A4-0369/96

Resolution från kommissionen om sysselsättningen i Europa 1996 och meddelandet från kommissionen om «Insatser för sysselsättningen - en förtroendepakt»(KOM(96)0485 - C4-0553/96 och C4-0341/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rapport om sysselsättningen i Europa 1996 (KOM(96)0485 - C4-0553/96),

- med beaktande av kommissionens meddelande «Insatser för sysselsättningen - en förtroendepakt» (KOM(96)0485 - C4-0341/96),

- med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i synnerhet artiklarna 2, 3, 3a, 103 och 118,

- med beaktande av kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning - utmaningar och vägen in i 2000-talet (KOM(93)0700) - C3- 0509/93),

- med beaktande av kommissionens vitbok om europeisk socialpolitik - en väg framåt för unionen (KOM(94)0333 - C4-0087/94) samt kommissionens sociala åtgärdsprogram 1995-1997 (KOM(95)0134 - C4-0160/95),

- med beaktande av Europeiska rådets beslut att utarbeta en sysselsättningsstrategi, som initierades vid dess möte i Essen och förstärktes vid de följande mötena i Cannes, Madrid, Turin och Florens,

- med beaktande av rådets rekommendation av den 8 juli 1996 om övergripande riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (96/431/EG) ((EGT nr L 179, 18.7.1996, s. 46.)),

- med beaktande av det gemensamma yttrande som utarbetats av den makroekonomiska gruppen om den sociala dialogen om riktlinjer för arbetsmarknadens parter för att förvandla återhämtningen till en varaktig och sysselsättningsskapande tillväxtprocess av den 16 maj 1995, som undertecknats av Europeiska fackliga samorganisationen (EFS), Europeiska gemenskapens industriunion (UNICE) och Europeiskt centrum för offentliga företag (ECPE),

- med beaktande av sina resolutioner om kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning av den 9 mars 1994 ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 124.)), om EMU-processens konsekvenser för socialpolitiken av den 10 mars 1994 ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 230.)), om vitboken om europeisk socialpolitik av den 19 januari 1995 ((EGT nr C 43, 20.2.1995, s. 63.)), om Europeiska unionens prioriteringar inför toppmötet om social utveckling (Köpenhamn, mars 1995) av den 2 mars 1995 ((EGT nr C 68, 20.3.1995, s. 49.)), om den ekonomiska årsrapporten för 1995 av den 7 april 1995 ((EGT nr C 109, 1.5.1995, s. 304.)), om en konsekvent sysselsättningsstrategi för Europeiska unionen av den 13 juli 1995 ((EGT nr C 249, 25.9.1995, s. 143.)), om kommissionens meddelande om ekonomisk tillväxt och miljön av den 11 oktober 1995 ((EGT nr C 287, 30.10.1995, s. 118.)), om kommissionens ekonomiska årsrapport för 1996 av den 9 maj 1996 ((EGT nr C 152, 27.5.1996, s. 68.)), om kommissionens rekommendation om övergripande ekonomiska riktlinjer för 1996 av den 19 juni 1996 ((EGT nr C 198, 8.7.1996, s. 115.)), om lokal utveckling och sysselsättningsinitiativ av den 5 september 1996 ((Protokollet av den 5.9.1996, del II.8.)), om en minskning och anpassning av arbetstiden av den 18 september 1996 ((Protokollet av den 18.9.1996, del II.8.)) och av den 19 september 1996 om det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag (1997- 2000) ((Protokollet av den 19.9.1996, del II.3.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för socialfrågor och sysselsättning samt yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0369/96), och med beaktande av följande:

A. I artikel 2 i fördraget fastställs som en prioriterad målsättning «en harmonisk och väl avvägd utveckling av näringslivet inom gemenskapen som helhet, en hållbar och icke-inflatorisk tillväxt som tar hänsyn till miljön, en hög grad av ekonomisk konvergens, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet mellan medlemsstaterna».

B. Det är nödvändigt att förstärka effekten av social sammanhållning i det europeiska samhället och behålla de principer som definierar och karaktäriserar den europeiska sociala modellen och som särskiljer den från andra utvecklingsmodeller.

