen – unionens viktigaste externa gasleverantör – har inlett en militär aggression mot Ukraina, som är en avtalsslutande part i energigemenskapen. Upptrappningen av den ryska militära aggressionen mot Ukraina sedan februari 2022 har lett till att gasleveranserna har minskat markant, i ett avsiktligt försök att använda gas som ett politiskt vapen. Rörledningsflödena av gas från Ryssland via Belarus har upphört och leveranserna via Ukraina har stadigt minskat. De totala flödena från Ryssland är nu mindre än 30 % av genomsnittet för perioden 2016–2021. Denna minskning av utbudet har lett till rekordhöga och volatila energipriser, vilket bidrar till inflation och skapar en risk för ytterligare ekonomisk nedgång i Europa.

(20)För att hindra betydande ekonomisk skada för unionen som helhet är det viktigt att varje medlemsstat minskar sin efterfrågan i beredskapsfasen. Detta kommer att säkerställa att gasen räcker till för alla, även under vintern. Minskningen av efterfrågan runtom i unionen är därmed ett uttryck för solidaritetsprincipen, som fastställs i fördraget. Det är därför också motiverat att kommissionen strikt övervakar att medlemsstaterna genomför de obligatoriska minskningarna av efterfrågan. Om kommissionen upptäcker en risk för att en medlemsstat kanske inte kan uppfylla skyldigheten till obligatorisk minskning av efterfrågan i enlighet med artikel 5, bör kommissionen ha befogenhet att begära att medlemsstaten lämnar in en plan med strategin och åtgärderna för hur skyldigheten till obligatorisk minskning av efterfrågan faktiskt ska uppfyllas. Medlemsstaten bör ta vederbörlig hänsyn till kommissionens eventuella kommentarer och förslag om planen. Eftersom solidaritetsprincipen ger varje medlemsstat rätt att få stöd av angränsande medlemsstater under vissa omständigheter, bör medlemsstater som kan komma att begära sådant stöd också agera i en anda av solidaritet när det gäller att minska sin inhemska efterfrågan på gas. När medlemsstaterna begär en solidaritetsåtgärd enligt artikel 13 i förordning (EU) 2017/1938 bör de därför ha genomfört alla lämpliga åtgärder för att minska efterfrågan på gas. Kommissionen bör ges befogenhet att begära att den medlemsstat som begär en solidaritetsåtgärd lämnar in en plan med åtgärder för hur eventuella ytterligare minskningar av efterfrågan på gas ska uppnås. Vederbörlig hänsyn bör tas till kommissionens eventuella kommentarer om planen.

(14)Vissa medlemsstater har dock inte möjlighet att frigöra betydande volymer av rörledningsgas till förmån för andra medlemsstater, på grund av sin specifika geografiska eller fysiska situation, såsom att de saknar eller har begränsad sammanlänkning via rörledning till andra medlemsstater. Dessa medlemsstater bör därför ha möjlighet att be om ett partiellt undantag från skyldigheten till obligatorisk minskning av efterfrågan. När kommissionen kontrollerar villkoren för tillämpning av undantaget bör den ta hänsyn till om medlemsstaten i fråga utnyttjar sina gassammanlänkningar fullt ut och använder sina LNG-anläggningar i största möjliga utsträckning för att omdirigera gas till andra medlemsstater, i en anda av solidaritet. Kommissionen bör också övervaka den totala gasförbrukningen samt användningen av sammanlänkningar och LNG-anläggningar.

(12)Unionsberedskapen bör fungera som en unionsspecifik krisnivå som utlöser obligatorisk minskning av efterfrågan. Den bör inte ha rättslig inverkan på de nationella krisnivåerna enligt artikel 11.1 i förordning (EU) 2017/1938. Det är möjligt att frivilliga åtgärder inte i sig räcker till för att säkerställa försörjningstryggheten och marknadens funktion. Därför bör ett nytt instrument inrättas som gör det möjligt att kräva att alla medlemsstater minskar efterfrågan på gas. Det bör kunna tas i bruk i tillräckligt god tid före hösten. När unionsberedskap har tillkännagetts bör alla medlemsstater vara skyldiga att minska sin gasförbrukning inom en i förväg fastställd period. Volymen av den nödvändiga minskningen av efterfrågan bör fastställas med beaktande av de volymer av gasefterfrågan som kan vara i riskzonen vid ett fullständigt avbrott i de ryska gasleveranserna och med full hänsyn till frivillig minskning av efterfrågan som redan uppnåtts under samma period. Minskningens volym kan fördelas mellan alla medlemsstater, på grundval av en jämförelse med deras genomsnittliga förbrukning under de senaste fem åren. Volymen och varaktigheten för skyldigheten till obligatorisk minskning av efterfrågan bör fastställas även med hänsyn till den fyllnadsnivå som rapporterats i enlighet med artikel 6d.1 i förordning (EU) 2017/1938, utvecklingen i fråga om diversifiering av gaskällor, inbegripet LNG-leveranser, samt utvecklingen av utbytbarheten mellan bränslen i unionen.

