EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
Brysselden28.5.2002
KOM(2002) 180 slutlig
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN
Gemenskapensåtgärdsplan föratt stoppa illegalt, icke rapporterat
och oreglerat fiske.
2INNEHÅLLSFÖRTECKNING
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN Gemenskapens åtgärdsplan för att stoppa
illegalt, ickerapporterat ochoreglerat fiske...........................................................................2
1. INLEDNING............................................................................................................3
2. ÅTGÄRDERPÅGEMENSKAPSNIVÅ..................................................................42.1. Åtgärd nr 1 : Medlemsstaternaskontroller avdeegna medborgarna..........................42.2. Åtgärd nr 2 : Definitionav förfaranden för genomförande av internationellt antagna
bestämmelser ombevarandeav fiskeresursernapåhållbar basis...............................4
2.3. Åtgärd nr 3 : Kontrollavaktiviteter knutnatillIUU-fiske.........................................5
2.4. Åtgärd nr 4: Görafiskesektorn, konsumenterna ochdenstora allmänheten medvetna
ombehovet avatt bekämpaIUU-fisket.....................................................................5
3. ÅTGÄRDERINOMDE REGIONALAFISKEORGANISATIONERNA................6
3.1. Åtgärder nr 5: Utarbetande avkontroll- och inspektionsscheman ivarje regional
fiskeorganisation......................................................................................................6
3.2. Åtgärd nr 6 :Reglering av vissa fiskeaktiviteter påöppet hav...................................6
3.3. Åtgärd nr 7 :Identifiering ochövervakning avIUU-fartyg.......................................73.4. Åtgärd nr 8 : Främjande av harmoniserade åtgärdsplaner för att minska det illegala
fisket........................................................................................................................7
3.5. Åtgärd nr 9 :Identifiering ochkvantifiering av illegala fångster...............................8
3.6. Åtgärd nr 10 : Certifiering ochdokumentation..........................................................84. ÅTGÄRDERPÅINTERNATIONELLNIVÅ.........................................................94.1. Åtgärd nr 11 :Förbättring av informationenomfiskefartygenssituation...................94.2. Åtgärd nr 12 :Ett stärkt internationellt samarbete...................................................104.3. Åtgärd nr 13: Definitionavett konkret samband mellanstat ochfartyg..................104.4. Åtgärd nr 14 : Definiering avhamnstatensrättigheterochskyldigheter...................115. ÅTGÄRD I PARTNERSKAP MED UTVECKLINGSLÄNDERNA......................115.1. Åtgärd nr 15 :Bistånd tillutvecklingsländerna för att bekämpa det illegala fisket...11
31. INLEDNING
Kampen mot illegalt, icke rapporterat och oreglerat fiske (IUU) är en av det
internationella samfundets prioriteringar för att säkerställa en hållbar framtid för
fiskeverksamheten i världen. Europeiska gemenskapen har aktivt bidragit till
utarbetandet av en internationell åtgärdsplan som har till syfte att förebygga,
motverka och begränsa illegalt, icke rapporterat och oreglerat fiske. Denna
internationella åtgärdsplan har utarbetats av FAO:s fiskerikommitté inom ramen för
FAO:s uppförandekod för ansvarsfullt fiske. Den undertecknades av FAO:s råd dem
23 juni2001.
Europeiska gemenskapen måste nu i enlighet med sina åtaganden vidta nödvändiga
åtgärder för att i gemenskapen genomföra den åtgärdsplan som beslutats på
internationellnivå.
Eftersom gemenskapens lagstiftning på detta område redan är relativt utförlig blir
syftet med arbetsdokumentet inte att redogöra för de medel som redan finns för att
bekämpa denna typ av fiske (IUU). Det är i stället lämpligt att finna de nya initiativ
och åtgärder som bör vidtas inom ramen för gemenskapslagstiftningen eller de
regionala fiskeorganisationerna eller, slutligen, inom de internationella multilaterala
organisationerna, så att detta mål kan uppnås. Det är också viktigt att inte glömma
den roll som Europeiska gemenskapen kan spela när det gäller att tillgodose
utvecklingsländernas särskilda behov.
