EUROPAPARLAMENTETS RESOLUTION
innehållande de iakttagelser som utgör en del av beslutet om ansvarsfrihet för genomförandet av
Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2003, Avsnitt III –Kommissionen
EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION
—med beaktande av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2003 (1),
—med beaktande av Europeiska gemenskapernas slutliga årsredovisning –Budgetåret 2003 –Volym I –
Konsoliderade rapporter om budgetgenomförandet och konsoliderade årsredovisningar (SEK(2004) 1181–C6-0012/2005, SEK(2004) 1182 –C6-0013/2005) (
2),
—med beaktande av kommissionens rapport om uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för 2002
års allmänna budget (KOM(2004) 0648 –C6-0126/2004),
—med beaktande av årsrapporten till den myndigheten som beviljar ansvarsfrihet om internrevisioner som
genomförts under 2003 (KOM(2004) 0740),
—med beaktande av revisionsrättens årsrapport för 2003 (3) och av revisionsrättens särskilda rapporter,
tillsammans med de granskade institutionernas svar,
—med beaktande av förklaringen om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas
laglighet och korrekthet, som avgivits av revisionsrätten i enlighet med artikel 248 i EG-fördraget (4),
—med beaktande av rådets rekommendation av den 8 mars 2005 (C6-0077/2005),
—med beaktande av artiklarna 274, 275 och 276 i EG-fördraget och artiklarna 179a och 180b i
Euratomfördraget,
—med beaktande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetför-
ordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (5), särskilt artiklarna 145, 146 och 147,
—med beaktande av budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas
allmänna budget (6),
—med beaktande av artikel 70 och bilaga V i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandena från övriga berörda utskott
(A6-0070/2005), och av följande skäl:
A. Genomförandet av EU:s politik karakteriseras huvudsakligen av ”gemensam förvaltning ”mellan kom-
missionen och medlemsstaterna.
B. Enligt artikel 53.3 i budgetförordningen ”skall uppgifterna för genomförandet av budgeten delegeras
till medlemsstaterna ”när kommissionen genomför budgeten tillsammans med medlemsstaterna.
Medlemsstaterna skall följa de riktlinjer som unionen antagit.SV L 196/4 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
(1) EUT L 54, 28.2.2003, s. 1.
(2) EUT C 294, 30.11.2004, s. 1.
(3) EUT C 293, 30.11.2004 s. 1.
(4) EUT C 294, 30.11.2004 s. 99.
(5) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.
(6) EGT L 356, 31.12.1977, s. 1.
C. Parlamentet betonar återigen (1) att ansvarsfrihetsförfarandet är en process där man bland annat
strävar efter att förbättra den ekonomiska förvaltningen inom EU genom att förbättra grundernaför beslutsfattandet mot bakgrund av revisionsrättens rapporter och svaren och utlåtandena fråninstitutionerna.
D. Kommissionen har initiativrätt enligt fördraget. Det yttersta ekonomiska ansvaret för genomförandetav budgeten ligger helt och hållet på kommissionen –med vederbörlig hänsyn tagen till subsidiari-
tetsprincipen som antogs i och med Maastrichtfördraget –i enlighet med artikel 274 i fördraget, och
således bör det skapas lämpliga kontroller av gemenskapsmedlen.
E. Det kan påpekas att kommissionen som verkställande organ är den första som borde ha intresse avatt bestämmelserna för övervakning efterlevs helt och hållet.
A. ÖVERGRIPANDE FRÅGOR
1. Europaparlamentet beklagar revisionsrättens vilseledande uttalande om utestående åtaganden för
strukturfonderna, som vid utgången av 2003 motsvarade ”fem års betalningar med dagens genom-
förandegrad, …”(0.6.) eftersom detta belopp inkluderar åren 2004 till 2006 för vilka åtaganden inte
kunde ingås år 2003. Parlamentet påpekar att outnyttjade medel återbetalas till medlemsstaterna vidutgången av perioden.
2. Europaparlamentet välkomnar att införandet av n +2-regeln (åtagandeåret +2) i stor utsträckning
bidragit till att lösa detta problem, varigenom mer än 99 procent av strukturfonderna har använtsunder de senaste två åren.
3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, även med tanke på den nya budgetplanen för perioden
efter 2006, att finna en balans mellan att utarbeta åtgärder och att svara för själva genomförandet.Kommissionen uppmuntras att genomföra en kritisk analys genom att se över maktfördelningeninom kommissionen (styrelseformerna) samt de administrativa processerna.
4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i den utvidgade konsekvensbedömningen för nya
förordningar ta med medlemsstaternas och slutmottagarnas genomförandekostnader och administra-tiva bördor. På så sätt kan man utöva en kontroll och uppnå en balans så att genomförandekostna-derna och de administrativa bördorna håller sig inom rimliga gränser.
Räkenskapernas tillförlitlighet –uttalanden med reservation
5. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrätten, med undantag av följderna av avsaknaden av
effektiva förfaranden för den interna kontrollen av diverse inkomster och utbetalda förskott, anser
att Europeiska gemenskapernas konsoliderade årsredovisning och de anmärkningar som ligger tillgrund för dem, ger en tillförlitlig bild av gemenskapens inkomster och utgifter för 2003 och av denfinansiella ställningen vid årets slut (Revisionsförklaringen punkt II och III).
6. Europaparlamentet fäster uppmärksamheten vid följande citat ur årsrapporten till den myndigheten
som beviljar ansvarsfrihet om internrevisioner som genomförts under 2003 (
2), när det gäller redovis-
ningssystem och informationssystem för verksamhetsstyrning:
”bör […] generaldirektoratens redovisningsfunktion stärkas och professionaliseras, så att kommissio-
nen och dess förvaltning kan förlita sig på systemen och att generaldirektoratens redovisning ärfullständig, exakt och relevant ”(sidan 6).
”Systemen måste kunna säkerställa att all relevant information registreras i bokföringen ”(sidan 6).
”Ledning och externa intressenter måste kunna förlita sig på att siffrorna motsvarar verkligheten ”
(sidan 6).SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/5
(1) EUT L 330, 4.11.2004, s. 82.
(2) KOM(2004) 0740.
Parlamentet drar slutsatsen att detta innebär att
—man inte kan förlita sig på systemen och att redovisningen är fullständig, exakt och relevant,
—systemen inte säkerställer att all relevant information registreras i bokföringen,
—ledning och externa intressenter inte kan förlita sig på att siffrorna motsvarar verkligheten.
7. Europaparlamentet beklagar att befogenhetsfördelningen i kommissionens ledningsstruktur leder till
att räkenskapsförarens roll nedgraderas till att sammanställa information om räkenskaperna frånutanordnarna. Parlamentet anser att räkenskapsföraren bör ha det övergripande ansvaret för räken-skapernas integritet för institutionen som helhet, och inte vara helt beroende av över 30 enskildadelegerade utanordnare.
8. Europaparlamentet förväntar sig att räkenskapsföraren skall avsluta räkenskaperna –inte meddelandet
som åtföljer räkenskaperna –och därmed personligen ta på sig ansvaret för de siffror som anges och,
om det har gjorts förbehåll, exakt förklara vad de går ut på och syftet med dem. Parlamentet betonarskillnaden mellan kollegiets formella antagande av räkenskaperna och räkenskapsförarens attesteringav att räkenskaperna är sanna och rättvisande. Europaparlamentet uppmanar, på nytt (
1), kommis-
sionen att lägga fram de lagstiftningsförslag som behövs för att ändra budgetförordningen och/eller
genomförandebestämmelserna till denna förordning.
9. Europaparlamentet beklagar kommissionens motstånd mot att uppgradera räkenskapsförarens roll.
Parlamentet betonar att attesteringen av räkenskaperna är en grundläggande beståndsdel i kontroll-strukturen och att andra beståndsdelar i den övergripande kontrollstrukturen på ett allvarligt sättförsvagas så länge som denna beståndsdel saknas. Parlamentet ställer sig bakom huvudinriktningenför den senaste reformeringen av den ekonomiska förvaltningen inom kommissionen, vilken var attge ansvar åt var och en av generaldirektörerna. Parlamentet är emellertid övertygat om att denförsäkran som kan ges av generaldirektörerna måste stödjas av en övergripande försäkran av räken-skapsföraren, som till fullo skall vara ansvarig och få de nödvändiga medlen för att uppfylla dettaansvar.
10. Parlamentet förväntar sig att kommissionen i förslaget till ändring av budgetförordningen skall införa
bestämmelser som ålägger räkenskapsföraren att attestera räkenskaperna, t.ex. på grundval av syste-matiska godkännanden eller stickprov. Parlamentet anser att räkenskapsföraren måste uppgraderas tillförste finansansvarig, Chief Financial Officer (CFO), och iträda rollen som förvaltningsledningensinstitutionella motvikt till dess 39 tjänsteenheter, samt att dennes nuvarande roll, i vilken räken-skapsföraren beträffande information från generaldirektören ger ett godkännande som endast avserformalia utan att själv, vid behov, kunna reservera sig (budgetförordningen artikel 61) strider motsyftet med reformeringen av den ekonomiska förvaltningen.
11. Parlamentet betonar att uppgraderingen av räkenskapsföraren inte är ett steg tillbaka till det tidigare
systemet, enligt vilket den dåvarande räkenskapsföraren godkände betalningar och åtaganden och
genomförde förhandskontroller inför en transaktion. Parlamentet betonar skillnaderna mellan det
gamla systemet och begäran att uppgradera räkenskapsföraren så att denne kan genomföra förhands-kontroller av systemet och stickprov i efterhand av transaktioner. Parlamentet beklagar att kommis-sionen fortsätter att föra fram det vilseledande och felaktiga argumentet att en förstärkt roll förräkenskapsföraren i kontrollstrukturen är ett steg tillbaka till det gamla systemet och att räkenskaps-förarens underskrift på räkenskapshandlingarna enbart avser formalia.
12. Parlamentet informerar kommissionen att det inte kan acceptera någon rent kosmetisk förbättring
vad beträffar räkenskapsförarens roll. Parlamentet förväntar sig att budgetförordningen kommer attinnehålla ett krav på en förklaring från den förste finansansvarige (Chief Financial Officer) i vilkendenne på eget ansvar –och inte på grundval av information från generaldirektörerna –förklarar att
räkenskaperna återger en sann och korrekt bild av tillståndet och att de underliggande transaktio-nerna är lagenliga och korrekta.
13. Europaparlamentet kan inte förstå hur revisionsrätten under tio år har kunnat avge en negativ
revisionsförklaring om betalningsbemyndigandena samtidigt som den i praktiken har godkänt kom-missionens allmänna räkenskaper. Parlamentet skulle välkomna en kort skriftlig förklaring om dettafrån revisionsrätten.SV L 196/6 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
(1) Punkt 21 i resolutionen av den 4 december 2003 (EGT C 89 E, 14.4.2004, s. 153) och punkt 68 i resolutionen av
den 21 april 2004 om beviljande av ansvarsfrihet för 2002 (EUT L 330, 4.11.2004, s. 82).
