GEMENSAMT MEDDELANDE TILL RÅDET GEMENSAM PARTNERSKAPSSTRATEGI FÖR EU OCH VÄSTINDIEN /* JOIN/2012/018 final */





GEMENSAMT MEDDELANDE TILL RÅDET GEMENSAM PARTNERSKAPSSTRATEGI FÖR EU OCH VÄSTINDIEN INLEDNING Vid toppmötet mellan EU och Cariforum[1] i Madrid i maj 2010 kom stats- och regeringscheferna överens om att arbeta för en gemensam partnerskapsstrategi mellan EU och Västindien och ringade in fem nyckelområden för närmare samarbete: regional integration, återuppbyggnad av Haiti, klimatförändringar och naturkatastrofer, brottslighet och säkerhet, och gemensamma åtgärder i multilaterala forum. Med utgångspunkt i de huvuddrag som stats- och regeringscheferna enades om i Madrid har detta dokument utarbetats av en gemensam arbetsgrupp, som inbegriper Europeiska utrikestjänsten och kommissionens avdelningar samt företrädare för EU:s medlemsstater och Cariforum-länderna. EU och Västindien har en lång gemensam historia och en bred bas av gemensamma värderingar. Genom sina utomeuropeiska regioner, länder och territorier är EU också fysiskt en del av Västindien. Båda regionerna engagerar sig för global fred, framsteg och välstånd samt för demokrati och rättsstatsprincipen. För Västindien har EU varit och kommer att förbli en pålitlig utvecklingspartner, vars stöd varit viktigt för regionens insatser i riktning mot hållbar utveckling. Till grund för förbindelserna ligger för närvarande Cotonouavtalet, det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan EU och Cariforum samt den biregionala politiska dialogen. Detta kompletteras av andra regionala samarbetsramar där EU och Västindien deltar, t.ex. partnerskapet mellan EU och Latinamerika/Västindien (LAC). Detta utkast till gemensam strategi syftar till att ge förhållandet en ny dimension, som gör det möjligt för EU och länderna i Västindien att fördjupa dialogen och strukturera sitt samarbete för att tillsammans ta itu med 2000-talets utmaningar och möjligheter. De vägledande principerna för den gemensamma strategin är delat ansvar, ömsesidig ansvarsskyldighet och solidaritet, gemensam ledning och medansvar. Det återspeglar Cariforums och EU:s gemensamma engagemang för de principer som fastställts i FN-stadgan och internationell rätt, särskilt respekt för och främjande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, rättsstatsprincipen och demokratiska styrelseformer. Syftet med detta gemensamma meddelande är att söka rådets godkännande av förslaget till gemensam partnerskapsstrategi för EU och Västindien. 1. TEMA I: REGIONAL INTEGRATION OCH REGIONALT SAMARBETE I ETT MER OMFATTANDE VÄSTINDIEN 1.1. ÖVERSIKT Det finns potential att öka tillväxten i Västindien genom handel, investeringar och turism och genom att utveckla nischmarknader och andra ekonomiska möjligheter. Det finns emellertid också seglivade hinder som måste övervinnas. Till följd av globaliseringen står små sårbara utvecklingsländer som de i Västindien nu inför utmaningen att delta fullt ut i en starkt konkurrenspräglad global ekonomi. Integration och samarbete på regional nivå betraktas som det bästa sättet att underlätta mänskliga och sociala framsteg och långsiktig hållbar utveckling i Västindien. Karibiska gemenskapen (Caricom) och Östkaribiska staters organisation (OECS) är de två viktigaste organisationerna för regional integration. Det regionala samarbetet underlättas av Cariforum[2] och EU:s associering med sina utomeuropeiska länder och territorier (ULT). EU fortsätter på grundval av sin egen erfarenhet att vara en aktiv partner när det gäller att stödja integration och samarbete på regional nivå för att påskynda och rationalisera utvecklingsmålen i Västindien. Genom det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan Cariforum och EU inrättas ett handelspartnerskap för ökad konkurrenskraft, ekonomisk tillväxt och utveckling, som stödjer den regionala integrationen i Västindien och deltagandet i världshandelssystemet. 