SV Europeiska unionens officiella tidning C 109/46

Yttrande från Regionkommittén om ”kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om invandring, integration och sysselsättning”

(2004/C 109/08)

REGIONKOMMITTÉN HAR AVGETT DETTA YTTRANDE

med beaktande av:

meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om invandring, integration och sysselsättning (KOM(2003) 336 slutlig),

kommissionens arbetsdokument om utvidgad konsekvensanalys i fråga om meddelandet om invandring, integration och sysselsättning (KOM(2003) 336 slutlig och SEK(2003) 694),

kommissionens beslut av den 3 juni 2003 att i enlighet med artikel 265.1 i EG-fördraget rådfråga kommittén i ärendet,

ordförandens beslut av den 19 mars 2003 att ge utskottet för ekonomisk politik och socialpolitik i uppdrag att utarbeta yttrandet i ärendet,

ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Nice den 9 december 2000,

ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Sevilla den 21–22 juni 2002,

ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15–16 oktober 1999,

ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Lissabon den 24 mars 2000,

ReK:s yttrande om ”Ändrat förslag till rådets direktiv om rätt till familjeåterförening” (CdR 243/2002 fin), (1)

Regionkommitténs yttrande om ”Invandringspolitik: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om en gemensam politik om olaglig invandring” (KOM(2001) 672 slutlig) och om ”Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om en öppen samordningsmetod för gemenskapens invandringspolitik” (KOM(2001) 387 slutlig), som antogs den 16 maj 2002 (CdR 93/2002 fin) (2),

kommitténs yttrande om en invandringspolitik för gemenskapen och ett gemensamt asylförfarande (CdR 90/2001 fin) (3),

kommitténs yttrande om Förslag till rådets direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares rättsliga ställning (CdR 213/2001 fin) (4),

kommitténs yttrande om Förslag till rådets direktiv om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (CdR 214/2001 fin) (5),

kommitténs yttrande om Förslag till rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i syfte att bedriva verksamhet som anställd eller egenföretagare (CdR 386/2001 fin) (6),

kommitténs yttrande om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, yrkesutbildning eller volontärarbete (KOM(2002) 548 slutlig) (CdR 2/2003 fin) (7),

kommitténs yttrande om kommissionens meddelande om att integrera invandringsfrågor i Europeiska unionens förbindelser med tredje länder (KOM(2002) 703 slutlig),

kommitténs yttrande om utarbetandet av en stadga om grundläggande rättigheter i EU (CdR 327/99 fin) (8),

kommitténs yttrande om Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Rapport beställd av Europeiska rådet i Stockholm: ”Öka andelen arbetstagare och främja ett aktivt åldrande” (KOM(2002) 9 slutlig) (CdR 94/2002 fin) (9),

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om invandring, integration och det organiserade civila samhällets roll (CES 365/2002),

Artikel 13 i EU-fördraget och det därtill hörande rådsdirektivet 2000/78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling och rådets direktiv 2000/43/EG om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung,

Europarådets rapport från juli 2000 ”Diversity and cohesion: new challenges for the integration of immigrants and minorities” (”Mångfald och sammanhållning: nya utmaningar för integrationen av invandrare och minoriteter”),

och av följande skäl:

Yttrandet antogs vid Regionkommitténs 53:e plenarsession den 11–12 februari 2004 (sammanträdet den 12 februari).

1. Regionkommitténs synpunkter

1.1 Regionkommittén välkomnar tillfället till samråd om de olika förslagen när det gäller tredjelandsmedborgare som är bosatta i unionen.

1.2 Mot bakgrund av den europeiska integrationen i framtiden, och särskilt med tanke på utvidgningen, välkomnar kommittén utvecklingen av en helhetsstrategi för integreringen av invandrare.

1.3 ReK vill understryka värdet och behovet av gemensamma riktlinjer och förfaranden för invandring och integration både vad gäller legal och illegal invandring.