14. Europaparlamentet påminner om att kommissionen den 17 december 2002 antog en handlingsplan
för att modernisera Europeiska gemenskapernas redovisningssystem som är tänkt att fungera fullt utfrån och med den 1 januari 2005. Parlamentet betonar att upprättandet av öppningsbalansräkningenär avgörande för att övergången från redovisning enligt kontantmetoden till periodiserad redovisningskall lyckas.
Revisionsrättens övergripande bedömning för 2003 –ingen rimlig säkerhet
15. Europaparlamentet konstaterar besviket att ”inte heller denna gång har revisionsrätten uppnått rimlig
säkerhet om att systemen för övervakning och kontroll på viktiga budgetområden fungerar effektivt[i medlemsstaterna] och kan hantera de risker som gäller de underliggande transaktionernas laglighet
och korrekthet ”(0.4.).
Revisionsrättens särskilda bedömning
16. Europaparlamentet påminner om revisionsrättens särskilda slutsatser vad beträffar betalningsutgifter:
—jordbruk: ”Det behövs förbättringar när det gäller jordbruksutgifterna som helhet för att åtgärda
de betydande brister i systemen för övervakning och kontroll som konstaterats ”(Revisionsförklar-
ingen punkt VI a),
—strukturfonder: ”…för strukturåtgärder kvarstår bristerna i de system som i medlemsstaterna skall
användas för att övervaka och kontrollera genomförandet av gemenskapsbudgeten …”(Revisions-
förklaringen punkt VI b),
—inre politik: ”…för inre politik är de förbättringar som konstaterats i systemen för övervakning
och kontroll ännu inte tillräckliga för att man skall undgå en betydande förekomst av felaktig-
heter…”(Revisionsförklaringen punkt VI c),
—externa åtgärder: ”…måste de delar som krävs för att övervaka och kontrollera system och
åtgärder fungera så att de kan genomgå den förbättring som fortfarande behövs ”(Revisions-
förklaringen punkt VI d),
—stöd inför anslutningen: ”…för stöd inför anslutningen har brister i systemen för övervakning
och kontroll som identifierades redan 2002 yttrat sig i fel och förhöjd risk som påverkat trans-aktionernas laglighet och korrekthet ”(Revisionsförklaringen punkt VI e),
—gemensam förvaltning: ”När det gäller gemensam eller decentraliserad förvaltning …måste det
göras större ansträngningar för att effektivt tillämpa systemen för övervakning och kontroll i syfteatt bättre bemästra tillhörande risker ”(Revisionsförklaringen punkt VIII).
17. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrättens iakttagelser klart och tydligt visar att de största
problemen vad beträffar de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet främst är attfinna på medlemsstatsnivå och i mindre grad på kommissionsnivå.
18. Europaparlamentet anser att i fall med gemensam förvaltning av gemenskapsmedel måste kommis-
sionen så snart som möjligt finna sätt för att förbättra ansvars- och redovisningsskyldigheten påmedlemsstatsnivå genom att effektivt ta itu med ”delegeringsrisken ”, vilken hänför sig till det faktum
att kommissionen, eftersom den har det slutliga budgetansvaret för alla sina utgifter, också är skyldigatt bära detta ansvar när EU-medel används genom gemensam förvaltning med medlemsstaterna.
Delegeringsrisken
19. Europaparlamentet konstaterar att medan medlemsstaterna har hand om genomförandet av större
delen av gemenskapsbudgeten, är det kommissionen som bär det slutliga ansvaret för dess genom-förande –med vederbörlig hänsyn tagen till subsidiaritetsprincipen som antogs i och med Maastricht-
fördraget –och därmed även för kontrollåtgärderna i medlemsstaterna och inom kommissionen själv.
20. Europaparlamentet konstaterar att åtskillnaden mellan finansieringen och genomförandet av gemen-
skapens politik ger upphov till den så kallade delegationsrisken, vilken berör följande frågor:
a) Ett erkännande av det faktum att medlemsstaterna och bidragsmottagarna inte alltid är lika
noggranna när det gäller att spendera EU-pengar som de är när det gäller att spendera nationellapengar.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/7
b) Den skiftande kvaliteten på medlemsstaternas kontrollstandarder och den påtagliga avsaknaden av
insatser från de flesta nationella revisionsorgans sida för att försäkra sig om att EU-medel användskorrekt och lagligt för avsedda ändamål.
c) En överdriven tro på rättsliga och kontraktsmässiga definitioner av kontrollmekanismer utan
tillräckliga försök att basera förhållandet mellan kommissionen och medlemsstaternas administ-rativa myndigheter på principerna om god styrning och god ansvars- och redovisningsskyldighet.
d) Det faktum att krav på återbetalning inkommer efteråt vilket avleder uppmärksamheten från
behovet att rätta till situationen så snart som möjligt och i många fall tillåter att fel återupprepasöver en alltför lång period.
e) Den alltför långa kedja av händelser som leder från budgetåtagandet till den slutliga bidragsmot-
tagarens mottagande av beloppet, vilket medför att stora insatser krävs för att garantera attverifieringskedjan inte bryts.
f) Den begränsade substansgranskning av ett urval av fall som i praktiken kan genomföras jämfört
med det totala antalet transaktioner.
21. Europaparlamentet anser att dessa problem inte enbart kan lösas genom centralt påtvingade kon-
troller och att den nuvarande situationen tydligt visar på behovet av nya instrument för att förstärkakommissionens insyn i medlemsstaternas system för förvaltning och kontroll. Enbart en tillräckligt
omfattande formell förhandsredovisningsförklaring och en årlig revisionsförklaring i efterhand vad
beträffar de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet från varje medlemsstats högstapolitiska och administrativa myndighet (finansminister), vilket flera gånger föreslagits av kommissio-nens internrevisionstjänst (
1), kommer att göra det möjligt för kommissionen att uppfylla sina skyl-
digheter enligt artikel 274 i fördraget.
22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att före den 1 oktober 2005 lägga fram en första
rapport där man presenterar ett utkast till ett protokoll med medlemsstaterna i vilket förvaltnings-
myndigheten (finansministern), innan utbetalning sker och årligen, skall intyga att ordentliga kontroll-system finns på plats, som kan ge tillfredsställande säkerhet för kommissionen när den skall redovisautgifterna.
23. Europaparlamentet rekommenderar att det i denna rapport krävs att den årliga redovisningsförklar-
ingen innehåller följande:
a) En beskrivning av kontrollsystemen, som skall göras av medlemsstaternas förvaltningsmyndighet.
b) En utvärdering av kontrollsystemens effektivitet.c) Vid behov, en åtgärdsplan för förbättring av systemen som utarbetas av medlemsstatens förvalt-
ningsmyndighet i samråd med kommissionen.
d) En bekräftelse av beskrivningen, som skall göras av ett nationellt revisionsorgan eller en annan
extern revisor.
Parlamentet rekommenderar dessutom att man i denna rapport anger att kommissionen har rätt att
kontrollera redovisningsförklaringen och inför entydiga rättsliga befogenheter för påföljder som
påverkar den berörda medlemsstatens totala medelstilldelning i händelse av bristfällig redovisning.
24. Europaparlamentet anser att det är olämpligt att fatta beslut om anslagen till den gemensamma
förvaltningspolitiken för perioden efter 2007 utan att konkret ha svarat på revisionsrättens iaktta-gelser och betydligt förbättrat kontrollmekanismerna i medlemsstaterna.
25. Europaparlamentet informerar kommissionen och rådet om svårigheterna att ingå ett interinstitutio-
nellt avtal om den nya budgetplanen förrän principen om redovisningsförklaringar, såsom beskrivna ipunkterna 21 –23, från varje medlemsstats högsta politiska och administrativa myndighet (finansmi-
nister) till fullo accepterats och dess genomförande på fältet prioriteras.SV L 196/8 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
(1)S e”Årsrapport till den myndigheten som beviljar ansvarsfrihet om internrevisioner som genomförts under 2003 ”
(KOM(2004) 0740, s. 6).
26. Europaparlamentet anser att framsteg vad beträffar Europeiska unionens ekonomiska förvaltning inte
är möjliga utan medlemsstaternas aktiva medverkan och att denna ”medverkan ”måste förankras på
politisk nivå.
27. Europaparlamentet är övertygat om att en finansminister kommer att föredra att upprätta ordentligt
fungerande system för övervakning och kontroll i stället för att löpa risken att behöva förklara för sittparlament varför man måste återbetala betydande belopp till Europeiska unionen från nationens egenkassa.
28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att visa större stramhet vid övervakningen av utbetal-
ningsorganen och mindre tolerans med inkompetens, genom att överväga följande:
—Kräva att alla utbetalningsorgan skall granskas årligen av en extern revisor.
—Fastställa resultatmål.
—Frysa utbetalningar då det fastställts att tydliga resultatmål inte uppnåtts och se till att organen i
förväg görs medvetna om att detta oundvikligen blir konsekvensen om resultaten är otillfreds-ställande.
—Utesluta organ som vid upprepade tillfällen inte uppfyller resultatmålen.
—Låta organen ta det ekonomiska ansvaret för sina misstag.
Revisionsrättens revisionsförklaring …
29. Europaparlamentet påminner om att sedan Maastrichtfördraget trädde i kraft måste revisionsrätten
varje år inför parlamentet och rådet lägga fram en revisionsförklaring (känd som ”DAS”vilket är en
förkortning av franskans ”Déclaration d'Assurance ”) vad beträffar räkenskapernas tillförlitlighet och de
underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
30. Europaparlamentet betonar att beslutet avseende de kriterier och den metod revisionsrätten skall
använda för sin revisionsförklaring skall fattas av revisionsrätten och föreskrivs inte av lagstiftaren.
31. Europaparlamentet påminner om att revisionsrätten ursprungligen enbart grundade sitt gransknings-
yttrande på en statistisk metod som bestod av en direkt substansgranskning av ett övergripande urval
och en extrapolering av den mest troliga felfrekvensen.
