[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 1.3.2006

SEK(2006) 281 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005–2008

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan leda till ökad sysselsättning. Pakten ändrades för första gången 2005. Reformen bekräftade att pakten har varit till nytta för att befästa budgetdisciplinen, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och samtidigt slå vakt om de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan utarbetar (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Polens första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen avgav rådet den 5 juli 2004 sitt yttrande, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter samråd med ekonomiska och finansiella kommittén. I enlighet med samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

I dessa program skall medlemsstaterna ange sina mål för de offentliga finanserna på medellång sikt och beskriva genom vilka politiska åtgärder dessa mål skall uppnås samt de ekonomiska antaganden som planen bygger på. Reformen av stabilitets- och tillväxtpakten innebär att målen på medellång sikt skall differentieras mellan enskilda medlemsstater mot bakgrund av de stora ekonomiska och finanspolitiska skillnaderna i EU, även med avseende på de finanspolitiska riskerna för hållbarheten. Andra inslag i reformen är att ett mer symmetriskt synsätt bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom ökad budgetdisciplin under ekonomiskt goda tider, samtidigt som hänsyn får tas till ”omfattande strukturreformer” med mätbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vid en tillfällig avvikelse från de medelfristiga målen eller anpassningsbanan för att uppnå dessa.

Det uppdaterade konvergensprogram som Polen nyligen lade fram har kommissionen granskat med beaktande av kommissionens höstprognos 2005 samt uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. På grundval av nedanstående bedömning har den överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.

Bedömning

1. Polen lade fram sitt konvergensprogram den 19 januari 2006, drygt en och en halv månad efter den tidsfrist som fastställts i uppförandekoden. Förseningen berodde på ett regeringsskifte i november 2005 efter parlamentsvalet och på att finansministern ersattes i början av januari 2006. Programmet omfattar perioden 2005–2008 och antogs av regeringen den 18 januari 2006. Budgeten för 2006 ändrades i december 2005 av den nya regeringen och är inlemmad i konvergensprogrammet. Programmet motsvarar i grova drag den modell och de uppgiftskrav för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[3].

2. Den 5 juli 2004 fattade rådet beslut om att Polen hade ett alltför stort underskott. Samma dag avgav rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 om att detta alltför stora underskott måste korrigeras senast 2007. I sitt yttrande av den 17 februari 2005 om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet för perioden 2004–2007, uppmanade rådet Polen att ”(i) stärka den finanspolitiska konsolideringen och sänka underskottsmålet för 2007, (ii) säkerställa att de strukturåtgärder som ingår i Hausner-planen genomförs fullständigt och, om riskerna i samband med genomförandet förverkligas, göra ytterligare insatser för att införa alternativa åtgärder”.

3. Polens reala BNP-tillväxt låg mellan 1994 och 2004 i genomsnitt på 4,5 %, dvs. nästan 2 procentenheter över genomsnittet på 2,4 % för EU25. Efter en period av kraftig ekonomisk expansion sjönk den reala BNP-tillväxten till 1,0 % 2001, till följd av både inhemska och yttre konjunkturfaktorer. Den steg därefter till 5,3 % 2004. Per capita-inkomsten uttryckt i köpkraftsstandard uppgick 2004 till 46,5 % av genomsnittet för EU25. HIKP-inflationen är fortsatt hög och har de senaste tio åren i genomsnitt legat på 7,0 %, men sjönk 2005 till bara cirka 2 %. Situationen på arbetsmarknaden är alltjämt landets största problem. Ekonomisk omstrukturering har lett till att arbetslösheten ökade från 13,2 % 1994 till 18,8 % 2004, medan den totala sysselsättningen sjönk med drygt 7 procentenheter under samma period. Ett fortfarande viktigt hinder för den ekonomiska utvecklingen är strukturella problem på arbetsmarknaden, särskilt arbetskraftens låga geografiska rörlighet och kompetensgapet. De senaste tio åren har saldot i den offentliga sektorns finanser varit negativt i Polen. Det fluktuerade mellan -1,4 % och -4,8 %[4] av BNP till 2003, då det började förbättras för att uppgå till -3,8 % av BNP 2004.