1.4 Kommittén inser att medlemsstaterna har olika sätt att se på integrationspolitiken och anser att det mervärde EU skulle kunna bidra med till de integrationsåtgärder som vidtas på nationell nivå i första hand bör vara att stödja program och initiativ, inte att harmonisera lagstiftning.

1.5 Regionkommittén välkomnar kommissionens åtagande att vidta en serie åtgärder och initiativ i syfte att främja invandrarnas integrering i det civila samhället och på EU:s arbetsmarknad.

1.6 ReK anmodar kommissionen att tillämpa en fullständigt decentraliserad strategi i linje med subsidiaritetsprincipen, där unionen, medlemsstaterna, de regionala och lokala nivåerna samt arbetsmarknadens parter och det civila samhället skall delta aktivt.

1.7 Kommittén beklagar att kommissionen i sitt meddelande och i den utvidgade konsekvensanalysen inte erkänner den centrala roll som lokala och regionala myndigheter spelar för ett framgångsrikt genomförande av integrationspolitiken. Dessa myndigheter tillhandahåller tjänster, i samarbete med andra leverantörer av lagstadgade och frivilliga tjänster och med lokala beslutsfattare, på den plats där tjänsterna erbjuds invandrargrupperna. Det är också den närmast ansvariga politiska nivån gentemot väljarna.

1.8 Kommittén beklagar bristen på samråd med lokala och regionala myndigheter inför utarbetandet av den utvidgade konsekvensanalysen i samband med meddelandet om invandring, integration och sysselsättning.

1.9 ReK betonar den centrala roll som lokala och regionala myndigheter spelar. Deras ansvar för bostäder, planering, utbildning, sjukvård och arbetsmarknad har en direkt påverkan på integrationen och kan gynna social integration och hållbar samhällsstruktur.

1.10 ReK är fast övertygad om att ett framgångsrikt genomförande av integrationspolitiken endast kan uppnås genom att man riktar stor uppmärksamhet mot lokala och regionala organ, särskilt sådana som har ett demokratiskt mandat, eftersom dessa måste vara lyhörda för befolkningens problem.

1.11 Kommittén ser positivt på att lokala och regionala myndigheter ges möjlighet att bidra till att utarbeta nationella handlingsplaner som syftar till social integration och sysselsättning. Detta gör det lättare att jämföra arbetssätt och ta fram goda metoder samt att analysera de verkliga konsekvenserna och resultaten av medlemsstaternas strategier.

1.12 ReK menar att invandring är positivt för de mottagande länderna men att medlemsstaterna inom ramen för en adekvat planeringspolitik för att hantera migrationsströmmarna måste tillhandahålla goda möjligheter till integrering om invandrarna skall kunna utveckla hela sin potential. Kommittén vill dock även stödja den formulering i utkastet till konstitution som i samband med ökad samordning på europeisk nivå säger att ”(…) medlemsstaternas rätt att fastställa hur många tredjelandsmedborgare som får beviljas inresa till deras territorium för att där söka en sysselsättning som arbetstagare eller egenföretagare” inte skall påverkas (artikel III-168, punkt 5).

1.13 Kommittén framhåller att integration är en tvåvägsprocess och att kraftansträngningar krävs från såväl invandrare som från den inhemska befolkningen för att uppnå en verklig social sammanhållning.

1.14 Regionkommittén vill understryka vikten av att engagera invandrare och flyktingar i utvecklingen av de tjänster som tillhandahålls på lokal och regional nivå för att skapa relevanta och effektiva tjänster och som ett första steg i en aktiv integrering av invandrare och flyktingar i samhälle och arbetsliv i EU:s medlemsstater.

1.15 ReK betonar att gemenskapens invandringspolitik bör fästa stor vikt vid den ekonomiska och sociala utvecklingen i ursprungsländerna i syfte att förbättra livskvaliteten för medborgarna i dessa länder genom att få bukt med orsakerna till de problem och svårigheter som gör att människor emigrerar, och att begränsa migrationen till nivåer som är hållbara för och gagnar både mottagarländerna och ursprungsländerna.