…och dess inneboende problem
32. Europaparlamentet sammanfattar nedan några av de inneboende begränsningarna i, och själva arten
av, revisionsförklaringen, eftersom dessa måste beaktas när man bedömer resultaten av revisions-förklaringsanalysen och följderna av dessa resultat på beslutet om ansvarsfrihet skall beviljas eller inte,samt eventuella kommande förbättringar av revisionsförklaringsmetoden.
a) Revisionsförklaringen är en del av en ekonomisk granskning som utförs av revisionsrätten. Målet
är att få visshet om de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. De typiskafrågorna vid en ekonomisk granskning är följande: ”Återger räkenskaperna en sann och korrekt
bild av tillståndet? ”och”Hur många fel återfanns i transaktionerna? ”
b) Revisionsförklaringen är bara indirekt en del av resultatgranskningen (
1), som är vidare i sin
omfattning eftersom den undersöker om resurserna används på ett optimalt sätt. De typiskafrågorna vid en resultatgranskning är följande: ”Användes resurserna på ett klokt sätt och dess-
utom ekonomiskt, effektivt och ändamålsenligt? ”
c) Även om revisionsförklaringen kan visa att det sätt på vilket medlen använts är till 100 procent
korrekt och lagligt, ger denna ingen anvisning om huruvida utgifterna har givit valuta för peng-arna, eftersom revisionsförklaringen varken ställer frågan eller ger svaret och kan inte heller göradet. Med andra ord kan pengarna vara fullkomligt bortkastade även om de använts på ett heltkorrekt och lagligt sätt.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/9
(1) Också benämnd ”granskning av sund ekonomisk förvaltning ”och”granskning av valuta för pengarna ”.
d) Den nuvarande inriktningen på korrektheten och lagligheten för användningen av utgifterna
hjälper inte lagstiftaren och allmänheten att få reda på huruvida pengarna använts effektivt.
e) Tillvägagångssättet vid revisionsförklaringen är en naturlig följd av den politiska uppmärksam-
heten på ”behovet ”att minska bedrägerier och regelbrott, men det bidrar inte på ett betydande sätt
till att minska slöseriet.
f) Medierna misstolkar ofta den nuvarande revisionsförklaringen och framställer den negativa revi-
sionsförklaringen som ett bevis på att praktiskt taget alla EU-medel är föremål för bedrägerier.Denna missledande bild kan ha ett negativt inflytande på medborgarnas attityder gentemot andraEU-frågor, exempelvis konstitutionen eller den nya budgetplanen.
g) Revisionsförklaringsmetoden kan inte i tillräcklig grad upptäcka framsteg. Oavsett om revisions-
förklaringen är positiv eller negativ borde metoden ytterligare utvecklas för att få fram tillräcklig
information som kan ange vilka förbättringar som har åstadkommits i varje enskild sektor från årtill år i de olika medlemsstaterna.
Den pågående reformeringen av revisionsförklaringen …
33. Europaparlamentet erkänner att revisionsrätten under de senaste åren till viss del har visat sig vara
medveten om den uppkomna kritiken och har försökt att reformera revisionsförklaringsmetodengenom att bredda basen för utvärderingen.
34. Europaparlamentet konstaterar att den övergripande revisionsförklaringen nu är resultatet av en
sammanställning av särskilda bedömningar av egna medel och av var och en av budgetplanensutgiftskategorier och att de sektorsrelaterade bedömningarna nu grundas på följande fyra informa-tionskällor:
a) En bedömning av systemen för övervakning och kontroll.b) Substansgranskning av transaktionerna.c) Granskning av de årliga verksamhetsrapporterna och förklaringarna från kommissionens general-
direktörer.
d) Utvärdering av de relevanta resultaten från andra revisorer.
…är ett steg i rätt riktning men verkar vara för blygsam
35. Europaparlamentet konstaterar att den centrala frågan i samband med revisionsförklaringen bör vara
huruvida systemen för övervakning och kontroll som tillämpats inom gemenskapen och på nationellnivå förser kommissionen med rimlig säkerhet om de underliggande transaktionernas laglighet ochkorrekthet.
36. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att ytterligare förbättra presentationen av den övergri-
pande revisionsförklaringen och de särskilda bedömningarna genom att fortsätta trenden mot en merallomfattande beskrivning av reservationerna och att inkludera mer uttrycklig och specifik informa-tion om svagheter i de olika sektorerna och medlemsstaterna i avsikt att upprätta en operativförteckning, upprättad på grundval av risker, av de reservationer som kan kontrolleras på lång sikt.
37. Europaparlamentet förstår att målet med att undersöka ett urval av transaktioner inte längre är att
räkna ut den mest troliga felfrekvensen, och att resultaten av granskningen enligt det nya tillväga-
gångssättet bedöms tillsammans med de resultat som erhållits under de övriga tre pelarna.
38. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att tillhandahålla ytterligare information om förhållan-
det mellan de fyra källorna vid genomförandet av de sektorsrelaterade bedömningarna, i avsikt attavgöra huruvida det nya tillvägagångssättet på ett avgörande sätt skiljer sig från det tidigare.
39. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att i detalj förklara i vilken grad den har kunnat få
granskningsresultat från ”andra revisorer ”och den roll som dessa resultat har spelat i revisionsrättens
bedömning. Det saknas hänvisningar till resultaten från andra revisorer i årsrapporten. Parlamentetskulle i synnerhet uppskatta att få upplysningar om resultat och svårigheter när det gäller samarbetetmed”andra revisorer ”i de olika medlemsstaterna, eftersom dessa ”andra revisorer ”också inbegriper
nationella revisionsorgan vilka åtnjuter fullständigt oberoende gentemot EU-institutionerna.SV L 196/10 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
40. Europaparlamentet anser att den nuvarande reformeringen av revisionsförklaringen inte är tillräcklig
för att korrigera ovannämnda begränsningar och brister, även om den är ett steg i rätt riktning.Parlamentet välkomnar att det nya tillvägagångssättet ger viss insyn i korrektheten per sektor menbeklagar att insynen i utgifternas korrekthet per medlemsstat inte i tillräcklig grad är möjlig. Revi-sionsförklaringen är fortfarande ett instrument som i alltför hög grad baseras på analyser av trans-aktioner och enskilda fel. Därför bör analyserna av hur systemen för övervakning och kontrollfungerar förstärkas i syfte att föreslå konkreta förbättringar av dessa system och fastställa ursprungettill de konstaterade bristerna.
41. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att ytterligare utveckla sin kvalitativa revisionsförkla-
ringsmetod i syfte att i tillräcklig grad beakta flerårigheten när det gäller många av programmen ochåtföljande kompensationskontroller, exempelvis efterhandsgranskningar och korrigeringar i sambandmed godkännandet av räkenskaperna, vilka är till för att skydda EU-budgeten genom att tillhanda-hålla återbetalning av oriktiga utbetalningar. Parlamentet skulle uppskatta om revisionsrätten kundelägga fram en särskild rapport om denna grundläggande fråga och därmed klargöra förhållandetmellan förhands- och efterhandskontroller.
42. Europaparlamentet betonar att även om kompensationskontroller är en viktig beståndsdel i systemen
för övervakning och kontroll, kan de inte ersätta bristerna i systemen för övervakning och kontrolloch inte heller i utformningen av åtgärderna.
43. Europaparlamentet beklagar i detta hänseende det ökande antalet hänvisningar till förhandsavgöran-
den om tolkningen av och giltigheten i gemenskapslagstiftningen. Det är viktigt att undvika under-målig gemenskapslagstiftning eftersom den har negativa följder för unionens verksamhet och leder tillrättsosäkerhet bland människor, institutioner och företag som lyder under denna i medlemsstaterna.Parlamentet konstaterar revisionsrättens otvetydiga påstående vad beträffar ramprogrammen förforskning där [en betydande förekomst av felaktigheter när det gäller transaktionernas laglighetoch korrekthet] kan komma att kvarstå ”om reglerna för programmen inte ändras ”(Revisionsförklar-
ingen punkt VI c).
44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att minska risken för fel i samband med krav på
gemenskapsfinansiering genom att se till att gemenskapslagstiftningen innehåller tydliga och använd-bara regler om vilka utgifter som är stödberättigade, och man kräver att avskräckande och propor-tionella administrativa påföljder tillämpas i fall då stödberättigade kostnader överdrivits.
Samordnad granskning (single audit)
45. Europaparlamentet påminner om att i punkt 48 av dess beslut av den 10 april 2002 om beviljande
av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget förbudgetåret 2000 (kommissionen) (
1) uppmanade parlamentet revisionsrätten att utarbeta ett yttrande
”om möjligheten att ta fram en modell för samordnad granskning för EU:s budget där varje kon-
trollnivå utgår från den föregående så att man minskar belastningen på den som skall revideras ochfrämjar revisionens kvalitet utan att man för den skull undergräver de inblandade revisionsorganensoberoende ställning ”.
46. Europaparlamentet påminner vidare om att kommissionen uppmanades i samma beslut att utarbeta
en rapport om samma fråga och konstaterar att kommissionen ännu inte har gjort detta.
47. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens yttrande nr 2/2004 (
2) om modellen för ”samordnad
granskning ”, som parlamentet anser vara ett mycket viktigt bidrag till debatten om revisionsförklar-
ingen och därför förtjänar en ordentlig behandling av alla berörda. Yttrandet handlar inte huvud-sakligen om en modell för samordnad granskning (single audit) i begreppets strikta betydelse, dvs. atten transaktion bara skall underställas en myndighet för en revision, utan först och främst ominrättandet av en ram för gemenskapens interna kontroll (punkt 3).
48. Europaparlamentet noterar med särskilt intresse de rekommendationer som revisionsrätten förde fram
för en effektiv och ändamålsenlig ram för intern kontroll.
a)”Gemensamma principer och standarder skall tillämpas på alla förvaltningsnivåer både vid insti-
tutionerna och i medlemsstaterna ”(punkt 57).SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/11
(1) EGT L 158, 17.6.2002, s. 1.
(2) EUT C 107, 30.4.2004, s. 1.
b) De interna kontrollerna skall ge ”rimlig”(inte fullständig) ”säkerhet om transaktionernas laglighet
och korrekthet, och om att principerna om ekonomi, effektivitet och ändamålsenlighet följs ”
(punkt 57).
c)”Kostnaden för kontrollerna skall vara proportionell mot den nytta de bidrar med både i monetärt
och politiskt avseende ”(punkt 57).
d)”Systemet skall utgå från en logisk kedjestruktur där kontroller genomförs, redovisas och rappor-
teras i enlighet med en gemensam standard som gör att alla deltagare kan förlita sig på dem ”
(punkt 57) (1).
49. Europaparlamentet undrar, mot bakgrund av den ständiga kritik som riktats mot den traditionella
revisionsförklaringsmetoden under de senaste tio åren, varför dessa rekommendationer inte offentlig-gjorts långt tidigare.
50. Europaparlamentet anser att den föreslagna strukturen för en ram för gemenskapens interna kontroll
skulle kunna bli ett viktigt instrument för att uppnå bättre och mer effektiva system för övervakningoch kontroll och den skulle därmed kunna bidra till den välbehövliga moderniseringen av revisions-förklaringsmetoden.
51. Europaparlamentet understryker att ansvars- och redovisningsskyldigheten för utnyttjandet av EU-
medel inleds i medlemsstaterna och att redovisningsförklaringarna, såsom beskrivna i punkterna21–23, från varje medlemsstats högsta politiska och administrativa myndighet (finansminister) måste
följaktligen till fullo vara en del av gemenskapens interna kontroll.
52. Europaparlamentet konstaterar att ramen för gemenskapens interna kontroll ligger –som beteck-
ningen anger –inom området för ”intern kontroll ”och berör därför inte aktörerna inom området för
”extern revision ”.
53. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten inte har lagt fram några djärva förslag om de natio-
nella revisionsorganens deltagande när det gäller att fördjupa insynen och öka ansvars- och redovis-ningsskyldigheten (grundläggande beståndsdelar i god offentlig förvaltning) på medlemsstatsnivå, isynnerhet som revisionsrättens resultat tydligt visar att det är där som det mest behövs.