Ett effektivt och sammanhängande system för kontroll av fiskeaktiviteten är av
grundläggande betydelse för att arbetet med att skapa en hållbar politik för att bevara
och förvalta fiskeresurserna skall lyckas. När åtgärderna för bevarande och
förvaltning blir strängare blir också frestelsen att komma runt dem desto starkare.
Yrkesfiskarna och övriga berörda aktörer kan därför endast finna åtgärderna
berättigade omde har en känsla av att de tillämpas rättvist.
I detta avseende innebär "bekvämlighetsflagg"-fenomenet en betydande risk för
fiskets överlevnad på världsnivå. Denna typ av flagg drar ner hela kontrollsystemet
både när det gäller utarbetandet av normer och tillämpningen av det. Europeiska
gemenskapen är alltså nödgad att handla både i eget och i det nationella samfundets
intresse för att kämpa mot denna typ av fenomen.
Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken framstår som ett särskilt lämpligt
forum för att ge sammanhang åt reflexionerna kring dessa frågor. Tidsschemat för
reformen bör ge Europeiska gemenskapen utrymme att lägga fram ett typdokument
vid FAO:s fiskerikommittés nästa sammanträde 2003.
42. ÅTGÄRDER PÅ GEMENSKAPSNIVÅ
2.1. Åtgärd nr1 : Medlemsstaternas kontrollerav de egna medborgarna
–Mål:Att avskräcka medborgare i gemenskapens medlemsstater från att låta
sina fiskefartyg föra flagg somtillhör en stat som inte uppfyller sina åtaganden
somflaggstat samt att begå överträdelser inomdenna stats jurisdiktionsområde.
–Motivering : Bekvämlighetsflagg leder till orättvisa konkurrensvillkor och är
ett allvarligt hot mot en hållbar förvaltning av fiskeresurserna. Eftersom det
inte finns någon internationell lagstiftning som möjliggör en definition av det
grundläggande sambandet mellan en stat och de fartyg som för dess flagg, är
det lämpligt att avskräcka aktörer från gemenskapen att använda sig av sådan
flagg, på ett sätt som garanterar likabehandling av dessa aktörer. Dessutom har
Europeiska gemenskapen redan undertecknat juridiskt bindande internationella
åtaganden i denna riktning (SEAFO-konventionen), vilka skall genomföras på
likavillkor inomhelagemenskapen.
–Medel
(a) En särskild artikel skall införas i den kontrollagstiftning som definierar
medlemsstaternas skyldigheter när det gäller medborgare (ägare till eller befälhavare
på fiskefartyg) som ombord på ett fartyg som för ett tredjelands flagg utövar fiske
somstrider mot bestämmelserna för bevarande och förvaltning av fiskeresurserna.
(b) Förbud mot att använda fisketillstånd utfärdat i gemenskapen för att befrakta
fartyg som identifierats somIUU-fartyg skall införas igemenskapens lagstiftning.
2.2. Åtgärd nr 2 : Definition av förfaranden för genomförande av internationellt
antagna bestämmelserombevarande av fiskeresurserna på hållbarbasis
–Mål: Att ge bindande kraft åt de olika texter som antagits internationellt och
somrör en (ansvarsfull och/eller) hållbar förvaltning av fiskeresurserna, genom
att på dettaområde använda vissa delar av handelspolitikens lagstiftning.
–Motivering : Om förfaranden som hindrar protektionistiska syften samt
garanterar objektiva genomförandevillkor definieras i
gemenskapslagstiftningen blir det möjligt att skapa likabehandling mellan
medlemsstaterna.
Det mest kända exemplet i frågan rör Förenta nationernas resolution om förbud
att använda stora drivgarn, vilken är inskriven i gemenskapens rättsordning
mensominteefterlevsavvissatredjeländer.
–Medel:Antagande av en gemenskapslagstiftning som är förenlig med
Världshandelsorganisationens bestämmelser om förbud mot handel med
fiskeriprodukter som fångats i strid med de internationella avtalen om ett
ansvarsfullt fiske och/eller en hållbar förvaltning av fiskeresurserna.
