Yttrande om ungdomsarbetslöshet (96/C 18/11)

Ekonomiska och sociala kommittén beslutade den 22 februari 1995, i enlighet med arbetsordningens artikel 23, tredje stycket, att utarbeta ett yttrande om ungdomsarbetslöshet.

Sektionen för sociala frågor, familje-, utbildnings- och kulturfrågor som ansvarat för det förberedande arbetet antog sitt yttrande den 17 juli 1995. Föredragande har varit Bernd Rupp.

Kommittén antog följande yttrande med majoritetsbeslut och med 4 nedlagda röster vid sin 329:e plenarsession (sammanträdet den 25 oktober 1995).

1. Ungdomsarbetslösheten i EU: en utmaning

1.1. Arbetslöshetskvoten för ungdomar (under 25 år) i Europeiska unionen uppgår till 21,2 % (), vilket är en dubbelt så hög siffra som för andelen vuxna. Cirka 32 % av alla arbetslösa är ungdomar. Den lägsta arbetslöshetskvoten för ungdomar, som knappt i någon medlemsstat ligger under 10 % idag, är alltför hög om man beaktar de psyko-sociala och mentala konsekvenserna för ungdomarna som är förknippade med arbetslöshet.

1.2. I jämförelse med den högsta noteringen 1985, då den relativa arbetslösheten för personer under 25 år uppgick till 43 %, har i stort sett andelen arbetslösa ungdomar jämfört med andelen vuxna arbetslösa varit oförändrad. Ungdomsarbetslösheten drabbar framför allt unga kvinnor, sydeuropeiska ungdomar (34-42 %) och finländska ungdomar (). Under 1992 var en tredjedel av ungdomarna i Europeiska unionen arbetslösa längre än ett år.

1.3. Ungdomsarbetslösheten utgör en del av den totala arbetslösheten i Europeiska unionen och dess särskilda betydelse består genom att den generation som nu vuxit upp och som kan bli yrkesutbildad personal på medellång och lång sikt förlorar det yrkesmässiga perspektivet då de är långtidsarbetslösa. Detta innebär ofta att chansen för unga människor att få tillgång till kvalificerade tjänster och att kunna delta i samhället begränsas. Det är just de unga människorna som behöver denna kontakt för att på ett positivt sätt kunna identifiera sig med samhället för att kunna ta risker och bemästra svårigheter. Sämre utsikter att få ett jobb hindrar dessa ungdomars utveckling och framtidsutsikter att leva ett stabilt liv. Inte ens en kvalificerad yrkesutbildning eller avslutade högskolestudier utgör i dag - jämfört med tidigare - en garanti för att man har goda utsikter att få ett arbete i framtiden.

1.3.1. De europeiska arbetsmarknaderna kännetecknas av stor lönespridning och av olika kvalifikationsprofiler. Rörligheten bland ungdomar är inte alltid tillräcklig och leder ofta till nya problem (migrationsföljder). Dessa problem finns på såväl nationell som transnationell nivå och gör handlingsplaner nödvändiga på lokal och regional nivå.

1.3.2. Vi måste utgå ifrån att en livslång utbildning i framtiden kommer att vara en faktor som avgör om man skall ha goda chanser på arbetsmarknaden. Yrkesutbildning måste därför betraktas som det främsta sättet att angripa problemet, dock utan att tro att detta utgör ett universalmedel mot arbetslösheten.

1.3.3. Kristider kräver andra samarbetsformer mellan näringslivet och staten vilket även gör länderspecifika avgifter nödvändiga för långtgående planer.

1.4. En svårighet består i att var femte ungdom i dag inte kan hitta ett arbete på den europeiska arbetsmarknaden. Många ungdomar har dessutom dåligt avlönade, problemfyllda och riskabla arbeten och de saknar möjligheter att kunna förbättra sin situation. Ungdomars arbetslöshet och undersysselsättning utgör ett avsevärt slöseri med mänskliga resurser vilket kan hota den ekonomiska och sociala samhörigheten i Europa och kanske till och med demokratin. De unga arbetslösa fråntas sin möjlighet att bidra till samhället. En allt större andel av den generation som nu vuxit upp och som kan bli yrkesutbildad personal kommer att gå förlorad och kommer att bli dömd till att under mycket lång tid inte ha ett arbete och därmed slås ut i samhället. Följande företeelser utgör bevis på denna utslagningsmekanism: otillräcklig inkomst, identitetsförlust, ökande isolering och avtagande självkänsla. Ett osäkert arbete, marginalisering och utslagning utgör en gynnsam jordmån för ungdomskriminalitet, drogmissbruk, nationalistisk extremism, intolerans, främlingsfientlighet och rasism. Ungdomsarbetslösheten angår därför oss alla och får således inte ignoreras av Europeiska unionen.

