[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 6.10.2010

KOM(2010) 553 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN

Hur regionalpolitiken kan bidra till smart tillväxt i Europa 2020

SEK(2010) 1183

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN

Hur regionalpolitiken kan bidra till smart tillväxt i Europa 2020

INLEDNING

Detta meddelande innehåller en beskrivning av hur regionalpolitiken kan bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin[1] på området smart tillväxt och särskilt av huvudinitiativet ”Innovationsunionen”. Som Europeiska rådet framhåller[2] kan regionalpolitiken tillvarata EU:s tillväxtpotential genom att främja innovation i alla regioner, samtidigt som den ser till att EU:s, medlemsstaternas och regionernas stöd till innovation, forskning och utveckling (FoU), företagande och IKT kompletterar varandra. Regionalpolitiken är i själva verket ett sätt att omsätta Innovationsunionens prioriteringar i praktisk handling.

Detta uppnår man genom att skapa gynnsamma förutsättningar för innovation, utbildning och forskning. På så sätt främjar man FoU och kunskapsintensiva investeringar, och man kan inrikta sig på aktiviteter med högre förädlingsvärde. Regionalpolitiken kan hjälpa medlemsstaterna och regionerna att öka företagens innovationskapacitet och FoU och stärka deras band med universitet och forskningscentrum.

Regionerna är centrala här, eftersom de utgör en primär institutionell partner för universitet, andra forsknings- och utbildningsinstitutioner och för små och medelstora företag. Det innebär att de spelar en nyckelroll i innovationsprocessen och att de är oumbärliga vid genomförandet av Europa 2020-strategin.

Detta meddelande kompletterar meddelandet om Innovationsunionen, eftersom vi här uppmanar beslutsfattare i medlemsstaterna på alla nivåer att agera omedelbart för att investera mer av de resurser från Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) som fortfarande finns tillgängliga för denna programplaneringsperiod i smart tillväxt. Vi kommer först att gå igenom situationen i regionerna när det gäller FoU och innovation och se vilka resurser regionerna har avsatt för investeringar på dessa områden. Därefter följer en beskrivning av hur man kan stärka insatserna för FoU och innovation inom EU:s regionalpolitik. Avslutningsvis lägger vi fram konkreta idéer för genomförandet av sådana insatser.

MÖJLIGHETER OCH UTMANINGAR INOM REGIONAL INNOVATION

Innovationsunionen bygger på en bred definition av begreppet innovation, som inte bara omfattar nya och förbättrade produkter och processer, utan också tjänster, nya metoder för marknadsföring, varumärkesprofilering och design samt nya former av företagsorganisation och samarbete. Innovation ses alltmer som ett öppet system där olika aktörer samarbetar och interagerar.

Det offentliga stödet till innovation behöver därför anpassas till denna förändring: stödet till forskning och teknik behöver kompletteras med ett öppet samarbete mellan alla intressenter.

Ett sådant stöd är berättigat eftersom marknadskrafterna inte alltid kan säkra en långsiktig finansiering av investeringar på grund av skillnader mellan det samhälleliga och det privata utbytet, osäkra resultat, asymmetrisk information och systemrelaterade brister (t.ex. ineffektiv reglering). Offentligt stöd är viktigt också för att underlätta förändring. Innovationens geografiska spridning är dock väldigt ojämn. Vissa regioner ligger långt framme när det gäller teknisk utveckling och konkurrerar på global nivå, med andra kämpar sig framåt med nya innovativa lösningar som anpassats till sin specifika situation (den s.k. innovationsklyftan). Det offentliga stödet måste anpassas när det gäller strategi och åtgärder för att återspegla dessa skillnader.

Regionala skillnader och ett gemensamt mål – smart tillväxt

För att nå Europa 2002-målet om smart tillväxt måste EU-regionernas hela innovationspotential utnyttjas. Innovation är viktigt för alla regioner; de som hunnit långt måste behålla sin position och de andra behöver komma ikapp[3].

