A4-0124/96

Resolution om huliganism och fotbollssupportrars fria rörlighet

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av resolutionsförslagen från:

a) David, om fotbollssupportrars fria rörlighet (B4-0184/94)

b) De Coene, om en samordnad strategi för att bekämpa huliganism med samtidig respekt för de medborgerliga fri- och rättigheterna

(B4-0218/94),

c) Ligabue och Mezzaroma, om våldsyttringar på idrottsarenor

(B4-0503/95),

- med beaktande av rådets direktiv av den 25 december 1964 om samordning av särskilda åtgärder för utlänningar vid förflyttning och vistelse, berättigade av skäl som allmän ordning, säkerhet och hälsa (64/221/EEG) ((EGT nr 56, 4.4.1964, s. 850.)),

- med beaktande av Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna och särskilt protokoll 4 angående rätten till rörelsefrihet, att resa ut från vilket land som helst och inresa in i sitt eget land,

- med beaktande av Europakonventionen av den 19 augusti 1985 om våldet och lössläpptheten bland åskådarna vid idrottsevenemang, i synnerhet vid fotbollsmatcher,

- med beaktande av sin resolution av den 11 juli 1985 om nödvändiga åtgärder för att bekämpa vandaliseringen och våldet inom idrotten ((EGT nr C 229, 9.9.1985, s. 99.)),

- med beaktande av sin resolution av den 22 januari 1988 om vandalisering och våld inom idrotten ((EGT nr C 49, 22.2.1988, s. 168.)),

- med beaktande av sina resolutioner av den 10 oktober 1990 , om rapporten från undersökningskommittén för rasism och främlingsfientlighet ((EGT nr C 284, 12.11.1990, s. 57.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande till parlamentet och rådet av den 31 juli 1991 om «Europeiska gemenskapen och idrotten», SEK(91)1438

- med beaktande av sin resolution av den 6 maj 1994 om Europeiska unionen och idrotten ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 486.)),

- med beaktande av Europarådets ministerkommittés resolution (76) 41 «Europeiska stadgan om idrott för alla»,

- med beaktande av rekommendationen om informationsutbyte i samband med större tävlingar, antagen av rådet den 30 november 1994 och rekommendationen om fotbollshuliganism, antagen av rådet den 19 mars 1996,

- med beaktande av artikel 148 i sin arbetsordning

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor samt yttrandet från utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media (A4-0124/96), och med beaktande av följande:

A. Idrotten bidrar till ömsesidig respekt och förståelse mellan människor och folk.

B. De våldsexplosioner som kan utlösas vid idrottsevenemang, både på planen och utanför den, i synnerhet vid fotbollsmatcher, bekymrar parlamentet.

C. Våldet vid idrottsevenemang och fotbollsmatcher är i allmänhet ett symptom på en mer djupliggande oro i samhället, något som behöver studeras ingående.

D. Parlamentet är skakat över de manifestationer och rasistiska attacker som många färgade spelare, judiska spelare eller spelare med annan nationell eller etnisk bakgrund utsätts för.

E. Parlamentet är oroat över de sätt på vilka extremistorganisationer medvetet utnyttjar våldet vid idrottsevenemang, däribland genom att manipulera och infiltrera huligangrupper.

F. Massmedia spelar en viktig roll när det gäller att förhindra våldet inom idrotten och främja idrottsideal, fair-play och ömsesidig respekt.

G. Parlamentet efterlyser ett ökat samarbete inom Europeiska unionen som ett bidrag till bemästrandet av gränsöverskridande fall av fotbollsvåld och rasism.

H. Det ovannämnda direktivet av den 25 februari 1964 stipulerar (art. 3) att «Åtgärder för att upprätthålla allmän ordning eller säkerhet måste uteslutande grundas på individens eget uppträdande, enbart tidigare straffrättsliga påföljder kan inte i sig motivera dessa åtgärder».

I. Offren för huliganer finns bland dem som bor i närheten arenan, invånarna i värdlandet för matcherna men också bland åskådarna själva.

J. Offren för supportrarnas vandalism och våldsamma beteende utsätts ofta för allvarliga materiella och/eller fysiska skador med allvarliga konsekvenser även på det psykologiska planet.

K. Offentliga myndigheter och idrottsföreningar, nationella förbund, klubbar och spelare har olika men kompletterande ansvar i kampen mot våldet och lössläpptheten bland åskådarna och därför är det lämpligt för dem att de förenar sina ansträngningar på olika nivåer.

L. Klubbar begränsar sin biljettförsäljning enbart till fotbollssupportrar som anmäler sig för resor med researrangörer som utsetts av klubben.

M. Den absoluta merparten av fotbollssupportrarna är fredliga personer och man behöver på samma gång garantera dem en fullständig respekt för den fria rörligheten och ett lämpligt skydd mot våldsyttringar.