C. En social balans är en del av den socialt inriktade marknadsekonomin, och näringslivets effektivitet bygger på att en ekonomisk struktur accepteras som förutsätter en rättvis social fördelning och delat socialt ansvar samt tar hänsyn till skyddet av miljön.

D. Den starkt minskande solidariteten på det sociala området, något som är ett resultat av den bestående massarbetslösheten och den osäkra och instabila sysselsättningen, börjar innebära en risk för den inre sammanhållningen i våra samhällen och underminera själva grundvalarna för Europas moderna demokratier.

E. Det mål som anges i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, nämligen att halvera arbetslösheten genom att skapa 15 miljoner arbetstillfällen till sekelskiftet, tycks ha glömts bort, och detta mål och åtföljande beslut av Europeiska rådet i Essen, Cannes, Madrid, Turin och Florens är alltjämt en allvarlig utmaning som EU och medlemsstaterna måste svara på.

F. Den internationella konkurrenskraften avgörs i hög grad av näringslivets innovationsförmåga, en hög utbildningsnivå, en effektiv infrastruktur för forskning samt ett nära och gränsöverskridande samarbete mellan företag, högskolor och forskningsinstitut.

G. Utarbetandet av en gemensam strategi kräver lämpliga politiska åtgärder, såsom samordning av makroekonomisk politik och socialpolitik samt ett intensivt interinstitutionellt samarbete mellan Europeiska kommissionen, Europaparlamentet, rådet (arbetsmarknads- och socialministrarna), Ekofin- rådet och arbetsmarknadens parter.

H. Flera medlemsstater har lyckats minska arbetslösheten konstant under ett antal år, vilket är en prestation som borde sporra andra medlemsstater och kommissionen att noggrant undersöka dessa länders politik och identifiera lämpliga tillvägagångssätt som ger positiva resultat.

I. Unga personer under 25 år är särskilt hårt drabbade av arbetslöshet, och antalet personer över 25 år som varit arbetslösa längre än ett år har ökat från 48 % till 50 %; den andel som varit arbetslös två år eller längre har ökat ännu mer, från 27 % till 30 %.

J. Parlamentet stöder de europeiska demonstrationer mot arbetslöshet, osäkra anställningar och social utslagning som skall hållas under det första halvåret 1997, i syfte att utöva större tryck på EU och medlemsstaterna för att finna lösningar på arbetslöshetsproblemet.

K. Trots att en varaktig ekonomisk tillväxt fortfarande krävs i våra dagar, kan inte arbetslöshetens strukturella problem lösas enbart med hjälp av tidigare årtiondens tillväxt- och utvecklingsmekanismer från tidigare årtionden.

L. Antalet långtidsarbetslösa är en indikator på bristfällig ekonomisk politik och sysselsättningspolitik, och under långa perioder av arbetslöshet tappar människor inte bara tillförsikt och självkänsla utan även möjligheter att återfå anställning.

M. Arbetslösheten är särskilt allvarlig i Europeiska unionens mindre utvecklade rand- och öområden samt i dess utkanter.

N. Företag med färre än 100 anställda har ökat antalet skapade nettoarbetstillfällen med 260 000 per år, medan företag med mer än 100 anställda uppvisar en förlust av nettoarbetstillfällen på 222 000 per år.

O. De grundläggande aspekterna i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, vilken utgjorde en bra grund för en balanserad politik för fler arbeten, har ännu inte genomförts, delvis på grund av att Ekofinrådet inte har kunnat enas om att bevilja erforderliga ekonomiska resurser eller att införa en europeisk ram för skatt på koldioxid i energi; kommissionens förslag «Åtgärder för sysselsättning i Europa», som framför allt är en uppmaning till regeringarna och arbetsgivar- och arbetstagarsidan att genomföra en allmän mobilisering för sysselsättning, riskerar att tappa trovärdighet på grund av att Ekofinrådet inte kan komma till en överenskommelse.

P. Den teknologiska utvecklingen och utvecklingen av produktionen, vilka är ett resultat av elektronik- och informationsrevolutionen, leder till extraordinära produktivitetshöjningar; en politik behövs därför i syfte att tillse att det existerar en positiv balans mellan produktionsutveckling och skapande av sysselsättning.