1.2. MÅL Såväl Västindien som EU engagerar sig för att främja regional integration och regionalt samarbete. Det är särskilt verkningsfullt när det gäller att ta itu med de svagheter som hänger samman med en grupp av länder som främst utgörs av små östater. Bägge parter har ringat in särskilda områden där strategiskt samarbete bör ske för att stödja fördjupad regional integration och fördjupat regionalt samarbete, som underlättar hållbar ekonomisk och mänsklig utveckling. Samarbetsområdena omfattar, men behöver inte begränsas till, följande: · Stärkande av den regionala integrationen och samarbetsprocesserna i den västindiska regionen, också med EU:s angränsande utomeuropeiska departement och territorier samt angränsande länder i Central- och Sydamerika. · Genomförande av Caricoms gemensamma marknad och ekonomi samt den ekonomiska unionen inom OECS. · Effektivt genomförande av det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan EU och Cariforum, med betoning på de möjligheter det erbjuder de ekonomiska aktörerna i Västindien. · Främjande av ett sunt ekonomiskt klimat och investeringsklimat i Västindien för att öka integrationen av regionala marknader och stärka konkurrenskraften på internationell nivå. · Företagsutveckling genom investeringar i den privata sektorn, särskilt i tjänstesektorn, bland annat på områdena finansiella tjänster, turism och kulturnäringarna, och i jordbruks- och tillverkningsindustrin. Främjande av innovation, information, kommunikation och teknik samt konkurrens. · Utveckling av infrastrukturnät för att underlätta intraregional och internationell handel. · Energidiversifiering, sammankoppling och säkerhet. · Främjande av grön ekonomisk tillväxt med särskilt stöd till insatser för att bevara den biologiska mångfalden, med hänsyn tagen till vikten av vattenresurserna, turistindustrin samt jordbrukssektorn och sektorn för biologisk forskning. · Kompetensutveckling inom undervisningsväsendet genom utbildning och samarbete inom naturvetenskap och teknik. · Regional strategi för livsmedelstrygghet och hälsa. · Främjande av fattigdomsminskning, social sammanhållning, dialogen mellan arbetsmarknadens parter, utveckling av det civila samhället, inklusive arbetsmarknadsparterna, icke-diskriminering och jämställdhet, främjande av anständigt arbete och internationellt erkända arbetsnormer och förbättring av ungdomarnas delaktighet i nationell utveckling. 1.3. GEMENSAMMA ÅTGÄRDER Parterna kommer att genomföra ett långsiktigt program med gemensamma åtgärder inriktade på tillväxt och hållbar utveckling, och för att ta itu med gemensamma utmaningar, med särskild tonvikt på integration och samarbete på regional nivå. Gemensamma åtgärder i detta sammanhang skulle kunna omfatta följande: · En intensifierad och inkluderande politisk och strategisk dialog mellan EU och Västindien om frågor av intresse för båda regionerna och globala utmaningar. · Åtgärder som bidrar till samstämmighet mellan olika arrangemang för integration och samarbete med Västindien, däribland partnerskapet mellan EU och AVS-staterna, mekanismerna för samarbete mellan EU och LAC samt associeringen mellan EU och ULT. · Åtgärder som bidrar till en fördjupning av integrationen och samarbetet på regional nivå, inbegripet en förstärkning av den institutionella kapaciteten för regionala organisationer i Västindien och på nationell nivå i syfte att stärka fastställandet, genomförandet och den hållbara uppföljningen av politiken på regional nivå. · Stöd till insatser för institutionell konsolidering på regional och subregional nivå. · Program som bidrar till ett effektivt genomförande av det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan Cariforum och EU, Caricoms gemensamma marknad och ekonomi (CSME) samt den ekonomiska unionen inom OECS, samt till att stärka banden mellan Cariforum och de utomeuropeiska länderna och territorierna samt de yttersta randområdena, särskilt inom handel och energi. · Åtgärder som bidrar