54. Europaparlamentet noterar och välkomnar den nederländska revisionsrättens initiativ att varje år
offentliggöra en tendensrapport för EU, i vilken den undersöker den ekonomiska förvaltningen iEuropeiska unionen och avlämnar ett utlåtande över övervakningen och kontrollen av användningenav EU-medel i Nederländerna (
2). Parlamentet önskar uppmuntra andra nationella revisionsorgan att
följa detta initiativ.
55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inleda diskussioner med den ansvarsfrihetsbeviljande
myndigheten, rådet och –med vederbörlig respekt för dess oberoende –revisionsrätten i egenskap av
observatör, och att utarbeta en handlingsplan för genomförandet av en ram för gemenskapensinterna kontroll så snart som möjligt.
56. Europaparlamentet uppmanar vidare kommissionen att tillse att de detaljerade förslag som upprättar
åtgärdsförslagens rättsliga ramar, vilka kommissionen lägger fram som en del av det politiska pro-jektet för unionen fram till 2013, till fullo beaktar de delar som ingår i ”ramen för gemenskapens
interna kontroll ”och principen om årliga redovisningsförklaringar, såsom beskrivna i punkterna
17–19, från varje medlemsstats högsta politiska och administrativa myndighet (finansminister).
57. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att informera Europaparlamentets behöriga utskott om
huruvida kommissionens förslag ligger i linje med ”ramen för gemenskapens interna kontroll ”och
principen om årliga redovisningsförklaringar.
Förbättring av de årliga verksamhetsrapporterna och förklaringarna från generaldirektörerna
58. Europaparlamentet välkomnar det faktum att ”Revisionsrätten noterar att kommissionen för första
gången lägger fram en analys av den grad av säkerhet som systemen för övervakning och kontrollbidrar med i fråga om de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet ”och”därigenom
tar kommissionen som institution sitt ansvar för genomförandet av budgeten [ …] i och med att man
lägger fram de delegerade utanordnarnas ställningstaganden som sina egna ”(punkt 1.58 i revisions-
rättens årsrapport för 2003).SV L 196/12 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
(1) Se revisionsrättens yttrande nr 2/2004.
(2) http://www.rekenkamer.nl/9282200/v/index.htm
59. Europaparlamentet konstaterar emellertid att revisionsrätten fann (se punkt 1.69, tabell 1.2 och
punkterna 5.57 –5.62, 7.48, 8.36 och 8.38) att ”de omfattande reservationer som lämnas av vissa
avdelningar [är] föga förenliga med den försäkran som lämnas i förklaringarna eller otillräckligtunderbyggda ”och att trots vissa förbättringar kan ”generaldirektörernas årliga verksamhetsrapporter
och förklaringar ännu inte systematiskt utgöra en användbar källa till stöd för dess granskningsslut-
satser på budgetplanens olika områden ”(se punkt 1.71 och tabell 1.2).
60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att beakta de ovannämnda iakttagelserna från revisions-
rätten och att i varje årlig verksamhetsrapport redogöra för åtgärder som vidtagits för att begränsarisken för fel i de underliggande transaktionerna tillsammans med en bedömning av åtgärdernaseffektivitet. Parlamentet förväntar sig att dessa åtgärder kommer att leda till en förbättrad generellförståelse för risker och en förstärkt riskförvaltningskultur inom kommissionens generaldirektorat.Denna kommer dock att behöva underbyggas och stödjas genom en gemensam, centralt genomfördriskförvaltningsmetod.
61. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att förbättra sin process för den årliga verksamhets-
rapporten och den sammanfattande rapporten och även förbättra sin försäkran på vilken revisions-rätten kan komma att grunda utformningen av sin revisionsförklaring. Parlamentet medger att deförsta stegen har tagits för att förbättra förståelsen för denna process och för att göra de årligaverksamhetsrapporterna, reservationerna och förklaringarna mer meningsfulla. Kommissionen upp-manas att noga rikta uppmärksamheten på en ytterligare förbättring av rapporterna och förbättrauppföljningen av iakttagelserna som ingår i dessa. Kommissionen uppmanas i synnerhet att förtydliga
definitionen av förbehåll, reservationer och övriga iakttagelser i de årliga verksamhetsrapporterna som
skulle kunna innebära undantag från reglerna.
62. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att omvandla den årliga sammanfattande rapporten till
en konsoliderad revisionsförklaring om kommissionens förvaltning och finansiella kontroller somhelhet.
63. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att ange de nödvändiga förutsättningarna som kanske
skulle göra det möjligt för den att ta större hänsyn till de årliga verksamhetsrapporterna ochförklaringarna när den utformar sin revisionsförklaring.
64. Europaparlamentet begär att kommissionen, genom noggranna utbildnings- och informationspro-
gram, skall se till att alla tjänstemän känner till metoderna för att rapportera misstankar om oegent-
ligheter eller bristfällig förvaltning genom normala hierarkiska processer och, vid behov, genom
förfarandena för avslöjare (så kallade ”whistleblowers ”).
Ytterligare rekommendationer
65. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta beräkningar av felfrekvenser per sektor och
medlemsstat genom att använda sig av resultaten från det granskningsarbete som den redan utför ochdet kontrollarbete som utförs av medlemsstaterna, samt en analys av kvaliteten på den informationsom lämnas av medlemsstaterna, och att offentliggöra resultaten i de årliga verksamhetsrapporternaoch sammanfattningsrapporten för de årliga verksamhetsrapporterna på ett sådant sätt att man ger entydligt bild av kvaliteten på medlemsstaternas förvaltningssystem vad beträffar ansvars- och redovis-ningsskyldigheten gentemot EU.
66. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att i sin revisionsförklaring inkludera iakttagelser vad
beträffar korrektheten i den information som läggs fram av kommissionen och de enskilda med-lemsstaterna och att utvärdera de uppnådda framstegen.
67. Europaparlamentet ber att kommissionen skall se över budgetförordningen för att förbättra tillämp-
ningen och göra den mer förståelig samt för att kontrollerna skall bli effektivare, genom att utföra enkritisk analys av de planerade kontrollernas kvantitet och kvalitet.
68. Europaparlamentet påminner enskilda kommissionsledamöter om deras politiska ansvar att se till att
generaldirektoraten inom ramen för deras befogenhetsområde förvaltas på ett tillfredsställande sätt,och upprepar förslaget att det i varje kansli bör finnas en rådgivare med särskilt ansvar för att blandannat övervaka alla granskningsrapporter (vilket föreslagits i parlamentets resolution av den 22 april2004 (
1)) om Eurostat, där förvarningar tidigare har ignorerats.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/13
(1) EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 1021.
69. Europaparlamentet påpekar att medlemsstaterna, som ett resultat av att de systematiskt drabbats av
sanktioner, är motvilliga att informera om problem med genomförandet. Kommissionen uppmanasatt i högre grad främja och fokusera på den finansiella kontrollen i lärosyfte genom att främjainformationsutbyte mellan medlemsstaterna, riktmärkning, nationella revisorers deltagande i revi-sionsgrupper och saminvestering i bättre IT-system, samt genom att genomföra granskningar i före-byggande syfte, som skall inriktas på rådgivning snarare än på sanktioner.
70. Europaparlamentet förväntar sig av kommissionen att den i sin uppföljningsrapport skall tillhanda-
hålla en detaljerad redovisning av de åtgärder som antagits och genomförts för att komma till rätta
med iakttagelserna och för att genomföra de rekommendationer som revisionsrätten framförde i sinårsrapport för 2003 och i de tre tidigare årsrapporterna (2002 –2001–2000). Kommissionen anmo-
das att i sin uppföljningsrapport inkludera en detaljerad förteckning över och en tidsplan för deåtgärder som planeras i de fall då ingen åtgärd ännu har antagits och/eller genomförts.
71. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att lägga fram en årsrapport där den redogör för sin
egen verksamhet, sin förmåga att uppfylla produktionsmål, kostnad per enhet, betydande utvecklings-områden och andra relevanta faktorer vad beträffar institutionens prestationer. En sådan prestations-rapport skulle också vara ett utomordentligt sätt att offentliggöra information om moderniseringen avrevisionsförklaringen och andra utvecklingstendenser i revisionsrättens granskningsmetoder.
72. Europaparlamentet uppmanar vidare revisionsrätten att utreda möjligheten av att offentliggöra sin
revisionshandbok och information om revisionsförklaringsmetoden på sin webbsida.
73. Europaparlamentet välkomnar rådets avsikt att ytterligare förstärka behandlingen av frågor om revi-
sion och ekonomistyrning i syfte att ha en mer regelbunden och effektiv övervakningsprocess av
rådets rekommendation om ansvarsfrihet (
1).
74. Europaparlamentet uppmanar revisionsrätten att varje år genomföra ett antal ”riktmärkningsgransk-
ningar”för utgifter som delegerats. Dessa skall offentliggöras i särskilda rapporter, i vilka
—samma program eller verksamhet skall granskas för alla 25 medlemsstater,
—resultaten offentliggörs för varje medlemsstat på ett öppet och transparent sätt så att jämförelser
kan göras.
Revisionsrätten uppmanas att i framtiden genomföra uppföljningsgranskningar så att framstegen kan
övervakas.
75. Europaparlamentet uppmanar rådet att tillsammans med parlamentet och kommissionen se till att ge
inrättandet av en heltäckande kontroll- och revisionsram den prioritet och politiska tyngd som krävs
genom att inrätta en expertgrupp på hög nivå som skulle
i) sammanföra ett antal ledande personer med erfarenhet från EU:s institutioner, nationella revi-
sionsmyndigheter och finansministerier samt experter från internationella revisionsorgan,
ii) utarbeta ett förslag till handlingsplan för en heltäckande intern och extern revisionsmiljö, med
särskilt beaktande av utmaningen som ligger i den gemensamma förvaltningen,
iii) identifiera möjliga konstitutionella, politiska och administrativa hinder som skulle behöva över-
vinnas för att nationella kontrollorgan skall kunna bli aktiva aktörer när det gäller att säkra depengar från skattebetalarna som förmedlas genom unionens budget,
iv) rapportera till rådet, kommissionen och parlamentet så snart som möjligt,SV L 196/14 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
(1) Punkt 8 i rådets rekommendation av den 9 mars 2004 (Doc. 6185/04 Budget 1). Se http://register.consilium.eu.int/
pdf/en/04/st06/st06185.en04.pdf
76. Europaparlamentet kommer att inbjuda en företrädare från rådet en gång om året för att informera
det behöriga utskottet om arbetets framåtskridande i expertgruppen och på så sätt tillse att verk-samheten fortskrider.
77. Europaparlamentet anser det vara av grundläggande betydelse att undersöka hur nationella revisions-
organ i högre grad kan delta i själva arbetet under processen, samtidigt som man måste hålla iminnet att de är oberoende organ och att de inte alltid har tillräcklig sakkunskap när det gäller EU-lagstiftningen. Revisionsrätten uppmanas att lägga fram en utvärdering (inbegripet valuta för peng-arna) av resultatet av det arbete som utförts av kontaktkommittén med ordförandena för de högstarevisionsorganen i Europeiska unionen och revisionsrätten samt även revisionsrättens åsikter omhuruvida effekterna av utvidgningen skulle kunna ge ny kraft åt detta organs roll.