Q. 1995 års rapport om de demografiska förhållandena i EU varslar om att sysselsättningspotentialen kommer att genomgå en drastisk förändring vilket gör det ännu mera nödvändigt för medlemsstaterna och kommissionen att utveckla integrerade politiska strategier för att bekämpa den ständigt ökande arbetslöshetsnivån, med särskilt beaktande av ungdomsarbetslösheten.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens rapport om sysselsättningen i Europa 1996 såsom en beskrivning av brister och problem på detta område; beklagar dock de ringa framsteg som gjorts för att utvärdera försämringen av sysselsättningens kvalitet och övervinna massarbetslösheten och den sociala utslagningen eller skapa en gemensam, realistisk ståndpunkt som skulle identifiera gemensamma och samordnade åtgärder från EU:s och medlemsstaternas sida,

2. beklagar den bristande framgången med avseende på analyser och strategier efter 1995 års rapport och tron på ekonomisk tillväxt och monetär stabilitet, och anser att den aktiva sysselsättningspolitiken borde främjas och utvecklas i högre grad,

3. uttrycker sin oro över att de breda riktlinjer för ekonomisk politik som rådet antog den 8 juli 1996 enbart grundar sig på åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av konvergenskriterier och inte omfattar en multiplikatoreffekt som gynnar ett rent sysselsättningsskapande,

4. uppmanar därför rådet för socialfrågor och Ekofinrådet, samt medlemsstaterna att fokusera såväl sin makroekonomiska politik som strukturpolitik på nationell och europeisk nivå på ett mera balanserat och bestämt sätt och, inom ramen för en tillväxtorienterad miljö kännetecknad av låg inflation, ta hänsyn till följande riktlinjer för politiken:

- en mindre restriktiv penningpolitik, i överensstämmelse med artikel 105.1 i fördraget, samt med målen i artikel 2 i fördraget,

- en förnuftig (tillväxtinriktad) inställning till budgetdisciplin under och efter tredje etappen av EMU,

- en inkomst- och lönepolitik som skall säkerställa en löneutveckling som är i linje med produktiviteten liksom också en godtagbar nivå av intern efterfrågan och konsumentförtroende,

- en investeringspolitik som stimulerar offentliga och privata investeringar,

- en skattepolitik och strukturer på den sociala välfärdens område, vilka inte hindrar utan stimulerar skapandet av sysselsättningstillfällen,

- en aktiv utbildnings-, yrkesutbildnings- och omskolningspolitik på både gemenskapsnivå och nationell nivå i synnerhet när det gäller de snabbt växande högteknologiska sektorerna som informationsteknik och bioteknik,

5. anser att prioriteringen att samordna makroekonomisk politik och arbetsmarknadspolitik måste förstärkas, och stödjer i synnerhet samordning som syftar till att sänka indirekta kostnader för arbetskraften för låglönegrupperna, förutsatt att denna sänkning kompenseras av andra finansieringsformer (till exempel indirekta skatter eller skatter på energikonsumtion) för att undvika försämrad social trygghet; uppmuntrar en förändring mot aktiva åtgärder på arbetsmarknaden som åtföljs av skräddarsydd utbildning och/eller hjälp att finna en praktikplats, förstärkt sysselsättning, stabilitet och social trygghet samt möjlighet för alla arbetslösa att omskolas,

6. anser att medlemsstaterna aktivt bör främja åtgärder som underlättar egenföretagande och upprättande av små och medelstora företag, i synnerhet på socialt, kulturellt och ekologiskt innovativa områden; efterfrågar därför konkreta åtgärder som stödjer innovationer på dessa områden, underlättar tillgång till riskkapital, introducerar skräddarsydd rådgivning och utbildning för förvärvande av kvalifikationer som krävs i nya sorters företag med en hög grad av arbetsskapande och förenklade rättsliga och administrativa förfaranden utan att avkall görs på kvaliteten,

7. kräver särskilda åtgärder för att komma till rätta med splittringen på arbetsmarknaden och undanröja alla befintliga hinder med hänsyn till det faktum att kvinnors sysselsättning fortfarande kännetecknas av låg lön, atypiska och osäkra arbeten samt små karriärmöjligheter,

