SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 26.10.2009 
SEK(2009) 1405 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Sammanfattning av konsekvensanalys  
 
som åtföljer 
 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN  TILL EUROPAPARLAMENTET, 
RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA  OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
 
Bekämpning av hiv/aids i Europeiska  unionen och angränsande länder 2009–2013 
  
{KOM(2009) 569 slutlig} 
{SEK(2009) 1403} {SEK(2009) 1404} 
 
SV 2   SV 1. P ROBLEMBESKRIVNING  
Mot bakgrund av de senaste rönen om hiv/ aids, den preliminära utvärderingen av 
handlingsplanen för 2006–2009 och samråden med de  berörda parterna har följande områden 
fastställts för framtida åtgärder: 
1.1. De politiska åtagandena har inte fullgjorts 
Trots vissa framsteg har vissa överenskomna  politiska åtaganden ännu inte fullgjorts. 
Världssamfundet stöder fortfa rande de fastställda målsättn ingarna och genomförbara målen 
(allmän tillgång till förebyggande åtgärder, beha ndling, vård och stöd), men det civila 
samhället deltar inte systematiskt i utarbe tandet, genomförandet och övervakningen av 
politiken i alla medlemsstat er och angränsande länder. 
1.2. Uppgiftsluckor i EU:s centralisera de övervaknings- och rapporteringssystem   
Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll  av sjukdomar (ECDC) har gjort framsteg 
när det gäller övervakningen av hi v/aids. För att man ska få en heltäckande bild av epidemin 
krävs det emellertid ännu mer kompletta, jämförbara och kompatibla uppgifter för 
övervakningen.  
1.3. Otillräcklig förebyggande verksamh et och behandlingsverksamhet samt 
potentiellt minskande häls o- och sjukvårdsbudgetar 
De förebyggande strategierna är fortfarande inte tillräckligt effektiva. De t finns fortfarande ett 
stort antal personer i Europa som har hiv/aids men som ännu inte har diagnostiserats. 
Rådgivning och frivillig testning är viktiga verktyg i före byggandet av hiv, men de är ännu 
inte tillgängliga i hela Europa. Samma sak gä ller för tillgången till behandling, vård och stöd. 
Politiken måste riktas mot de särskilt dra bbade grupperna (t.ex. sprutnarkomaner, män som 
har sex med män och invandrare från regioner med hög förekomst av hiv). 
Sjukdomen har förändrats från ett dödligt hot till ett kroniskt ti llstånd. Stödet varierar dock 
fortfarande inom EU och de angränsande ländern a, och långt ifrån alla har tillgång till det1. 
Det finns fortfarande kunskapsluckor.  
Det finns fortfarande kunskapsl uckor inom följande områden: 
i) Samhällsvetenskap, särskilt beteendeaspekterna av överföring av hiv.  
ii) Socioekonomisk analys av förebygga nde åtgärders kostnadseffektivitet. 
iii) Utveckling och användni ng av ny förebyggande teknik. 
iv) Den gränsöverskridande dimensi onen i EU och angränsande länder. 
v) Intensifierad biomedicinsk fors kning om behandlingar och vacciner. 
1.4. Oroande utveckling i flera östeuropeiska länder 
Östeuropa (de baltiska medlem sstaterna, Ukraina, Moldavien och Ryssland) är en av de 
regioner i världen där spridningen av hiv är oroväckande, ofta med samtidiga infektioner som 
(multiresistent) tuberkulos eller hepatit.  
                                                 
1 Kostnaderna för antiretroviral hivbehandling och behandling av aidsrelaterade symtom kan vara 
betydande, och kostnaderna för antiretrovirala läkemedel utgör enbart en bråkdel av de totala 
kostnaderna för behandling och uppföljning av människor med progressiva sjukdomar. 
 
