B4-0377, 0379, 0385, 0386 och 0402/99

Resolution om situationen i Kosovo

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Kosovo och före detta Jugoslavien,

- med beaktande av resolutionerna 1160 (1998), 1199 (1998) och 1203 (1998) från FN:s säkerhetsråd, och av följande skäl:

A. Det är chockerande att se hur den etniska rensningen i Kosovo fortsättningsvis blir allt brutalare och den mänskliga tragedi som nu utspelar sig i regionen som en följd av detta.

B. Den serbiska offensiven för att terrorisera och attackera den albanska befolkningen i Kosovo har intensifierats ytterligare under de senaste månaderna och kulminerade i att flera byar förstördes och hundratusentals män, kvinnor och barn flydde till grannländerna under förfärliga förhållanden.

C. Den brutala aggressionen från de serbiska och jugoslaviska myndigheternas sida har inte bara skapat en av de värsta mänskliga tragedier som skådats i Europa sedan slutet på andra världskriget utan har dessutom på ett allvarligt sätt destabiliserat läget i hela södra Balkan.

D. Den dramatiska ökningen av våld och kränkningar av de mänskliga rättigheterna måsta anses vara ett medvetet försök från president Milosevics och de serbiska och jugoslaviska myndigheternas sida att förstöra den kollektiva identiteten hos befolkningen i Kosovo.

E. President Milosevics vägran att godta en fredlig förhandlingslösning på den barbariska konflikten i Kosovo, den fortsatta aggressionen mot Kosovos befolkning och förvärrandet av den mänskliga katastrofen i regionen har gjort det nödvändigt för Nato att inleda Operation allierad kraft mot militära mål i Jugoslavien.

F. Till följd av ett enhälligt beslut av Nato:s medlemsstater beslutade organisationen att vidta begränsade militära åtgärder mot de jugoslaviska styrkorna i syfte att få Jugoslavien att följa tidigare avtal och de principer som fastställdes i avtalsförslaget i Rambouillet.

G. Det är ytterst beklagligt att Nato:s flygattacker mot militära mål i Jugoslavien även förorsakat ett antal civila offer, trots Nato:s ansträngningar att begränsa skadorna hos befolkningen.

H. Det är djupt beklagligt att FN och dess säkerhetsråd inte fullt ut har kunnat delta i beslutet att tvinga president Milosevic att acceptera en förhandlingslösning på konflikten i Kosovo på grund av att två permanenta medlemmar i säkerhetsrådet blockerade säkerhetsrådets möjligheter att hävda FN:s auktoritet och att genomföra FN:s egna resolutioner om Kosovo.

I. En stabil, och fruktbar långfristig förbindelse med Ryska federationen är av största betydelse för både EU och Nato. Behovet av denna förbindelse får emellertid inte förhindra EU att agera vid folkmord och instabila förhållanden i ett område som redan befinner sig i kaos.

J. Att stärka normerna för mänskliga rättigheter världen över bör gå före nationella suveränitetsintressen.

K. Det är absolut nödvändigt att EU:s medlemsstater ökar sitt samarbete och delar bördorna på ett rättvist sätt på grund av den akuta flyktingkris som utvecklar sig i Kosovo, Montenegro, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien.

L. Man bör prioritera att ta hand om människorna i området genom att erbjuda skydd, mat och medicin för att dessa snabbt skall kunna återvända hem när konflikten slutat, men som en exceptionell och tillfällig åtgärd bör flyktingar även tas emot av EU:s medlemsstater.

M. Det blir alltmer uppenbart att det krävs en samlad strategi för området om man skall få till stånd en grundlig behandling av alla problem i länderna i Sydösteuropa och uppnå en reell stabilisering i området.

N. Situationen i Republika Srpska är djupt oroande, och den senaste händelseutvecklingen innebär ett allvarligt hot mot de bräckliga Dayton-avtalen.

O. Befolkningen i Kosovo, Serbien och Montenegro har fallit offer för en kriminell politik som planerats och genomförs av president Milosevic och hans regim.

1. Parlamentet fördömer kraftfullt den medvetna och massiva politik av etnisk rensning och brutal ödeläggelse av mänskligt liv och egendom som serbiska och jugoslaviska trupper och paramilitära styrkor utför i Kosovo,

2. accepterar att militära åtgärder mot de jugoslaviska styrkorna blivit nödvändiga till följd av att förhandlingarna i Rambouillet misslyckades och avsaknaden av resultat från ytterligare medlingsförsök,

3. uppmanar de serbiska och jugoslaviska myndigheterna att fullständigt och omedelbart rätta sig efter villkoren och kraven i resolutionerna 1160 (1998) 1199 (1998) och 1203 (1998) från FN:s säkerhetsråd och

- dra tillbaka de serbiska och jugoslaviska trupperna från Kosovo och stoppa den etniska rensningen och den brutala ödeläggelsen av mänskligt liv och egendom,

