RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om medlemsstaternas ansträngningar under 2012 för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter /* COM/2014/0233 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om medlemsstaternas ansträngningar under 2012 för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter 1. Inledning Medlemsstaterna är ansvariga för att uppnå en stabil och varaktig balans mellan sina fiskeflottors fiskekapacitet och sina fiskemöjligheter, samt för att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa denna balans. Detta har sedan 2002 varit ett krav enligt den gemensamma fiskeripolitiken[1] och fortsätter att vara ett krav i den nya gemensamma fiskeripolitiken[2] som antogs i december 2013. En sådan balans bidrar till målen för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt till att uppnå maximalt hållbart uttag för att säkerställa att fiskeverksamheten är miljömässigt hållbar på lång sikt och förenlig med målen om att uppnå nytta i ekonomiskt, socialt och sysselsättningshänseende. Denna rapport bygger på medlemsstaternas rapporter om sina ansträngningar för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter. Medlemsstaterna förväntas tillämpa kommissionens riktlinjer[3] när de utarbetar sina rapporter. Uppgifter insamlade enligt ramen för datainsamling[4] används också (bilaga I). Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) har bedömt medlemsstaternas rapporter[5]. Analysen av medlemsstaternas flottkapacitet visar att det gjorts vissa framsteg när det gäller att uppnå en balans med de fiskemöjligheter som är tillgängliga, även om mer återstår att göra för att säkerställa att bestånden förvaltas i enlighet med målet om maximalt hållbart uttag. I sin rapport om medlemsstaternas ansträngningar under 2011 för att uppnå en sådan balans införde kommissionen en uppsättning element för att förbättra analysen av denna balans. I den rapporten anges en rad indikatorer för hållbar och livskraftig drift av fiskeflottor[6], som exempelvis indikatorer för huruvida flottorna - är beroende av bestånd som fiskas över maximalt hållbart uttag, - når break-even, - är ekonomiskt hållbara, - är underutnyttjade, - är inaktiva. Dessa indikatorer används även för denna rapport. Dessutom har en indikator för bestånd med hög biologisk risk som påverkas av ett flottsegment lagts till, eftersom det fanns en oro över att den här aspekten negligerats. Kapacitetstak Varje medlemsstat måste se till att dess fiskekapacitet sett till tonnage (GT) och maskinstyrka (kW) aldrig överstiger de tak för kapacitet och maskinstyrka som fastställs i förordning (EU) nr 1380/2013[7]. Aktuella uppgifter i EU:s flottregister visar att inga medlemsstater överskred dessa nivåer. Totalt låg unionens flotta 16,4 % under kapacitetstaken för tonnage och 10,4 % under taken för maskinstyrka (bilaga 2). Enligt EU:s flottregister bestod flottan den 31 december 2012 av 76 023 fartyg med en total fiskekapacitet på 1 578 015 GT och 5 807 827 kW. Flottorna minskade med 1,6 % sett till antal fartyg, medan tonnage och maskinstyrka minskade med 2 % respektive 1 % (inklusive fartyg registrerade i de yttersta randområdena (bilaga 3)). Under 2012 var avveckling med offentligt stöd det förvaltningsverktyg som användes mest för att minska fiskekapaciteten (bilaga 4). Från den 1 januari 2007 till den 31 juli 2012 anslogs EFF-utbetalningar på 464 miljoner euro motsvarande cirka 3 700 fartyg som avbrutit fisket (bilaga 5). Fullständighet och kvalitet i medlemsstaternas rapporter samt kapacitetsindikatorer Kommissionen mottog rapporter från alla 22 medlemsstater. STECF konstaterar att det finns en generell fortsatt förbättring i rapporternas enhetlighet, fullständighet och kvalitet jämfört med tidigare års rapporter (bilagorna 1A och 1B). Fler medlemsstater använder kommissionens riktlinjer för analysen, även om det fortfarande finns några som ännu inte använder dem. Gemensamma forskningscentrumet (JRC) har i enlighet med STECF:s anvisningar beräknat tekniska, ekonomiska och biologiska indikatorer av relevans för balansen mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter på grundval av uppgifter som lämnats av medlemsstaterna enligt ramen för datainsamling (bilaga 6). Analysen inbegriper 434 flottsegment där uppgifter för minst en indikator är tillgängliga. Dessa täcker 97 % av det rapporterade värdet på landningar gjorda under 2011. Kommissionen har i denna rapport följt den vägledning som STECF har tillhandahållit om hur dessa indikatorvärden baserade på ramen för datainsamling bör tolkas. Flottkapacitet per medlemsstat I detta avsnitt presenteras en översikt över situationen för de olika medlemsstaternas flottor, grundad på medlemsstaternas