SV 3   SV 2. G RUNDEN FÖR ÅTGÄRDER PÅ EU- NIVÅ  
Att möta utmaningen hiv/aids på EU-nivå är ett led i den övergripande hälso- och 
socialpolitiken. Tyngdpunkten  ligger på förebyggande åtgärder  och nya strategi er som riktas 
mot personer som lever med hiv/aids och riskut satta grupper, för att be gränsa spridningen av 
infektioner till EU.  
2.1. Subsidiaritetsprincipen 
EU-medlemsstaterna och de angränsande länd erna har huvudansvaret för att skydda och 
förbättra sina medborgares hälsa. Enlig t artikel 152 i EG-fördraget ska en hög 
hälsoskyddsnivå för människor säkerställas vid utformning och genomförande av all 
gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder.  
2.2. Nödvändighetstest 
Hiv/aids är en överförbar sj ukdom som måste bekämpas genom samordning av de nationella 
regeringarnas insatser. Förflyttningar över gränserna påverkar spridningen av hiv, men 
människors fria rörlighet är en av EU:s politiska hörnstenar.  
För närvarande lever uppskattn ingsvis 64 miljoner migranter från länder utanför EU i EU. 
Även om de kommer från många olika länder, st år invandrare till EU för en betydande del av 
alla nya heterosexuellt överförda hivinfek tioner. Denna grupp riskerar även social 
utestängning, och kan därför ha begränsad tillgång till testning, förebyggande åtgärder, 
behandling, vård och stöd.  
EU behöver ett harmoniserat övervakningssyst em för att följa den epidemiologiska 
utvecklingen och bistå medlemsstaterna att vidt a lämpliga folkhälsoåtgärder. Det behövs en 
gemensam forskningsagenda, för at t utnyttja stordriftsfördelar. Det ligger i EU:s intresse att 
engagera de angränsande länderna, med tanke på  den höga förekomsten av hiv/aids i vissa av 
dessa länder.  
2.3. EU-mervärde   
Kommissionen bör fortsätta att sp ela en viktig roll i samordninge n av insatserna i Europa för 
att bekämpa hiv/aids. Hivinfektioner kan förh indras. Kommissionen ti llhandahåller gedigen 
sakkunskap och ett forum för diskussion och utbyt en mellan medlemsstaterna för att främja 
överföringen av idéer och met oder. De enskilda medlemsstater na kan knappast upprätthålla 
detta slags gränsöverskridande samarbete. 
EU skulle kunna integrera hiv som ett folkhäls oproblem i alla releva nta EU-politikområden, 
särskilt fri rörlighet för människor, mänskliga rättigheter, forskning och icke-diskriminering. 
Länderna kan vinna på att anpassa sin egen politik till europeisk god praxis. 
3. P OLITISKA MÅL  
Det allmänna målet är att bidra till att fö rebygga och minska ohälsa och sjukdomar hos 
människor till följd av hivinfektioner och undanröj a faror för människors hälsa, i enlighet med 
artikel 152 i EG-fördraget, samt att förbättr a livskvaliteten för personer som lever med 
hiv/aids och dem som löper störst risk att smittas.  
3.1. Särskilda mål:   
a) Att upprätthålla de t politiska ledarskapet och de berörda parternas engagemang 
och deltagande.  
b) Att förbättra de epidemiologiska uppgi fterna om hiv/aids genom övervakning.  
 