78. Europaparlamentet anser att det kan vara nödvändigt att analysera huruvida den nuvarande struktu-
ren och verksamheten vid den ”topptyngda ”revisionsrätten skulle kunna reformeras. Parlamentet
påminner om att revisionsrätten för närvarande har 25 ledamöter och 736 anställda av vilka 325
är utbildade revisorer (lönegrad A och B), där 275 (lönegrad A och B) arbetar i revisionsgrupperna
och 50 (lönegrad A) i ledamöternas kanslier.
79. Europaparlamentet beklagar att det på grund av tidsbrist inte är möjligt att ge rådets rekommendation
den uppmärksamhet som den förtjänar, och uppmanar kommissionen att lägga fram –och rådet att
anta–följande förslag till ändring av artikel 145.1 i budgetförordningen:
”Europaparlamentet skall före den 30 juni år n +2, på rekommendation av rådet som skall fatta sitt
beslut med kvalificerad majoritet, bevilja kommissionen ansvarsfrihet beträffande budgetens genom-förande år n ”.
80. Europaparlamentet uppmanar talmannen att i sitt tal vid nästa möte med Europeiska rådet påpeka
behovet av att medlemsstaternas ekonomiska förvaltning av medel från Europeiska unionen förbätt-ras.
B. SEKTORSSPECIFIKA FRÅGOR
Egna medel
81. Europaparlamentet påpekar att den andel egna medel som beror på bruttonationalinkomsten ständigt
ökar och snart uppgår till två tredjedelar av de egna medlen. Europaparlamentet stöder därföruttryckligen revisionsrättens rekommendation (punkt 3.48) om att kommissionen skall göra fler
direkta kontroller av de uppgifter som ligger till grund för de nationalekonomiska sammanräkning-
arna.
Jordbruk, djurhälsa och åtgärder för att bekämpa bedrägerier
Återvinning av felaktiga utbetalningar
82. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att rapportera oriktigheter i tid var tredje månad
samtidigt som det i undantagsfall kan accepteras att medlemsstater kan begära undantag från dennaregel. Parlamentet förväntar sig att medlemsstaternas behöriga avdelningar har tillräckligt med kva-lificerad personal och förväntar sig vidare att samtliga medlemsstater, inbegripet Tyskland, Greklandoch Spanien, kommer att använda sig av elektronisk rapportering senast i juli 2005. Kommissionenuppmanas att senast i september 2005 informera parlamentets behöriga utskott om framstegen pådetta område.
83. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen är ansvarig för att ha misslyckats med att återvinna,
åtminstone, 1 120 miljoner EUR under perioden från 1971 till september 2004. Detta är enoacceptabel situation och medlemsstaterna och kommissionen har visat brist på vederbörlig flitoch uthållighet. Parlamentet förväntar sig att få en rapport, i god tid före 2004 års ansvarsfrihets-förfarande, om hur och när pengarna kommer att återvinnas. 812 miljoner EUR är för närvarandeföremål för tvister inför domstol och kan också eventuellt återvinnas. Parlamentet förväntar sigdessutom att man skall utvärdera effektiviteten av den premie på 20 procent som skall betalas tillutbetalningsorganen för framgångsrika återvinningar.
84. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att föreslå förenklade eller enhetligare regler för återvin-
ning för att förbereda översynen av budgetförordningen. Parlamentet förväntar sig att det skall hörasom denna fråga innan kommissionens förslag slutgiltigt utformas.
85. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen senast i mars 2005 kommer att ha gått igenom alla
de ungefär 4 000 fallen av oriktigheter (442 mer betydande fall och 3 500 mindre betydande fall)som inträffade under referensperioden.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/15
86. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att förfina ”svarta listan ”i vilken det anges
bidragsmottagare som uppvisar årliga oriktigheter på mer än 100 000 euro.
87. Europaparlamentet insisterar på att kommissionen måste uppnå mätbara framsteg genom att på ett
realistiskt sätt sätta riktmärken för kommande förbättringar och genom att regelbundet rapporteraframsteg till det behöriga utskottet.
88. Europaparlamentet begär att kommissionen skall förbättra övervakningen av de utbetalningsorgan
som ansvarar för genomförandet av den gemensamma jordbrukspolitiken. Parlamentet påpekar attutbetalningsorganen i de nya medlemsstaterna före utvidgningen underställdes kommissionens god-kännande. Kommissionen uppmanas att undersöka denna metod och överlämna en rapport tillparlamentet om möjligheten att låta kommissionen godkänna utbetalningsorganen i de nuvarandemedlemsstaterna.
Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur
89. Europaparlamentet konstaterar att de nationella databaser som inrättats av medlemsstaterna inom
ramen för identifierings- och registreringssystemet inte möjliggör ett utbyte av uppgifter eftersomsystemen inte har gemensamma standarder. Parlamentet beklagar att detta potentiellt äventyrar djur-ens spårbarhet över gränserna.
90. Europaparlamentet erkänner att den nuvarande förordningen inte gör det möjligt för kommissionen
att utarbeta bindande regler för sammanlänkning av nationella databaser. Kommissionen uppmanas,mot bakgrund av resultaten i revisionsrättens särskilda rapport, att lägga fram lagstiftningsförslag somutvidgar kommissionens genomförandebefogenheter så att kompatibilitet kan garanteras mellan na-tionella databaser.
91. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inom den befintliga lagstiftningsramen tillhandahålla
riktlinjer och råd för utbyte av uppgifter, särskilt till nya medlemsstater som för närvarande håller påatt inrätta sina nationella databaser.
92. Europaparlamentet anser att stater som ersätter det nuvarande öronmärkningssystemet med elektro-
nisk identifiering inte bara förbättrar djurskyddet utan garanterar även djurens spårbarhet från enmedlemsstat till en annan, om informationen i den elektroniska apparaturen är harmoniserad. Kom-missionen ombeds att lägga fram konkreta förslag om användningen av elektronisk identifiering i
stället för öronmärkning. Parlamentet påpekar att förslaget bör överföra genomförandebefogenheter
på kommissionen i avsikt att underlätta inrättande av gemensamma standarder för den informationsom finns i de olika elektroniska apparaterna. Parlamentet anser att tekniken när det gäller införandetav ett system för elektronisk identifiering måste ha en lämplig nivå innan den kan genomföras.
Förvaltning och övervakning av åtgärderna för bekämpning av mul- och klövsjuka
93. Europaparlamentet konstaterar att gemenskapslagstiftningen ålägger kommissionen att överlämna en
rapport till parlamentet och rådet vart tredje år om genomförandet av åtgärder för utrotning av mul-
och klövsjuka och motsvarande gemenskapsutgifter. Det är beklagligt att kommissionen inte hittillsfullgjort denna skyldighet. Kommissionen ombeds lägga fram en sådan heltäckande utvärdering varttredje år, med start från 2006. I denna utvärdering skall man beakta gemenskapsstrategins lönsam-hetsanalyser.
94. Europaparlamentet påpekar att inte bara ett formellt införlivande utan även ett faktiskt genomförande
av medlemsstaterna bör noga övervakas. Kommissionen ombeds att ytterligare främja forskningenom vacciner och testmetoder och att uppdatera utredningen om medlemsstaternas veterinärtjänstersförmåga att garantera effektiv sjukdomskontroll inom rimlig tid.
95. Europaparlamentet konstaterar att under det senaste årtiondet har antalet djurtransporter på den inre
marknaden flerdubblats medan problemen kring djurens spårbarhet och djurskydd under transpor-terna inte fått en tillfredsställande lösning. Kommissionens ombeds att ytterligare överväga möjlig-heten att minska transporterna genom en större användning av lokala slakterier. Dessutom uppmanaskommissionen att omedelbart vidta åtgärder för att minska transporterna av sjuka eller skadade djur.SV L 196/16 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
96. Europaparlamentet anser det vara av största betydelse att understryka jordbrukarnas roll när det gäller
gemenskapens strategi för att förebygga och kontrollera sjukdomen. Kommissionen uppmanas attlägga fram ett lagstiftningsförslag till rådet och parlamentet där medlemsstaternas utbetalning avgemenskapens kompensationer till jordbrukare för åtgärder för sjukdomsutrotning enbart genomförsom jordbrukarna uppfyller sin plikt att snabbt meddela varje sjukdomsutbrott.
97. Europaparlamentet fastslår att ytterligare klarläggande av den finansiella ramen är nödvändig för att
garantera lika behandling av jordbrukare och insyn i uträkningen av kompensationerna. I sin reso-lution av den 17 december 2002 om 2001 års mul- och klövsjuka (
1) ansåg parlamentet att en rättvis
och opartisk administration av kompensationen var absolut nödvändig för att undvika bedrägerier.Kommissionen ombeds att ställa upp återbetalningsgrader för olika djursjukdomar och att upprättahållbara kriterier för uträkningen, exempelvis befintligt marknadsvärde för djuret. Parlamentet medgeratt det, om en sjukdom skulle bryta ut, inte finns något tydligt fastställt marknadsvärde för betesdjur,
avelsdjur och djur med stamtavla utan endast för slaktdjur.
98. Europaparlamentet betonar att eftersom folkhälsa är viktigt för hela samhället måste den huvud-
sakliga finansieringskällan för gemenskapens sjukdomsutrotningskostnader även i fortsättningen ut-göras av offentliga medel, samt att jordbrukare också är skattebetalare. Parlamentet noterar att jord-brukare i vissa medlemsstater ekonomiskt bidrar till ländernas sjukdomsutrotningskostnader (detta
behövs för att samfinansiera de totala utgifterna) medan andra medlemsstater inte ber om några
bidrag från jordbrukssektorn, vilket skulle kunna leda till ojämlika villkor för jordbrukare i EU.Parlamentet påminner om att dess tillfälliga utskott för mul- och klövsjukan begärde av kommissio-nen att denna skulle lägga fram förslag på hur jordbrukarna skulle kunna delta i gemenskapensutgifter. Parlamentet noterar de insatser som gjorts i olika medlemsstater och den utredning somgenomförts för kommissionens räkning 2003 om hur man skall kunna erhålla ekonomiska bidragfrån jordbrukarna.
Den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak
99. Europaparlamentet välkomnar reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitikens stöd till to-
baken som antogs av rådet 2004 och som syftar till att avskilja tobaksstödet från produktions-resultatet genom ett stegvist överförande av tobaksstödet till ett system med samlat gårdsstöd underen övergångsperiod på fyra år.
100. Europaparlamentet stöder Europeiska revisionsrättens rekommendation att kommissionen skall sträva
efter att tillse att reformförslagen underbyggs med tillräckliga uppgifter och konsekvensbedömningar.Kommissionen ombeds att rikta särskild uppmärksamhet på tobaksproduktionens betydelse för sys-selsättningen och ekonomin i mindre gynnade områden.
101. Europaparlamentet konstaterar att gemenskapens tobaksproduktion endast täcker 30 procent av
näringens behov. Parlamentet påpekar att man redan i samband med den senaste reformen av dengemensamma organisationen av marknaden införde mekansimer för att harmonisera den europeiskaproduktionen med efterfrågan inom EU.