Karta 1: Regionalt innovationsindex

[pic]

Regionernas kunskaps- och innovationskapacitet beror på många olika faktorer – företagskulturen, arbetskraftens kvalifikationer, utbildningsinstitutioner, stödtjänster för innovation, mekanismer för tekniköverföring, FoU, IKT-infrastruktur, forskarnas rörlighet, företagskuvöser, nya finansieringskällor och lokal kreativ potential. God samhällsstyrning är också av avgörande vikt. Hur EU:s olika regioner presterar i fråga om FoU och innovation varierar mycket, vilket framgår av det regionala innovationsindexet (se karta 1), som bygger på många av de ovannämnda faktorerna.

Det varierar också mycket hur väl regionerna uppfyller målet att utgifterna för FoU ska uppgå till 3 % av BNP. Endast 27 regioner i EU, dvs. en av tio, har uppnått det målet (se karta 2). Agglomerationseffekter gör att FoU-resurser koncentreras till några få framgångsrika regioner (t.ex. Braunschweig i Tyskland, där utgifterna uppgår till nästa 7 % av BNP) och i mycket liten utsträckning kommer andra till godo (t.ex. Severen tsentralen i Bulgarien, där de ligger under 1 %).

Karta 2: FoU-utgifter

[pic]

Regionalpolitiken stöder smart tillväxt i alla regioner

Medlemsstaterna och regionerna är redan fast beslutna att stödja smart tillväxt trots de besvärliga ekonomiska omständigheterna. Nästan 86 miljarder euro har anslagits till dessa politikområden, och tre fjärdedelar av det beloppet kommer från Eruf (65 miljarder euro).

Det stöd som regionalpolitiken ger till forskning och innovation varierar dock mycket mellan olika regioner (se karta 3). Det är ofta större i mer utvecklade regioner, vilket ger en god cirkel där innovation leder till mer tillväxt. Regionalpolitiken måste nära samordnas med gemenskapsprogrammet för innovation (CIP) och det sjunde ramprogrammet för forskning. Sjunde ramprogrammet bör fortsätta att vara inriktat på stöd till spetsforskning, ömsesidigt lärande och EU-omfattande samarbete mellan forskare och företag, medan regionalpolitiken även i fortsättningen bör syfta till att alla regioner ska kunna tillgodogöra sig innovation och använda den effektivt. På så sätt kan de positiva effekterna spridas över hela EU så att man kan dra maximal nytta av kunskapspotentialen.

Karta 3: Sammanhållningspolitiskt stöd till FoU och innovation, 2007–2013

[pic]

I september 2009[4] hade bara 22 miljarder euro anslagits till projekt (se diagram 1). Det motsvarar 26 % av de 86 miljarder som ursprungligen planerats inom EU:s regionalpolitik för forskning och innovation, inklusive entreprenörskap och IKT.

Diagram 1: Andel innovationsprojekt som valts ut per medlemsstat,

2007-2013

[pic]

Därför finns det ett behov av att påskynda genomförandet, att se till att stödet får största möjliga effekt, att inrikta verksamheten på de områden där regionerna bäst kan uppnå konkurrensfördelar och att skapa största möjliga synergieffekter mellan de olika EU-stöden till innovation.

HUR EU:S REGIONALPOLITIK BÄTTRE KAN BIDRA TILL EUROPA 2020

Det behövs strategiska underrättelser för att det ska gå att fastställa vilka aktiviteter med stort förädlingsvärde som bäst kan bidra till att öka en regions konkurrenskraft. För att FoU- och innovationsresurserna ska få största möjliga effekt måste de ha en viss kritisk massa och kombineras med åtgärder för att öka kompetensen, höja utbildningsnivån och förbättra kunskapsinfrastrukturen.

Medlemsstaterna och regionerna bör därför ta fram strategier för smart specialisering för att öka regionalpolitikens effekt i kombination med övrig EU-politik.

Strategier för smart specialisering kan säkra en effektivare användning av offentliga medel och stimulera privata investeringar. De kan hjälpa regionerna att satsa sina resurser på ett fåtal viktiga prioriteringar snarare än sprida ut investeringarna på olika områden och sektorer. Strategierna kan också vara ett viktigt verktyg för att utveckla en integrerad innovationspolitik som styrs på flera nivåer. De måste också vara nära sammankopplade med andra politikområden och det behövs en förståelse av en regions styrka i förhållande till andra regioner[5] och av vad man kan uppnå med samarbete mellan regioner och stater.