rapporter och STECF:s slutsatser utifrån uppgifter från ramen för datainsamling. Belgien rapporterade att flottans kapacitet hade minskat med 30 % i kW och 38 % i GT sedan 2003. Flottkapaciteten verkar vara jämnt balanserad mot fiskemöjligheterna. Den outnyttjade kapaciteten är liten och de fiskemöjligheter som är outnyttjade är få. STECF:s undersökning visar att bomtrålarna, bottentrålarna och vadfartygen på 18–40 meter var beroende av bestånd som fiskas över maximalt hållbart uttag. Bomtrålarna på 24–40 meter inverkade på två bestånd som löper biologisk risk. Bottentrålarna på 18–24 meter samt snurrevadfartygen och bottentrålarna på 12–18 meter var inte ekonomiskt hållbara under 2011. Bulgarien rapporterade att fiskeflottan sedan anslutningen har minskat i antal (−7 %), i tonnage (−14 %) och i maskinstyrka (−6 %). Kapacitetsutnyttjandet, som är påtagligt lågt för fartyg på mindre än 12 meter, har under 2012 förbättrats i alla segment. Den enskilda fartygsverksamheten ökade med 220 % totalt. Den nationella myndigheten har redan vidtagit åtgärder för att minska antalet inaktiva fartyg och håller på att dra tillbaka dem från det nationella registret. Mindre fartyg (under 12 meter) har varit ekonomiskt olönsamma. Man planerar att fortsätta ta sådana fartyg ur bruk och ersätta dem med större fartyg inriktade på pelagisk fisk. Bulgarien konstaterar att landets flottkapacitet är aningen för stor för att vara i balans med fiskemöjligheterna. STECF:s undersökning visar att fartygen på 12–18 meter med drivgarn och förankrade nätredskap samt fartygen med aktiva och passiva redskap inte är ekonomiskt hållbara. Den inaktiva flottan är fortfarande mycket stor (nästan 1 200 fartyg) och verksamhetsnivån är mycket låg för flottan med aktiva och passiva redskap. Värdena för avkastning på materiella anläggningstillgångar under 2011 framstår som abnormt låga. Biologiska indikatorer är inte tillgängliga. Cypern har sedan 2004 minskat sin flottkapacitet (−65 % i GT och −20 % i kW). Fartygsutnyttjandet var lågt (under 53 %) för alla flottor, med undantag för bottentrålare i internationella vatten. Analysen av ekonomiska uppgifter för 2011 var ofullständig, men uppgifterna för 2010 visade på en överkapitalisering. Flottan med ”bottentrålare i territoriella vatten” har nyligen minskat och Cypern kunde inte göra en fullständig bedömning, men konstaterade att det småskaliga kustfisket förefaller obalanserat medan flottan av fartyg på 12–24 meter med polyvalenta passiva redskap kan vara i det närmaste i balans. Cypern lämnade inga uppgifter baserade på ramen för datainsamling, så det finns ingen undersökning från STECF. Tyskland rapporterade en tydlig nedåtgående utveckling när det gäller antalet fartyg, från 2 315 fartyg år 2000 till 1 549 år 2012. Denna minskning har börjat avta i hastighet. Jämfört med föregående år har den tyska fiskeflottan minskat inom fyra segment. Flottan minskade med 31 fartyg under 2012, vilket motsvarar en kapacitetsminskning med 598 GT (−0,93 %) och 2 242 kW (−1,51 %). Avvecklingen av 16 garnfiskefartyg på mindre än 12 meter stod för den största minskningen i absoluta tal. Flottorna för bomtrålare respektive trålare (mindre än eller lika med 40 meter) minskade med mer än 4 % vardera. Tyskland konstaterar att det råder balans mellan kapaciteten och fiskemöjligheterna, även om deltidsfiske gör att några av aktivitetsindikatorerna visar låga värden. De ekonomiska indikatorerna är negativa, men Tyskland anser att de faktiska avskrivningskostnaderna är lägre än de officiella och att beräkningen att flottan är i långsiktig ekonomisk obalans därför saknar grund. STECF:s undersökning visar att de flesta flottsegmenten är beroende av överfiskade bestånd, men biologiska indikatorer visar bara en inverkan på ett bestånd i riskzonen för bottentrålare och vadfartyg på 24–40 meter. Fartyg på 10–12 meter med passiva redskap, bottentrålare och vadfartyg på 12–18 meter, fartyg på 24–40 meter med förankrade nätredskap samt trålare och vadfartyg på >40 meter förefaller inte vara ekonomiskt hållbara. Fartyg på mindre än 12 meter som använder passiva redskap och bomtrålare på 18–24 meter verkar vara underutnyttjade, vilket inte kan förklaras med de berörda fiskenas säsongsbetonade karaktär. Motsvarande siffra för 2011 är 65 %. Danmark förvaltar fiskemöjligheterna genom individuella överlåtbara kvoter och fartygskvotandelar, vilket har lett till en minskning i antalet fartyg, i tonnage och i maskinstyrka. Underutnyttjandet av fartyg verkar förekomma i de flesta flottsegmenten under 2011, med undantag för bomtrålare på 12–24 meter samt bottentrålare och vadfartyg på mer än eller lika med 40 meter. För de flesta fartyg på mindre än 12 meter rådde en ständig situation av