N. Det är nödvändigt att göra åtskillnad mellan fredliga supportrar, potentiellt våldsamma supportrar och våldsamma supportrar (huliganer) och bland de sistnämnda måste man särskilja personer som begår rasistiska, antisemitiska och främlingsfientliga handlingar.

O. En effektiv bekämpning av våldet kan inte bortse från de djupliggande orsakerna till detta våld och bara begränsa sig till bekämpningen av symptomen.

P. Parlamentet välkomnar initiativ som följande: - Professional Footballers Association/Equal Opportunities Commission «Kick Racism Out of Football» («Ut med rasismen ur fotbollen»).

Q. Genomförandet av vissa pragmatiska åtgärder som grundar sig på gemensamma normer bör kunna bidra till att tygla fenomenet.

R. Programmet Eurathlon spelar en viktig roll för att uppnå bättre förståelse och ökad känsla av solidaritet mellan människor i unionen genom deltagande i idrottsevenemang.

S. Arrangemangen inför europamästerskapen år 1996 i Förenade Kungariket, världsmästerskapen år 1998 i Frankrike och europamästerskapen år 2000 i Belgien och Nederländerna tvingar fram åtgärder för förebyggande åtgärder och kamp mot huliganism inom unionen.

ALLMÄNNA ASPEKTER

1. Parlamentet fastslår att medverkan i idrott, antingen som deltagare eller åskådare, är en viktig social och kulturell verksamhet och att idrottsevenemang är kulturella evenemang som skall göras tillgängliga för alla i samhället,

2. konstaterar att idrott är av stort intresse för miljoner människor inom Europeiska unionen och därför bör ges vederbörlig politisk uppmärksamhet på gemenskapsnivå och i de enskilda länderna,

3. konstaterar att det finns ett utbrett problem med huliganism och våld vid och kring fotbollsmatcher, särskilt vid internationella tävlingar som har en tendens att bli alltmer allmänt spritt och anta en gränsöverskridande dimension och det är därför lämpligt att söka efter lösningar på gemenskapsnivå,

4. konstaterar att nuvarande internationella förebyggande åtgärder i avsaknad av ett internationellt regelsystem har grundat sig på samarbetsavtal mellan medlemsstater och att detta har lett till klagomål från unionsmedborgare beträffande inskränkningar av den fria rörligheten för personer och brist på möjlighet att överklaga mot dessa inskränkningar,

5. förväntar sig att en såväl förebyggande som repressiv politik beträffande huliganism kan tygla fenomenet och reducera det till hanterbara proportioner,

6. prisar Europarådet för det arbete som gjorts inom detta område och noterar särskilt det viktiga arbete som pågår hos det ständiga utskottet för Europakonventionen angående publikvåld och olämpligt uppträdande vid idrottsevenemang och i synnerhet fotbollsmatcher,

7. konstaterar att Europarådets konvention om kampen mot våldet inom fotbollssammanhang är ett mycket relevant instrument som är en nyhet på området och uppmanar därför de medlemsstater som inte har gjort det att omedelbart ratificera konventionen och att tillämpa de åtgärder som rekommenderas där,

8. uppmanar följaktligen myndigheter, idrottsorganisationer och föreningar att vidta de åtgärder som föreskrivs i ovannämnda konvention och därvid framför allt dra försorg om:

- att idrottsarenorna är byggda på ett sätt som garanterar åskådarnas säkerhet, med många och separata utgångar så att ordningsmakten och räddningstjänsten kan ingripa,

- åtskiljande av rivaliserande supportergrupper

- övervakning av biljettförsäljningen

- installation av högtalare på stadion för att möjliggöra kommunikation med publiken,

- förbud mot att införa alkoholdrycker till idrottsarenan, liksom också mot innehav av föremål som är farliga eller kan misstänkas komma till användning vid våldsdåd

- förbud mot att införa symboler av alla slag till idrottsarenan (banderoller osv.) av rasistisk eller främlingsfientlig karaktär såsom hakkors,

- installation av scanners vid ingångarna till idrottsarenorna,

9. anser att krav på att arenorna enbart skall ha sittplatser är överflödigt och att installation av «burar» är farligt, och förnedrande och kan inbjuda till våldshandlingar; finner däremot att det är lämpligt att gynna deltagande av kvinnor och barn vid idrottsevenemang genom att planera för familjeläktare,

10. konstaterar att det nuvarande arkivsystemet och informationsutbytet har lett till att oskyldiga personer har arresterats eller utvisats,

SOCIALPOLITIK OCH FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER

11. ser i den snabba utvecklingen av «supporterprojekt» («fan-projects») ett utmärkt sätt att förebygga våldshandlingar vid idrottsevenemang och uppmuntrar utvecklingen av sådana initiativ,