Strategin ska inte komma uppifrån, utan företag, forskningscentrum och universitet ska tillsammans ta reda vilka områden som regionen bör specialisera sig på, och vad det finns för eventuella hinder för innovation. De regionala ekonomierna har olika innovationskapacitet, vilket man måste ta hänsyn till i strategierna. Vissa ledande regioner kan investera i innovation inom allmän teknik eller allmänna tjänster, medan det för andra kan vara mer lönsamt att satsa på tillämpningar för en viss sektor eller vissa närliggande sektorer.

För att en strategi ska vara hållbar krävs det att åtgärderna kommer vid rätt tidpunkt och att de är samordnade. Hur framgångsrik den blir är också beroende av goda styrelseformer och av intressenternas deltagande. Strategin måste innehålla mekanismer för policylärande, bl.a. genom inbördes utvärdering, där tjänstemän, fackmän och intressenter från regionerna deltar. En smart specialisering kräver att man drar nytta av den regionala mångfalden, att man stimulerar samarbete över riks- och regiongränser och att man tar tillvara nya möjligheter, genom att man undviker uppsplittring och ser till att kunskap flödar friare inom hela EU.

Vad är de viktigaste inslagen i en strategi för smart specialisering? Nedan följer en icke uttömmande lista med idéer som regionerna kan ha användning för när de ska utarbeta en strategi anpassad till deras specifika situation.

Innovationskluster för regional tillväxt

Ett viktigt inslag i strategier för smart specialisering är kluster. Ett kluster är en geografisk ansamling av företag, ofta små eller medelstora företag, som har kontakter med varandra och med kunder och leverantörer. Ofta finns det en gemensam pool av specialiserad arbetskraft, företagstjänster, finansiella tjänster och anläggningar för FoU och utbildning. Kluster utgör en gynnsam miljö för att stimulera konkurrenskraft och innovation. Utvecklingsstöd till ett kluster bör inriktas på områden där det finns en komparativ fördel.

Ett innovationsvänligt affärsklimat för små och medelstora företag

En blomstrande småföretagarsektor är en förutsättning för tillväxt, arbetstillfällen, innovation och därmed också för sammanhållning. De små och medelstora företagen är mycket viktiga för EU:s ekonomi: cirka 20 miljoner företag står för nästan 60 % av förädlingsvärdet och två tredjedelar av sysselsättningen inom den privata sektorn. Drygt 92 % av dem är mikroföretag med färre än 10 anställda[6]. Regionala och nationella myndigheter bör alltså skapa ett innovationsvänligt affärsklimat för att stödja de små och medelstora företagen, särskilt de FoU-intensiva, och nyföretagandet. Efterhandsutvärderingen av Eruf för perioden 2000–2006 visade att även om stödet gjorde det möjligt att skapa åtminstone en miljon arbetstillfällen och öka investeringarna i forskning och innovation, så finns det behov av mer lån, riskkapital och andra former av finansieringslösningar.

Livslångt lärande inom forskning och innovation

Många universitet inom EU bidrar till att göra forskningen mer kommersiell genom att främja studenternas företagaranda och genom att samarbeta med lokala företag inom innovation för att bli mer delaktiga i den regionala ekonomiska utvecklingen. Det behövs fler initiativ av detta slag.

Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT) är det första initiativet som syftar till att öka EU:s konkurrenskraft genom att helt och hållet integrera högre utbildning, forskning och företagande (den s.k. kunskapstriangeln) för att stimulera innovation på en nivå som håller världsklass. EIT kan alltså spela en viktig roll när det gäller europeisk innovation.

För att utveckla regionernas innovationskapacitet krävs allmän och yrkesinriktad utbildning samt livslångt lärande. Det framhålls i Unga på väg, som är ett av huvudinitiativen inom Europa 2020, och i initiativet Ny kompetens för nya arbetstillfällen. Om skolutbildning, yrkesutbildning och högre utbildning fokuserar på övergripande färdigheter som kreativitet, företagaranda och initiativkraft kommer det att hjälpa unga människor att utveckla sin fulla potential för innovation. Eruf bör främja fler projekt för att stödja ett effektivt samarbete mellan alla typer av utbildningsinstitutioner och företag.