102. Europaparlamentet konstaterar att eftersom det för närvarande råder obalans mellan tillgång och
efterfrågan, exporteras större delen av den tobak som produceras inom EU. Parlamentet beklagar att
denna politik inte ligger i linje med gemenskapens utvecklingsbistånd till små tobaksodlare i utveck-lingsländerna som är beroende av exporten, eftersom EU:s tobaksexport på ett betydande sätt mins-kar exportmöjligheterna för utvecklingsländerna. Gemenskapens jordbruks- och utvecklingspolitikmåste samordnas.
103. Europaparlamentet påpekar att även om andra grödor kan odlas där tobak nu odlas, är jordbruks-
företagens ekonomiska balans till stor del beroende av tobaken. Parlamentet medgav i sitt betänkandeom den senaste reformen av den gemensamma organisationen av marknaden att det är ”oerhört svårt
att finna ekonomiska alternativ som kan mäta sig med tobaksproduktionen när det gäller att skapasysselsättning ”. Kommissionen ombeds att fortsätta att främja odlingen av alternativa grödor och att
använda tobaksfonden som ett viktigt instrument både för att förbättra kvaliteten på EU-tobaken ochför att forska om alternativa grödor.
104. Europaparlamentet påpekar att forskningen om alternativa grödor har försummats och att produ-
center inte har uppmuntrats att gå över till andra ekonomiska verksamheter. Gemenskapens tobaks-fond, som finansieras genom en avgift som tas ut på tobaksstödet och förvaltas av både General-direktoratet för jordbruk (50 procent) och Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd (50procent) har underutnyttjats. Underutnyttjandet, som uppgår till 68 miljoner euro, beror huvud-sakligen på de informationskampanjer som generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd an-svarar för. Från och med 2006 finansieras inga åtgärder för att främja en produktionsövergång. Dettillvägagångssätt som tillämpas måste bli enhetligare.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/17
(1) EUT C 31 E, 5.2.2004, s. 137.
105. Europaparlamentet anser att medlemsstaterna absolut måste uppfylla sina anmälningsplikter, vilket
fastslås i de respektive gemenskapsförordningarna, för att en effektiv övervakning av tobaksmarkna-den och åtföljande gemenskapsutgifter skall kunna ske. Parlamentet insisterar på att ekonomiskasanktioner skall drabba de medlemsstater som har underlåtit att fullgöra dessa skyldigheter.
106. Eftersom jordbrukare står inför möjligheten av att betalningar till dem kan komma att minskas eller
dras in i händelse av att regler inte följs, fastslår Europaparlamentet att det är av största betydelse attde i förväg blir medvetna om de nya skyldigheterna, nämligen att även miljönormerna måste följasefter 2006 års reform. Kommissionen och medlemsstaterna ombeds att uppfylla sin plikter och medexakthet fastställa de gällande kriterierna i god tid innan reformen träder i kraft, i syfte att göra detmöjligt för jordbrukarna att tillse att deras verksamheter är i linje med de nya reglerna.
107. Europaparlamentet konstaterar att kommissionen före den 31 december 2009 måste lägga fram en
rapport inför rådet om genomförandet av 2006 års reform. Parlamentet uttrycker sitt intresse fördenna rapport och ber att den också skall överlämnas till parlamentet.
Strukturåtgärder
108. Europaparlamentet beklagar vissa medlemsstaters underlåtenhet att kontrollera och förvalta skatte-
betalarnas pengar, för vilka de är ansvariga, och påpekar vissa medlemsstaters hyckleri när dessaklagar på kommissionen för att denna underlåtit att kontrollera utgifter för vilka dessa medlemsstaterär ansvariga.
109. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten inte klagade på kommissionens interna kontrollmeka-
nismer utan konstaterade förbättringar. Det är beklagligt att enbart ett begränsat antal medlemsstaters
system har utsatts för kontroller på ort och ställe på grund av otillräckliga resurser.
110. Europaparlamentet ber kommissionen informera parlamentet om länder som underlåtit att snabbt
genomföra överenskomna förbättringar i sina kontrollsystem och som fortsätter att lämna in ofull-ständiga utlåtanden enligt artikel 8.
111. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ställa in löpande betalningar till medlemsstater i
händelse av allvarliga regelbrott eller när allvarliga brister i medlemsstaternas system för förvaltnings-kontroll upptäcks.
Interreg III
112. Europaparlamentet finner att bristen på mätbara mål och klart definierade indikatorer gör det svårt
att bedöma i hur hög grad man har uppnått målet för Interreg III-programmet, nämligen att stärkaekonomisk och social sammanhållning i gemenskapen genom att främja gränsöverskridande, trans-nationellt och interregionalt samarbete och balanserad utveckling inom gemenskapens territorium.Sålunda är det svårt att bedöma om de effektivaste medlen för att uppnå detta mål har använts.
113. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra större ansträngningar att sätta upp klart defi-
nierade mål och indikatorer som gör det möjligt att mäta detta programs inverkan, så att mervärdetav EU-utgifter inom detta område kan bedömas. Parlamentet betonar behovet av en klar och ordent-lig analys som visar skillnader mellan privata och samhälleliga kostnader och nytta eller mellankostnader och nytta på lokal respektive gemenskapsnivå, eftersom det nödvändigtvis är dessa skill-nader som motiverade att programmet en gång infördes.
Inre politik
Miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet
114. Europaparlamentet anser att de övergripande genomförandenivåerna för budgetens utgiftsrubriker för
miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet är tillfredsställande.
115. Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som syftar till att förbättra genomförandecykeln för de
fleråriga programmen. Parlamentet uppmanar kommissionen att förbättra sin fokusering på upphand-ling och i fortsättningen tillhandahålla mer hjälp till anbudsgivare för att undvika att det lämnas in ettstort antal projektansökningar där det saknas grund för att bevilja anslag.
116. Europaparlamentet framhåller att beviljande av anslag och val av projekt inte får försenas i onödan på
grund av budgetförordningens administrativa regler och budgetbestämmelser.SV L 196/18 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
Forskning
117. Europaparlamentet konstaterar att reglerna för deltagande i EU:s ramprogram för forskning och
teknisk utveckling är alldeles för komplexa. Parlamentet instämmer med revisionsrätten att detta ärett allvarligt problem för kommissionen och deltagarna. Det är beklagligt att i synnerhet småorganisationer med begränsade administrativa strukturer och små och medelstora företag har svårig-heter att hantera det överdrivet stora antalet regler och krav.
118. Europaparlamentet påminner om att det sjätte ramprogrammet förvaltas gemensamt av flera general-
direktorat. Revisionsrätten finner att denna uppdelning resulterar i ett minskat ansvarstagande, dub-blering av funktioner och ökat behov av samordning.
119. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten rekommenderar en översyn av ”bestämmelserna för
fastställande av det slutliga gemenskapsfördraget från grunden samtidigt som man behåller lämplig
kontroll över utgifterna ”. Parlamentet förväntar sig mot bakgrund av sin roll som medlagstiftare för
de rättsliga ramarna och bestämmelserna för deltagande i ramprogrammen att få delta i en sådanöversyn fullt ut och ända från början.
120. Europaparlamentet konstaterar att ”Lissabonagendan ”förmodligen leder till ökade budgetanslag för
det sjunde ramprogrammet. Parlamentet betonar att en sådan betydande ökning i budgeten kommeratt kräva en effektiv förenkling av de administrativa förfarandena både för deltagarna och kommis-sionen.
121. Europaparlamentet ser med oro på att revisionsrätten dragit slutsatsen att redovisningsrevisioner i
efterhand återigen visar ”en betydande förekomst av fel, främst till följd av att slutliga stödmottagare
har redovisat för höga kostnader, vilket inte upptäckts vid kommissionens interna kontroll ”. Parla-
mentet förväntar sig att införandet av revisionsintyg, med eventuella förbättringar som revisionsrättenhar rekommenderat, i slutändan möjligen kan leda till ett minskat behov av omfattande redovis-ningsrevisioner i efterhand.
122. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta lärdom av bristen på öppenhet i redovisningen av
det femte ramprogrammet, vilken berodde på antalet kostnadskategorier, och se till att detta inte
upprepas i kommande program.
123. Europaparlamentet ber kommissionen basera sitt förslag till det sjunde ramprogrammet på bland
annat följande effektiva förenklingar:
—koncentration på färre interventionsmekanismer,
—minskning av det stora antalet olika standardkontrakt,
—införande av ett enda kostnadssystem för att ta itu med problemet med att deltagarna redovisar
för höga kostnader.
124. Europaparlamentet betonar att det inte räcker för deltagarna att följa de formella reglerna och
förfarandena utan det är också viktigt att de garanterar valuta för pengarna. Kommissionen upp-muntras att genomföra kvalitativa utvärderingar i efterhand av de vetenskapliga resultaten och effek-terna.
125. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utforma sina förfaranden så att kostnaderna för att
förbereda projektansökningar kan minskas till en försvarbar nivå.
126. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra om reglerna för deltagande och att som stan-
dardförfarande införa offentliggörande av vetenskapliga och tekniska utvärderingar av pågående
projekt efter halva tiden. Kommissionen uppmanas att finna ett lämpligt organ för dessa utvärder-
ingar. Revisionsrätten ombeds att offentliggöra ett yttrande om dessa nya regler.
127. Europaparlamentet ser med oro på att revisionsrätten noterat att kommissionen varit sen med att
färdigställa standardkontrakt och budgetriktlinjer för det sjätte ramprogrammet, att genomföra kom-missionens normer för intern kontroll och att införa det gemensamma IT-systemet, och att detta tillviss del neutraliserat ”de förbättringar som hade uppnåtts tack vare det tidiga antagandet av den
rättsliga ramen och förenklingen av kontraktens struktur ”. Parlamentet förväntar sig att kommissio-
nen drar nytta av erfarenheterna för att undvika liknande förseningar i framtiden.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/19
128. Dessutom uppmanar Europaparlamentet kommissionen att införa effektivare förvaltningstrukturer i
det sjunde ramprogrammet
—genom att skapa villkor för en bättre överensstämmelse mellan kommissionens resurser (t.ex.
projekttjänstemän och IT-verktyg) och antalet finansierade projekt, så att man kan garantera entillfredsställande vetenskaplig kontroll, som för närvarande begränsas till några dagar per projekt,
—genom att hitta och utnyttja ett lämpligt övervakningsorgan för vetenskaplig utvärdering,
—genom att utveckla en integrerad databas med ett gemensamt IT-system för förslag, kontrakt och
projektförvaltning.
129. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att inrätta ett garantisystem inom ramen för det
sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling för att underlätta lånefinansiering avforsknings- och infrastrukturprojekt inom EU:s ram, i synnerhet från Europeiska investeringsbanken.Parlamentet uppmanar kommissionen att i samband med utformningen av det föreslagna garanti-systemet beakta de särskilda behov som små och medelstora företag har samt möjligheten attutsträcka ett sådant garantisystem till att även omfatta Eureka-projekt.
Inre marknaden
130. Europaparlamentet noterar att Generaldirektoratet för den inre marknaden uppger att det var på
grund av interna omstruktureringar som man inte kunnat utnyttja alla beviljade medel och att någraexterna undersökningar inte kunnat genomföras.