1.16 Kommittén vill understryka att invandringen inte räcker för att täcka arbetskraftsbristen inom EU på lång sikt, och påminner om sitt yttrande om de äldres bidrag till arbetsmarknaden. Mer generellt vill kommittén peka på behovet av åtgärder inom utbildning, omskolning och yrkesvägledning samt av en reglering av mekanismerna för att skapa balans mellan tillgång och efterfrågan som främjar full sysselsättning.

1.17 ReK noterar med oro frånvaron av jämställdhetsperspektiv i meddelandet och pekar på vikten av jämställdhetsinriktade integrationsåtgärder eftersom arbetslösheten ofta är hög bland kvinnliga invandrare.

1.18 Kommittén konstaterar att dåliga kunskaper i mottagarlandets språk utgör ett stort integrationshinder, särskilt när det gäller att hitta ett arbete, delta i yrkesutbildning eller uppnå goda skolresultat.

1.19 Kommittén menar att Lissabonmålen inte kan uppfyllas utan en framgångsrik invandringspolitik och att gemenskapens strukturpolitikinstrument därför bör främja social integrering av invandrare och flyktingar efter 2006 genom att dessa frågor integreras i den ekonomiska och sociala politiken inom det nya mål 2.

1.20 Regionkommittén välkomnar att kommissionen har släppt ambitionen från meddelandet om en invandringspolitik för gemenskapen (KOM(2000) 757 slutlig) om en rättslig ställning för tredjelandsmedborgare jämförbar med EU-medborgares och som på sikt skulle kunna leda till ett erbjudande om en form av samhällsmedborgarskap baserat på EG-fördraget.

2. Regionkommitténs rekommendationer

2.1 Regionkommittén anmodar kommissionen att i större utsträckning erkänna de lokala och regionala myndigheternas roll i genomförandet och främjandet av framgångsrika integrations- och sysselsättningsinitiativ eftersom dessa myndigheter är lokala beslutsfattare och största tillhandahållare av tjänster, och har konkreta kunskaper från fältet om invandrarnas situation, inte minst genom den direktkontakt de har med invandrarna och deras företrädare.

2.2 Gemenskapen får inte blunda för det stora antal arbetstagare som invandrat olagligt, utan måste inrätta mekanismer som gör det möjligt för invandrare som bryter mot gällande invandringslagstiftning att utan dröjsmål där så är lämpligt få sin ställning legaliserad. Man får dock sätta detta i relation till kapaciteten för ett värdigt mottagande, och klargöra att personer som har begått allvarliga brott inte kan komma i fråga. Alla fall skall därvid prövas enskilt. ReK yrkar på att åtgärder vidtas för att bestraffa dem som tjänar på illegal arbetskraft.

2.3 Kommittén uppmanar kommissionen och rådet att utveckla riktlinjer för rekryteringen av utbildad arbetskraft från utvecklingsländerna, där det erkänns att gemenskapen har ansvar för att se till att ursprungsländerna inte drabbas av kompetensflykt och där de invandrade arbetstagarnas mänskliga rättigheter respekteras fullt ut.

2.4 En aktiv politik bör föras för att förhindra illegal invandring som ger näring åt en ytterst inhuman handel med människor. För detta behövs det en ram för åtgärder som samordnas av EU och medlemsstaterna, framför allt de medlemsstater som är mer direkt utsatta för migrationsströmmar. Åtgärderna skall dels syfta till att man ger hjälp- och stödinsatser och gör ursprungs- och transitländerna utanför EU ansvariga för att på ort och ställe hindra och få slut på de organiserade illegala transporterna till mottagarländerna, dels se till att EU:s gränser övervakas och skyddas mot illegala överträdelser.