Attraktiva forskningsanläggningar och kompetenscentrum i regionerna

Forskningsinfrastrukturen är av grundläggande vikt för kunskapsbaserade innovationssystem. Det behövs en strategi i tre led för att hjälpa regionerna att utnyttja sin fulla potential. För det första behöver de, med stöd från strukturfonderna, utveckla en forsknings- och IKT-infrastruktur av världsklass, som bygger på den vetenskapliga excellens som redan finns i regionerna. För det andra måste de upprätta nätverk av forskningsanläggningar i de länder som är mindre forskningstäta. För det tredje bör de utveckla regionala partnerskapsanläggningar. Ett av de viktigaste sätten att uppnå detta är att utveckla och använda en IKT-baserad infrastruktur för att koppla samman och underlätta samarbete mellan forskarlag som är geografiskt avlägsna, så att de kan dela vetenskapliga resurser och kunnande.

Både regionerna och medlemsstaterna bör särskilt undersöka hur EU:s regionalpolitik kan bidra till att uppnå Innovationsunionens mål att 60 % av de forskningsanläggningar som har kartlagts av Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur (ESFRI) ska vara färdigställda eller påbörjade 2015.

Den kulturella och kreativa sektorn

EU:s kapacitet att återhämta sig från krisen och lösa de långsiktiga problemen bygger inte bara på en stark industriell bas utan också på invånarnas kreativitet och färdigheter, på en god samhällsstyrning och på starka samhälleliga värderingar – solidaritet, respekt för miljön, öppenhet och kulturell mångfald.

Den kulturella och kreativa sektorn blomstrar på lokal och regional nivå och har en strategisk ställning som gör att den kan länka samman kreativitet och innovation. Den kan därför bidra till att ge ett uppsving till den lokala ekonomin, stimulera ny verksamhet, skapa nya och hållbara arbetstillfällen, ha viktiga spridningseffekter för andra näringar och öka regioners och städers attraktionskraft[7]. Den kreativa sektorn är därför en katalysator för strukturförändringar i många industri- och landsbygdsområden där det finns utrymme för att föryngra ekonomin och att bidra till en förändring av regionens image.

Sektorn bör därför ingå i strategierna för regional utveckling för att bidra till ett effektivt partnerskap mellan det civila samhället, näringslivet och myndigheterna, på regional, nationell och europeisk nivå.

Den digitala agendan

Syftet med den digitala agendan är att skapa hållbara ekonomiska och sociala fördelar genom en digital inre marknad, som bygger på snabba Internettillämpningar och tillgång till online-innehåll.

Det regionalpolitiska stödet till bredband under perioderna 2000–2006 och 2007–2013 har bidragit till att minska skillnaderna i användande mellan gles- och tätbefolkade områden, från 67 % år 2004 till 24 % år 2008. Skillnaden i bredbandsuppkoppling mellan landsbygd och tätorter minskade från 33 % år 2004 till 28 % år 2007. Men det finns fortfarande stora skillnaderna, särskilt på landsbygden: 94 % av Europas invånare har tillgång till bredband, men endast 80 % av landsbygdsbefolkningen.

I många regioner är det fortfarande svårt att investera Eruf-medel som anslagits till IKT (ca 4,4 % av anslagen), delvis på grund av det saknas planeringskapacitet. Det behövs också mer privata investeringar i IKT för att kompensera för offentliga budgetnedskärningar. Med tanke på hur viktigt IKT är för innovationssystemet, bör medlemsstaterna fundera på hur de kan använda Eruf för att snabbare uppnå EU 2020-målen när det gäller bredbandsuppkoppling och fullständig täckning, genom att använda de olika tekniker som finns (fiber, ADSL, trådlös uppkoppling, satellit), beroende på vilka behov och problem som finns i EU:s olika regioner.

Offentlig upphandling

Offentlig upphandling är en viktig drivkraft till innovation, eftersom den kan hjälpa innovativa företag att påskynda marknadsintroduktionen av innovationerna och avkastningen på investeringarna. Innovativ offentlig upphandling innebär att den offentliga sektorn tar på sig rollen och riskerna med att vara pilotkund, samtidigt som den kan förbättra sina tjänster och sin produktivitet.