52.3. Åtgärd nr3 : Kontrollav aktiviteter knutna tillIUU-fiske
–Mål : Att säkerställa att importörer, omlastningsföretag, uppköpare,
konsumenter, materialleverantörer, banker, försäkringsbolag och andra
tjänsteleverantörer inte har dentyp av handelsförbindelser somde skulle kunna
ha med fartygsomkonstateratsutövaIUU-fiske.
–Motivering: Om IUU-fartygen inte kan få avsättning för sin illegala
produktion har de inte längre något ekonomiskt intresse av att utöva denna typ
av fiske.
–Medel :I kontrollförordningen skall det föras in en bestämmelse enligt vilken
handelsförbindelser som innebär handel med fisk eller produkter från illegalt,
icke rapporterat och oreglerat fiske kommer att utgöra en överträdelse. För att
underlätta för ovannämnda aktörer är det lämpligt att EG offentliggör de
förteckningar över IUU-fartyg och, om så krävs, de förteckningar över aktörer
som är direkt knutna till dessa fartygs verksamhet, vilka upprättats och
godkänts avde regionala fiskeorganisationerna.
2.4. Åtgärd nr 4: Göra fiskesektorn, konsumenterna och den stora allmänheten
medvetna ombehovet av attbekämpa IUU-fisket
–Mål:Att se till att hela fiskesektorn tillsammans med konsumenterna och
allmänheten får information om IUU-fiskets negativa konsekvenser för
bevarandet av resurserna, en ansvarsfull förvaltning av bestånden och en
hållbar framtid för fisket i hela världen, men också om Europeiska unionens
ansträngningar att både inom gemenskapen och på det internationella planet
stoppa denna farsot.
–Motivering: Gemenskapen har förbundit sig att inomramen för tillämpningen
av FAO:s uppförandekod för ansvarsfullt fiske och dess internationella
åtgärdsplan mot illegalt, icke rapporterat och oreglerat fiske genomföra
åtgärder för att göra fiskesektorn och andra berörda sektorer medvetna om
behovet av att bekämpa IUU-fisket. Genomförandet av åtgärdsplanen kommer
att bli mycket mer effektivt omdet får stödfrånden allmänna opinionen.
–Medel:En rad åtgärder för att informera och för att skapa medvetande om de
olika delarna av föreliggande åtgärdsplan och efterhand också om
genomförandet av den. Åtgärderna kommer att utformas på olika sätt beroende
på vilken del iplanen det handlar om och vilken målgrupp de riktar sig till. De
kommer särskilt att omfatta spridning av tryckt, audiovisuell eller elektronisk
information, inklusive särskilda internet-sidor, presskampanjer,
kommunikationsåtgärder och åskådliggörande åtgärder samt offentliga
arrangemang.
63. ÅTGÄRDER INOM DE REGIONALA FISKEORGANISATIONERNA
3.1. Åtgärder nr 5: Utarbetande av kontroll- och inspektionsscheman i varje
regionalfiskeorganisation
–Mål:Varje regional fiskeorganisation skall anta ett schema för kontroll och
inspektion, till havs och/eller i hamn, och eventuellt ett observatörschema som
skall vara anpassat tillde olika typerna av fiskeaktiviteter.
–Motivering: För att de bevarande- och förvaltningsåtgärder som antas av de
regionala fiskeorganisationerna skall kunna genomföras på ett effektivt sätt
krävs ett sammanhängande och för uppgifterna anpassat kontroll- och
inspektionssystem. Ikraftträdandet av Förenta nationernas avtal rörande
gemensamma fiskbestånd innebär dels att bestämmelserna i avtalet måste
anpassas tillde typer av fiskensomtäcks av olika regionala fiskeorganisationer
och dels att det måste utarbetas mer specifika bestämmelser som är mer
funktionella än de som föreskrivs i avtalet. Detta kommer att ge större
effektivitet och på ett bättre sätt garantera staternas och användarnas rättigheter
genomtydligare ochöppnare förfarandensominte är diskriminerande.
