[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 28.02.2006

KOM(2006) 89 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om handelsnormer för ägg

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

I rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg fastställs flera bestämmelser för saluföring av ägg, inklusive ett stort antal mycket tekniska bestämmelser.

Sedan förordningen antogs 1990 har den ändrats sex gånger. Ett antal ändringar gjordes antingen för att införa nya krav, som vid fallet med märkning av ägg med producentens särskiljande nummer, eller för att anpassa vissa tekniska normer till nya marknadsbehov. Dessa ändringar har gjort att förordningen blivit svårläst.

Förenklingen av gemenskapens lagstiftning är central för jordbrukspolitiken och lagstiftningsarbetet. Detta betonades i det senaste meddelandet från kommissionen om enklare och bättre lagstiftning i den gemensamma jordbrukspolitiken [KOM(2005) 509 slutlig av den 19 oktober 2005]. Av denna anledning bör rådets förordning (EG) nr 1907/90 ersättas och tekniska bestämmelser införas i kommissionens genomförandeförordning.

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om handelsnormer för ägg

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2771/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för ägg[1], särskilt artikel 2.2,

med beaktande av kommissionens förslag[2], och

av följande skäl:

(1) Handelsnormer för ägg kan bidra till att förbättra äggens kvalitet och följaktligen underlätta försäljningen av dem. Det ligger därför i producenternas, handelns och konsumenternas intresse att handelsnormer tillämpas för ägg.

(2) Erfarenheterna från tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg[3] har visat att det finns ett behov av ytterligare ändringar och förenkling. Förordning (EG) nr 1907/90 bör därför upphävas och ersättas med en ny förordning.

(3) Normerna bör i princip gälla för alla ägg från höns av arten Gallus gallus som saluförs inom gemenskapen. Trots det är det lämpligt att medge undantag från normernas tillämpningsområde för vissa typer av försäljning av små kvantiteter från producent till slutkonsument.

(4) En tydlig skillnad bör göras mellan ägg som är lämpliga för direkt konsumtion och ägg som inte är lämpliga för direkt konsumtion, särskilt knäckta ägg och ruvade ägg som används i livsmedelsindustrin eller inom andra industrier än livsmedelsindustrin. Två kvalitetsklasser för ägg, klass A och klass B, bör därför särskiljas.

(5) Konsumenten bör kunna skilja mellan ägg av olika kvalitets- och viktklasser och bör kunna identifiera den produktionsmetod som används i enlighet med kommissionens direktiv 2002/4/EG av den 30 januari 2002 om registrering av anläggningar som håller värphöns och som omfattas av rådets direktiv 1999/74/EG[4]. Detta krav bör uppfyllas genom märkning av äggen och stämpling av förpackningarna.

(6) Ägg bör märkas med producentens särskiljande nummer i enlighet med direktiv 2002/4/EG för att det skall vara möjligt att spåra de ägg som släpps ut på marknaden som livsmedel.

(7) För att undvika bedrägerier bör ägg av klass A märkas så snart som möjligt efter värpningen.

(8) Förpackningscentraler som godkänns i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung[5] bör klassificera ägg efter kvalitet och vikt.

(9) För att säkerställa att förpackningscentralerna är lämpligt utrustade att klassificera ägg och förpacka ägg av klass A bör de också vara erkända av de behöriga myndigheterna och erhålla en kod som underlättar spårningen av de ägg som släpps ut på marknaden.

(10) Det är nödvändigt, och det ligger i både producenters och konsumenters intresse, att ägg som importeras från tredjeländer överensstämmer med gemenskapsnormerna. Särskilda bestämmelser i vissa tredjeländer kan motivera undantag från de normerna om motsvarande lagstiftning garanteras.

(11) Medlemsstaterna bör utse det eller de organ som ansvarar för kontrollen av denna förordning. Kontrollförfarandet bör vara enhetligt.

(12) Medlemsstaterna bör fastställa regler om påföljder vid brott mot bestämmelserna i denna förordning.

(13) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[6].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 – Syfte och räckvidd

1. I denna förordning fastställs villkoren för saluföring i gemenskapen av ägg som har producerats i gemenskapen eller importerats från tredjeland.