1.5. I Europeiska unionen slutar många ungdomar skolan utan fullständigt avgångsbetyg vilket krävs för att senare kunna gå vidare med fortsatta studier som leder längre eller för att få ett arbete. Detta drabbar ungdomar på alla kvalifikationsnivåer i olika omfattning och styrka (både personer med svag ställning på arbetsmarknaden och studenter berättigade att läsa vid högskolan). Det krävs därför en större omfattning av kvalificerade erbjudanden och program för att stödja yrkesutbildningen, på samma sätt som handlingsprogrammen LEONARDO och SOKRATES är utformade.

1.5.1. Ungdomsarbetslösheten har tidigare utvecklats på flera olika sätt och utslagningen har drabbat under 10 % av ungdomarna, alltifrån ungdomar utan avslutade studier till högskolestudenter. Mot bakgrund av den arbetsbrist som råder i Europeiska unionens samtliga länder hotas och drabbas ett ökande antal ungdomar med kvalificerad utbildning av arbetslöshet förutom många av de grupper som rent allmänt har en svag ställning på arbetsmarknaden.

2. Europeiska unionens helhetssyn och förslag

2.1. Den växande skillnaden mellan utbildnings- och sysselsättningssystemen samt de utbildningar som inte alltid motsvarar behoven är nyckelfaktorer som hindrar unga människor att hitta arbeten och att integreras ordentligt i arbetslivet. Det har i detta sammanhang poängterats i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och i vitboken om den europeiska socialpolitiken att utbildningssystem och lösningar måste eftersträvas som garanterar en ordentlig grundutbildning och som knyter samman skolans utbildning med förvärvslivet. Det bör också särskilt uppmärksammas att de samhälleliga konsekvenserna som blir följden av arbetslösheten - i synnerhet vad beträffar ungdomsarbetslösheten - kommer att innebära en utslagning och en förlust av det samhälleliga deltagandet. I vitböckerna föreslås bland annat följande:

- en väsentlig uppbyggnad av yrkesutbildningen, ev. som ett alternativ till universitetsutbildning, med kortare och mer praktiskt inriktade utbildningsvägar för lärlingar och praktikanter i företag;

- en bättre uppskattning av behovet av kvalifikationer vid rätt tillfälle;

- en omstrukturering av fortbildnings- och utbildningsmöjligheterna i samband med arbetsmarknadsmyndigheterna;

- en allmänt sett större medverkan av den privata sektorn, arbetsmarknadens parter och myndigheter i utvecklingen av ett "äkta" yrkesutbildningssystem, varvid ev. skattemässiga och rättsliga incitament måste utvecklas;

- bättre möjligheter att förebygga och bekämpa den sociala utslagningen.

2.2. I vitböckerna (Vitbok "Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning", kapitel 8, punkt 8.8 e, Vitbok "Europeisk socialpolitik", kapitel 6b, punkt 15) ställs bland annat följande krav på åtgärder för "nationella" fort- och utbildningssystem och för förebyggandet av utslagningen (vilket till sist även preciserades i kommissionens rapport "Att förvandla tillväxt till arbeten, åtgärdsplan från Bryssel" av den 23 november 1994):

- en gemenskapsomfattande garanti som innebär att ingen person under 18 år får vara arbetslös: alla skall erbjudas en plats i det allmänna eller yrkesinriktade utbildningssystemet eller i en alternativ utbildningsåtgärd.

(Följande kursiva text kommenterar Europeiska kommissionens ståndpunkter:)

Exemplet Nederländerna (liksom Danmark och Sverige), där en sådan garanti sedan länge har prövats i praktiken, skulle också kunna granskas ytterligare en gång med avseende på möjligheten att överföra det till andra medlemsstater, liksom Tysklands erbjudande om en utbildningsplats i yrkesutbildningens tvådelade system. Därutöver torde det vara nödvändigt att ett övervägande av denna garanti även inkluderar anställning som ett alternativ respektive kan komma i fråga i anslutning till utbildningen. Nödvändigheten av en gemenskapsomfattande garanti får stöd av flera föreliggande, vetenskapliga undersökningar som alla bekräftar att arbetslöshet vid övergången från skola till yrkesutbildning och anställning får uppenbara följder med avseende på den möjliga och förväntade yrkesmässiga stabiliseringen och utvecklingen. (Om man som gränsvärde utgår från arbetslösa med yrkeserfarenhet som varit arbetslösa längre än ett halvår så visar alla undersökningar att ungdomar och unga människor inte skall utsättas för arbetslöshet i övergången från skola till arbete.)