ekonomisk överkapitalisering. De flesta övriga fartyg befann sig i stort sett i en situation med ekonomisk balans. Från 2005 till 2011 uppvisade många flottor nuvarande inkomster som låg stadigt lägre än break-even, och det är oklart hur dessa fartyg fortsatte att bedriva fiske. Indikatorerna för ekonomi och fartygsutnyttjande förefaller tyda på en obalans, särskilt för fartyg på mindre än 12 meter i Nordsjön. Fartyg på mindre än 10 meter som använder bottentrål och not/vad, fartyg på 10–12 meter som använder polyvalenta passiva redskap och bomtrålare på 12–18 meter var inte ekonomiskt hållbara och var beroende av överfiskade bestånd. Trots en betydande kapacitetsminskning under tidigare år rapporterade Estland obalans, huvudsakligen avseende trålare med en total längd på mer än 12 meter. Under 2012 minskade flottan med 4 fartyg. Både segmentets maskinstyrka och bruttotonnage minskade med 6 %. Det finns många (~1 300) små fartyg som bedriver kustfiske för sill/strömming, abborre och flundror, men balansen för dessa fartyg är oklar. Estland använde inte flottregistrets segment i sin rapportering. Estland har infört ett system med individuella överlåtbara kvoter som förväntas leda till en förbättrad balans. Estlands ekonomiska analys visar att alla längdklasser har fiskat med ekonomisk hållbarhet sedan 2010. STECF:s undersökning visar att flottan med fartyg på 10–12 meter som använder polyvalenta passiva redskap var beroende av bestånd som fiskas över maximalt hållbart uttag. Grekland lämnade ingen bedömning av balansen, och man har inte bedömt sin flottpolitik eller lämnat några uppgifter enligt ramen för datainsamling. Grekland rapporterade att fiskeverksamheterna och situationen för fiskbara biologiska bestånd var oförändrade jämfört med föregående år. En jämförelse med de uppgifter som ingick i 2011 och 2012 års rapporter visar en minskning med 632 fartyg. Mellan den 1 januari 2003 och den 31 december 2012 minskade flottan med 3 019 fartyg (15,84 %), samtidigt som kapaciteten minskade med 21,57 % respektive 21,71 % i fråga om bruttotonnage (GT) och maskinstyrka (kW). Grekland lämnade inga uppgifter enligt ramen för datainsamling och följaktligen kunde motsvarande indikatorer inte beräknas och bedömas av STECF och JRC. Spanien har under 2012 fortsatt att minska fiskekapaciteten. Totalt har under 2012 429 definitiva strykningar gjorts i registret, varav 147 mottog statligt stöd. Under 2012 har ungefär 85 % av flottan varit aktiv. Spanien anser att det råder en viss obalans i de småskaliga flottorna som fiskar i nationella kustvatten (1 280 inaktiva fartyg), men den flotta som fiskar i internationella vatten (32 inaktiva fartyg) är i balans eller har haft en lägre kapacitet än nödvändigt för de tillgängliga fiskemöjligheterna. STECF:s undersökning visar att de enda tillgängliga uppgifterna enligt ramen för datainsamling från Spanien var ekonomiska uppgifter för 2011. Dessa visar på en varierande situation där många flottor befinner sig i en negativ ekonomisk situation, några i en positiv situation, och ytterligare några flottor i medelgott skick. Finlands flotta har stadigt minskat mellan 1995 och 2012. Under 2012 registrerades en ökning i tonnage (huvudsakligen inom segmentet för kustnära fiske), men en minskning i maskinstyrka. Finland anser att landets flotta står i godtagbar balans med fiskemöjligheterna. Finland tillämpade inte STECF:s riktlinjer i sin rapport och inga andra indikatorer inkluderades för att bedöma kapaciteten i förhållande till fiskemöjligheterna. STECF konstaterade inga tydliga trender när det gäller de ekonomiska indikatorerna. Den tekniska indikatorn visar på lågt eller mycket lågt fartygsutnyttjande. Biologiska indikatorer var inte tillgängliga. Frankrike anser att för merparten av fisket är flottorna stabila och i balans med fiskemöjligheterna. Detta är resultatet av flera års successiv anpassning av flottorna. Många fartyg är inriktade på arter som inte omfattas av kvoter och för vilka det inte finns några biologiska bedömningar. Inte heller de biologiska indikatorerna eller den tekniska indikatorn kunde beräknas. Frankrike avvecklade 192 fartyg under 2012, varav 74 i utomeuropeiska vatten. Av dessa 192 fartyg, avvecklades 46 med stöd av offentliga medel (6 av dem i Franska Guyana). För de flesta av flottorna i Medelhavet var inga biologiska indikatorer tillgängliga. I Atlanten var de flesta flottorna beroende av överfiskade bestånd, med undantag för pelagiska trålare på mer än 40 meter. De ekonomiska uppgifterna var för det mesta inte tillgängliga eller ofullständiga. Irland rapporterade att fiskekapaciteten jämfört med föregående år har minskat med 1,29 % i GT och 2,25 % i kW, men flottan har legat kvar inom referensnivån. De