4. Efter ökningen av den reala BNP-tillväxten på 3,3 % 2005 skall den ekonomiska tillväxten enligt programmets makroekonomiska scenario gradvis öka till 4,3 % 2006 och sedan till 5,0 % 2008. Detta är i stort sett i linje med kommissionens höstprognos 2005 för åren 2005–2007. För 2008 ligger programmets tillväxtprognos över kommissionens beräkning av den potentiella tillväxten. Således framstår programmets grundläggande tillväxtantaganden som rimliga och för slutåret närmast optimistiska.

5. Polen har på senare år fört en framgångsrik inflationsbekämpande politik, med bara två korta perioder av tillfälliga inflationsökningar (2000 och 2004). HIKP sjönk från 15 % 1997 till cirka 2 % 2005. Växelkursen har de senaste åren fluktuerat betydligt och sedan mars 2004 följt en mer eller mindre tydlig apprecieringstrend, med ett tillfälligt avbrott våren 2005. Apprecieringen fortsatte i maj 2005 och pågick till årets slut, trots ökad volatilitet. Sedan augusti 2004 konstateras en gradvis minskning av de långfristiga räntornas skillnad i förhållande till euroområdet. Denna avbröts dock till följd av osäkerheten kring valet i september 2005 och den nya regeringens ekonomiska program. Polens penningpolitik är fortfarande inriktad på inflationsmålet, förenat med en flytande växelkurs. Sedan 2004 har inflationsmålet definierats som löpande årlig KPI-inflation på 2,5 %. Polen avser att fortsätta den nuvarande penningpolitiken fram till en anslutning till ERM II, men någon tidpunkt för denna har ännu inte aviserats.

6. Vad gäller budgetgenomförandet 2005 beräknas den offentliga sektorns underskott till 2,9 % av BNP i det uppdaterade konvergensprogrammet från januari 2006 (mot 3,6 i kommissionens höstprognos 2005 och den föregående uppdateringens underskottsmål på 3,9 %). Jämförelser med tidigare konvergensprogram är dock inte rättvisande, då ändrade metoder inneburit väsentliga revideringar av uppgifterna. Att utfallet är bättre än prognosen beror främst på resultatet för central förvaltning, särskilt för statsfinanserna, som (i likvida medel) noterade högre direkta skatteintäkter än planerat och lägre utgifter, vilket minskade underskottet med cirka 0,7 procentenheter jämfört med 2005 års budget.

7. Målet i den aktuella uppdateringen är att gradvis minska det offentliga underskottet så att konvergenskriterierna uppfylls i slutet av mandatperioden, dvs. i slutet av 2009. Underskottsmålet för 2009 har inte kvantifierats. För 2007 är det dock fortfarande 2,2 % av BNP, om öppna pensionsfonder förs till den offentliga sektorn. Undantas öppna pensionsfonder skrivs underskottsmålet upp jämfört med den föregående uppdateringen: från 3,9 % av BNP till 4,1 %, eftersom den beräknade kostnaden för pensionsreformen ökar från 1,7 % till 1,9 % av BNP. Primärsaldot väntas öka från -0,3 % av BNP 2005 till 0,6 % 2008 (med öppna pensionsfonder förda till den offentliga sektorn). Denna långsamma anpassning är beroende av en gynnsam intäktsutveckling 2006 och vissa utgiftsminskningar 2007 och 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen anger den aktuella ett mer ambitiöst underskottsmål för 2006, varefter anpassningssträvandena mattas och utgiftsreformer senareläggs till 2007 och 2008.

8. Kommissionens beräkningar på programmet enligt den allmänt vedertagna metoden visar att det strukturella saldot bara väntas förbättras med i genomsnitt 0,25 % av BNP per år, jämnt fördelat över programperioden. I enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten fastställs i programmet ett mål på medellång sikt för de offentliga finanserna, som är ett strukturellt saldo på cirka -1 % av BNP och som skall uppnås efter 2010, dvs. långt efter programperioden.

9. Eftersom programmets mål på medellång sikt är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka -1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Detta mål återspeglar skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