–Medel:Europeiska gemenskapen måste ta initiativet till att föreslå kontroll-
och inspektionsscheman som är så genomarbetade och detaljerade som möjligt
till alla regionala fiskeorganisationer som inte redan har sådana scheman.
Dessutom måste ändringar av redan befintliga scheman förslås så att de blir
effektivare ikampen mot IUU-fisket.
3.2. Åtgärd nr6 : Reglering av vissa fiskeaktiviteterpå öppethav
–Mål:De regionala fiskeorganisationerna skall anta sådana bevarande- och
förvaltningsåtgärder dels vad gäller fiskeverksamheten (såsom förbud mot
drivgarn) och dels fångst av olika arter (såsom djuphavsarter) som ännu inte
omfattas avreglering på internationell nivå.
–Motivering: FAO:s åtgärdsplan riktas inte bara mot illegala fiskeaktiviteter
utan också mot oreglerat fiske. De framsteg som gjorts när det gäller reglering
och kontroll av viss fiskeaktivitet riskerar att få till följd att
fiskeansträngningen inriktas på sådan fisketeknik som inte tar hänsyn till
miljön eller på arter som snart skulle komma att hotas av överexploatering.
Gemenskapen bör också, både för effektivitetens och rättvisans skull,
eftersträva en enhetlig och icke diskriminerande tillämpning av de åtgärder den
vidtar för sina yrkesfiskare både i gemenskapens vatten och på öppet hav.
Avsaknaden av godkänd internationell reglering av fiske på öppet hav riskerar
dessutomatt uppmuntratill verksamhet under bekvämlighetsflagg för att undgå
gemenskapens regler.
–Medel:Europeiska gemenskapen måste ta initiativ till att föreslå åtgärder för
bevarande och förvaltning på öppet hav i syfte att i så stor utsträckning som
möjligt reducera de verksamhetsområden som inte är reglerade internationellt.
Sådana fall där gemenskapslagstiftningen är strängare än existerande
internationelllagstiftning kommer att prioriteras.
73.3. Åtgärd nr7 : Identifiering och övervakning av IUU-fartyg
–Mål:Att med de regionala fiskeorganisationernas hjälp identifiera fartyg som
bedriver IUU-verksamhet, vilket skall ske enligt tydliga förfaranden och
kriterier som inte leder till diskriminering. Syftet är dels att bestraffa denna
verksamhet och dels att skapa möjlighet till åtgärder mot flaggstaterna för att
avskräcka fråndenhär typenav verksamhet.
–Motivering: Det finns inga faktiska siffror när det gäller antalet fartyg som
bedriver IUU-fiske. IUU-fartygen byter ofta flagg, verksamhetshav och ägare,
vilket försvårar identifieringen av dem. De kriterier som används av de
regionala fiskeorganisationerna är inte tillräckligt tydliga och är föremål för
protester, vilket gynnar IUU-fartygen. I vissa fall har förteckningarna tagits
fram på grundval av information från några stater och har inte kontrollerats
innan de antogs av de regionala fiskeorganisationerna. Detta skadar deras
legitimitet. Förvaltningsförfarandena (upptagande i förteckningen, strykning)
är inte tydliga och öppna. För övrigt anges inte konsekvenserna av att ha tagits
med ien förteckning. Det är alltså av yttersta vikt att klargöra förfarandena och
kriterierna för identifiering av IUU-verksamhet och harmonisera dessa inomde
regionala fiskeorganisationerna.
–Medel:Gemenskapen kommer att i de regionala fiskeorganisationerna verka
för att definiera objektiva och tydliga kriterier för identifiering av IUU-fiske.
Den kommer att stödja åtgärder som de regionala fiskeorganisationerna vidtar
för att uppmuntra flaggstaterna att stoppa IUU-fisket. Den kommer att
uppmuntra de regionala fiskeorganisationerna att utbyta information rörande
fartyg som identifierats som IUU-fartyg. Europeiska gemenskapen kommer för
sin del att söka finna sådana medel som krävs för att förbättra samlandet av
information om fartygen och som kan vara till stöd för de regionala
fiskeorganisationernas insatser.