131. Europaparlamentet ser med tillfredsställelse på den höga utnyttjandegraden av anslagen till samtliga
budgetposter inom Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd där utnyttjandegraden föranslagen för budgetåret 2003 var 99,3 procent.
132. Europaparlamentet påpekar att en utnyttjandegrad på 86,61 procent för medlen till budgetposterna
på utgiftsområdet för Generaldirektoratet för tullar och skatter är acceptabel, men inte kan betecknassom lysande.
133. Europaparlamentet ser med oro på den allmänna tendensen att anslagsförfarandet för konsument-
programmet har försenats på grund av den nya budgetförordningens strikta bestämmelser och attintresset hos potentiella ansökare av anslag har minskat kraftigt på grund av de byråkratiska för-farandena.
Transport
134. Europaparlamentet konstaterar att i den budget för 2003 som slutligen antogs och ändrades under
årets lopp anslogs sammanlagt 661,8 miljoner EUR till transportpolitiska åtgärder i form av åtagan-
debemyndiganden och 609,3 miljoner EUR var tillgängliga i betalningsbemyndiganden. Parlamentet
konstaterar att fördelningen av dessa belopp var följande:
—610,6 miljoner EUR tillgängliga i åtagandebemyndiganden för de transeuropeiska transportnäten
(TEN-T) och 572 miljoner EUR i betalningsbemyndiganden,
—16,6 miljoner EUR i åtaganden och 13,3 miljoner EUR i betalningar för transportsäkerhet,
—15,0 miljoner EUR i åtaganden uteslutande för Marco Polo-programmet,
—8,4 miljoner EUR i åtaganden och 9,55 miljoner EUR i betalningar för hållbar transportpolitik,
samt
—7,4 miljoner i åtaganden och 6,35 miljoner i betalningar för transportbyråerna.
135. Europaparlamentet välkomnar den ökade användningsgraden för både åtaganden och betalningsbe-
myndiganden för projekten för de transeuropeiska transportnäten (TEN –T), som båda uppgår till
nästan 100 procent, och förväntar sig att detta kommer att leda till att medlemsstaterna finnerresurser från både den offentliga och privata sektorn för att snabba på färdigställandet av dessaprojekt.SV L 196/20 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
136. Europaparlamentet uttrycker sin oro för att interims- och slutbetalningarna för de transeuropeiska
transportnäten under 2003 ofta godkändes av kommissionen utan att de specifika förhandsvillkorsom angetts i bestämmelserna för det finansiella genomförandet hade uppfyllts och erinrar om attrevisionsrätten påpekade denna svaghet för kommissionen redan i sina årsrapporter för 2001 och2002.
137. Europaparlamentet konstaterar att trots den höga utnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden
hade mängden utestående åtaganden, så kallade RAL ( ”reste à liquider ”) inte minskat utan stigit något
till 1 154 miljoner EUR för transeuropeiska transportnät under 2003.
138. Europaparlamentet ser med oro på att utnyttjandegraden för åtagandebemyndigandena för övriga
budgetposter på transportområdet föll från 93 procent till 83 procent. Utnyttjandegraden för åta-ganden för transportsäkerhet var särskilt låg med 65 procent av tillgängliga bemyndiganden ochutnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden var 72 procent. År 2002 var motsvarande siffror förtransportsäkerhet 99 procent respektive 58 procent. Parlamentet anser att dessa utnyttjandegrader förett av huvudmålen i vitboken om transporter är helt oacceptabel, särskilt den kraftiga nedgången iutnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden.
Kultur och utbildning
139. Europaparlamentet välkomnar de steg som kommissionen vidtagit hittills för att komma till rätta
med de brister i programutformning och programförvaltning som var ett problem i den förstagenerationen av programmen Sokrates och Ungdom. Likaså välkomnas den förbättrade strukturenoch de förbättrade förvaltningsförfarandena i de nyligen antagna förslagen till nästa generation avprogrammen Livslångt lärande och Ungdom.
140. Europaparlamentet noterar att kommissionen står inför en svår uppgift när den försöker förena
kraven på att de administrativa bördor som läggs på bidragssökande under program av detta slagskall vara så lätta som möjliga med de krav som ställs på kommissionen i genomförandebestämmel-serna för budgetförordningen om att denna skall garantera sund ekonomisk förvaltning.
141. Europaparlamentet betonar sin övertygelse om att den ledande principen för kraven på administra-
tion och ekonomisk redovisning för nästa generation av programmen Livslångt lärande och Ungdom
skall vara proportionalitetsprincipen. Parlamentet betonar fördelarna med riktade undantag frångenomförandebestämmelserna för budgetförordningen som tillåter följande:
—Större användning av schablonbidrag som möjliggör enklare ansökningsformulär och kontrakt.
—Större erkännande av samfinansiering i form av bidrag in natura och mindre dyrbara krav på
ekonomisk redovisning för bidragsmottagare i sådana fall.
—Enklare dokumentation om bidragsmottagarnas ekonomiska och operationella kapacitet.
142. Europaparlamentet betonar den vikt det kommer att lägga vid det punktliga offentliggörandet av
delrapporter och slutrapporter när det gäller utvärderingen av framtida versioner av programmenLivslångt lärande och Ungdom.
Område med frihet, säkerhet och rättvisa
143. Europaparlamentet välkomnar att vissa framsteg har gjorts i genomförandet av budgeten för ett
område med frihet, säkerhet och rättvisa (budgetavdelningar B5 –B8) i jämförelse med budgetåret
2002. Dock är genomförandenivån i synnerhet för betalningar en av de lägsta i kommissionensavsnitt (68 procent 2003, 79 procent för hela den inre politiken) medan genomförandenivån föråtagandena nu når medlet för den inre politiken. Generaldirektoratet för rättvisa, frihet och säkerhetuppmanas att fortsätta att förbättra genomförandet av budgeten under de kommande budgetåren.
144. Europaparlamentet noterar revisionsrättens iakttagelser i årsrapporten för 2003 om kommissionens
system för interna kontroller, vilka baseras på en analys av fyra av de 14 generaldirektorat somgenomförde den inre politiken, inklusive Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor, som detdå kallades. Generaldirektoratet för rättvisa, frihet och säkerhet uppmanas att följa de rekommenda-tioner som revisionsrätten lämnat.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/21
145. Europaparlamentet noterar med oro och beklagande revisionsrättens iakttagelser i årsrapporten för
2003 om genomförandet av flyktingfonden. Inför omstruktureringen av utgiftsprogrammen inomdetta politikområde i samband med den nya budgetplanen, vilket kommer att leda till mer gemensamförvaltning, ombeds kommissionen garantera ett adekvat kontrollsystem på nationell och europeisknivå.
146. Europaparlamentet uttrycker sin oro över att kommissionen ännu inte lämnat ett utlåtande om
förslaget till budgetförordning för Eurojust, vilket efterfrågas i Eurojust-beslutet, trots att Eurojustskickade det till kommissionen i november 2003.
Jämställdhet mellan kvinnor och män
147. Europaparlamentet delar kommissionens politiska prioriteringar för budgeten 2003, dvs att utvidg-
ningen och de administrativa förberedelserna inför utvidgningen borde vara EU:s främsta prioriter-ingar. Mot bakgrund av de mål som fastställdes vid toppmötena i Lissabon och Barcelona villparlamentet påminna om den vikt som parlamentet lägger vid att kvinnornas andel på arbetsmark-naden i det utvidgade EU ökar, bl.a. för att stärka den sociala och ekonomiska situationen förkvinnorna i de nya medlemsländerna. Parlamentet understryker att man i samband med utarbetandetav budgeten även måste fastställa varifrån pengarna till dessa åtgärder skall hämtas.
148. Europaparlamentet påminner om att enligt artikel 3.2 i EG-fördraget är främjande av jämställdhet
mellan män och kvinnor en av EU:s grundläggande principer och ett övergripande mål för alla
gemenskapens åtgärder och all politik som gemenskapen bedriver. Parlamentet upprepar sitt kravpå att jämställdhetsperspektivet alltid skall beaktas och vara en prioriterad målsättning vid utarbe-tandet av EU:s budget i enlighet med principen om en ”jämställd budget ”.
149. Europaparlamentet välkomnar de stora framsteg som gjordes i samband med genomförandet av
budgeten för 2003 och i fråga om målsättningarna och programperioden för strukturfonderna. Dettahar visat sig genom en genomförandegrad för betalningar på 89 procent, vilket är klart högre än2002 (71 procent). Parlamentet pekar på att det helt saknas uppgifter om jämställdhetsbefrämjandeåtgärder som erhållit stöd från strukturfonderna och uppmanar kommissionen att snarast rätta tilldenna situation.
150. Europaparlamentet har som utgångspunkt att fördelningen av budgetanslag har olika effekt på män
och kvinnor på grund av kvarvarande könsskillnader. Parlamentet påpekar att redovisningen förbudgetåret 2003 nästan inte innehåller någon information om omfattningen och resultaten av sådanaanslag som gått till främjande av jämställdhet och integreringen av ett jämställdhetsperspektiv igemenskapen åtgärder och uppmanar kommissionen att snarast förse parlamentet med sådan infor-mation.
Extern politik
Reformeringen av systemet för förvaltning av externt stöd
151. Europaparlamentet påpekar att kommissionen hyste stora förhoppningar om denna reform när den
inleddes år 2000 och har förklarat att den blivit en framgång. Parlamentet noterar och stöder rådetsslutsatser av den 22 och 23 november 2004, i vilka rådet berömmer kommissionen för de fram-gångar som åstadkommits när det gäller att förbättra förvaltningen och tillse att kommissionens stödkommer i tid och uppmuntrar till fortsatta ansträngningar för att förbättra genomförandets kvalitetoch effektivitet. Samtidigt som parlamentet till fullo stöder decentraliseringen, konstaterar det att debetydande extra kostnader som medföljer denna decentralisering måste leda till påtagliga resultat.Därför välkomnas den kommande utvärderingen från revisionsrätten om hur decentraliseringenfungerat i delegationerna, vilken omnämns i revisionsrättens arbetsprogram för 2004 och vilkenutskottet för utrikesfrågor efterfrågade i sitt yttrande över ansvarsfriheten för 2002. Parlamentet utgårifrån att denna rapport åtminstone kommer att innehålla en lönsamhetsanalys av decentraliseringen.
152. Europaparlamentet noterar att medan det i verksamhetsrapporten för 2003 från Generaldirektoratet
för yttre förbindelser talas om behovet av att ytterligare utvärdera decentraliseringen, verkar det somdenna utvärdering bara skulle gälla personalbehoven. Parlamentet riktar därför särskild uppmärksam-het på rådets uppmaning till kommissionen att genomföra en kvalitativ utvärdering av EG:s externastöd vid sidan av årsrapporten och att lägga fram denna före juli 2005.SV L 196/22 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
153. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på den fortsatta avsaknaden av lämpliga system för
förvaltningsinformation och ett system för övervakning av delegationernas arbete när det gällerbedömningen av finansiella risker, en situation som erkänts av Generaldirektoratet för yttre förbin-delser i dess årliga verksamhetsrapport för 2003 och som tillskrivits bristen på personal. Parlamentetpåpekar att samtidigt som kommissionens uppriktighet och dess förslag för att åtgärda situationenvälkomnas, måste dessa genomföras så snart som möjligt, och parlamentet uppmanar kommissionenatt lägga fram en delrapport om framstegen före juli 2005.