12. stödjer initiativ som organiseringen av ett European Fans Parliament av gruppen Philosophy Football i samband med europamästerskapen 1996,

13. uppmanar klubbarna, de nationella förbunden samt UEFA och FIFA att på sin nivå finansiellt stödja supporterprogrammen; uppmuntrar kommissionen att omedelbart undersöka möjligheten att finansiera ett begränsat antal supporterprojekt med gemenskapsanslag inom ramen för europamästerskapen 1996 och världscupen 1998,

14. uppmanar alla klubbar att tillåta insyn i deras finansiella transaktioner och att använda en del av sina resurser till att integrera supportrar i klubblivet, i synnerhet genom att låta dem ta del i viktiga beslut,

15. uppmanar kommissionen att vidta åtgärder mot fotbollsklubbar som knyter biljettförsäljningen till paketresor,

16. anser att spelarna måste visa ansvarskänsla i sitt uppförande, att det är önskvärt att de håller nära kontakter med supporterklubbarna och med supportrarna, och att spelarnas attityd under matcherna kan vara utslagsgivande, och uppmanar därför eftertryckligen spelarna att ta avstånd från alla slag av våldsamt eller aggressivt beteende och att öppet uttrycka sitt avståndstagande från våld, rasism och främlingsfientlighet och antisemitism och att vid behov vägra spela när det förekommer våldsamt, rasistiskt, antisemitiskt eller främlingsfientligt beteende,

17. uppmanar kommissionen att i nära samarbete med Europarådet från och med 1997 «Året för kamp mot rasism», arrangera en europeisk dag mot rasism och för «fair play» inom sporten, som bör manifesteras inom hela unionen genom kampanjer i media med medverkan av den europeiska publikens främsta idrottsstjärnor.

18. föreslår för alla supporterklubbar att inom klubben utse ombud («stewards») som har till uppgift att underlätta skyddet av åskådarna och åtföljandet av supportergrupper vid bortamatcher,

19. kräver att man utformar kulturella program och mottagarprogram, när man organiserar internationella matcher, som ger supportrarna möjlighet att dra nytta av sitt besök i mottagarlandet och att upptäcka det,

20. uttrycker sitt stöd för föreningar som kämpar mot våldet och rasismen på arenorna,

21. upprepar sitt förslag om att det varje år skall utdelas tre priser till respektive ett lag, en idrottsman och en supporterklubb som utmärkt sig för fair play,

22. föreslår en utveckling av initiativ (utbyten, träffar osv.) som syftar till att främja gott samförstånd mellan supportrar från motståndarklubbar och att lagen själva skall föreslå strategier för att utrota våldet,

23. hälsar med glädje att kommissionen i samverkan med Europarådet har inlett en kampanj för främjande av fair play, och yrkar på att denna kampanj skall föras i nära kontakt med spelarna och supporterklubbarna,

24. uppmanar media att delta i främjandet av respekt och fair-play inom idrotten, hjälpa till vid främjandet av idrottens positiva värden, motverka aggressiva och våldsamma attityder och undvika all «sensationalism» i behandlingen av information om våld inom idrottsevenemang,

25. erkänner den viktiga roll som utbildning och arbete med unga människor har spelat i förhindrande av våld, särskilt rasistvåld, samt vid främjande av tolerans och uppmanar de personer som formellt eller informellt är verksamma inom utbildning att agera enligt detta ansvar,

FRI RÖRLIGHET FÖR PERSONER

26. anser att åtgärder för att begränsa den fria rörligheten för personer måste riktas endast mot personer vilkas tidigare uppförande, inberäknat tidigare domar, ger anledning förmoda att de utgör ett verkligt och allvarligt hot mot den allmänna säkerheten,

27. anser att en supporters nationalitet inte kan utgöra ett kriterium för att förbjuda deltagande i idrottsevenemang,

28. anser att arrangerandet av en match under vissa omständigheter kan berättiga till kontroller vid de inre gränserna under förutsättning att dessa inte går längre än vad som är absolut nödvändigt för att bemöta ett verkligt hot mot den allmänna säkerheten och skydda andras fri- och rättigheter,

29. anser att de politiska åtgärderna inom det här området måste styras av behovet av att hitta en lämplig balans mellan olika typer av rättigheter: alla människors rätt, inklusive fotbollssupportrars, till rörelsefrihet inom Europeiska unionen, rätten för människor att se fotbollsmatcher i en säker miljö och rätten för människor som bor nära arenorna,

30. anser att begränsandet av tillträdet till fotbollsarenorna för att minska våldet måste göras enligt gemensamma normer,

31. beklagar att de grundläggande rättsliga skillnaderna i de olika medlemsstaterna gör att man svårligen kan tänka sig en allmän begränsning för personer som dömts för brott i samband med fotboll att vara åskådare vid matcher som spelas i andra medlemsstater,