10. Riskerna i den finanspolitiska prognosen väger över åt det negativa hållet. Å ena sidan framstår de finanspolitiska prognoserna som försiktiga, eftersom de föregående programmens finanspolitiska mål överträffats. Å andra sidan är antagandena om skatteelasticitet närmast optimistiska, särskilt för 2006. Dessutom framstår tillväxtantagandet för programmets slutår som optimistiskt (dvs. för 2008). Pensionsreformen undergrävs i det nuvarande politiska klimatet, där gruvarbetare garanterats särskilda pensionsrättigheter vilket får andra sociala grupper att kräva särbehandling. Det finns också en politisk risk för de finanspolitiska prognoserna. Då regeringen inte hade tillräckligt stöd i parlamentet, var det redan tidigare svårt att genomföra en stor del av den så kallade Hausner-planen för omstrukturering av de offentliga finanserna. Skall åtgärder vidtas för att minska det offentliga underskottet och uppnå långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna, är den nuvarande politiska situationen med en minoritetsregering inte en fördel. Ett nominellt underskott på 30 miljarder zloty har förankrats i statsbudgeten och införts i konvergensprogrammet, men det framstår som otillräckligt för att åtgärda orsakerna till de höga underskotten i Polen, nämligen den alltför snabba ökningen av de offentliga utgifterna.

11. Programmet motsvarar inte den skuldminskningsutveckling som anges i rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Redan på papperet förefaller uppdateringens finanspolitik oförenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som rådet angett. Denna slutsats understryks vid en avvägning av riskerna. Underskottsmålen för 2005 och 2006 är lägre än i den föregående uppdateringen och uppfyller de nominella underskottsmålen i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Detta beror på att genomförandet av 2005 års budget blivit framgångsrikare än planerat, med resultat som påverkar 2006. Det är dock svårt att jämföra målen, till följd av ändrade nationalräkenskaper och reviderade uppgifter. För det kritiska året 2007 räknar programmet med en skuldminskning på 2,2 % av BNP. Det planerade underskottet för 2007 uppgår emellertid till 4,1 % av BNP, om andra pelarens fonderade pensionssystem inte förs till de offentliga finanserna enligt Eurostats beslut av den 2 mars 2004. Ytterligare och mer kraftfulla anpassningsåtgärder krävs för att det alltför stora underskottet skall kunna korrigeras inom tidsfristen.

12. Mellan 2005 och 2008 väntas den offentliga skulden öka med 3¼ procentenheter av BNP och hamna på 45½ % av BNP 2008. Detta ligger klart under referensvärdet på 60 %, men räknas de öppna pensionsfonderna bort uppgår skuldkvoten till 52,6 %. En betydande stock-/flödesjustering ökar skulderna och väntas neutralisera effekterna av det primära överskottet och en positiv snöbollseffekt (dvs. den implicita räntesatsens negativa effekt uppvägs mer än väl av en fortsatt hög nominell BNP-tillväxt).

13. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Polen löpa begränsad risk för de beräknade offentliga kostnaderna för den åldrande befolkningen. Skuldnivån understiger för närvarande referensvärdet på 60 %, vilket bör fortsätta vid faktiska besparingar genom att 1999 års pensionsreform genomförs fullt ut. Regeringen har dock nyligen beslutat om åtgärder som undantar vissa grupper av anställda från det reformerade pensionssystemet, vilket kan försvaga reformens långsiktiga effekter, särskilt om ytterligare undantag görs. Ansvarsförbindelser och det nuvarande stora strukturella underskottet kan på medellång sikt öka skuldkvoten fortare än planerat. De offentliga finansernas sårbarhet kan minska genom strikt genomförande av den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt.

14. De planerade finanspolitiska åtgärderna överensstämmer i stora drag med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Den planerade anpassningen är dock otillräcklig för en snabb korrigering av det alltför stora underskottet.

15. I det nationella reformprogram som Polen lade fram den 5 januari 2006 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning framhålls bland annat följande utmaningar av särskild finanspolitisk betydelse: finanspolitisk konsolidering på grund av höga underskott, uppgradering av underutvecklad infrastruktur för transporter och miljöskydd, förstärkning av offentlig FoU och innovationer samt ett kraftfullare främjande av ökad sysselsättning genom minskade avgifter på lågbetalt arbete. I konvergensprogrammets finanspolitiska beräkningar anges dock inte effekterna på de offentliga finanserna av de åtgärder som anges i det nationella reformprogrammet. Av de finanspolitiska åtgärderna i det nationella reformprogrammet nämner konvergensprogrammet det förankrade underskottsmålet och den långsiktiga budgetplaneringen.