- ett undanröjande av avgångselevers brist på baskunskaper och andra grundläggande färdigheter;

Här har de olika formerna av åtgärder lämpat sig för att i övergången från skola till arbetslivet eftersträva en bredare kunskapsnivå och även ge praktisk arbetslivserfarenhet.

- en statushöjning av den yrkesmässiga grundutbildningen samt en höjning av förmågan att använda nya teknologier;

Här gäller det främst att beakta att - såsom angetts ovan - olika grupper av arbetslösa ungdomar med bristfällig skolutbildning som behöver särskilda anpassningsåtgärder och vederbörlig tillgång till kunskap i ny teknologi på olika nivåer för att börja studera och ta studentexamen.

- en utvidgning av bredden och utbudet i det varaktiga utbildningssystemet för lärlingar;

Här bör man särkilt undersöka på nytt i vilken utsträckning och under vilka förhållanden som utbildningssystemet för lärlingar i de nordliga medlemsstaterna går att överföra till andra medlemsstater och i vilken utsträckning de där kan inlemmas i respektive lands utbildningssystem.

- en bättre samordning av yrkesvägledning och arbetsförmedling;

Här gäller det att utnyttja avslutningsfasen i skolutbildningen för att ungdomarna skall få en större orientering om yrkesvägar och utbildningsmöjligheter och att förbättra deras beslutsunderlag och motivation inför en yrkesutbildning.

- incitament för universitet och högskolor att stärka samarbetet med industrin och handeln;

- en prövning av skattemässiga incitament för företag och privatpersoner så att dessa investerar i vidareutbildning;

- arbetsmarknadens parter skall förmås att även på europeisk nivå ingå kollektivavatal så att man förutser en större tillgång till och delaktighet i åtgärder för vidareutbildning som ett betydelsefullt styrinstrument varvid man påvisar de möjligheter som Europeiska socialfondens mål nr 3 och 4 ger, varefter tyngdpunkten läggs vid en föregripande utbildning;

- förebyggandet och bekämpningen av den sociala utslagningen kräver en omfattande mobilisering av alla krafter samt att de ekonomiska och sociala åtgärderna samverkar.

2.3. Vad beträffar åldersgränsen för en garanti inom hela gemenskapen som en politisk förpliktelse för medlemsstaterna har det med kommissionsledamot Pádraig Flynns samtycke föreslagits att åldersgränsen höjs från 18 till 20 år, för att härmed koppla de kommande åtgärderna i fråga om den eftergymnasiala utbildningen till skolgången och för att säkerställa en garanti för de unga människorna som därefter annars skulle bli arbetslösa. Vidare fastställs att det kvarstår ett betydande behov av nätverk på området för yrkesutbildning där statliga och privata ekonomiska initiativ skulle kunna utvecklas. Här måste det vara frågan om att både stärka privata ekonomiska initiativ och även inkludera statliga näraliggande initiativ och fastställandet av normer i yrkesutbildningen.

2.3.1. Slutligen kvarstår det att överväga och avväga om det inte är tillrådligt att medlemsstaterna i framtiden förordar att det förutses en yrkesutbildning på grundnivå som en första eftergymnasial delutbildning i den yrkespraktiska utbildningen i företagen. Detta skulle kunna utgöra en möjlighet för att förbättra de grundläggande kvalifikationerna på vissa utvalda verksamhetsområden vilket både skulle förbättra yrkeskvalifikationerna och ekonomins olika verksamhetsområden.

3. Europeiska insatser mot ungdomsarbetslösheten

3.1. Vid Europeiska rådets senaste toppmöten i Bryssel, på Korfu och i Essen beskrevs kampen mot ungdomsarbetslösheten som en av Europeiska unionens högst prioriterade frågor. I rådets beslut av den 5 december 1994, som bygger på förslagen i vitboken om att höja yrkesutbildningens kvalitet och dragningskraft (), konstaterar man att det finns vissa grundförutsättningar för bekämpning av ungdomsarbetslösheten, bland annat effektiva strategier för yrkesutbildning. Samtidigt gavs en entydig formulering av hur punkterna under mål 3 och 4 prioriteras i relation till förutsägbara utvecklingstendenser på arbetsmarknaden och inom utbildning och rådgivning. Dessutom bör LEONARDO-programmet bidra till förbättrad tillgång till utbildnings- och arbetsplatser och förhindra att det blir för många program.