till ett sunt ekonomiskt klimat och investeringsklimat och till att främja produktionskapaciteten i Västindien: · Utveckling av industriella strategier och exportstrategier. · FoU och utbildning på områdena innovation, vetenskap och teknik. · Stärkande av konkurrenskraften och främjande av innovation. · Regional företagsutveckling, med särskild tonvikt på utveckling av regionala små och medelstora företag. · Energi, med särskild tonvikt på förnybar energi. · Möjligheter till sammankoppling, inbegripet transport och informations- och kommunikationsteknik. · Bidrag till främjandet av anständigt arbete och internationellt erkända arbetsnormer för att stödja utvecklingen av mänskliga resurser, social sammanhållning och ekonomisk tillväxt. · Bidrag till utvecklingen av en ram för en effektiv regional hälsostrategi som omfattar hela Västindien. · Arbete för att utveckla en strategi för tryggad livsmedelsförsörjning och kvalitet och mångfald i utbudet av livsmedel i Västindien, med användning av ny teknik för att förbättra produktiviteten och konkurrenskraften. 2. TEMA II: ÅTERUPPBYGGNAD AV OCH INSTITUTIONELLT STÖD TILL HAITI 2.1. ÖVERSIKT Den 12 januari 2010 drabbades Republiken Haiti av en av de mest förödande jordbävningarna i modern tid. Uppskattningsvis 250 000 människor miste livet, och 1,5 miljoner människor var i behov av nödbostad. Jordbävningen orsakade omfattande skador på sociala och ekonomiska infrastrukturer. Jordbävningen förvärrade de problem som landet sedan tidigare drogs med, nämligen fattigdom, bristande säkerhet, miljöförstöring och sårbarhet för katastrofer. I FN:s index för mänsklig utveckling för 2009 låg Haiti på 145:e plats bland 162 länder. Haiti har prioriterats inom den gemensamma partnerskapsstrategin på grund av omfattningen av landets behov. De lärdomar som har dragits, särskilt rörande katastrofriskreducering och minskning av sårbarheten, kommer också att vara relevanta i hela den västindiska regionen. 2.2. MÅL Haiti är på väg att återhämta sig från sina mest akuta behov, också tack vare betydande humanitärt bistånd från EU och Västindien. Landet står dock fortfarande inför stora utmaningar, såväl i fråga om återuppbyggnad som på det ekonomiska och sociala området. Att befästa Haitis demokratiska institutioner, förbättra styret, minska fattigdomen och de sociala orättvisorna samt konsolidera förvaltningen förblir väldiga utmaningar. Här kan EU och Västindien ge ett betydande och kompletterande stöd, i full samordning med den haitiska regeringen och med andra internationella givare. Det finns även utrymme för att förbättra Haitis regionala integration i Västindien. Den gemensamma programplaneringen av EUF kommer att bidra till att stärka Haitis roll i samarbetet inom den västindiska regionen och främja ett ökat deltagande i den regionala integrationsprocessen. 2.3. GEMENSAMMA ÅTGÄRDER Cariforums och EU:s gemensamma åtgärder i detta sammanhang skulle kunna omfatta följande: · Samordning av åtgärder till stöd för återuppbyggnaden av Haiti, inom de befintliga strukturerna för givarsamordning, och utarbetande av gemensamma åtgärder utförda av Cariforum och EU på grundval av EU:s gemensamma programplanering för Haiti. · Mobilisering av relevanta samarbetsinstrument inom ramen för AVS–EU-partnerskapsavtalet och EU–LAC-processen. · Stöd till och konsolidering av demokratin i Haiti genom fria, öppna och trovärdiga val, respekt för och främjande av de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen, rättsliga reformer och förstärkning av det civila samhället, samt brådskande åtgärder för att bekämpa korruption. · Åtgärder för att garantera att Haiti fullt ut kan delta i det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan Cariforum och EU och i Caricoms gemensamma marknad och ekonomi (CSME), vilket inbegriper utveckling av Haitis institutionella kapacitet. · Åtgärder på området katastrofberedskap och strategier för katastrofriskreducering, däribland utveckling av mekanismer, såsom en regional byggnadsstadga, för att öka regionens kapacitet att mildra effekterna av naturkatastrofer. · Utveckling av mekanismer för risköverföring och finansiering av riskminskning, t.ex. Caribbean Catastrophic Risk Insurance Facility (CCRIF), tillämpning av bra lösningar inom Caribbean Disaster Emergency Management Agency (CDEMA) och andra institutioner som är specialiserade på katastrofhantering och som omfattar hela Västindien. 