8. uppmanar kommissionen att undersöka effekterna av en politik som främjar övergången till en ny utvecklingsmodell präglad av ökad arbetskraftsintensitet genom tillväxten, t. ex. genom arbetstidsförkortning och arbetstidsomläggning, varvid i synnerhet bör beaktas verkningarna därav på små och medelstora företag samt mycket små företag, något som kan ske genom en utvärdering av vilka effekter en annan skala för socialavgifterna (i fråga om de första 32 timmarna respektive de därefter följande) såväl för egenföretagare som för anställda kunde ha på arbetslösheten, liksom genom en utvärdering av om det skulle låta sig göra att uppväga inkomstbortfallet till följd av sänkta socialavgifter med hjälp av att kostnaderna för att minska arbetslösheten också skulle sjunka; anhåller om att resultaten även skall tillställas arbetsmarknadens parter i alla medlemsstater,

9. vädjar till arbetsmarknadens parter, medlemsstaterna och unionen att vidta åtgärder för att främja deltidsarbete, uppehåll i yrkesverksamheten, betald tjänstledighet för att främja yrkesfortbildning och andra former av arbetstidsförkortning, utan att detta leder till negativa effekter på företagens konkurrenssituation eller arbetstagarnas sociala skydd,

10. kräver att förfarandet från Essen förstärks ytterligare genom att aktiva sysselsättningsstrategier genomförs samt att en rättvisare och omfördelning av arbetstillfällen främjas i kombination med ett avpassat livslångt lärande,

11. påminner kommissionen och rådet om att det inom den sysselsättningsram som fastställdes av Europeiska rådet i Essen skall ges särskild uppmärksamhet åt ungdomar, långtidsarbetslösa, kvinnor och äldre arbetstagare; kräver att medlemsstaterna vidtar fler åtgärder för att motverka nuvarande trend som påverkar dessa grupper negativt samt beklagar avsaknaden av konkreta förslag från Europeiska kommissionen med detta innehåll,

12. förespråkar att den ständiga ökningen av antalet långtidsarbetslösa bör motverkas med hjälp av en målinriktad arbetsmarknad och en yrkesutbildning som sätts in på ett tidigt stadium, liksom också genom ett ökat antal program för att göra det möjligt särskilt för de fattiga och socialt utslagna att förvärva ytterligare arbetslivserfarenhet,

13. uppmanar kommissionen och rådet att lägga alla sina ansträngningar på att utveckla projekt och åtgärder som syftar till att skapa arbetstillfällen i Europeiska unionens avlägsna och mycket avlägsna regioner samt öregioner,

14. uppmanar kommissionen att i handling omsätta en förtroendepakt som mobiliserar alla berörda aktörer, samt att aktivt använda gemenskapens finansiella instrument såsom Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden för att finansiera hållbara investeringsprojekt inom sektorerna transport, miljö, kommunikationer och lokala initiativ för sysselsättningen och hjälpa i synnerhet små och medelstora företag, mycket små företag och hantverksföretag så de kan få tillgång till marknader inom EU och ute i världen samt stödja dem inom områden av forskning och utveckling som verkar till förmån för gränsöverskridande samarbete mellan företag, universitet och forskningsorgan,

15. betonar att medlemsstaterna skall minska hinder för innovationer, såsom fastställs i Europeiska kommissionens grönbok om innovationer (KOM(95)0688 - C4-0609/95) som Europaparlamentet stöder i sin ovannämnda resolution av den 9 maj 1996 om den ekonomiska årsrapporten för 1996, och skapa åtgärder som stimulerar innovation i riktning mot en ny utvecklingsmodell såsom fastställs i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning från 1993,

16. fördömer nuvarande aggressiva konkurrens mellan ungdomar och äldre människor på arbetsmarknaden och efterlyser att modeller utarbetas som på ett mer effektivt sätt är inriktade på äldre och handikappade människors livslånga allmänna yrkesutbildning,

17. anser att investeringar i humankapital är en mycket viktig del av sysselsättningsstrategin på grund av deras positiva effekter på möjligheten att anställa personer som är föremål för dem samt på grund av deras förebyggande inverkan, eftersom 80 % av den teknik som används idag kommer att vara föråldrad om tio år och ersättas med ny, mer avancerad teknik, samt dessutom på grund av den positiva effekt investeringarna har på näringslivets konkurrenskraft; uppmanar samtidigt medlemsstaterna att uppvärdera och utvidga den roll som offentliga arbetsförmedlingar har, i partnerskap med ideella föreningar och/eller privata företag, så att däri också skulle komma att ingå tillhandahållande av skräddarsydd utbildning för långtidsarbetslösa, för ungdomar, kvinnor, äldre arbetstagare och handikappade, med särskild tonvikt på lika möjligheter,