ekonomiska indikatorerna tyder på att flottornas ekonomiska resultat har förbättrats under de senaste åren. De är nu lönsamma på både kort och lång sikt, och de är inte överkapitaliserade. STECF:s undersökning visar att långrevsflottan (10–18 meter), bottentrålare och vad-/notfartyg på mer än 18 meter samt pelagiska trålare på mer än 24 meter var beroende av överfiskade bestånd och påverkade upp till 6 bestånd som löper biologisk risk. Den tekniska indikatorn tyder på ett lågt fartygsutnyttjande. Det finns många inaktiva fartyg (13 % till 40 %). Italien rapporterade att landets flotta under 2012 minskade med 2,23 % i antal, medan kapaciteten minskade med 5,8 % i GT och 3,5 % i kW. Italien tillämpade inte riktlinjerna i sin rapport och inga andra indikatorer inkluderades för att bedöma kapaciteten i förhållande till fiskemöjligheterna. På grund av bristen på uppgifter kunde Italien inte bedöma balansen i sina flottor. STECF:s undersökning visar att bomtrålare på 12–24 meter, bottentrålare och vad-/notfartyg på 24–40 meter samt snörpvadfartyg på mer än 40 meter inte var ekonomiskt hållbara, medan många andra flottor visade god lönsamhet. Indikatorerna för fartygsutnyttjande pekar på situationer av obalans. Biologiska indikatorer var i många fall inte tillgängliga. Där sådana fanns, visade de på överfiske. Litauens flotta minskade med 3 fartyg under 2012. Kapaciteten sjönk med 18 025 GT (55 %) och 19 982 kW (53,9 %). Flottorna utnyttjar främst bestånd som inte är överfiskade och är i balans med Östersjöns bestånd av torsk, sill/strömming och skarpsill. Under 2011 var flottorna generellt lönsamma. STECF:s undersökning visar att utnyttjandet var lågt för alla flottor utom de pelagiska trålarna på 24–40 meter. De pelagiska trålarna på mer än 40 meter inverkade på ett bestånd som löper biologisk risk. Lettland har sedan 2004 minskat sin kapacitet med 20 % i antal, 24 % i GT och 31 % i kW. Lettland anser att indikatorerna för kapacitetsutnyttjande avseende alla flottsegment inte uppvisar någon obalans av betydelse och att fiskena är lönsamma. STECF:s undersökning visar att flottan med polyvalenta passiva redskap på mindre än 10 meter och de pelagiska trålarna på 12–18 meter är beroende av överfiskade bestånd. Dessa flottor har även ett lågt utnyttjande. Malta rapporterade otillfredsställande resultat för sin flotta under 2011. För 2012 fick man inte fram några slutgiltiga resultat eftersom det saknades ekonomiska och sociala uppgifter. Maltas myndigheter genomför för närvarande en kontroll av riktigheten i flottregistrets information. STECF:s undersökning visar att de flesta flottor som det fanns uppgifter för inte var ekonomiskt hållbara, med undantag för snörpvadfartyg på 12–18 meter och flottan av fartyg på 18–24 meter med ”andra aktiva redskap”. Fartygsutnyttjandet var lågt i alla flottor. Biologiska indikatorer var i allmänhet inte tillgängliga. Nederländerna rapporterade att flottkapaciteten i stort sett är i balans med fiskemöjligheterna och att de biologiska indikatorerna tyder på att fiskena utnyttjar bestånd som inte är överfiskade. De ekonomiska indikatorerna tyder på att Nederländernas pelagiska flotta är olönsam. Flottan med bottentrålare på mer än 24 meter har varit lönsam och dess lönsamhet har förbättrats. STECF:s undersökning visar att alla flottor där biologiska indikatorer var tillgängliga var beroende av överfiskade bestånd. Pelagiska trålare på mer än 40 meter och bomtrålare på 18–24 meter föreföll inte vara ekonomiskt hållbara, medan andra flottor uppvisade goda resultat. Polen rapporterade att 8 fartyg (250 GT och 980 kW) lämnade flottan under 2012. Polen kunde inte avgöra huruvida en balans har uppnåtts. Polen anser att samtliga flottor var ekonomiskt hållbara, med undantag för långrevsflottan med fartyg på 12–18 meter. STECF:s undersökning visar att de fartyg på 12–18 meter som använder krokar inte är ekonomiskt lönsamma. Alla flottor hade låga utnyttjandenivåer, med undantag för segmenten för bottentrålare och vad-/notfartyg på mer än 40 meter samt pelagiska trålare på mer än 40 meter. Biologiska indikatorer var inte tillgängliga. Portugal konstaterade att flottkapaciteten var i balans med fiskemöjligheterna. De tekniska indikatorerna för snörpvadflottorna uppvisade dock ett relativt lågt fartygsutnyttjande. Biologiska indikatorer var i de flesta fall inte tillgängliga. STECF:s undersökning visar att långrevsfartyg på mindre än 12 meter, bottentrålare på mindre än 12 meter och fartyg på 10–12 meter som använder aktiva och passiva redskap inte är ekonomiskt lönsamma. Många flottor hade en låg utnyttjandegrad. Rumänien rapporterade ett mycket lågt fartygsutnyttjande och ett beroende av överfiskade bestånd. Endast begränsade biologiska och