Mot bakgrund av denna bedömning kan kommissionen konstatera att konvergensprogrammet inte innehåller en korrigering av det alltför stora underskottet till 2007, vilket krävs i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Kommissionen avser därför att rekommendera ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott, i enlighet med vad som krävs i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt bör Polen

- förstärka anpassningen för 2006, särskilt genom att använda högre intäkter eller lägre utgifter till att minska underskottet,

- förbättra det reformerade pensionssystemets långsiktiga hållbarhet,

- stärka de offentliga finanserna institutionellt genom att införa utgiftsregler på medellång sikt.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005 – 2008

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

16. Den [14 mars 2006] granskade rådet Polens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005–2008.

17. Polens reala BNP-tillväxt låg mellan 1994 och 2004 i genomsnitt på 4,5 %, dvs. nästan 2 procentenheter över genomsnittet på 2,4 % för EU25. Efter en period av kraftig ekonomisk expansion sjönk den reala BNP-tillväxten till 1,0 % 2001, till följd av både inhemska och yttre konjunkturfaktorer. Den steg därefter till 5,3 % 2004. Per capita-inkomsten uttryckt i köpkraftsstandard uppgick 2004 till 46,5 % av genomsnittet för EU25. HIKP-inflationen är fortsatt hög och har de senaste tio åren i genomsnitt legat på 7,0 %, men sjönk 2005 till bara cirka 2 %. Situationen på arbetsmarknaden är alltjämt Polens största problem, med en arbetslöshet på 18,8 % 2004 och den lägsta sysselsättningsgraden i EU (51,7 % 2004). De senaste tio åren har saldot i den offentliga sektorns finanser varit negativt i Polen. Det fluktuerade mellan -1,4 % och -4,8 %[6] av BNP till 2003, då det började förbättras för att uppgå till -3,8 % 2004.

18. Den 5 juli 2004 fattade rådet beslut om att Polen hade ett alltför stort underskott. Samma dag avgav rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 om att detta alltför stora underskott måste korrigeras senast 2007. I sitt yttrande av den 17 februari 2005 om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet för perioden 2004–2007, uppmanade rådet Polen att ”(i) stärka den finanspolitiska konsolideringen och sänka underskottsmålet för 2007, (ii) säkerställa att de strukturåtgärder som ingår i Hausner-planen genomförs fullständigt och, om riskerna i samband med genomförandet förverkligas, göra ytterligare insatser för att införa alternativa åtgärder”.

19. Vad gäller budgetgenomförandet 2005 beräknades den offentliga sektorns underskott till 3,6 % av BNP i kommissionens höstprognos 2005, vilket kan jämföras med den föregående uppdateringens underskottsmål på 3,9 %. Jämförelser med tidigare konvergensprogram försvåras genom att ändrade metoder inneburit väsentliga revideringar av uppgifterna. Att utfallet var bättre än prognosen berodde främst på resultatet för central förvaltning, särskilt för statsfinanserna, som (i likvida medel) noterade högre direkta skatteintäkter än planerat och lägre utgifter, vilket minskade underskottet med cirka 0,7 procentenheter jämfört med 2005 års budget.

20. Programmet motsvarar i grova drag den modell och de uppgiftskrav för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[7]. Polen lade fram sitt konvergensprogram den 19 januari 2006, sju veckor efter tidsfristen den 1 december som fastställts i uppförandekoden. Förseningen berodde på ett regeringsskifte i november 2005 efter parlamentsvalet och på att finansministern ersattes i början av januari 2006.

21. Enligt programmets makroekonomiska scenario skall den reala BNP-tillväxten per år öka från 3,3 % 2005 till 4,3 % 2006 och hamna på 5,0 % 2008. Således framstår programmets grundläggande tillväxtantaganden som sannolika och för slutåret närmast som optimistiska. Även programmets inflationsprognoser verkar realistiska, utom för 2006 då de förefaller vara tilltagna i underkant.

22. Målet i den aktuella uppdateringen är att gradvis minska det offentliga underskottet så att konvergenskriterierna uppfylls i slutet av mandatperioden, dvs. i slutet av 2009. Underskottsmålet för 2009 har inte kvantifierats. För 2007 är det dock fortfarande 2,2 % av BNP, om andra pelarens öppna pensionsfonder förs till den offentliga sektorn. Undantas öppna pensionsfonder, skrivs underskottsmålet upp jämfört med den föregående uppdateringen: från 3,9 % av BNP till 4,1 %, eftersom den beräknade kostnaden för pensionsreformen då ökar till 1,9 % av BNP. Primärsaldot väntas öka från -0,3 % av BNP 2005 till 0,6 % 2008 (med öppna pensionsfonder förda till den offentliga sektorn). Denna långsamma anpassning är beroende av en gynnsam intäktsutveckling 2006 och vissa utgiftsminskningar 2007 och 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen anger den aktuella mer ambitiösa underskottsmål för 2006, tack vare påverkan från en gynnsam intäktsutveckling 2005. Därefter mattas dock anpassningssträvandena och utgiftsreformer senareläggs till 2007 och 2008.