18. efterlyser stöd, inte bara för know-how och mänskliga resurser utan även för investeringar i företagsinriktad omgivning och infrastruktur liksom i kunskap och färdigheter, för miljöskyddssystem som skapar varor och tjänster som krävs för att mäta, förhindra, begränsa och avhjälpa skador på vatten, luft och mark, inklusive åtgärder för att minska och hantera avfall, för energibesparing och föroreningar på lokal nivå samt stöd till investeringar i infrastrukturer och utökad know-how och att samla strukturfondernas interventioner enligt mål 1 och 2 samt andra unionsinstrument för att stödja dessa verksamheter,

19. fruktar att vinster, som ett resultat av avregleringen av finansmarknader, i huvudsak kommer att investeras i fastigheter och finansiella tillgångar snarare än i realkapital, vilket gör det i stort sett omöjligt för staterna att föra en aktiv sysselsättningspolitik; återupprepar sin anmodan till allvarligt beaktande av möjligheterna att införa effektiva skatter på spekulation samt en förbättrad kontroll av derivata instrument,

20. stödjer den framväxande tredje sektorn med sociala och kulturella tjänster i dess eventuella egenskap av källa till ny stabil och varaktig sysselsättning som ett medel att motarbeta arbetsmarknadens uppdelning och strukturella inflexibilitet; uppmanar kommissionen att utarbeta ett gemenskapsprogram för detta syfte med tillräckliga finansiella medel,

21. anmodar medlemsstaterna att inom ramen för regeringskonferensen besluta att ett nytt kapitel om sysselsättningspolitik förs in i det nya fördraget, vilket betonar det extra värdet av Europeiska unionens gemensamma politik för att främja sysselsättningen, solidariteten och den sociala sammanhållningen, och hänvisar till mål, förfaranden och övervakningskriterier för samordning av unionens och medlemsstaternas politik för att skapa meningsfulla arbeten med hög kvalitet med bibehållande av en hög standard på socialskyddet, vilket allt skall samverka med kampen mot långtidsarbetslöshet och social utslagning,

22. uppmanar åter kommissionen att lägga fram förslag om användningen av jämförbara socioekonomiska indikatorer för att övervaka kvantitativa och kvalitativa trender på arbetsmarknaden och i medlemsstaternas politik; anser att sådana indikatorer bör relatera till graden av arbetslöshet, sysselsättningsnivån, graden av deltagande från olika grupper i de olika sektorerna och arbetssätt/arbetsformer på arbetsmarknaden, genomsnittlig och maximal arbetstid, finansiella medel (procent av BNI) till social trygghet och en aktiv arbetsmarknadspolitik, samt största tillåtna lönespridning,

23. välkomnar inrättandet av en kommissionens kommitté för sysselsättning och arbetsmarknadspolitik, avsedd att arbeta tillsammans med kommittén för ekonomisk politik; denna kommitté skulle rådfråga det ständiga utskottet för sysselsättning i alla ärenden som berör arbetsmarknadspolitiken i syfte att bidra till att utarbeta och lansera en gemensam strategi för sysselsättningen, varvid kommittén skulle använda gemensamma indikatorer vilka skulle skapa bättre möjligheter för analys, samordning och utbyte av information angående sysselsättningspolitiken i de olika länderna,

24. erinrar om att förbättrat samarbete och förbättrad samordning mellan privata och offentliga nationella sysselsättningstjänster runtom i medlemsstaterna, såsom förtroendepakten anger, kan komma att spela en viktig roll i skapandet av sysselsättning.

25. konstaterar att de sociala sysselsättningspolitiska initiativen bör ta hänsyn till tendenserna inom befolkningsutvecklingen i EU,

26. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, ekonomiska och sociala kommittén, arbetsmarknadens parter i EU och medlemsstaternas regeringar och parlament.