3. TEMA III: KLIMATFÖRÄNDRINGAR OCH NATURKATASTROFER 3.1. ÖVERSIKT Klimatförändringarna och deras konsekvenser utgör stora hinder för utveckling och uppnående av millennieutvecklingsmålen. Länderna i Västindien är huvudsakligen små östater under utveckling, har låglänta kustområden och är särskilt utsatta för effekterna av höjda havsnivåer, som hotar kustsamhällena, infrastrukturen och tillgången till färskvatten. Den ökande temperaturen och surhetsgraden hos havsvattnet, som förorsakas av växthusgaser, ger upphov till allvarliga skador på korallreven, vilket leder till att den marina biologiska mångfalden försämras. Det faktum att de flesta nationer i Västindien är små till ytan gör dem mer sårbara för effekterna av naturkatastrofer. En enda orkan kan utplåna den ekonomiska basen för ett helt land, inklusive infrastruktur och alla huvudsakliga källor till ekonomisk verksamhet och intäkter, och därigenom ytterligare anstränga de begränsade finansiella resurserna. De stora avstånden och den komplicerade geografin gör utmaningarna än större, och gör det svårare att bredda och konsolidera ländernas ekonomiska bas. 3.2. MÅL EU:s och Cariforums medlemsstater har, som parter till Kyotoprotokollet, samarbetat för att främja förhandlingarna om klimatförändringarna, och utvecklat strategier för att minska effekterna av klimatförändringar och miljöförstöring. De har ett gemensamt intresse av att uppnå ett övergripande, rättvist och rättsligt bindande resultat enligt Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC). Cariforums medlemsstater och EU kommer att fortsätta sina ansträngningar att nå en långtgående internationell klimatöverenskommelse. Naturkatastrofer såsom orkaner och jordbävningar kan inte undvikas, men åtgärder kan vidtas för att minska riskerna och mildra effekterna genom att ta itu med de bakomliggande orsakerna till sårbarheten och öka förmågan att hantera konsekvenserna. Följande fem prioriterade områden har fastställts för samarbetet: · Anpassning till effekterna av klimatförändringarna utan att det påverkar arbetet med att uppnå millennieutvecklingsmålen. · Förstärkning av katastrofberedskapen och åtgärderna för katastrofriskreducering samt av övervakningen, situationsmedvetenheten, riskbedömningen och systemen för tidig varning inom ramen för katastrofhantering och katastrofinsatser. · Minskning av skogsskövling genom hållbar skogsförvaltning. · Ökat deltagande i den globala koldioxidmarknaden genom mekanismen för en ren utveckling. · Integrering av klimatförändringar i fattigdomsbekämpningen. 3.3. GEMENSAMMA ÅTGÄRDER Cariforums och EU:s gemensamma åtgärder inom detta område, i linje med den globala klimatförändringsalliansens mål och EU–LAC-handlingsplanen från toppmötet i Madrid, skulle kunna omfatta följande: · Stärkt samarbete vid internationella förhandlingar, bland annat genom regelbundna samråd och gemensamma initiativ för att främja ett framgångsrikt slutförande av ett internationellt klimatavtal för perioden efter 2012 inom ramen för UNFCCC. · Stöd till en övergripande strategi för att hantera klimatförändringarna genom prioritering av anpassnings- och begränsningsåtgärder, i synnerhet genom att anpassa principerna om grön tillväxt och ge tillgång till förnybar energi. · Stärkt regional kapacitet för katastrof- och krishantering, med särskild tonvikt på anpassning, katastrofriskreducering och interoperabilitet samt på övervakning, situationsmedvetenhet och system för tidig varning. I