ekonomiska uppgifter är tillgängliga. STECF konstaterade att fartygsutnyttjandet är lågt. Sverige rapporterade en minskning med 12 % av antalet fartyg under perioden 2008–2012. Flottorna är beroende av bestånd som skördas på ett hållbart sätt, och förefaller vara ekonomiskt hållbara. En viss obalans kan fortfarande ses i några segment. STECF bedömde att fartyg på mindre än 18 meter med förankrade nätredskap var ekonomiskt ohållbara. Nio flottor var beroende av överfiskade bestånd, men indikatorn för bestånd i riskzonen var inte tillgänglig. För flera flottor var tillgången till uppgifter otillräcklig. Slovenien rapporterade ett lågt fartygsutnyttjande i många segment, vilket tillskrevs ett beroende av vandrande bestånd och deltidsarbete snarare än obalans. Under 2012 minskade Sloveniens flotta med 35 % i GT och 16,83 % i kW. De totala landningarna minskade med 54 % från 2011 till 2012. Fartyg på mindre än 6 meter med drivgarn och förankrade nätredskap var inte ekonomiskt hållbara, medan andra segment föreföll hållbara. STECF bedömde att bottentrålare på mindre än 12 meter med förankrade redskap och pelagiska trålare på 24–40 meter var ekonomiskt olönsamma, medan flottan med snörpvadfartyg på 12–18 meter var lönsam och hållbar. Fartygsutnyttjandet var lågt. Biologiska indikatorer var inte tillgängliga. Förenade kungariket rapporterade ökad kapacitet för fartyg som inriktas på skaldjur (särskilt kammusslor), medan flottkapaciteten avseende bottentrålare genomgick en generell minskning. Förenade kungariket beräknade inga indikatorer eller drog några slutsatser om balansen mellan flottan och dess fiskemöjligheter. STECF:s undersökning visar att de flesta flottorna var ekonomiskt hållbara, med undantag för bomtrålare på mindre än 10 meter och 12–18 meter samt långrevsfartyg på mindre än 10 meter. I de flesta fall var biologiska indikatorer inte tillgängliga, men bottentrålarna och vadfartygen på 18–40 meter inverkade på fem bestånd där den biologiska risken är hög. För många av de mindre fartygen (mindre än 18 meter) var fartygsutnyttjandet lågt. Flottan med snörpvadfartyg på 40 meter var beroende av bestånd fiskade över maximalt hållbart uttag. Slutsatser Även om mycket återstår att göra, har sedan 2002 en del framsteg gjorts för att minska klyftan mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter. Blandningen av olika utvecklingstendenser bland flottsegmenten gör det omöjligt att göra några generella uttalanden om utvecklingen när det gäller balansen mellan kapacitet och möjlighet för EU i dess helhet. Ett flertal bestånd fiskas över maximalt hållbart uttag, och flera flottsegment är ekonomiskt beroende av dessa bestånd. Många medlemsstater har ett lågt fartygsutnyttjande. Kommissionen anser, med hänsyn till resultaten av STECF:s analys, att det fortfarande finns ett behov av anpassningsåtgärder från medlemsstaterna rörande den aktiva flottkapaciteten för att målet med maximalt hållbart uttag enligt den nya gemensamma fiskeripolitiken ska kunna nås. Medlemsstaternas skyldighet att med tiden anpassa sina flottors fiskekapacitet till fiskemöjligheterna kvarstår och förstärks enligt den nya gemensamma fiskeripolitiken. Förutom de befintliga skyldigheterna kommer medlemsstaterna att vara skyldiga att i sina rapporter inkludera en handlingsplan för de flottsegment där en strukturell obalans har konstaterats. I handlingsplanen ska medlemsstaterna ange anpassningsmål och medel för att uppnå balans. Den ska även innehålla en tydlig tidsram för handlingsplanens genomförande. Denna kompletterande skyldighet kan ytterligare (och snabbare) bidra till att balans uppnås. Handlingsplanerna kommer att ge ökad insyn i medlemsstaternas mål och åtgärder för att avhjälpa obalans, och tidsramen för att uppnå balans gör det möjligt att noga övervaka medlemsstaternas framsteg i planens genomförande. Enligt den nya gemensamma fiskeripolitiken kan det ekonomiska stödet från unionen till en medlemsstat för vissa utgifter enligt den nya Europeiska havs- och fiskerifonden tillfälligt ställas in eller avbrytas om det kan styrkas att en medlemsstat underlåtit att anstränga sig för att se till att flottkapaciteten uppnår balans med fiskemöjligheterna. Medlemsstaternas rapporter och handlingsplaner kommer i framtiden att vara avgörande i övervakningen av situationen på detta område. Kombinationen av ökade skyldigheter för medlemsstaterna och därmed förenade finansiella villkor bör säkerställa en successiv anpassning av flottkapaciteten till fiskemöjligheterna över tid. Kommissionen kommer att fortsätta att noga övervaka utvecklingen mot bakgrund av målen för den gemensamma fiskeripolitiken i allmänhet och för förvaltningen av fiskekapaciteten i synnerhet. Bilaga 1 A: Informationens