SV 4   SV c) Att stödja EU:s medlem sstater och angränsande länder vid utvecklingen av 
folkhälsoinsatser för att 
– koncentrera de nationella strategierna  på särskilt riskutsatta grupper, 
– förbättra levnadsvillkoren för utsatt a personer som löper stor risk att 
smittas med hiv samt säkerställa allmän tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd,  
– anpassa de nationella strategierna för att möta kvarstående utmaningar 
(t.ex. underdiagnostisering, nya förebyggande metoder och nya behandlingsalternativ), 
– se till att tillräckliga medel avsä tts för hiv/aids, trots den rådande 
ekonomiska krisen. 
d) Att åtgärda kunskapsluckor na när det gäller behandling, utveckling av vacciner 
och mikrobicider, forskning inom fo lkhälsa, beteendevetenskap och 
socioekonomisk analys.  
4. P
OLITISKA ALTERNATIV  
Tre olika alternativ för att nå  ovannämnda mål har jämförts.  
4.1. Alternativ 1:  Status quo – fortsatt geno mförande av den nuvarande 
handlingsplanen och utvärdering 
Med det grundläggande ”status quo”-alternativ et skulle den nuvarande handlingsplanens 
giltighetstid förlängas och genomförandet av oavs lutade åtgärder fortsätta. På så sätt skulle 
EU:s politiska stöd bibehållas , så att kommissionen och de be rörda parterna kan slutföra 
pågående verksamhet och fortsätta framgång srik verksamhet. Man skulle kunna införa 
indikatorer för att över vaka resultaten som ett led i en  heltäckande utvärdering av den 
nuvarande handlingsplanen. Övervakningen och forskningen skulle fortsätta med 
utgångspunkt i de befintliga prio riteringarna och instrumenten. 
4.2. Alternativ 2:  Ingen EU-politik eller EU-h andlingsplan för hiv/aids   
Kommissionen skulle inte ta  några nya politiska initia tiv när det gäller hiv/aids. 
Kommissionen skulle inrikta sig på befintlig  finansieringsverksamhet/befintliga program, 
t.ex. forskningsprogrammen, hälsoprogrammet,  Europeiska socialfonden, de europeiska 
grannskaps- och partnerskapsinstrumenten och yttre hivpolitik, samt på  tekniskt stöd genom 
specialiserade organ som ECDC och Europeis ka centrumet för kontroll av narkotika och 
narkotikamissbruk (ECNN). Utan en ny EU-h andlingsplan för hiv/aids skulle dock 
hivrelaterade utgifter kunna om fördelas. ECDC:s övervakning skulle fortsätta utan att 
anpassas till nya överenskomna politiska behov.  
4.3. Alternativ 3:  Nuvarande situation, med en ny strategi och handlingsplan från 
kommissionen   
Kommissionen skulle ge förnya de politiska impulser för att hålla kvar hiv/aids på den 
politiska dagordningen. Den skulle fa stställa de viktigaste politis ka prioriteringarna i kampen 
mot hiv/aids i Europa. En ny kommissionsstrategi skulle kunna  bidra med de övergripande 
handlingslinjerna, och kommissionens avdeln ingar och de berörda parterna, inom 
tankesmedjan och forumet för det civila samh ället, skulle kunna fastställa en operativ 
handlingsplan med indikatorer för att mäta result aten. Detta alternativ skulle motsvara de nya 
tendenser och utmaningar som fastställts (för ebyggande åtgärder, prio riterade regioner, 
prioriterade grupper). EU:s och de berörda part ernas insatser skulle bygga på EU:s första 
 