detta sammanhang eftersträvas också en stärkt koppling mellan kort- och långfristiga åtgärder. · Förankring av klimatpolitiken i den politik och de strategier på utvecklingsområdet som förs på nationell och regional nivå, och i avtalen om samarbete/partnerskap. · Säkerställande av att sårbarheten hos små östater under utveckling och lågt belägna kuststater finns kvar högt upp på den globala utvecklingsdagordningen, bland annat i AVS–EU-partnerskapsavtalet och EU–LAC-processen. · Uppmuntrande av en större roll för utbildning, FoU, tekniköverföring och miljöinnovation. · Erkännande av Västindiens särskilda ställning inom ramen för den hållbara utvecklingen och arbete för att stödja ramar som är avsedda att skydda de ömtåliga ekosystemen och den unika biologiska mångfalden i detta område. 4. TEMA IV: BROTTSLIGHET OCH SÄKERHET 4.1. ÖVERSIKT Gränsöverskridande brottslighet, i synnerhet handel med olaglig narkotika och därmed sammanhängande brottslighet, utgör ett växande problem för EU och Västindien. Västindien är en viktig region för transitering av olaglig narkotika från Syd- och Centralamerika. De negativa bieffekterna av narkotikahandeln är enorma och utkräver sin tribut på samhällena genom att underblåsa korruptionen, undergräva rättsstatsprincipen och öka den organiserade brottsligheten. Ökningen av den lokala narkotikasmugglingen och missbruket försvagar de sociala strukturerna och leder till gängvåld. Tvätten av stora mängder pengar med brottsanknytning snedvrider ekonomin och undergräver insatserna för hållbar utveckling. Denna situation har en ogynnsam effekt på de långsiktiga utsikterna till tillväxt, stabilitet och utveckling. Till de områden som är av särskilt stor vikt för Västindien och EU hör följande: · Handel med narkotika och därmed sammanhörande brottslighet, inklusive gängvåld och penningtvätt. · Smuggling och olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen. · Brottslighetens inverkan på människors säkerhet i de västindiska samhällena. · De sociala problem och säkerhetsproblem som uppstår när brottslingar återvänder till Västindien från utlandet. · Människohandel och kidnappning. · Otillräcklig kapacitet för gränskontroller till sjöss och i luftrummet. · Bristande efterlevnad av internationella normer inom den finansiella sektorn. 4.2. MÅL Samarbetet för att bekämpa kriminella nätverk är en prioriterad fråga i den gemensamma strategin. Stärkt samarbete och kapacitetsuppbyggnad på områden som polisiärt arbete, rättsliga förfaranden och utbyte av underrättelser är centrala aspekter i detta avseende. Likaledes måste de bakomliggande orsakerna till den brottsliga verksamheten och de sociala konsekvenserna åtgärdas. Samarbetet mellan EU och Västindien i kampen mot narkotika bedrivs inom ramen för samordnings- och samarbetsmekanismen för narkotikabekämpning mellan Europeiska unionen och Latinamerika och Västindien. I handlingsplanen från Panama och bland de prioriteringar som uppställdes i Port of Spain 2007 finns en rad prioriteringar för gemensamma insatser i detta avseende. Samarbetet mellan Västindien och EU för att bekämpa brottslighet bör också omfatta samarbete med behöriga FN-organisationer, Interpol, OAS och Europol, och inbegripa utbyte av information och bra metoder. 4.3. GEMENSAMMA ÅTGÄRDER Säkerhetssamarbetet mellan Cariforum och EU grundar sig på principerna om delat ansvar mellan producent- och transitländer och de länder där narkotikakonsumenterna finns. Syftet är att utarbeta integrerade och balanserade strategier. Cariforums och EU:s gemensamma åtgärder i detta sammanhang skulle kunna omfatta följande: · Stöd till inrättandet av en regionomfattande strategi för att åtgärda brottslighet, osäkerhet, narkotikahandel, ekonomisk brottslighet osv. · Förnyade ansträngningar att genomföra prioriteringarna från Port of Spain när det gäller kontroll av de mest utsatta hamnarna; informationsutbyte i fråga om kontroll av prekursorer; program