kvalitet 1. Kvalitativ och beskrivande information I tabellen nedan visas avsnitten i rapporterna från de medlemsstater som har lämnat begränsade uppgifter. De relevanta avsnitten är markerade med ett (X). || Kopplingar mellan flottor och fisken || Utveckling av fiskeflottan || Beskrivning av ordningar för minskning av fiskeansträngningen || Inverkan av ordningar för minskning av fiskeansträngningen || Bedömning av system för flottförvaltning || Planer för att förbättra system för flottförvaltning || Överensstämmelse­deklaration – ordning för inträde/utträde || Ändringar av administrativa förfaranden || Bedömning av balans DE || || || || || || || || || X FI || || || || || || X || || || X IE || || || || || || X || || || IT || X || X || X || X || || X || || X || X LT || || || || X || || X || || || PO || || || || || X || || || || SE || || || || || || X || || || UK || || || || || || || || || X Källa: Tabell 3.2 i STECF:s rapport 13-11 Review of national reports on Member States efforts to achieve balance between fleet capacity and fishing opportunities (granskning av nationella rapporter om medlemsstaternas ansträngningar för att uppnå balans mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter). 2. Kvantitativ information Utvärderingen av en flottas beroende av bestånd som fiskas över maximalt hållbart uttag förutsätter att det finns kvantitativa bedömningar av fiskbestånden. I Medelhavet och Svarta havet är täckningen för biologiska bedömningar i de flesta fall fortfarande inte tillräcklig för en flottbaserad analys av biologisk hållbarhet. Detta gäller även många flottor som utnyttjar bestånd i Ices-områdena VI, VII, VIII och IX. För vissa medlemsstater saknades information om avkastning på materiella anläggningstillgångar och om förhållandet ”nuvarande inkomst/inkomst vid break-even”,[8] eller så var informationen ofullständig. Information om antalet inaktiva fartyg lämnades av de flesta medlemsstater, men denna information var inte fullständig. Värden för den tekniska indikatorn (genomsnittligt antal dagar till sjöss per fartyg delat med det maximala antalet för fiskeflottan) lämnades av de flesta medlemsstater, men denna information var inte fullständig. Sju medlemsstater lämnade inte några värden för den tekniska indikatorn i sina nationella rapporter. Bilaga 1 B: Informationens kvalitet ([9]) Årlig utveckling i medlemsstaternas sammanlagda resultat uttryckt som procent av högsta möjliga resultat. Källa: Bild 3.1 i STECF:s rapport 13-11 Review of national reports on Member States efforts to achieve balance between fleet capacity and fishing opportunities (granskning av nationella rapporter om medlemsstaternas ansträngningar för att uppnå balans mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter). I tabellen ovan visas att medlemsstaternas årliga flottrapporter sedan 2008 har förbättrats i fråga om både fullständighet och uppgiftskvalitet. Bilaga 2: Tabell 2.1: Överensstämmelse med tak för inträde/utträde per den 31.12.2012 (med undantag av de yttersta randområdena) || GT || kW GT || MAX GT || A/B || KW || MAX kW || C/D A || B || C || D per den 31.12.2012 || per den 31.12.2012 BEL BGR CYP DEU DNK ESP EST FIN FRA GRC IRL ITA LTU LVA MLT NLD POL PRT ROM SVN SWE UK || 15 053 7 071 4 248 63 618 64 348 364 354 15 149 16 146 152 452 80 693 60 141 165 370 27 186 33 797 7 998 128 886 25 573 86 840 628 653 30 652 201 092 || 18 962 7 517 11 021 71 117 88 762 391 602 21 713 18 290 178 261 85 688 77 568 173 717 73 529 46 627 14 965 166 859 39 139 95 077 1913 728 43 386 231 106 || 79,39 % 94,07 % 38,54 % 89,46 % 72,49 % 93,04 % 69,77 % 88,28 % 85,52 % 94,17 % 77,53 % 95,20 % 36,97 % 72,48 % 53,44 % 77,24 % 65,34 % 91,34 % 32,83 % 89,70 % 70,65 % 87,01 % || 47 794 60 950 45 782 146 086 228 563 822 115 46 325 169 972 695 496 468 894 183 820 1 020 785 34 389 51 231 76 660 276 357 75 865 297 913 6 185 9 188 173 440 805 930 || 51 586 60 654 47 803 167 078 313 333 886 578 52 641 182 334 769 739 478 398 210 083 1 071 389 73 484 58 759 95 776 350 736 90 583 315 650 6 410 9 503 210 829 909 141 || 92,65 % 100,49 % 95,77 % 87,44 % 72,95 % 92,73 % 88,00 % 93,22 % 90,35 % 98,01 % 87,50 % 95,28 % 46,80 % 87,19 % 80,04 % 78,79 % 83,75 % 94,38 % 96,49 % 96,69 % 82,27 % 88,65 % Σ 31.12.2012 || 1 551 948 || 1 857 547 || 83,55 % || 5 743 740 || 6 412 487 || 89,57 % Källa: EU:s flottregister – Flottförvaltning – Ordning för inträde/utträde – Statistik, 15.10.2013. Bilaga 3: Tabell 3.1: Sammanfattning av medlemsstaternas flottutveckling under 2012 (med undantag av de yttersta randområdena) || GT || kW || || || N || GT || kW || N || GT || kW || Δ N(%) || Δ GT (%) || Δ kW (%) 31.12.2011 || 31.12.2012 || Δ 2011–2012 BEL BGR CYP DEU DNK ESP EST FIN FRA GRC IRL ITA LTU LVA