SV 5   SV handlingsplan för 2006–2009, men tyngdpunkten skulle förskjutas till relevanta områden som 
förebyggande åtgärder, behandling och forskning.  
4.4. Alternativ 4:  Förkastade alternativ 
Lagstiftning:  Hiv/aids är ett hälsomässigt och socialt problem med en betydande politisk 
dimension, men EG-fördraget ger inget utrymme fö r ett särskilt direktiv  eller en särskild 
förordning om hiv. Medlemsstaterna och de a ngränsade länderna utformar sina nationella 
planer och program, men de natio nella strategierna vinner stor t på utbyte av bästa praxis, 
erfarenheter och faktabaserade lösningar. 
Kampanj:  En europeisk kampanj mot hiv skulle inte  beakta alla situationer och kulturella 
särdrag i Europa. Den skulle inte fungera för a lla riskutsatta grupper och därför inte vara 
kostnadseffektiv eller ändamålsenlig.  
5. K ONSEKVENSANALYS  
5.1. Alternativ 1: Status quo – fo rtsatt genomförande av den nuvarande 
handlingsplanen   
Ekonomiska konsekvenser 
De direkta kostnaderna för EU  skulle antagligen vara ungefär lika höga som för den 
föregående perioden (2006–2009). Den utvärdering  som ingår i detta alternativ skulle mäta 
effekterna av EU:s och medlemsstaternas insatser mot epidemin. 
Detta alternativ skulle visa på kontinuitet och uppmuntra till fortsatt stora investeringar från 
många berörda parter . 
Utgifterna för verksamhet finans ierad genom nationella budgetar  torde förbli stabila i 
förhållande till 2006–2009. Ingen verksamhet i ha ndlingsplanen skulle vara bindande för 
någon part.  
En överenskommen handlingsplan, uppbackad me d starka politiska åtaganden, effektivt 
utbyte av bästa praxis och gedigen sakkunsk ap, skulle minska ineffektiviteten och 
dubbelarbetet och skulle kunna stödj a planeringen på nationell nivå. 
Vid en ekonomisk nedgång  förväntas dock en nedskärning av de nationella utgifterna för 
hälsa, särskilt på kort och medellång sikt. Det fi nns en risk för att ut gifterna i samband med 
hiv/aids kan följa denna utveck ling. Medlemsstaterna förväntas in te få några merkostnader för 
rapportering, eftersom ECDC:s överva kning finansieras genom EU-budgeten. 
Sociala konsekvenser  
Detta alternativ bör förbättra tillgången till fö rebyggande åtgärder, behandling och vård, vilket 
i sin tur skulle få positiva sociala effekter. Effektiva förebyggande program bidrar till att 
minska vidare överföring av hiv . Förebyggande åtgärder, tidigare diagnoser och behandling 
kan hejda eller  fördröja sjukdomens förlopp och gör a att de drabbade kan fortsätta att 
arbeta , vilket kan förbättra livskvaliteten för personer som lever med hiv/aids . 
ECDC:s övervakning  skulle inte kunna möta de nya utmaningarna eller tillgodose 
uppgiftsbehoven utan en ny EU-politik.  
5.2. Alternativ 2:  Ingen EU-politik eller EU-h andlingsplan för hiv/aids   
Ekonomiska konsekvenser 
EU:s direkta kostnader  skulle troligen minska, men inte mycket. Det politiska och 
ekonomiska stödet skulle kunna bli mindre effektivt,  till följd av brist på politisk styrning när 
 