32. påpekar att en supporter kan förbjudas att vara åskådare vid matcher utomlands eller i hemlandet endast efter det att han eller hon dömts för ett våldsbrott eller för ett brott i samband med fotboll,

POLISIÄRA OCH RÄTTSLIGA ÅTGÄRDER

33. uppmanar medlemsstaterna att tillämpa eller, i förekommande fall, anta en lagstiftning som föreskriver lämpliga straff för personer som dömts skyldiga till lagöverträdelser, innehållande sådana åtgärder som förbud mot tillträde till fotbollsstadion för en bestämd tid,

34. uppmanar medlemsstaterna att tillse att de åskådare som begår våldshandlingar eller andra klandervärda handlingar identifieras och döms enligt lagen i det land där brottet begås och att de anklagades grundläggande rättigheter respekteras, såsom rätten till ett rättvist försvar och till biträde av tolk när de inte behärskar språket osv.,

35. anser att den polisiära insatsen bör göras av lokala poliser, som vid internationella matcher efter rådfrågning av och i överenskommelse med de berörda myndigheterna får hjälp av poliser från samma ort som bortalagen,

36. uttalar sig till förmån för ett förstärkt internationellt polissamarbete för att kampen mot läktarvåldet skall bli effektivare; anser att utbyte av information om supportrar som gjort sig kända för huliganism kunde låta sig utföras i efterlevnad av Europarådets kriterier angående skydd av data av personlig karaktär,

37. uppmanar de ansvariga myndigheterna att ge polisen en lämplig utbildning i behandling av folkmassor och klara av eventuella utbrott av våldsamheter,

38. anser att den sedvanliga poliseskorten av fotbollssupportrar måste inta en hållning ägnad att minska våldsyttringarna,

39. uppmanar berörda klubbar att vidta åtgärder för att förhindra att fanatiska grupper skrämmer spelare och supportrar,

40. uppmärksammar alla berörda parter ansvariga på den rasistiska, antisemitiska, främlingsfientliga och asociala inriktning som våldsyttringarna, såväl de fysiska som de verbala, ofta har; uppmanar dem att ta sitt ansvar och engagera sig när det gäller att gripa sig an orsakerna till sådant våld.

41. uttalar sig för ett införande av sanktioner gentemot klubbar som öppet tolererar uttryck för våld och rashat,

42. anser att praxisen är oacceptabel att, vid internationella matcher, som innebär att man anhåller, häktar eller utvisar supportrar som inte begått något brott, uteslutande på grundval av deras nationalitet eller av annan icke giltig orsak,

43. anser att strikta säkerhetskontroller måste göras vid entrén och runt om arenorna, för att undvika att personer med farliga föremål eller med extremistiskt, rasistiskt och främlingsfientligt propagandamaterial, såsom flygblad, banderoller etc. kan ta sig in där,

44. uttrycker en önskan om att en artikel om kampen mot rasism, antisemitism och främlingsfientlighet införlivas i fördraget om Europeiska unionen vid dess revision,

45. uppmanar kommissionen att omarbeta och uppdatera de faktauppgifter som redan finns i medlemsstaterna om huliganism som ett multidimensionellt socialt fenomen,

46. uppmanar kommissionen att inför parlamentet årligen avlägga rapport om vilken inverkan de vidtagna åtgärderna haft och om hur situationen utvecklats när det gäller idrottsvåld och om eventuella anknytningar mellan fotbollsföreningarna och vissa rasistiska och extremistiska organisationer,

47. yrkar på att det skall företas omfattande undersökningar om huliganismens ursprung, om den roll som extremistorganisationer spelar, bland supportrarna samt på vilka sätt medierna kan ha en positiv inverkan i avseendet att hjälpa till med att förhindra huliganrelaterat idrottsvåld,

48. välkomnar det arbete som idrottsenheten i kommissionens DG X hittills utfört och betonar betydelsen av att fortsätta med en separat budgetpost för idrott.

49. ber att rådet och K4-gruppen informerar om vilka åtgärder medlemsstaterna tänker vidta för att förhindra fotbollsvåld i samband med EM i fotboll 1996,

50. önskar att rådet, inom ramen för den tredje pelaren, tar upp frågan om en konvention om åtgärder för att bekämpa fotbollsvåld, där man särskilt definierar «högrisksupportrar», fastställer tydliga regler för insamling, tillgång, behandling och utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna om unionsmedborgare och där man fastställer föreskrifter vad gäller information om utlämnande av och rättsmedel för alla personer som utsätts för utbyte av uppgifter,

51. anser att kampen mot våldet inom idrotten måste göras med respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna och att garantera att varje ansträngning görs för att uppmuntra en fotbollskultur utan våld bland fotbollsfansen måste ges högsta prioritet,

52. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar, såväl som till Internationella Olympiska kommittén, UEFA och FIFA.