MLT NLD POL PRT ROM SVN SWE UK || 86 2 336 1 080 1 580 2 786 9 571 923 3 332 4 640 16 658 2 092 13 063 151 731 1 054 740 790 7 110 502 184 1 368 6 453 || 15 326 7 373 4 213 64 294 64 503 373 465 14 281 16 028 153 998 83 807 59 571 175 393 45 216 34 725 7 996 135 585 33 379 86 826 934 1 002 29 642 202 317 || 49 135 61 307 45 329 148 277 232 469 841 788 38 915 171 167 701 022 483 390 182 307 1 056 757 54 357 52 684 77 489 288 415 82 890 299 565 7 714 10 763 170 472 810 306 || 83 2 366 1 074 1 550 2 743 9 257 1 360 3 241 4 571 16 006 2 249 12 736 147 715 1 043 848 798 7 048 195 174 1 392 6 427 || 15 059 7 061 4 247 64 236 65 177 362 781 15 157 16 386 151 972 79 638 65 173 164 668 27 186 33 789 7 998 145 271 33 399 85 992 628 623 30 637 200 937 || 47 554 61 336 45 664 147 292 230 131 819 429 46 570 170 681 694 670 461 531 197 648 1 019 161 34 389 51 203 76 660 331 306 81 944 296 196 6 153 8 812 173 377 806 120 || −3,5 % 1,3 % −0,6 % −1,9 % −1,5 % −3,3 % 47,3 % −2,7 % −1,5 % −3,9 % 7,5 % −2,5 % −2,6 % −2,2 % −1,0 % 14,6 % 1,0 % −0,9 % −61,2 % −5,4 % 1,8 % −0,4 % || −1,7 % −4,2 % 0,8 % −0,1 % 1,0 % −2,9 % 6,1 % 2,2 % −1,3 % −5,0 % 9,4 % −6,1 % −39,9 % −2,7 % 0,0 % 7,1 % 0,1 % −1,0 % −32,8 % −37,8 % 3,4 % −0,7 % || −3,2 % 0,0 % 0,7 % −0,7 % −1,0 % −2,7 % 19,7 % −0,3 % −0,9 % −4,5 % 8,4 % −3,6 % −36,7 % −2,8 % −1,1 % 14,9 % −1,1 % −1,1 % −20,2 % −18,1 % 1,7 % −0,5 % Σ || 77 230 || 1 609 874 || 5 866 515 || 76 023 || 1 578 015 || 5 807 827 || −1,6 % || −2,0 % || −1,0 % Källa: EU:s flottregister – Avancerad sökning, 15.10.2013 Bilaga 4 Tabell 4.1. EFF-åtaganden för definitivt upphörande (2007–31.5.2013) || %S || NS || %R || NR || %(S+R) || (S+R) BE || 30,3 % || 9 || 0,0 % || 0 || 30,3 % || 9 BG || 5,2 % || 57 || 0,0 % || 0 || 5,2 % || 57 CY || 42,3 % || 14 || 0,0 % || 0 || 42,3 % || 14 DE || 0,0 % || 0 || 0,0 % || 0 || 0,0 % || 0 DK || 31,9 % || 69 || 0,0 % || 0 || 31,9 % || 69 EE || 4,1 % || 16 || 6,4 % || 10 || 10,5 % || 26 EL || 44,0 % || 1011 || 0,0 % || 0 || 44,0 % || 1011 ES || 21,7 % || 755 || 0,1 % || 2 || 21,8 % || 757 FI || 0,0 % || 0 || 0,0 % || 0 || 0,0 % || 0 FR || 23,4 % || 534 || 0,2 % || 1 || 23,6 % || 535 IE || 80,8 % || 46 || 0,0 % || 0 || 80,8 % || 46 IT || 50,3 % || 958 || 3,8 % || 10 || 54,1 % || 968 LT || 9,7 % || 32 || 0,3 % || 1 || 10,0 % || 33 LV || 41,8 % || 149 || 3,0 % || 10 || 44,9 % || 159 MT || 35,2 % || 20 || 0,0 % || 0 || 35,2 % || 20 NL || 22,1 % || 23 || 0,0 % || 0 || 22,1 % || 23 PL || 3,7 % || 73 || 0,1 % || 5 || 3,9 % || 78 PT || 10,8 % || 68 || 0,0 % || 0 || 10,8 % || 68 RO || 0,3 % || 5 || 0,3 % || 8 || 0,7 % || 13 SE || 22,9 % || 30 || 0,5 % || 1 || 23,4 % || 31 SI || 10,4 % || 10 || 0,6 % || 1 || 11,0 % || 11 UK || 7,5 % || 97 || 0,0 % || 0 || 7,5 % || 97 EU TOTALT || 17,6 % || 3976 || 0,5 % || 0 || 18,1 % || 3976 Källa: Uppgifter från medlemsstaterna baserade på formell begäran från GD Havsfrågor och fiske om inlämnande av kumulativa EFF-uppgifter för perioden 1 januari 2007 till 31 maj 2013. %S: Procentandel EFF-åtaganden hittills som avser skrotning; NS: Antal skrotningar (fartyg); R%: Procentandel EFF-åtaganden avseende omställning av fartyg; NR: Antal omställningar (fartyg); %S + %R: Total procentandel skrotning + omställning Bilaga 5 EFF-åtaganden under perioden 1.1.2007–31.7.2012 Åtgärd || Antal åtgärder || Total kostnad || Nationellt offentligt bidrag || EFF-bidrag || % EFF-åtaganden jämfört med totala medlemsstatsåtaganden || % EFF-åtaganden jämfört med EFF:s totala anslag 1.1: Definitivt upphörande av fiskeverksamhet || 3 691 || 840 586 705 || 364 754 604 || 475 112 883 || 19,61 % || 11,04 % Åtgärd 1: Skrotning || 3 653 || 822 180 366 || 357 863 531 || 463 597 617 || 19,13 % || 10,78 % Åtgärd 2: Omställning för verksamhet utom fiske || 38 || 18 406 340 || 6 891 074 || 11 515 266 || 0,48 % || 0,27 % 1.2: Tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet || 47 809 || 303 379 641 || 118 971 042 || 184 404 717 || 7,61 % || 4,29 % Åtgärd 1: Uppgift 1: Antal fiskare/dag || 41 450 || 264 640 631 || 101 271 726 || 163 365 023 || 6,74 % || 3,80 % Åtgärd 1: Uppgift 2: Berörda fartyg om tillämpligt || 6 359 || 38 739 010 || 17 699 317 || 21 039 694 || 0,87 % || 0,49 % 1.3: Investeringar ombord på fiskefartyg och selektivitet || 2 052 || 83 147 676 || 12 234 523 || 20 304 471 || 0,84 % || 0,47 % Åtgärd 5: Förbättring av energieffektivitet || 490 || 50 508 625 || 7 403 213 || 12 447 674 || 0,51 % || 0,29 % Åtgärd 6: Förbättring av selektivitet || 264 || 7 647 446 || 1 143 544 || 1 840 787 || 0,08 % || 0,04 % Åtgärd 7: Ersättning av motor || 523 || 17 053 672 || 2 668 272 || 4 180 453 || 0,17 % || 0,10 % Åtgärd 8: Ersättning av redskap || 777 || 7 937 932 || 1 019 495 || 1 835 557 || 0,08 % || 0,04 % 1.4: Småskaligt