SV 6   SV prioriteringarna ska fastställas. Bristande politisk motivation för EU-samarbete när det gäller 
hiv/aids skulle kunna påverka programmens årlig a prioriteringar och gyn na prioriteringar som 
inte rör hiv/aids men som stöds genom en EU -strategi. Med tanke på de 2,7 miljoner nya 
hivinfektionerna varje år i värl den och behovet av ett vaccin el ler ett botemedel tycks detta 
vara svårt att rättfärdiga. 
Minskat fokus på hiv/aids som en prioritet skulle även få allvarliga konsekvenser för många 
berörda parter  som ägnar sig åt forskning, tillhandahå llande av tjänster, utbildning och 
stödverksamhet. Vid en ekonomisk kris skulle bristen på politiskt engagemang på EU-nivå 
inte nödvändigtvis kompenseras  genom bilateralt eller multilateralt samarbete utan EU-
deltagande.  
Den största nackdelen är det politiska buds kap som detta skulle sända. Program för 
förebyggande  av hiv/aids är särskilt känslig a för nedskärningar i hälso- och 
sjukvårdsbudgeten. Mindre förebyggande  åtgärder skulle kunna göra att hälso- och 
sjukvårdskostnaderna  ökar, med fler smittade och högre behandlingskostnader samt sociala, 
ekonomiska och arbetsmarknadsmässiga konsekve nser. Medlemsstaterna förväntas inte få 
några merkostnader för rapportering och övervakning .  
Sociala konsekvenser  
Detta alternativ medför en risk för att hiv/ aids utan kommissionens politiska stöd skulle 
försvinna ur bilden för vi ssa finansieringsmekanismer. 
Det är svårt att förutse vilka ytterligare åtgärd er som medlemsstaterna oc h de berörda parterna 
skulle vidta utan EU:s politis ka styrning. Man kan anta att internationellt överenskomna 
mål inte skulle nås i alla eur opeiska länder. Det skulle kunna  leda till negativa sociala 
konsekvenser och en ökning av hiv/aids.  
Det skulle finnas mindre möjligheter att stärka icke-statliga or ganisationer som skyddar 
utsatta grupper  i EU och angränsande länder.  
Detta alternativ kanske inte skulle vara tillräc kligt effektivt för att upprätthålla samarbetet i 
Europa, särskilt när det gäller att styra insatserna mot de nya utmaningarna  eller ta itu med 
de sociala frågorna . Liksom i fallet med alternativ 1 skulle ECDC:s övervakning  inte kunna 
täcka de nya utmaningarna eller uppgiftsbehoven. 
5.3. Alternativ 3:  Nuvarande situation, med en ny EU-strategi och EU-
handlingsplan   
Ekonomiska konsekvenser 
Enligt detta alternativ skulle uppgifterna för att genomföra den nya handlingsplanen fördelas 
mellan alla berörda parter.  
De direkta kostnaderna för EU  skulle antagligen vara ungefär lika höga som under den 
föregående perioden (2006–2009). Med politiskt stöd och ett ökat fokus på nya utmaningar 
och tendenser, skulle resultaten kunna förbättras och resurserna  omfördelas till effektivare 
insatser. Den planerade utvärderingen  skulle bidra till att mäta effekterna av EU:s och 
medlemsstaternas insatser mot epidemin. Med detta alternativ förblir hiv/aids en prioriterad fråga på EU-nivå, kontinuiteten betonas och de många berörda parter  som ägnar sig åt t.ex. 
forskning, tjänster och utbildning uppmuntras. 
Med detta alternativ torde  utgifterna för verksamhet finansierad genom nationella 
budgetar  förbli stabila i förhållande till 2006–2009. Ingen verksamhet skulle vara bindande 
för någon part. Betoningen av nya prio riteringar skulle dock kunna leda till omfördelning av 
nationella resurser  till nya förebyggande metoder, större  inriktning mot särskilt riskutsatta 
 
SV 7   SV grupper och starkare gränsöve rskridande samarbete österu t, vilket skulle medföra 
kostnadseffektivare insatser. 
Den ekonomiska nedgången  skulle kunna påverka stödet rela terat till hiv/aids och hota 
förebyggande  program genom möjliga nedskärninga r i hälso- och sjukvårdsbudgeten. 
Alternativ 3 skulle uppmuntra EU:s medlem sstater och angränsande  länder att bibehålla 
offentliga utgifter riktade mot särskilt ris kutsatta grupper och fördela resurserna till de 
kostnadseffektivaste hälsoinsatserna.  
Förbättrad rapportering och övervakning  skulle kunna medföra merkostnader för de mycket 
få länder som inte redan sänder tillräckliga uppgifter till ECDC. För övriga länder skulle 
ingen ytterligare belastning uppstå . De kommer att kunna dra nytta av bättre planering utifrån 
bättre uppgifter, vilket vanlig en är kostnadseffektivt. 
Sociala konsekvenser  
Ett kommissionsmeddelande och en handlingsplan skulle understryka kontinuiteten  och den 
politiska viljan  att fullgöra befintliga internationella åtaganden . Det skulle fastställas 
precisa mål och skulle kunna leda till bättre resursfördelning och effektivare infrastruktur  
på nationell nivå. 
Alternativ 3 skulle få positiva konsekvenser  för det civila samhället , personer som är 
drabbade av hiv/aids  och näringslivet . Genom starkare politiskt ledarskap och det civila 
samhällets deltagande borde levnadsvillkoren förbättras för alla människor som drabbats av sjukdomen.  
Med detta alternativ skulle man – stödja insatserna för att ta itu med de sociala frågorna  runt hiv/aids när det gäller 
stigmatisering, diskriminering och bristande respekt för de mänsk liga rättigheterna, 
– stärka det civila samhället, som är  oumbärligt i kampen mot hiv/aids,  
– övervaka omfattningen av epidemin och samtidig a infektioner, t.ex. t uberkulos, hepatit och 
sexuellt överförbara infektioner, på nationell och gränsöverskridande nivå, 
– förbättra insatserna mot sjukdomen,  
– samla experter för att planera svar på framtida utmaningar.  
Förbättrad övervakning och kontroll på eur opeisk nivå, främst av ECDC och andra 
specialiserade och normgivande organ, skulle förstärka grunden för effektiva och hållbara 
folkhälsoåtgärder. 
 