Dessa villkor för saluföring skall också gälla för ägg som är avsedda för export utanför gemenskapen.

2. Förordningen skall inte gälla ägg som producenten säljer direkt till slutkonsumenten

a) på sin egen gård,

b) på en lokal offentlig marknad i produktionsregionen i den berörda medlemsstaten, med undantag för auktionsmarknader, eller

c) genom försäljning från dörr till dörr.

Artikel 2 – Definitioner

I denna förordning avses med

1) ägg : ägg med skal från hönor av arten Gallus gallus , lämpliga som livsmedel eller för användning inom livsmedelsindustrin, med undantag för knäckta ägg, ruvade ägg och tillagade ägg,

2) knäckta ägg: ägg som uppvisar sprickor i både skal och hinnor så att innehållet är synligt,

3) ruvade ägg : ägg från tidpunkten då de placeras i ruvmaskinen,

4) saluförande : att saluhålla eller visa upp för försäljning, bjuda ut till försäljning, försälja, leverera och alla andra former av utsläppande på marknaden,

5) produktionsenhet : en anläggning för att hålla värphöns som är godkänd i enlighet med direktiv 2002/4/EG,

6) förpackningscentral : en anläggning, godkänd i enlighet med förordning (EG) nr 853/2004, där ägg indelas i klasser efter kvalitet och vikt,

7) slutkonsument : den slutliga konsumenten av ett livsmedel som inte kommer att använda livsmedlet som en del i ett livsmedelsföretags verksamhet.

Artikel 3 – Klasser för kvalitet och vikt

1. Ägg skall klassificeras i följande kvalitetsklasser:

- klass A eller ”färska ägg”,

- klass B eller ”ägg av andra kvalitet”.

2. Ägg av Klass A skall också klassificeras efter vikt.

3. Ägg av klass B skall endast levereras till livsmedelsindustrin eller till andra industrier än livsmedelsindustrin.

Artikel 4 – Märkning av ägg

1. Ägg av klass A skall märkas med produktionsenhetens särskiljande nummer i enlighet med punkt 2 i bilagan till direktiv 2002/4/EG för att bland annat göra det möjligt att identifiera produktionsmetoden.

2. Märkningen av ägg i enlighet med punkt 1 skall äga rum på produktionsenheten eller på den första förpackningscentral som äggen levereras till.

3. Genom undantag från artikel 1.2 skall ägg som producenten säljer till slutkonsumenten på en lokal offentlig marknad i produktionsregionen i den berörda medlemsstaten märkas i enlighet med punkt 1.

Medlemsstaterna får emellertid undanta producenter vars anläggning inte överstiger 50 värphöns från detta krav, under förutsättning att anläggningens namn och adress anges på försäljningsplatsen.

Artikel 5 – Förpackningscentraler

1. Ägg skall klassificeras efter kvalitet och vikt i förpackningscentraler.

2. Den behöriga myndigheten skall ge förpackningscentraler tillstånd att klassificera ägg och tilldela en kod till varje företag eller producent vars lokaler och tekniska utrustning lämpar sig för klassificering av ägg efter kvalitet och vikt. Ett sådant tillstånd får återkallas närhelst de nödvändiga villkor som fastställs i de tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med artikel 11 inte längre är uppfyllda.

Artikel 6 – Import av ägg

1. Kommissionen skall utvärdera handelsnormer för ägg som är tillämpliga i exporterande tredjeland på begäran av det berörda landet. Utvärderingen skall utvidgas till bestämmelserna om märkning och etikettering, produktionsmetoder och kontroller samt genomförande. Om man konstaterar att det finns tillräckliga garantier för att de bestämmelser som tillämpas är likvärdiga med gemenskapslagstiftningen skall ägg som importeras från de berörda länderna märkas med ett särskiljande nummer som motsvarar det som avses i artikel 4.1.

2. Kommissionen skall, om så är nödvändigt, förhandla med tredjeländer i syfte att hitta lämpliga sätt att erbjuda de garantier som avses i punkt 1 och för att sluta avtal om sådana garantier.