för att åtgärda de bakomliggande orsakerna till brottslighet och kriminalitet samt minskning av efterfrågan; främjande av efterlevnad av rekommendationerna från OECD:s arbetsgrupp för finansiella åtgärder och ökat samarbete mellan regionala och internationella organ, inklusive UNODC. · Kapacitetsuppbyggnad i förvaltningen av gränskontroller, inklusive utbyte av experter och tekniskt stöd. · Ett fullständigt genomförande av FN:s handlingsprogram för att förhindra, bekämpa och undanröja den olagliga handeln med handeldvapen och lätta vapen med samarbete på sjöfartsområdet som ett prioriterat område, inklusive informationsutbyte och vidareutveckling av det operativa samarbetet mellan berörda aktörer i Västindien och EU:s medlemsstater. · Stöd till kapacitetsuppbyggnad av rättsliga myndigheter och reform av rättsväsendet i kampen mot gränsöverskridande brottslighet. 5. TEMA V: GEMENSAMMA ÅTGÄRDER I BIREGIONALA OCH MULTILATERALA FORUM OCH BETRÄFFANDE GLOBALA FRÅGOR 5.1. ÖVERSIKT Västindien och EU står inför ett antal gemensamma utmaningar och problem och har åtagit sig att agera på ett samordnat sätt för att finna gemensamma lösningar på internationell nivå. Politisk dialog och samråd äger redan rum på olika nivåer för att ta itu med globala frågor i biregionala och multilaterala forum, vilket illustreras av COP 17-mötet som nyligen hölls i Durban. Tillsammans företräder Cariforum och EU 42 länder. Om de bägge regionerna samrådde oftare, och om de närmade sina ståndpunkter och stärkte sin samordning ytterligare, skulle de få en mer avgörande inverkan på frågor av ömsesidig betydelse, såsom främjande av mänskliga rättigheter, demokratiska värden och god samhällsstyrning, reformen av FN och de internationella finansiella systemen och finansinstituten, ett samordnat svar på den globala finansiella och ekonomiska krisen, uppnåendet av millennieutvecklingsmålen och slutförandet av utvecklingsagendan från Doha. 5.2. MÅL Parterna kommer att intensifiera dialogen om globala frågor för att ringa in samarbetsområden, samordna ståndpunkter och gemensamt vidta specifika initiativ och åtgärder. Bägge parter önskar främja och vidmakthålla ett system som bygger på reell multilateralism och starka, representativa och legitima institutioner. En högre grad av samordning av politiken och utbyte av information kommer att ge parterna en större gemensam tyngd i samråd och öka tredje parters medvetenhet om frågor av ömsesidigt intresse. EU- och Cariforumländerna kommer att sträva efter att samordna sitt arbete i de multilaterala institutioner där båda regionerna är medlemmar (FN, de internationella finansinstituten, WTO m.fl.) och bemöda sig om att ta hänsyn till den andra partens intressen och problem i internationella grupperingar eller organisationer som någon av dem är part i (G8, G20, Alliansen av små östater (AOSIS) m.fl.). 5.3. GEMENSAMMA ÅTGÄRDER Inom ramen för en strategisk och politisk dialog kommer de båda regionerna att samråda om frågor av bredare intresse samt identifiera eventuella gemensamma ståndpunkter och insatser med sikte på att genomföra gemensamma prioriteringar. Gemensamma åtgärder i detta sammanhang skulle kunna omfatta följande: · Samarbete för att främja de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning, inbegripet fria och rättvisa val, samt bekämpning av korruption, penningtvätt, finansiering av terrorism, organiserad brottslighet och skatteflykt. · Samarbete för att främja en reform av FN-systemet i syfte att öka dess representativitet, öppenhet, ansvarsskyldighet, effektivitet och ändamålsenlighet, inklusive en övergripande reform av säkerhetsrådet. · Utarbetande, när så är möjligt, av gemensamma regionala ståndpunkter inom FN-systemet och de internationella finansinstituten samt ansträngningar för att stödja varandras initiativ. · Bidrag till modernisering av IMF och Världsbanken för att bland annat bättre återspegla förändringarna i världsekonomin genom ökad