3.4. Åtgärd nr 8 : Främjande av harmoniserade åtgärdsplaner för att minska det
illegala fisket
–Mål:Att i de regionala fiskeorganisationerna upprätta harmoniserade och
tydliga åtgärdsplaner för att minska det illegala fisket, särskilt i fråga om
målarter för IUU-fisket.
–Motivering: Generellt sett koncentreras IUU-fisket på arter av
högkommersiellt värde. En minskning av IUU-fisket efter dessa arter kräver
därför riktade insatser med effektiv uppföljning. Dessa planer måste dock vara
tydligt formulerade och får inte leda till diskriminering, eftersom de i sista
hand innebär handelsmässiga påföljder. Om de regionala fiskeorganisationerna
inriktar sina harmoniserade åtgärdsplaner på samma målarter går det att
undvika att IUU-fisket flyttar sin verksamhet frånett havtillett annat.
–Medel: Europeiska gemenskapen kommer att uppmana de regionala
fiskeorganisationerna att anta åtgärdsplaner för att stoppa IUU-fisket med hjälp
av harmoniserade, tydligt formulerade och icke diskriminerande förfaranden.De främsta målarterna för IUU-fisket (arter av högt kommersiellt värde)
kommer att prioriteras.
83.5. Åtgärd nr9 : Identifiering och kvantifiering av illegala fångster
–Mål:Att via de regionala fiskeorganisationerna bestämma de kvantiteter som
fångas av IUU-fartyg så att effekten av dessa aktiviteter kan bedömas vid
utvärderingenav bestånden.
–Motivering: För att det skall vara möjligt att anta förvaltnings- och
bevarandeåtgärder är det nödvändigt att göra en riktig utvärdering av
bestånden, vilket när det gäller vissa bestånd är svårt eftersom IUU-fångsternas
omfattning inte är känd. För en effektiv bekämpning av IUU-verksamheten är
det viktigt att identifiera och kvantifiera de illegala fångsterna för att det sedan
skall blimöjligt att vidta åtgärder mot flaggstaterna.
–Medel: Gemenskapen kommer att uppmuntra de regionala
fiskeorganisationerna att införa förfaranden för att samla information om
illegalt fiskade kvantiteter (information om handelsutbyte, organiserad
stickprovstagning i hamnarna, information om fångster och lossningar) för att
sedan identifiera fångsternas ursprung ochvidta åtgärder mot flaggstaterna.
3.6. Åtgärd nr10 : Certifiering och dokumentation
–Mål : Att utifrån gemensamma kriterier skapa system för
certifiering/dokumentering som kan ligga till grund för ett effektivt
genomförande av åtgärdsplanen, utan att innebära alltför stora utgifter för
aktörerna.
–Motivering: De nuvarande systemen (statistiska ICCAT-dokument,
fångstdokument frånCCAMLR) sombygger på insamling av uppgifter framför
allt för den framtida förvaltningen av resurserna, svarar endast delvis mot
åtgärdsplanens behov. Eftersom dokumenten tagits fram oberoende av
varandra saknar de överensstämmelse och gör ingen skillnad mellan aktörernas
och myndigheternas respektive skyldigheter. Det senare innebär ett betydande
handikapp vid tillämpningen av en åtgärdsplan som syftar till att göra de olika
parterna ansvariga för sitt agerande och enligt vilken påföljder skall kunna
utdömas.
Deras praktiska utformning skulle kunna främja dokumentförfalskning, ett
fenomen som kan bli oroande när dessa system utvidgas till att omfatta andra
arter än tonfisk och krill eller om de antas av andra regionala
fiskeorganisationer.
De olika metoderna för utbyte av information om dokumenten, elektroniskt
eller på annan väg, är juridiskt och tekniskt otillräckliga för att det skall gå att
genomföra tillfredsställande kontroller, vare sig omedelbart eller iefterhand.