23. Enligt kommissionens beräkningar på programmet med den allmänt vedertagna metoden väntas under programperioden det strukturella saldot i genomsnitt förbättras med 0,25 % av BNP per år (dvs. det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Programmets mål för de offentliga finanserna är ett strukturellt underskott på medellång sikt på -1,0 % av BNP, men detta mål skall inte nås under programperioden. Eftersom detta mål är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka -1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Målet återspeglar skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

24. Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som anges i programmet. Flera faktorer försvårar den planerade anpassningen, trots att budgetprognoserna kan framstå som försiktiga då de finanspolitiska målen i tidigare program har överträffats. Antagandena om skatteelasticitet är närmast optimistiska, särskilt för 2006. Även tillväxtantagandet för programmets slutår (2008) framstår som optimistiskt. Pensionsreformen som genomfördes 1999 undergrävs i det nuvarande politiska klimatet, där gruvarbetare garanterats särskilda pensionsrättigheter vilket får andra sociala grupper att kräva särskilda system. Det finns också en mer allmän politisk risk för budgetprognoserna till följd av situationen efter valet på hösten 2005. Ett nominellt underskott på 30 miljarder zloty har för fyra år förankrats i statsbudgeten och införts i konvergensprogrammet men det framstår som otillräckligt för att åtgärda orsakerna till landets höga underskott, nämligen den alltför snabba ökningen av de offentliga utgifterna. Därför skulle det vara lämpligt med en alternativ eller ytterligare finanspolitisk regel för att kontrollera denna ökning.

25. Programmet motsvarar inte den skuldminskningsutveckling som anges i rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Redan på papperet förefaller uppdateringens finanspolitik oförenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som rådet angett. Denna slutsats understryks vid en avvägning av riskerna. Underskottsmålen för 2005 och 2006 är lägre än i den föregående uppdateringen och uppfyller de nominella underskottsmålen i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Detta beror på att genomförandet av 2005 års budget blivit framgångsrikare än planerat, med resultat som påverkar 2006. Det är dock svårt att jämföra målen, till följd av ändrade nationalräkenskaper och reviderade uppgifter. För det kritiska året 2007 räknar programmet med en skuldminskning på 2,2 % av BNP. Det planerade underskottet för 2007 uppgår emellertid till 4,1 % av BNP, om andra pelarens fonderade pensionssystem inte förs till de offentliga finanserna enligt Eurostats beslut av den 2 mars 2004. Ytterligare och mer kraftfulla anpassningsåtgärder krävs för att det alltför stora underskottet skall kunna korrigeras inom tidsfristen.

26. Mellan 2005 och 2008 väntas den offentliga skulden öka med 3¼ procentenheter av BNP och uppgå till nästan 45½ % av BNP 2008, vilket ligger klart under referensvärdet på 60 %. Betydande stock-/flödesjusteringar ökar skulderna och väntas neutralisera effekterna av primära överskott och en positiv snöbollseffekt (dvs. den implicita räntesatsens negativa effekt uppvägs av en fortsatt hög nominell BNP-tillväxt).

27. De planerade finanspolitiska åtgärderna överensstämmer i stora drag med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. De föreslagna åtgärderna är dock otillräckliga för en snabb korrigering av det alltför stora underskottet.

28. I det nationella reformprogram som Polen lade fram den 5 januari 2006 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning framhålls bland annat följande utmaningar av särskild finanspolitisk betydelse: finanspolitisk konsolidering på grund av höga underskott, uppgradering av underutvecklad infrastruktur för transporter och miljöskydd samt sänkta avgifter på arbete för att minska den höga arbetslösheten i Polen. I konvergensprogrammets finanspolitiska beräkningar anges dock inte effekterna på de offentliga finanserna av de åtgärder som anges i det nationella reformprogrammet. Av de finanspolitiska åtgärderna i det nationella reformprogrammet nämner konvergensprogrammet det förankrade underskottsmålet och den långsiktiga budgetplaneringen.