2.5 ReK anmodar kommissionen att dra nytta av den sakkunskap som lokala och regionala myndigheter skaffat sig i internationella partnerskap under samarbete med sina motsvarigheter i ursprungsländerna i syfte att öka den sociala och ekonomiska utvecklingen i dessa länder. Kommissionen bör också göra det lättare för lokala och regionala myndigheter att delta i debatten om EU:s samarbetsprogram för invandring med tredje land.

2.6 Kommissionen bör förstärka EU-program som t.ex. Equal, som syftar till att motverka social utslagning genom stöd till missgynnade grupper och personer som löper risk att diskrimineras i fråga om tillgång till utbildning och arbete, eftersom de kan betraktas som resurser som kan utnyttjas av lokala och regionala myndigheter i arbetet med att integrera flyktingar i samhället och på arbetsmarknaden.

2.7 Kommittén anser att kommissionen bör vidta åtgärder som syftar till att underlätta social integrering av invandrare genom särskilda program för att hjälpa regioner och lokala myndigheter att tillhandahålla tillämpliga tjänster.

2.8 Regionkommittén stöder idén om andraspråksundervisning i nationella språk för invandrargrupper i alla åldrar, i syfte att förbättra integrationen i samhället, och anser det vara viktigt att man tar fram och sprider bästa praxis på detta område.

2.9 ReK yrkar på att integrationspolitiken åtföljs av stödstrategier för att komma tillrätta med rasism och främlingsfientlighet. Detta gäller särskilt följande aspekter: — Utbildning som främjar tolerans och icke-diskriminering samt ömsesidig uppskattning mellan olika etniska minoritetsgrupper och kulturer och som visar på rasismens skadliga inverkan på hela samhället, så att alla går samman för att stödja integration och tar ställning mot rasism. Regionkommittén uttrycker sin uppskattning för det viktiga arbete som utförs av Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet inom detta område. — Rättvisa riktlinjer och rutiner för invandring- och asyl, som åtföljs av tillräcklig finansiering för stöd och integration av invandrare och flyktingar, med särskild inriktning på kvinnors behov, med tanke på den dubbla diskrimineringsrisken. — Tillräckliga resurser till de lokala myndigheterna och icke-statliga organisationer så att de framgångsrikt kan arbeta med invandrings- och flyktingfrågor. — Kommittén ser positivt på artikel III–168, punkt 4 i utkastet till konstitution, som föreskriver att ”[å]tgärder för att stimulera och stödja medlemsstaternas verksamhet för att främja integrationen av medborgare i tredje land som är lagligen bosatta på deras territorium, vilka dock inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar, får fastställas i europeiska lagar eller ramlagar”.

2.10 Regionkommittén anser att de framtida årsrapporterna om utvecklingen av den gemensamma invandringspolitiken bör innehålla en utvärdering av de finansieringsprogram som främjar integrationen av medborgare från länder utanför EU i syfte att fastställa goda metoder och politiska rekommendationer med dessa som utgångspunkt.

2.11 Regionkommittén vill uppmana kommissionen att i debatten om den framtida europeiska sammanhållningspolitiken ta hänsyn till de insatser som gjorts i vissa regioner där strukturfondsstödet kan komma att minskas och där invandrarbefolkningen ökat påtagligt under de senaste åren.

2.12 Regionkommittén föreslår att det bör utformas riktlinjer för erkännande av medborgerliga rättigheter för invandrare med utgångspunkt i vistelsens längd i EU:s medlemsstater, eftersom det är en grundläggande princip för en effektiv integration.

Bryssel den 12 februari 2004 Regionkommitténs ordförande Peter STRAUB

(1) EGT C 73, 26.3.2003, s. 16.

(2) EGT C 278, 14.11.2002, s. 44.

(3) EGT C 19, 22.1.2002, s. 20.

(4) EGT C 19, 22.1.2002, s. 26.

(5) EGT C 107, 3.5.2002, s. 85.

(6) EGT C 192, 12.8.2002, s. 20.

(7) EGT C 244, 10.10.2003, s. 5.

(8) EGT C 156, 6.6.2000, s. 1.

(9) EGT C 287, 22.11.2002, s. 1.