- skapa förutsättningar för flyktingar i säkerhet att återvända till sina hem,

- gå med på utplaceringen av en internationell säkerhetsstyrka, och

- skapa förutsättningar för en politisk lösning av Kosovokonflikten,

4. är övertygat om att en varaktig politisk lösning måste baseras på en internationellt garanterad och långtgående autonomi för Kosovo inom Förbundsrepubliken Jugoslaviens nuvarande gränser,

5. välkomnar FN:s generalsekreterare Kofi Annans initiativ om att medla i syfte att få ett slut på konflikten,

6. uppmanar rådet att göra sitt yttersta för att få till stånd medverkan av FN:s säkerhetsråd och OSSE:s ordförande i syfte att klara av den humanitära nödsituationen och sätta in en multinationell markstyrka, som erhållit mandat, med fredsbevarande och fredsskapande uppgifter så att flyktingarna kan återvända till hela Kosovo,

7. uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att för EU:s räkning, och i nära samarbete med Ryssland och Förenta staterna, hos FN:s säkerhetsråd begära att det inrättas en «humanitär skyddszon» som skulle omfatta hela Kosovo,

8. uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att spela en ledande roll när det gäller att bistå de angränsande länder och regioner dit flyktingarna har sökt sig och att hjälpa flyktingarna utifrån medlemsstaternas storlek och ekonomiska förmåga,

9. uppmanar rådet att stärka samordningen av de humanitära insatserna med andra internationella organisationer och att öka flyktinghjälpen i området; uppmanar rådet och medlemsstaterna att ta sitt ansvar och visa samma generositet som befolkningen i Europa som i tiotusental är beredda att hos sig hysa Kosovoflyktingar till dess situationen förbättrats och de kan återvända till Kosovo,

10. understryker att inga flyktingar skall evakueras från regionen mot sin vilja,

11. välkomnar det beslut som kommissionen nyligen fattat att frigöra 250 miljoner euro för att hjälpa den befolkning från Kosovo som har förflyttats samt de angränsande länder som berörts mest av den massiva förflyttningspolitiken, och uppmanar kommissionen och rådet att handla i nära samarbete med Europaparlamentet som är en av unionens budgetansvariga myndigheter,

12. uppmanar medlemsstaternas regeringar att komma överens om och utan ytterligare dröjsmål anta förslaget till EU:s gemensamma åtgärder om solidaritet vad avser mottagandet av fördrivna personer som omfattas av tillfälligt skydd och dessas uppehälle, så att EU omedelbart kan ge skydd åt personer som fördrivits från Kosovo,

13. uppmanar kommissionen, rådet, och medlemsstaterna att i samarbete med Förenta staterna och Ryssland, och i form av en gemensam åtgärd antagen av rådet ta ett kraftfullt initiativ för södra Balkan, med inriktning på en ekonomisk och social återbyggnad av hela regionen och upprepar att Sydösteuropa behöver en stabilitetspakt för att öppna dörren till en långsiktig politisk och ekonomisk stabiliseringsprocess inom ramen för stärkta förbindelser med EU,

14. anser att det krävs demokrati och en rättsstat i Jugoslavien för att man skall få till stånd fred och stabilitet inom hela regionen och uppmanar följaktligen rådet och kommissionen att kraftigt förstärka sina informationsinsatser för befolkningen i Serbien och Montenegro, bland annat genom utsändningar på serbiska,

15. kräver att myndigheterna i Belgrad skall garantera fri rörlighet för Ibrahim Rugova, Sacharovpristagare, och uppmanar honom att uttala sig inför parlamentets utskott för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor,

16. uppmanar rådet att intensifiera och stärka förbindelserna med Montenegros regering, vars roll för att förhindra ytterligare spridning av konflikten har varit av grundläggande betydelse,

17. uppmanar rådet och medlemsstaterna att genomföra kraftfulla initiativ för att reformera FN i syfte att stärka FN:s förmåga att fullt ut delta i fredsbevarande och fredsskapande åtgärder, och uppmanar rådet och medlemsstaterna att stärka den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i syfte att skapa fredsbevarande och fredsskapande möjligheter inom EU,

18. kräver att president Milosevic och övriga som är ansvariga för krigsbrott och etniska rensningar skall ställas inför den internationella krigsförbrytartribunalen för före detta Jugoslavien och upprepar sin uppmaning till de stater som innehar bevis för straffrättsligt och politiskt ansvar för de brott som har begåtts i Kroatien, Bosnien och Kosovo att omedelbart överlämna dessa till tribunalen; vädjar om att arbetet med att söka vittnesmål och bevis för de övergrepp som begåtts även skall kunna övertas av icke-statliga organisationer med nödvändig expertis,

19. kräver att stadgan för en internationell krigsmålsdomstol omedelbart ratificeras som ett redskap för att förhindra framtida krigsförbrytelser,

20. uppdrar åt sin ordförande av vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Nato, FN, president Milosevic och regeringarna och parlamenten i Albanien, före detta jugoslaviska republiken Makedonien, Jugoslavien, Montenegro och Serbien samt till Ibrahim Rugova.