representation för dynamiska tillväxtmarknader och utvecklingsländer. · Bemötande av utmaningarna i fråga om strukturreformer för att stärka regleringen och tillsynen, främja och upprätthålla global efterfrågan och främja skapandet av arbetstillfällen i det biregionala sammanhanget genom Cotonouavtalet och avtalet om ekonomiskt partnerskap samt inom Världsbanken, IMF, G8 och G20. · Utarbetande av instrument för att stärka de finansiella skyddsnäten och hjälpa utsatta länder att bättre stå emot externa chocker. · I linje med parternas engagemang för att skapa ett regelbaserat, multilateralt handelssystem, varvid handel betraktas som en central drivkraft till tillväxt och utveckling, kommer de att anordna regelbundna samråd och aktiva förhandlingar på multilateral nivå med målsättningen att inleda tvärgående förhandlingar som med utgångspunkt i de framsteg som hittills gjorts ska leda fram till ett framgångsrikt, ambitiöst, övergripande och väl avvägt slutförande av Doharundan. · Fortsatt stöd till ansträngningar att göra utvecklingsländerna, särskilt små och utsatta ekonomier, mer konkurrenskraftiga på global nivå. 6. METODER FÖR GENOMFÖRANDE OCH ÖVERVAKNING 6.1. GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER Partnerskapet kommer att omfatta och genomföras av en lång rad institutionella och icke-institutionella aktörer i EU och den västindiska regionen på regional, nationell och lokal nivå. Alla Cariforum-länder och EU-medlemsstater och institutioner har ett gemensamt ansvar för att det genomförs på ett ändamålsenligt sätt. De gemensamma åtgärder som ringats in bör komplettera och vidtas inom ramen för befintliga avtal, strukturer och instrument för samarbete mellan Västindien och EU i syfte att främja synergieffekter och undvika dubbelarbete. Det civila samhället, icke-statliga aktörer och parlament har en viktig roll i genomförandet av den gemensamma strategin och kommer att medverka genom en inkluderande dialog. Genomförandet av den gemensamma partnerskapsstrategin för EU och Västindien kommer på lämpligt sätt att stödjas genom befintliga instrument, såsom Europeiska utvecklingsfonden (EUF), finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), EU:s tematiska program, stabilitetsinstrumentet, det framtida partnerskapsinstrumentet, investeringsanslaget för Västindien eller deras efterträdare, samt av finansiella institutioner såsom Europeiska investeringsbanken (EIB) och Karibiska utvecklingsbanken. Dessa instrument kommer vid behov att kompletteras av ytterligare bidrag från Cariforum-länderna och EU:s medlemsstater. 6.2. ÖVERVAKNINGSMETODER De regelbundna mötena mellan ledare från båda regionerna (inklusive alla berörda företrädare för EU och Cariforum-institutionerna) kommer att fortsätta att ge politisk vägledning till partnerskapet. Vid dessa möten kommer man att se över utvecklingen, ge nya riktlinjer för strategin och ge anvisningar om hur man ska gå vidare med hänsyn till nya globala utmaningar och regionala behov. Utöver den politiska dialogen kommer en gemensam Cariforum-EU-arbetsgrupp med säte i Bryssel att regelbundet övervaka och utvärdera framstegen, och lämna lämpliga rekommendationer. Arbetsgruppen kommer att bestå av tjänstemän från Europeiska utrikestjänsten, Europeiska kommissionen, Cariforum och EU:s medlemsstater. Experter från de utomeuropeiska länderna och territorierna och de yttersta randområdena kan vid behov ansluta sig. Arbetsgruppen kommer regelbundet att lämna en lägesrapport till ledarna. [1] Följande länder är medlemmar i Cariforum: Antigua och Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Kuba, Dominica, Dominikanska republiken, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaica, Saint Kitts och Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Surinam samt Trinidad och Tobago. [2] Cariforum omfattar alla Caricom-medlemsstater (utom Montserrat), samt Dominikanska republiken och Kuba, som inte är Caricom-medlemmar.