kustfiske || - || - || - || - || 0,00 % || 0,00 % 1.5: Social och ekonomisk ersättning för förvaltning av flottan || 2 709 || 90 568 443 || 23 412 874 || 40 487 961 || 1,67 % || 0,94 % Uppgift 3: Totalt antal fiskare berörda av tidigt utträde från fiskesektorn || 2 709 || 90 568 443 || 23 412 874 || 40 487 961 || 1,67 % || 0,94 % Totala åtagande från medlemsstaterna/EFF || 60 818,00 || 2 823 214 370,52 || 762 634 778 || 1 157 287 915 || 47,77 % || 26,90 % Saknade medlemsstater: BE (inkluderat fram till den 1 juni 2012), FR (Ingen analys tillgänglig) Totalt EFF-anslag 4 302 229 775,00. Totala EFF-åtaganden per medlemsstat 2 422 797 726,39 Bilaga 6 Indikatorer som använts av STECF Indikatorn på hållbart utnyttjande är avsedd att fungera som ett mått på ett flottsegments beroende av överfiskade bestånd. Detta mått tar inte hänsyn till att vissa bestånd i blandade fångster kan vara mer eller mindre allvarligt överutnyttjade eller utarmade, och det tar heller inte hänsyn till omfattningen av andra flottors påverkan på utnyttjandet av resurserna. Två ”indikatorer på ekonomisk hållbarhet” används. Avkastningen på materiella anläggningstillgångar (indikator på avkastningen på investeringar) är ett mått på långsiktig ekonomisk sundhet. Den mäter nettovinsten dividerad med kapitalinvesteringarnas värde. Om denna nivå är högre än den riskfria räntesats som finns tillgänglig någon annanstans är flottans ekonomi sund och det finns möjlighet att ersätta stora kapitalinvesteringar allteftersom det blir nödvändigt. Vid värden under denna nivå är sådana investeringar inte meningsfulla i ekonomiskt avseende, eftersom större vinster kan erhållas genom att medel investeras på annat håll. De riskfria räntesatser som används för detta referensändamål anges i tabell 4.3 i rapporten från STECF:s expertgrupp (STECF-13-28). Förhållandet ”nuvarande inkomst/inkomst vid break-even” är ett mått på den ekonomiska livskraften på kort sikt. Vid värden mindre än 1 kan fartyg inte täcka sina driftskostnader och måste upphöra med fisket när de likvida medlen tar slut. Vid värden högre än 1 kan fartygen täcka sina driftskostnader, men detta innebär inte att de genererar tillräckliga inkomster för att ersätta stora kapitalinvesteringar. Två mått används för att bedöma om fartyg är ”helt utnyttjade”. Med en ”teknisk indikator” avses kvoten mellan genomsnittlig tid till sjöss och maximal möjlig fisketid inom den aktuella verksamheten. Indikatorn är lika med 1 när alla fartyg fiskar så mycket som möjligt, även om fiskesäsongen kan vara kort. Värden mindre än 1 innebär att delar av flottan fiskar mindre än de skulle kunna göra. Ett tröskelvärde på 70 % anses vanligen vara ett tecken på ett betydande underutnyttjande. Vissa fartyg får dock inte fiska alls under året och är ”inaktiva”. Om det finns många inaktiva fartyg i en fiskeflotta tyder detta på att flottan inte är i balans med resurserna. [1] Artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002. [2] Se artikel 22.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG, EUT L 354, 28.12.2013, s. 22. [3] Se riktlinjer för en bättre analys av balansen mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter, version 1 mars 2008. [4] I enlighet med rådets förordning (EG) nr 199/2008 om upprättande av en gemenskapsram för insamling, förvaltning och utnyttjande av uppgifter inom fiskerisektorn och till stöd för vetenskapliga utlåtanden rörande den gemensamma fiskeripolitiken, EUT L 60, 5.3.2008, s. 1. [5] Rapport från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) Assessment of balance indicators for key fleet segments and review of national reports on Member States efforts to achieve balance between fleet capacity and fishing opportunities (bedömning av balansindikatorer för betydande flottsegment och granskning av nationella rapporter om medlemsstaternas ansträngningar för att uppnå balans mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter) (STECF-13-28), tillgänglig på webbplatsen http://stecf.jrc.ec.europa.eu/reports/balance. [6] Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om medlemsstaternas ansträngningar under 2011 för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter, COM(2013) 85 final, 18.1.2012, kapitel 3. [7] Se bilaga II till förordning (EU) nr 1380/2013 om taken för fiskekapacitet, EUT L 354, 28.12.2013, s. 58. [8] Inkomsten vid break-even är den inkomst som krävs för att täcka fasta och rörliga kostnader så att inga förluster uppstår och inga vinster genereras. Den nuvarande inkomsten är den totala driftsinkomsten från flottsegmentet, vilken består av inkomst från landningar och inkomst från annat än fiske. Se även bilaga VI. [9] Källa: STECF:s bedömning av balansindikatorer, STECF-13-28, s. 85.