För att målen med åtgärdsplanen skall kunna uppnås är det lämpligt att på
grundvalavettgemensamt schema
– fokusera innehållet i dokumenten på information om fartygen och deras
verksamhet, vilket kan vara till nytta för förvaltningen av resurserna och
9verifieringen av dem med hänsyn till artikel 3 i den åtgärdsplan i vilken
IUU-fisket definieras1,
– se över deras praktiska utformning för att begränsa risken för
dokumentförfalskning1,
– bekräfta dokumentens egenskap av obligatorisk deklaration och ge dem
den juridiska tyngd sombehövs för att deskalltjäna åtgärdsplanen,
– införa förfaranden som ger tillgång till dessa dokument på elektronisk
väg och bestämmelser för administrativt samarbete som ger
myndigheterna tekniska och lagliga medel att utbyta information och
genomföra de kontroller sombehövs1.
–Medel:Gemenskapen skall ta initiativ till att uppmuntra de regionala
fiskeorganisationer och stater som huvudsakligen berörs till att reformera
systemen för certifiering/dokumentering och utforma ett typdokument inför
FAO:s expertmöteomtillämpningenavartikel76 i åtgärdsplanen.
4. ÅTGÄRDER PÅ INTERNATIONELL NIVÅ
4.1. Åtgärd nr11 : Förbättring av informationen omfiskefartygens situation
–Mål: Att förbättra informationsutbytet rörande fartygens situation när det
gäller deras rätt att bedriva fiskeverksamhet, så att sådana fartyg som strukits
ur registren eller vars fisketillstånd dragits in skall kunna identifieras så fort
som möjligt.
–Motivering : I avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av
internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på öppet hav (FAO 1993)
föreskrivs dels att flaggstaten måste utfärda ett tillstånd för utövande av
fiskeverksamhet påöppet havochdels att denskall upprätta ett register över de
fiskefartyg som har rätt att föra dess flagg och som får användas för fiske på
öppet hav. Dessutom föreskrivs att vissa uppgifter skall lämnas till FAO i syfte
att stärka det internationella samarbetet när det gäller att identifiera tillåten
fiskeverksamhet. Gemenskapen har redan ratificerat FAO:s avtal som trots
detta ännu inte har trätt i kraft eftersom ett tillräckligt antal ratificeringar inte
uppnåtts. Ett stort antal regionala fiskeorganisationer har börjat upprätta
förteckningar både över fartyg med tillstånd och illegala fartyg, i syfte att
förbättra de avtalsslutande parternas samarbete när det gäller att spåra och
bestraffa olagliga fiskeaktiviteter. En gemensam databas förvaltad av FAO
skulle förbättra informationsutbytet mellan de regionala fiskeorganisationerna
och därmed öka systemets effektivitet. Då många länder (Förenta staterna,
Kanada, Japan, Norge) redan har inlett ett frivilligt samarbete med FAO kan
Europeiska gemenskapen inte ställa sig utanför detta.
1Gemenskapens erfarenheter när det gäller certifiering och kontroll av ursprunget kan fungera som
referensmaterialför dessasärskildapunkter.
10–Medel:Översändning av relevant information ur gemenskapens flottregister
till FAO på frivillig basis i avvaktan på det formella ikraftträdandet av FAO:s
avtalfrån1993.
4.2. Åtgärd nr12 : Ettstärkt internationellt samarbete
–Mål:Att stärka det internationella samarbetet när det gäller uppföljning,
kontroll och övervakning. Detta skall ske genom ett förbättrat
informationsutbyte mellan de myndigheter som ansvarar för genomförandet av
åtgärderna för bevarande ochförvaltning av fiskeresurserna.
–Motivering: Fiskefartygen är till sin natur rörliga och rör sig ute på öppet hav
över områden som inte är direkt underkastade någon stats jurisdiktion.
Genomförandet av Förenta nationernas avtal om gemensamma bestånd innebär
att samordningen och samarbetet staterna emellan måste stärkas för att det så
snabbt som möjligt skall gå att lokalisera ett fartyg som misstänks för att begå
överträdelse med hänsyntill lagstiftningen idess flaggstat.
–Medel: Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater skall delta i de
nätverk förkontrollorgan(MCSNetwork)somföreslagitsavChile ochFörenta
staterna.