154. Europaparlamentet är bekymrat över att revisionsrätten vid kontrollen av de verkställande organen
för de besökta projekten kunnat konstatera ett stort antal regelvidriga förfaranden (punkterna 7.38och 7.39 i årsrapporten). Europaparlamentet konstaterar att kommissionen i sitt svar håller medrevisionsrätten om att projektledningsenheters och nationella forskningsorganisationers respekt föranbuds- och upphandlingsförfaranden fortfarande är ett problem. Europaparlamentet förväntar sig enhandlingsplan från de kommissionsledamöter som har ansvar för externt bistånd i syfte att lösa dessaproblem senast den 1 september 2005.
155. Europaparlamentet betonar att en större samstämmighet mellan olika EU-åtgärder skulle kunna
förbättra EU-utgifternas ändamålsenlighet.
Revisionsrättens årsrapport
156. Med tanke på revisionsrättens årsrapport i allmänhet skulle Europaparlamentet anse det vara till hjälp
om revisionsrätten gav en klarare bild av de faktiska skador som förorsakats av de oriktigheter somkonstaterats.
157. Europaparlamentet erkänner att man måste finna en balans mellan kraven på icke-statliga organisa-
tioners rapportering och förfaranden å ena sidan och möjligheten för organisationerna att regel-bundet leva upp till dessa krav å andra sidan, och skulle välkomna förslag från revisionsrätten omhur dessa intressen bättre skulle kunna förenas.
158. Europaparlamentet undrar om kommissionen har försökt jämföra olika internationella biståndsgivares
effektivitet. Om så inte är fallet, föreslår parlamentet att detta skall undersökas så snart som möjligt.
Solidaritetsfond för Latinamerika
159. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på det stöd som parlamentet givit vid ett flertal tillfällen
till tanken på att inrätta en solidaritetsfond för Latinamerika. Det avsevärda stödet för en sådan fondmåste åtföljas av ett större socialt åtagande från det politiska och ekonomiska ledarskapet i länderna ifråga. I synnerhet betonas att de länder som bevisligen har en mycket ojämn inkomstfördelning äransvariga för att söka åtgärda denna situation. EU skall försöka uppnå sociala mål i dessa ländergenom att både bidra med stöd och övertyga länderna i fråga att göra mer själva, och en tillfreds-ställande balans mellan dessa två beståndsdelar skall eftersträvas.
160. Europaparlamentet förväntar sig av kommissionen att denna skall överlämna en (skriftlig) förklaring
till parlamentet varje gång den inte genomför en åtgärd som fastställts i en budgetanmärkning.
Utvecklingspolitiken
161. Europaparlamentet anser att utvecklingspolitiken är en grundläggande beståndsdel i unionens externa
verksamhet, vars mål är att utrota fattigdomen genom att förstärka de sociala infrastrukturerna samtinfrastrukturerna för utbildning och hälsovård, öka de fattiga befolkningsgruppernas produktions-kapacitet och bevilja stöd till de berörda länderna så att de kan utveckla tillväxten och den lokalapotentialen. Europaparlamentet betonar att det vore ett viktigt steg framåt mot detta mål ommillennieutvecklingsmålen kunde uppnås.
162. Europaparlamentet erkänner att kommissionen ansträngt sig för att inrikta sina utvecklingsinsatser på
att uppnå millennieutvecklingsmålen, inklusive fastställandet av tio nyckelindikatorer. Parlamentet berkommissionen intensifiera sina ansträngningar i denna riktning och rekommenderar att 35 procentav utgifterna för Europeiska unionens utvecklingssamarbete skall avsättas till förverkligandet avmillennieutvecklingsmålen.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/23
163. Europaparlamentet inser problemen med att mäta gemenskapsstödets inverkan när det gäller att
uppnå millennieutvecklingsmålen i en situation med flera biståndssgivare. Parlamentet beklagar attkommissionen inte ansträngt sig för att upprätta en lämplig mekanism för att mäta denna inverkanoch sålunda begränsat sig till att mäta utvecklingsländernas framsteg mot millennieutvecklingsmålen.Parlamentet beklagar vidare att kommissionens svar på utvecklingsutskottets skriftliga frågor ärsärskilt vaga när det gäller genomförandet av millennieutvecklingsmålen i kommissionens utveck-lingsinsatser.
164. Europaparlamentet välkomnar de förbättringar som kommissionen gjort i sitt rapporteringssystem
och medger att kvaliteten på årsrapporten 2004 om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik ochdet yttre biståndet (KOM(2004) 0536 och SEK(2004) 1027) har förbättrats.
165. Europaparlamentet beslutar att införa en årlig plenarsammanträdesdebatt om kommissionens årsrap-
port om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik och yttre bistånd.
166. Europaparlamentet välkomnar att andelen utgifter för social infrastruktur och service av det offentliga
utvecklingsbistånd som finansierades genom EU:s allmänna budget och Europeiska utvecklingsfonden,som sammanlagt uppgick till 8 269 miljoner EUR 2003, ökade från 31,4 procent 2002 till 34,7procent 2003.
167. Parlamentet beklagar att enbart 198 miljoner EUR (2,4 procent) öronmärktes för grundutbildning
och 310 miljoner EUR (3,8 procent) för primärhälsovård vilket är oacceptabelt. Kommissionenuppmanas att öka finansieringen inom dessa områden och att öronmärka 20 procent av utgifternaför Europeiska unionens utvecklingssamarbete till grundutbildning och primärhälsovård i utvecklings-länderna.
168. Europaparlamentet välkomnar kommissionens roll i debatten om biståndssamordning och harmoni-
sering av förfarandena. Parlamentet beklagar bristen på framsteg på det internationella planet ochmedlemsstaters motvilja. Kommissionen uppmanas att anstränga sig ytterligare för att undvika dub-blering av utvecklingsinsatser och att arbeta för att biståndsinsatserna skall komplettera varandra.
169. Europaparlamentet anser att kommissionens stöd för att förbereda de nya medlemsstaterna på deras
deltagande i EU:s utvecklingspolitik var otillräckligt. Kommissionen uppmanas att stödja de nyamedlemsstaterna och kandidatländerna när de upprättar sin utvecklingspolitik och när de sökermedvetandegöra sin befolkning i utvecklingsfrågor.
Stöd inför anslutningen
PHARE
170. Europaparlamentet berömmer kommissionen för de insatser den gjort hittills genom Phareprogram-
met där den hjälpt till att förbereda kandidatländerna på förvaltningen av strukturfonderna.
171. Europaparlamentet är dock oroat över underlåtenheten att tillse att ackrediteringsprocessen för många
av Phares och Ispas organ i de nya medlemsstaterna inte slutfördes före anslutningen. Kommissionenuppmanas därför att försöka tillse att ett sådant misslyckande inte sker beträffande Rumänien,Bulgarien och andra framtida anslutningsländer.
172. Europaparlamentet konstaterar dock att värdet av Phareprogrammet när det gäller lärande genom
praktik ( ”learning by doing ”) är begränsad eftersom de förvaltade programmen skiljer sig avsevärt från
ERUF- och ESF-programmen vilka de är avsedda att förbereda, och att det fortfarande finns ett stortbehov av mer stöd för inrättande av institutioner i avsikt att hjälpa till med förvaltningen avstrukturfonderna efter anslutningen. Parlamentet är tveksamt till att kandidatländerna har kapacitetatt utnyttja strukturfonderna efter anslutningen.
173. Europaparlamentet välkomnar därför i princip förslaget till ett nytt och enda instrument för att
förbereda förvaltningen av strukturfonderna, förutsatt att dess uppbyggnad inte är alltför komplice-rad. Samtidigt som parlamentet understryker behovet av en lämplig kontrollram, uppmanas kom-missionen därför att tillse att det nya instrumentet blir så enkelt som möjligt i avsikt att inteförhindra genomförandet.SV L 196/24 Europeiska unionens officiella tidning 27.7.2005
SAPARD
174. Europaparlamentet drar slutsatsen att syftena och målen med Sapard, vilket var det första stödet inför
anslutningen som var helt decentraliserat, var utomordentliga, även om de inte till fullo uppnåddes.Parlamentet erkänner nyttan med Sapardprogrammet, som inte enbart stimulerade ekonomisk ut-veckling i kandidatländerna utan också påverkade människor att tänka i nya banor som var ratio-nellare och mer projektbaserade. Parlamentet erkänner att programmet var nyttigt när det gällerlärande genom praktik ( ”learning by doing ”), genom att det försåg de nationella förvaltningsmyndig-
heterna i anslutningsländerna med direkt erfarenhet av förvaltningen av gemenskapsmedel. Denövergripande erfarenhet som vunnits med detta program kommer definitivt att vara av mervärdevid genomförandet av framtida gemenskapsprogram. Kommissionen anmodas att förbättra sin för-handsanalys av behoven så att mervärdet kan ökas ytterligare.
175. Europaparlamentet medger att det decentraliserade förvaltningssystemet som används för att genom-
föra programmet i allmänhet fungerar väl, men uppmanar kommissionen att ytterligare förbättra detgenom att dra lärdom av de problem som uppstått hittills, tillhandahålla mer stöd åt anslutnings-länderna när problem uppstår och göra mer för att följa upp programmet.
176. Europaparlamentet konstaterar att bland annat komplexa förfaranden och rättsosäkerhet ledde till ett
betydande underutnyttjande av medel, och är besviket över att efter fem års genomförande endasthälften av pengarna hade nått (de slutliga) bidragsmottagarna enligt uppgifter från den 15 december2004. Det är dock tillfredsställande att inga Sapardpengar kommer att gå förlorade på grund avförseningar. Parlamentet påpekar dock för kommissionen att det önskvärda påskyndandet av betal-ningarna under inga omständigheter får leda till att regleringen och övervakningen av programmet
avskaffas.
177. Europaparlamentet konstaterar att större delen av Sapardmedlen användes till projekt som höjde
produktionen och uppmanar nu till att kvalitet, miljönormer och hälsonormer i större utsträckningskall betonas i det nya programmet.
178. Europaparlamentet medger att avslutandet av räkenskaperna sköttes bättre än i fallet med Phare men
uppmanar till ytterligare förbättringar för att minska förlusterna av EU-pengar.
179. Europaparlamentet berömmer kommissionen för insatserna med det särskilda ekonomiska stödet
inom ramen för strategin inför Maltas och Cyperns anslutning, som gick ut på att hjälpa dessatvå länder att förbereda medlemskapet. Parlamentet beklagar dock att både Malta och Cypern uteslötsfrån de största ekonomiska instrumenten inför anslutningen, nämligen Phare, Sapard och Ispa, ochdärför hade mer begränsade möjligheter att förbereda förvaltningen av gemenskapsmedel.SV 27.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 196/25