3.2. Det viktigaste målet för arbetsmarknadspolitiska initiativ mot ungdomsarbetslösheten vid sidan av en offensiv för att höja kvalifikationsnivåerna måste vara att hitta respektive befrämja nya sysselsättningstillfällen för ungdomar, för att på ett tydligt sätt bidra till att reducera bristen på arbetstillfällen i EU-länderna.

3.3. Ekonomiska och sociala kommittén har redan tidigare gjort utförliga uttalanden i frågor av denna karaktär. I allmänna remissyttranden om tillväxt- och sysselsättningsfrågor har man konstaterat att det är särskilt viktigt att höja utbildningens kvalitet, men att den springande punkten ändå är hur många arbetstillfällen som faktiskt skapas för ungdomar. I detta yttrande på eget initiativ skall vi inte ta upp denna viktiga punkt på nytt.

3.3.1. Modellen att hela gemenskapen skall garantera att inga ungdomar under 18 år får gå arbetslösa utvidgas till en garanti för alla ungdomar under 20 år, så att ungdomarna erbjuds ett konkret och avlönat alternativ till arbetslöshet och sysslolöshet. Men fler alternativ och breddade utbildningsmöjligheter inom affärslivet och industrin kommer även fortsättningsvis att vara det främsta verktyget mot arbetslöshet bland unga människor.

3.3.2. Ytterligare förslag som gäller EU:s utbud, program och åtgärder måste ses som en del av en övergripande sysselsättningspolitik för EU inom ramen för gällande kriterier, exempelvis:

- att fortbildningsandelen i åtgärderna skall vara minst 50 %;

- att det måste finnas tillgång till åtgärder med låga antagningskrav för marginaliserade grupper (till exempel läskunnighetsundervisning och kompletteringskurser för examina);

- att den yrkesmässiga och sociala anpassningen skall stödjas så rättvist som möjligt;

- att förbättra arbetsmarknadens förmedlingskapacitet; öka antalet arbetstillfällen;

- att vidta riktade åtgärder för kvinnor och eftersatta grupper såsom handikappade, etniska minoriteter osv, som har speciella svårigheter att komma in på arbetsmarknaden respektive yrkes- och fortbildningssystemen.

- Dessa mål omsätts i program som exempelvis "Utbildning för alla" i Danmark, i en kombination av fortbildning och ny arbetsorganisation som inom den belgiska byggnadsindustrins kollektivavtal, utbildningsanknutna hjälpformer i Tyskland och andra exempel.

- EU-kommissionen samlar de hittills gjorda erfarenheterna i medlemsstaterna för att formulera de åtgärder som översikten föranleder och ansvara för att de genomförs på politisk nivå.

4. Ekonomiska och sociala kommitténs förslag

Ekonomiska och sociala kommittén diskuterar och rekommenderar ytterligare förslag som inte enbart är arbetsmarknadspolitiska initiativ, utan en utvidgning av den europeiska sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken och en förstärkt kamp mot ungdomsarbetslösheten.

4.1. Arbetsgivarstöd för anställning av ungdomar

Kommittén rekommenderar att man inrättar ett lönebidragsprogram för ungdomar som söker arbete. Målsättningen med programmet skulle vara att ge ett tillskott till det tidsbegränsade stödet till nyinrättade arbetstillfällen för ungdomar, så att ny sysselsättning skapas och bevaras, samtidigt som man inför en sysselsättningsgaranti för unga arbetslösa.

4.1.1. Ungdomar som går arbetslösa längre än ett halvt år och inte påbörjar en utbildning bör ha möjligheten att komma ut på den öppna arbetsmarknaden via praktiska erfarenheter.

4.1.2. Stimulansåtgärden bör beviljas för åtminstone ett år och utgå på avtalsenlig grund upp till 50 % av lönen. En förutsättning skall vara att anställningen inte är tidsbegränsad. Sysselsättningsåtgärder som gynnar flera länder bör speciellt värdesättas inom programmet.

4.2. Program för frivilliga tjänster

4.2.1. Kommittén föreslår att man prövar om man inte kan införa ett program för frivilliga tjänster (på icke-kommersiell basis) som står öppet för alla ungdomar under 25 år. Här kan man också tänka sig ett praktikantsystem som lägger tyngdpunkten på erfarenhetsutbyte mellan företag. Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén skall delta i uppläggningen av programmet för frivilliga tjänster. Vi hänvisar än en gång till kommissionens förslag av den 23 november 1994: "Att förvandla tillväxt till arbeten, åtgärdsplan från Bryssel" och "Socialpolitiskt handlingsprogram på medellång sikt" av den 12 april 1995.

4.2.2. Detta kan ske genom samma typ av offentlig/privata partnerskap, men inom en bredare europeisk ram. Kommissionen bör låta Europas ungdomsforum och andra motsvarande frivilligorganisationer ta del i programgenomförandet i rimlig omfattning.