En upphandlingsbudget bör omfatta både förkommersiell upphandling och innovationspartnerskap. Kommissionen kommer att ge vägledning och stöd för att stimulera processen. En rättslig ram kommer att upprättas för att underlätta gemensam upphandling som görs av organ från olika medlemsstater.

Sådana processer utvecklas i de regioner som ingår i initiativet Regioner för ekonomisk förändring och behöver införlivas i de operativa programmen.

Regionalpolitiken antar de stora utmaningarna med hjälp av de europeiska innovationspartnerskapen

Vissa samhälleliga problem kräver samordning på EU-nivå för att man ska kunna hitta effektiva lösningar. De problem som tas upp i Europa 2020 är bl.a. klimatförändringar, energi- och resurseffektivitet, knapp råvarutillgång och en åldrande befolkning.

I Innovationsunionen ingår ett antal europeiska innovationspartnerskap, som är avsedda att hantera specifika problem genom att man för samman resurser och viktiga aktörer och samordnar politiska instrument på EU-nivå och nationell nivå för att uppnå gemensamma mål.

Regionalpolitiken bör även i fortsättningen användas på detta sätt och vi måste hitta sätt att integrera partnerskapen vid genomförandet.

MER SYNERGIEFFEKTER MELLAN OLIKA POLITISKA INSTRUMENT

Rådet[8] och Europaparlamentet[9] har framhållit vikten av att öka synergieffekterna av EU-stödet till forskning och innovation. De uppmanar kommissionen att hitta ytterligare sätt att harmonisera och förenkla reglerna och förfarandena för de insatser som krävs och undersöka kopplingarna emellan dem, för att kunna ge vägledning och främja samarbete med de nationella och regionala organ som genomför insatserna.

Sedan dess har flera åtgärder vidtagits för att stödja både dem som sysslar direkt med innovation och de offentliga organ som utformar regionala innovationssystem och tillhandahåller stödtjänster. Kommissionen har givit ut en praktisk vägledning[10] för forskare och företag som sysslar med innovation. Samtidigt pågår insatser för att informera beslutsfattare på riks- och regionnivå om lokala mottagare av EU-stöd för att öka möjligheterna till synergier.

Kommissionens avdelning undersöker tillsammans med medlemsstaterna och de regionala myndigheterna i vilken utsträckning de samfinansierade programmen kan komplettera sjunde ramprogrammet och ge finansiellt stöd till

- uppbyggnaden av forskningsinfrastruktur som ingår i ESFRI:s plan, och

- projekt inom åtgärden Forskningspotential i sjunde ramprogrammet, som bedömts positivt men inte kunnat finansieras eftersom det saknades resurser.

Ytterligare en möjlighet är att medlemsstaterna och regionerna hämtar bästa praxis från förvaltningen av sjunde ramprogrammets projekt och med hjälp av en internationell expertbedömning fastställer prioriteter för finansiering av forskning och innovation inom EU:s regionalpolitiska program.

Vetenskaps- och teknikparker och även företagskuvöser är viktiga för att underlätta innovation och stimulera regional utveckling[11]. Kommissionen har nyligen utarbetat en vägledning till innovationsbaserade företagskuvöser, som riktar sig till regionala beslutsfattare[12].

Nätverket Enterprise Europe Network omfattar lokala och regionala organ som ger stöd till företag och innovation, och många av ansvarar för förvaltningen av Eruf. Nätverket främjar de små och medelstora företagens deltagande i projekt inom CIP och sjunde ramprogrammet och bidrar till tekniköverföring och partnerskap mellan företag. På så sätt hjälper de företagen att komma i kontakt med gränsöverskridande innovations- och kunskapsnätverk. Nätverket underlättar också för lokala regionala partnerorganisationer att erbjuda stödtjänster som är anpassade till de alltmer globala förädlingskedjorna.

På EU-nivå gör stödet till gränsöverskridande program (t.ex. Östersjöstrategin) och samarbete mellan regioner (t.ex. Kunskapsregioner inom sjunde ramprogrammet, klusterinitiativ inom CIP samt Interreg IV C och Urbact, inklusive initiativet Regioner för ekonomisk förändring) att regionerna lättare kan delta i forskning av världsklass och att de får bättre möjligheter till lärande.

SLUTSATSER

I detta meddelande uppmanas medlemsstaterna och regionerna att bidra till att uppnå Europa 2020-målen för smart tillväxt genom regionalpolitiken och Eruf.