4.3. Åtgärd nr13: Definition av ett konkret samband mellan stat och fartyg
–Mål: Att definiera objektiva juridiska kriterier för att skapa garantier för att ett
tillstånd att föra en stats flagg är baserat på ett konkret samband mellan denna
stat och det berörda fartyget i enlighet med bestämmelserna i artikel 91 i FN:s
havsrättskonvention (UNCLOS).
–Motivering : Fenomenet öppna register främjar utnyttjandet av
bekvämlighetsflagg och skadar särskilt möjligheterna till ett hållbart fiske. Det
nuvarande juridiska tomrummet gör det möjligt för vissa stater att låta
f i s k e f a r t y gs o mh a rt i l l å t e l s ea t tf i s k ap åö p p e th a vs e g l au n d e rd e r a sf l a g g ,
utan att därför förbinda sig att delta i det obligatoriska samarbetet genom att
garantera en effektiv kontroll av dessa fartygs fiskeaktivitet. Om det antas
kriterier för definition av ett konkret samband försvinner också den marginal
för avsiktliga överträdelser somskapats ioch med avsaknaden av internationell
lagstiftning. Detta innebär också att de stater som vägrar ett internationell
samarbete för att säkerställa bevarandet och en hållbar förvaltning av
fiskeresurserna kan identifieras på objektiva grunder. På detta sätt kan
tyngdpunkten läggas vid flaggstatens kapacitet att effektivt utöva sitt ansvar i
fråga omde fartyg somför dess flagg.
–Medel: Diplomatiskt initiativ från gemenskapens sida för att samla till en
internationell konferens i syfte att förhandla fram ett internationellt avtal om
villkoren för genomförande av artikel 91 i FN:s havsrättskonvention när det
gäller fiskfartyg.
114.4. Åtgärd nr14 : Definiering av hamnstatens rättigheteroch skyldigheter
–Mål:Att definiera hamnstatens rättigheter och skyldigheter i fråga om
fiskefartygens tillträde till hamninstallationer för handel, transit eller första
saluföring av fiskeprodukter somkommer direkt från fiskeplatserna.
–Motivering: Det finns ingen internationell konvention där en stats rättigheter
och skyldigheter på detta område definieras. Detta juridiska tomrum främjar
bekvämlighetshamnar på samma sätt som fenomenet bekvämlighetsflagg.
Avsaknaden av internationella normer för hamntillträde och hamnkontroll
främjar inte ett internationellt samarbete på detta område. Det juridiska
tomrummet tjänar dessutom som alibi för länder som inte vill vara alltför
stränga, för att inte behöva kontrollera ursprunget hos de produkter som
försörjer deras hamntrafik.
–Medel: Diplomatiskt initiativ från gemenskapens sida för att samla till en
internationell konferens i syfte att förhandla fram ett internationellt avtal som
definierar hamnstaternas rättigheter och skyldigheter när det gäller
fiskefartygenstillträdetillhamninstallationerna.
5. ÅTGÄRD I PARTNERSKAP MED UTVECKLINGSLÄNDERNA
5.1. Åtgärd nr 15 : Bistånd till utvecklingsländerna för att bekämpa det illegala
fisket.
–Mål:Att hjälpa u-länderna att fullt ut kunna uppfylla sina kommande
åtaganden inom ramen för den internationella åtgärdsplanen för att hindra
illegalt fiske.
–Motivering : Utvecklingsländernas utformning och genomförande av den
politik som syftar till att garantera övervakning och kontroll av
fiskeaktiviteterna på nationell och/eller regional nivå innebär en belastning som
många utvecklingsländer inte har medelatt klara. Europeiska gemenskapen bör
därför bidra tillatt stärka dessa länders medel, särskilt när deras fartyg bedriver
fiskeverksamhettäckt avfiskeavtalidessa länder.
–Medel: Det är lämpligt att inom ramen för ett partnerskap med
utvecklingsländerna ge tekniskt och ekonomiskt bistånd på området
uppföljning, kontrolloch övervakning av fiskeaktiviteter. Detta skall ske enligt
villkor somutarbetas från falltill fall.