I denna förordning fastställs regler för att hantera en situation med allvarliga problem med gasförsörjningen, i syfte att i en anda av solidaritet trygga EU:s gasförsörjning. Bestämmelserna omfattar förbättrad samordning, övervakning och rapportering om nationella åtgärder för att minska efterfrågan på gas och en möjlighet för kommissionen att tillkännage den specifika krisnivån unionsberedskap, vilket utlöser en obligatorisk unionsomfattande skyldighet att minska efterfrågan.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

(1)behörig myndighet: en nationell statlig myndighet eller nationell tillsynsmyndighet som har utsetts av en medlemsstat för att säkerställa genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) 2017/1938.

(2)unionsberedskap: en unionsspecifik krisnivå som utlöser en obligatorisk minskning av efterfrågan och som inte är kopplad till någon av krisnivåerna i artikel 11.1 i förordning (EU) 2017/1938.

Artikel 3

Frivillig minskning av efterfrågan

Medlemsstaterna ska göra sitt yttersta för att mellan den 1 augusti 2022 och den 31 mars 2023 minska sin nationella gasförbrukning med minst 15 % jämfört med den genomsnittliga förbrukningen mellan den 1 augusti och den 31 mars under de fem år som föregår denna förordnings ikraftträdande (frivillig minskning av efterfrågan). Artiklarna 6, 7 och 8 ska tillämpas på dessa åtgärder för frivillig minskning av efterfrågan.

Artikel 4

Kommissionens tillkännagivande av unionsberedskap

1.Kommissionen får tillkännage unionsberedskap endast när det finns en betydande risk för allvarlig gasbrist eller en exceptionellt hög efterfrågan på gas och åtgärderna i artikel 3, enligt vad som rapporterats i enlighet med artikel 8, inte är tillräckliga och detta leder till en betydande försämring av gasförsörjningssituationen i unionen, men marknaden fortfarande kan hantera detta avbrott utan att behöva tillgripa icke marknadsbaserade åtgärder.

2.Kommissionen får, efter samråd med de berörda riskgrupperna, såsom de fastställs i bilaga I till förordning (EU) 2017/1938, och gruppen för samordning av gasförsörjningen med beaktande av eventuella synpunkter som medlemsstaterna har uttryckt i det sammanhanget, tillkännage unionsberedskap på eget initiativ eller på begäran av minst tre behöriga myndigheter som har tillkännagett en nationell beredskapsnivå i enlighet med artikel 11.1 i förordning (EU) 2017/1938.

3.När kommissionen efter en bedömning anser att de underliggande grunderna för unionsberedskapen inte längre motiverar tillkännagivandet av unionsberedskap ska den, efter samråd med de berörda riskgrupperna, såsom de fastställs i bilaga I till förordning (EU) 2017/1938 och gruppen för samordning av gasförsörjningen, med beaktande av eventuella synpunkter som medlemsstaterna uttryckt i det sammanhanget, tillkännage att unionsberedskapen och skyldigheterna enligt artikel 5 har upphört.

Artikel 5

Obligatorisk minskning av efterfrågan vid unionsberedskap

1.När kommissionen tillkännager unionsberedskap ska varje medlemsstat minska sin förbrukning av naturgas i enlighet med den metod som anges i punkt 2 (obligatorisk minskning av efterfrågan).

2.För tillämpningen av obligatorisk minskning av efterfrågan ska, under hela tiden som unionsberedskapen gäller, den totala förbrukningen av naturgas i varje medlemsstat under en period från och med den 1 augusti varje år till och med den 31 mars följande år (genomförandeperiod) minskas med minst 15 % jämfört med den medlemsstatens genomsnittliga förbrukning under perioden mellan den 1 augusti och den 31 mars (jämförelseperiod) under de fem år som föregår denna förordnings ikraftträdande. Eventuella frivilliga minskningar av efterfrågan som medlemsstater uppnått under genomförandeperioden innan beredskapen tillkännages ska beaktas för den obligatoriska minskningen av efterfrågan.

3.Medlemsstater får begära att den obligatoriska minskningen av efterfrågan begränsas med högst 5 %, förutsatt att de kan påvisa att de på grund av avsaknad av eller begränsad sammanlänkning med andra medlemsstater inte i betydande utsträckning kan bidra till att öka den direkta eller indirekta gasförsörjningen till andra medlemsstater.

4.Medlemsstater som begär ett undantag från den obligatoriska minskningen av efterfrågan enligt punkt 3 ska lämna in bevis på att deras kapacitet för sammanlänkning med andra medlemsstater eller deras inhemska LNG-infrastruktur används i största möjliga utsträckning för att omdirigera gas till andra medlemsstater.