Större förändringar i hur regionalpolitiken fungerar kan bara göras inom nästa fleråriga budgetram. Men redan under de tre sista åren av nuvarande programplaneringsperiod kan medlemsstaterna och regionerna börja ändra sin inriktning. I bilagan finns olika förslag på hur man kan dra nytta av de regionala skillnaderna och använda de knappa resurserna på ett effektivt sätt genom att utnyttja samordningsfördelar mellan finansieringskällorna och mellan forsknings- och innovationssystem i olika regioner. Dessa åtgärder ska bidra till huvudinitiativet Innovationsunionen och vara ett komplement till detta.

Bilaga 1 – Åtgärder för att uppfylla EU 2020-målen för smart tillväxt genom regionalpolitiken och dess finansiering

Åtgärd 1: Utforma strategier för smart specialisering

Denna åtgärd syftar till att koncentrera resurserna till de områdena som är mest lovande när det gäller komparativa fördelar, t.ex. kluster, befintliga sektorer och sektorsövergripande verksamhet, miljöinnovation, marknader med högt förädlingsvärde och särskilda forskningsområden. Arbetet med att utforma sådana strategier kan inledas omedelbart och få tekniskt stöd, förslagen kan genomgå internationell expertbedömning.

Om denna åtgärd väljs ut, behövs två kompletterande åtgärder:

- Erufs stöd till utbildning, forskning och innovation måste förstärkas under den innevarande programplaneringsperioden, för att man ska kunna öka investeringarna på dessa områden, bl.a. genom kompletterande finansiering från sjunde ramprogrammet och CIP. Ramvillkoren för forskning och innovation och en kunskapsbaserad ekonomi måste förbättras, genom att man anpassar Erufs stöd till prioriteringarna i det nationella reformprogrammet (som är kopplat till riktlinje 4 i de integrerade ekonomiska och sysselsättningspolitiska riktlinjerna).

- Flexibiliteten i EU:s regionalpolitiska program måste utnyttjas fullt ut för att finansieringen ska kunna omdirigeras på detta sätt. Kommissionen kommer att stödja ansökningar om sådana omläggningar som syftar till smart specialisering och påskynda godkännandet.

Åtgärd 2: Finansieringsinstrument bör användas i större utsträckning för att stödja innovation, inklusive mjuka lån, garantier och riskkapital, beroende på vilken storlek och typ av företag och risker som berörs. Det bör bli en politisk prioritering att utvidga utlåning och riskkapitalinvestering genom befintliga instrument, inklusive EIB-gruppen, särskilt till små och medelstora företag.

Åtgärd 3: Man bör fortsätta att utnyttja den möjlighet som föreskrivs i artikel 37.6 b i förordning (EG) nr 1083/2006 att finansiera interregionalt samarbete, för att främja forskning och innovation inom målen konvergens och regional konkurrenskraft och för att förbättra tillgången till internationella forsknings- och innovationsnätverk inom sjunde ramprogrammet och CIP.

Åtgärd 4: Man bör jämka samman forsknings- och innovationspolitik som bygger på att stimulera utbudet respektive efterfrågan, genom att utnyttja möjligheten med offentlig upphandling som samfinansieras av Eruf för att öka innovationsinnehållet i produkter, processer och tjänster.

Åtgärd 5: Forskningsprojekt bör mer systematiskt genomgå internationell granskning av oberoende experter för att stödet ska utnyttjas effektivare.

Åtgärd 6: Det borde vara möjligt att låta Eruf finansiera lämpliga projekt som valts ut inom sjunde ramprogrammet och CIP .

Åtgärd 7: Man bör undersöka möjligheterna att förbättra den regionala innovationspolitiken genom ömsesidigt lärande i plattformar och nätverk inom sjunde ramprogrammet, CIP och Interreg IV C.

Genomförandet av ovanstående åtgärder bör beskrivas i ett särskilt avsnitt i genomföranderapporterna och diskuteras i programövervakningskommittéerna.