4.2.3. Utgångspunkten för ett sådant program skulle kunna vara en sorts socialt partnerskap (i bemärkelsen samhällskontrakt) mellan myndigheterna, näringslivet, arbetsmarknadsparterna och unga frivilliga i regionerna. Syftet skulle vara att kombinera offentlig/privata partnerskap, modeller för deltidsarbete och inkomstgaranti. Skattebefriade och statsbidragsstödda partnerskap för ickekommersiell verksamhet på europeisk nivå kan precis som andra program stödjas genom gränsöverskridande pilotprojekt. Här bör man undersöka huruvida det befintliga "YOUTH-START"-programmet om 300 miljoner ecu (som stöder ungdom under 20 år i modellåtgärder över gränserna) inte kan öppnas för ett program i denna anda från år 1996 - då pågående program inom den europeiska socialfonden skall utvärderas. Då skulle en av YOUTH-START-programmets måloptioner utlösas som man hade i åtanke redan när programmet utsprungligen utvecklades.

4.2.4. När programmet för frivilliga tjänster genomförs är det viktigt att tänka på att den rättsliga grundvalen för ungdomars frivilliginsatser måste regleras i samråd med arbetsmarknadens parter och berörda myndigheter. Samtidigt gäller det att formulera prestationskraven på ungdomarna så att de får möjlighet att försörja sig inom ramen för den frivilliga tjänstgöringen.

4.3. Åtgärdsprogrammet "Arbetsplats Europa"

4.3.1. Kommittén föreslår vidare att man inrättar ett åtgärdsprogram "Arbetsplats Europa". Dessa nya europeiska initiativ inom arbetsmarknadspolitiken bör sikta på att erbjuda ungdomar som förbereder sig för ett yrke kvalificerade möjligheter till minst tre månaders praktik inom EU:s företag. Detta kan ske antingen under loppet av utbildningen eller när examen avlagts och ingen anställning påbörjats. När åtgärdsprogrammet "Arbetsplats Europa" genomförs måste man etablera kopplingar till LEONARDO-programmet, särskilt med avseende på rörligheten över nationsgränserna, så att man kan dra nytta av anknutna program.

4.3.2. I detta sammanhang bör man speciellt stimulera förberedelser, genomförande och utvärdering av praktikperioder på företag om minst tre månader. Dessutom skall förbättrade språkkunskaper prioriteras (som kompletteringsåtgärd under praktikperioden med minst tio veckotimmar), liksom tankeutbyte mellan ungdomar. Praktikperioder kan ha både nationell, flernationell och europeisk inriktning.

4.3.3. Den tänkta minimiperioden om tre månader vid komplettering med språkundervisning bör utvärderas och dokumenteras med ett auktoriserat diplom. En anslutande åtgärd skulle kunna vara en eller två veckors kontaktpraktik inom en europeisk organisation i syfte att ge fördjupad kännedom om ett alleuropeiskt synsätt.

4.3.4. Programmet bör rikta sig till alla ungdomsgrupper, finansieras med Europeiska socialfondens budgetmedel och bygga på SESAM-programmets erfarenheter, eventuellt via en direkt sammankoppling med detta program.

4.4. En lämplig uppläggning förutsätter att man stimulerar icke-kommersiella försöksprojekt och program för utbyte över nationsgränserna, både i stads - och landsbygdsområden. Dessa pilotåtgärder bör konstrueras så att unga arbetslösa knyts upp till ett konkret, överskådligt och givande europeiskt gemenskapsprojekt som bland annat omfattar:

- miljöskydd;

- förnyelse av stads- och landsbygdsregioner;

- restaurering av kulturarvet;

- social service;

- vård- och serviceinsatser som erbjuds i begränsad omfattning på den traditionella arbetsmarknaden.

4.4.1. Det föreslagna europeiska programmet för allmännyttiga tjänster och åtgärdsprogrammet "Arbetsplats Europa" skulle kräva ett generellt och flexibelt system med officiella diplom som erkänns inom hela unionen.

5. Slutord

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ungdomsarbetslösheten understryker att problemen i samband med ungdomars inträde i yrkeslivet har förvärrats. Yttrandet vill förmedla uppfattningen att man måste koppla samman de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och programmen mot ungdomsarbetslösheten och på så sätt inleda en politisk offensiv för en tryggare framtid för unga människor.

Bryssel den 25 oktober 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() Eurostat "News Release" nr 31/95 av den 12. 6. 1995.

() EGT nr C 374, 30. 12. 1994, s. 1-4.