SV 8   SV I nedanstående tabell sammanfa ttas de tre alternativens effekter på de särskilda målen.  
Särskilda mål  Alternativ 1 Alternativ 2  Alternativ 3  
Politiskt ledarskap och styrning mot överenskomna mål  + - ++ 
Förstärkt övervakning och epidemiologi till stöd för politiken  + + ++ 
Öka medlemsstaternas och angränsande länders fokus p å
särskilt riskutsatta grupper  + - ++ 
Uppmuntra medlemsstaterna och angränsande länder at t
förbättra levnadsvillkoren för människor som löper hög risk at t
smittas med hiv och trygga allmän tillgång till vård oc h
behandling av hög kvalitet  + - ++ 
Uppmuntra medlemsstaterna och angränsande länder at t
anpassa strategierna för hiv/aids till kvarstående och/eller ny a
utmaningar  + - ++ 
Uppmuntra medlemsstaterna och angränsande länder att skydd a
offentliga och privata medel för bekämpning av hiv/aids trots
den ekonomiska krisen  + - ++ 
Fylla forskningsluckor genom att integrera resurser oc h
verksamhet  + + ++ 
Kostnader för särskilda mål  Alla siffror är ungefärliga uppskattningar  
Budgetkonsekvenser för EU: 
Hälsoprogrammet 
   
20 miljoner 
euro   
Högst 20 
miljoner euro. 
Omfördelning av 
medel för hiv till 
andra program-
områden   
20 miljoner euro. 
Omfördelning till 
nya prioriteringar i 
handlingsplanen 
Ramprogrammet för forskning  100 miljoner 
euro  Högst 100 
miljoner euro. 
Omfördelning av 
medel för hiv  100 miljoner euro. 
Omfördelning till 
nya prioriteringar 
ECDC (övervakning och kontroll)  4,4 miljoner 
euro  
 4,4 miljoner euro 
 4,4 miljoner euro. 
Omfördelning till 
nya prioriteringar 
Budgetkonsekvenser för medlemsstaterna:  
Kostnader för hälso- och sjukvårds-  samt forskningsbudgetarna 
 
 
Kostnader för rapportering (övervakning)
  
Ej tillämpligt
Stabila 
 
 
 
Ingen 
ytterligare 
administrativ 
börda för EU-
medlems- 
Ej tillämpligt 
Risk för budget-
nedskärningar 
p.g.a. den eko-
nomiska krisen  
Ingen ytterligare 
administrativ 
börda för EU-
medlemsstaterna   
Ej tillämpligt 
Stabila 
Omfördelning till 
nya prioriteringar 
 
Administrativa 
kostnader till följd 
av nya krav på 
uppgifts-
 
SV 9   SV staterna  rapportering  
 
Enligt konsekvensanalysen skulle alternativ 3, en ny strategi och handlingsplan från 
kommissionen, få störst verkan och är  således det alternativ som föredras. 
6. Ö VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Framstegen skulle kunna kartläggas och överv akningsrapporter utarbetas av kommissionen 
senast 2012. Regelbunden övervakning uppmuntrar alla  berörda parter att snabbt dela med sig 
av sina resultat och framsteg. Alla parter sk ulle få bättre tillgå ng till bästa praxis och 
möjligheter till samarbete.