29. När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Polen löpa begränsad risk för de beräknade offentliga kostnaderna för den åldrande befolkningen. Skuldnivån understiger för närvarande referensvärdet på 60 %, vilket bör fortsätta vid faktiska besparingar genom att 1999 års pensionsreform genomförs i alla stycken. Regeringen har dock nyligen beslutat om åtgärder som undantar vissa grupper av anställda från det reformerade pensionssystemet, vilket kan försvaga reformens långsiktiga effekter, särskilt om ytterligare undantag görs. Ansvarsförbindelser och det nuvarande stora strukturella underskottet kan på medellång sikt öka skuldkvoten fortare än planerat. De offentliga finansernas sårbarhet kan minska genom strikt genomförande av den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt[8].

Mot bakgrund av denna bedömning konstaterar rådet att konvergensprogrammet inte innehåller en korrigering av det alltför stora underskottet till 2007, vilket krävs i rådets rekommendation av den 5 juli 2004 och att kommissionen därför avser att rekommendera ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott, i enlighet med vad som krävs i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt bör Polen

- förstärka anpassningen för 2006, särskilt genom att använda högre intäkter eller lägre utgifter till att minska underskottet,

- förbättra det reformerade pensionssystemets långsiktiga hållbarhet,

- stärka de offentliga finanserna institutionellt genom att införa utgiftsregler på medellång sikt.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska prognoser och budgetprognoser 1

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Real BNP (förändring i %) | KP jan. 2006 | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |

KOM nov. 2005 | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | - |

KP dec. 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | - |

HIKP-inflation (i %) | KP jan. 2006 | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |

KOM nov. 2005 | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | - |

KP dec. 2004 | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | - |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP jan. 20062 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |

KOM nov. 20055 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | - |

KP dec. 20042 | - | - | - | - | - |

Saldo för de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |

KOM nov. 2005 | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | - |

KP dec. 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | - |

Primärsaldo (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |

KOM nov. 2005 | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | - |

KP dec. 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | - |

Konjunkturrensat och strukturellt saldo3 (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |

KOM nov. 20054 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | - |

KP dec. 2004 | - | - | - | - | - |

Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP jan. 2006 | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |

KOM nov. 2005 | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | - |

KP dec. 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | - |

Anm.: 1 De finanspolitiska beräkningarna är gjorda utan hänsyn till effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som skall tillämpas från och med vårrapporten 2007. Om effekten av detta beslut räknas in, kommer saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet att uppgå till -5,6 % av BNP 2004, -4,7 % 2005, -4,6 % 2006, -4,1 % 2007 och -3,7 % 2008, medan den offentliga bruttoskulden skulle bli 45,9 % av BNP 2004, 47,9 % 2005, 51,2 % 2006, 52,1 % 2007 och 52,6 % 2008. 2 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet. 3 Det konjunkturrensade och strukturella saldot överensstämmer, eftersom programmets engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder är försumbara (0,04 % av BNP 2005, underskottsminskande). 4 I kommissionens prognos saknas engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 5 Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på respektive 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % och 4,5 % under perioden 2004–2007. Källa: Konvergensprogram (KP), kommissionens höstprognos 2005 (KOM) och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[3] Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Uppgifter saknas om sysselsättning uttryckt i arbetade timmar och om arbetsproduktivitet uttryckt i BNP per arbetad timme. För 2008 saknas också uppgifter om statliga utgifter per verksamhetsområde. Uppgifter saknas vidare om differenser mellan kontant- och periodiseringsposter samt finansiella tillgångars nettoökningar. Totala intäkter och utgifter i tabell 7 saknas (långsiktig hållbarhet).

[4] Definition för förfarandet vid alltför stora underskott, alla pensionsfonder förda till den statliga sektorn, reviderade uppgifter.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrades senast genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Definition för förfarandet vid alltför stora underskott, alla pensionsfonder förda till den statliga sektorn, reviderade uppgifter.

[7] Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Uppgifter saknas om sysselsättning uttryckt i arbetade timmar och om arbetsproduktivitet uttryckt i BNP per arbetad timme. För 2008 saknas också uppgifter om statliga utgifter per verksamhetsområde. Uppgifter saknas vidare om differenser mellan kontant- och periodiseringsposter samt finansiella tillgångars nettoökningar. Totala intäkter och utgifter i tabell 7 saknas (långsiktig hållbarhet).

[8] Mer detaljerad information om hållbarheten på lång sikt ges i kommissionens tekniska bedömning av programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).