3. Om tillräckliga garantier om att bestämmelserna är likvärdiga inte tillhandahålls skall ägg som importeras från det berörda tredjelandet ha en kod som gör det möjligt att identifiera ursprungslandet och en uppgift om att produktionsmetoden är ”ospecificerad”.

Artikel 7 – Kontroll

1. Medlemsstaterna skall utse organ som skall kontrollera att denna förordning efterlevs.

2. De organ som anges i punkt 1 skall kontrollera de produkter som omfattas av denna förordning i alla saluföringsstadier, inklusive lastning, lossning och transport. Förutom stickprovskontroller skall kontroller utföras på grundval av en riskanalys, med beaktande av den berörda anläggningens typ och produktion samt aktörens tidigare historik när det gäller uppfyllnaden av handelsnormerna för ägg.

3. För ägg av klass A som importeras från tredjeland skall de kontroller som föreskrivs i punkt 2 göras vid tidpunkten för tullklarering och före övergången till fri omsättning.

Ägg av klass B som importeras från tredjeland skall endast övergå till fri omsättning om deras slutdestination i förädlingsindustrin kontrolleras vid tidpunkten för tullklarering.

Artikel 8 – Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa regler om de påföljder som skall tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att påföljderna verkställs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

Artikel 9 – Meddelanden

Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra alla uppgifter som är nödvändiga för att tillämpa denna förordning.

Artikel 10 – Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av Förvaltningskommittén för fjäderfäkött och ägg.

2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG gälla.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 11 – Tillämpningsföreskrifter

Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 10.2, särskilt om

1) hur ofta uppsamling, leverans, konservering och behandling av äggen görs,

2) kvalitets- och viktklassificering samt undantagen till klassificeringskraven,

3) detaljer om uppgifterna på ägg och stämplingen av förpackningar,

4) kontroller,

5) handel med tredjeland,

6) meddelanden enligt artikel 9.

Artikel 12 – Upphävande

1. Förordning (EEG) nr 1907/90 skall upphöra att gälla från och med den 1 juli 2007.

2. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 13 – Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Jämförelsetabell

Förordning (EEG) nr 1907/90. | Den här förordningen |

Artikel 1 | Artikel 2 |

Artikel 2.1 | Artikel 1.1 |

Artikel 2.3 | – |

Artikel 2.4 | – |

Artikel 3 | – |

Artikel 4 | – |

Artikel 5.1 och 5.3 | Artikel 5 |

Artikel 5.2 | – |

Artikel 6.1 och 6.2 | Artikel 3 |

Artikel 6.3 | Artikel 11 |

Artikel 6.4 och 6.5 | – |

Artikel 7.1 a | Artikel 4.1 |

Artikel 7.1 b och c | Artikel 6 |

Artikel 7.1 d | Artikel 11 |

Artikel 7.2 | – |

Artikel 8 | – |

Artikel 9 | – |

Artikel 10 | – |

Artikel 11 | – |

Artikel 12 | – |

Artikel 13 | – |

Artikel 14 | – |

Artikel 15 | – |

Artikel 16.1 första meningen | Artikel 1.2 |

Artikel 17 | – |

Artikel 18 | Artikel 7.1 och 7.2 |

Artikel 19 | – |

Artikel 20.1 | Artikel 11 |

Artikel 20.2–20.4 | – |

Artikel 21 | Artikel 8 |

Artikel 22.1 | Artikel 9 |

Artikel 22a | – |

Artikel 23 | Artikel 12 |

Artikel 24 | Artikel 13 |

Bilaga I | Bilaga |

[1] EGT L 282, 1.11.1975, s. 49. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EGT L 307, 25.11.2005, s. 2).

[2] EGT C […] […], s. […]

[3] EGT L 173, 6.7.1990, s. 5. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1039/2005 (EGT L 172, 5.7.2005, s. 1).

[4] EGT L 30, 31.1.2002, s. 44. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

[5] EGT L 139, 30.4.2004, s. 55. Rättad version i EGT L 226, 25.6.2004, s. 22.

[6] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.