Bilaga 2 – Åtgärder som ska genomföras av kommissionen

För att stödja åtgärderna i bilaga 1, om de godkänns av medlemsstaterna, kommer kommissionen att vidta följande åtgärder:

- Underlätta för nationella och regionala myndigheter att utforma och genomföra strategier för smart specialisering:

- Utveckla en plattform för smart specialisering före 2012, för att samla expertkunskap från universitet, forskningscentrum, regionala myndigheter, företag och kommissionens avdelningar och bidra till att fastställa behov, starka sidor och möjligheter.

- Tillhandahålla uppgifter, strategisk analys och information om forskning och innovation samt om specialisering ur EU-perspektiv (särskilt genom European Cluster Observatory, Regional Innovation Scoreboard, Regional innovation Monitor och Sectoral Innovation Watch).

- Inrätta forum för ömsesidigt lärande om utformning och genomförande av sådana strategier (inklusive European Cluster Cooperation Forum[13] och European Cluster Alliance, som finansieras av CIP, Kunskapsregioner, som finansieras av sjunde ramprogrammet, samt projekt inom Forskningspotential).

- Bistå medlemsstaterna och regionerna när de genomför utbildnings-, forsknings- och innovationsprojekt genom kunskapsöverföring och spridning av bästa praxis, med hjälp av initiativet Regioner för ekonomisk förändring (inklusive RegioStars) och genom tekniskt stöd till de regionala Fast Track-nätverken och till mellanregionalt samarbete som får stöd genom t.ex. Interreg IV C, Kunskapsregioner och klusteraktivitet som finansieras genom CIP.

- I nära samarbete med finansinstitut ordna finansiering och förbättra användningen av befintliga finansiella instrument, eventuellt genom att inrätta ett projekt särskilt för konvergensregionerna inom finansieringsinstrumentet för riskdelning[14] , och öka användningen av Jeremie[15] för att tillhandahålla riskkapital och garantier för att stimulera innovation i små och medelstora företag och i nystartade teknikföretag, samt genom att undersöka möjligheterna att utvidga befintliga finansieringsinstrument till ny forskning och innovation.

- Förbättra affärsmöjligheterna för små och medelstora företag genom att konsolidera och förstärka Enterprise Europe Network. Partnerna i nätverket bör i sin tur kunna hjälpa organisationerna att bättre utnyttja Erufs finansiering för innovation.

- Se till att EU:s politik för utbildning, forskning och innovation blir mer sammanhängande och komplementär, i följande syfte:

- Lyfta fram och främja exempel på god praxis för beslutsfattare och dem som tillhandahåller stödtjänster till innovation, utvidga och uppdatera den praktiska vägledningen om EU:s finansieringsmöjligheter för forskning och innovation samt inrätta en samlad webbportal för kommissionens stöd till forskning och innovation, som länkas till eller ingår i portalen för sjunde ramprogrammet, för att underlätta innovationsorganens tillgång till EU-finansiering.

-

[1] KOM(2010) 2020, ”Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla”.

[2] Europeiska rådet, dok. EUCO 13/10, 17.6.2010.

[3] René Wintjes och Hugo Hollanders, The regional impact of technological change in 2020 .

[4] KOM(2010) 110, Sammanhållningspolitiken: Strategirapport 2010 om genomförandet av programmen 2007–2013.

[5] Inlägg från det belgiska ordförandeskapet vid det informella rådsmötet om konkurrens i juli 2010.

[6] Innovation policy at regional level: Crafts and SME priorities for the new Innovation Strategy – diskussionsunderlag från UEAPME:s sekretariat (2010).

[7] KOM(2010) 183, Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn.

[8] Rådets slutsatser av den 17 maj 2010.

[9] Europaparlamentets resolution, A7-0138/2010, P7_TA(2010)0189, maj 2010.

[10] Se http://cordis.europa.eu/eu-funding-guide/home_en.html.

[11] Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, CCMI/072 – Teknik-, industri- och vetenskapsparker, juli 2010.

[12] Se http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic/working/sf2000_en.ht.

[13] Forumet kommer att inrättas inom European Cluster Observatory under 2011.

[14] Finansieringsinstrumentet för riskdelning är skuldfinansieringsinstrument som utvecklats gemensamt av kommissionen och Europeiska investeringsbanken för att främja privata investeringar i forskning, teknisk utveckling och innovation.

[15] Se artikel 44 i förordning (EG) nr 1083/2006.