EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 09.09.1996 
KOM(96) 430 slutlig 
RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
OM ANSÖKAN OM ENSKILDA GRÄNSER FÖR PRODUCENTER I DE 
ÄRLIGA BIDRAGSSYSTEMEN FÖR TACKOR SAMT AM- OCH DIKQR 

RAPPORT OM ANSÖKAN OM ENSKILDA GRÄNSER FÖR PRODUCENTER I DE 
ÅRLIGA BIDRAGSSYSTEMEN FÖR TACKOR SAMT AM- OCH DIKOR 
I. INLEDNING 2 
n. DEN NÖDVÄNDIGA KONTROLLEN AV PRODUKTION OCH 
GEMENSKAPSUTGIFTER 
a) Produktion 4 
b) Gemenskapskostnader 5 
m. VERKNINGSGRADEN HOS RÅDETS GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER 
VILKA OMFATTAS AV MEDLEMSSTATERNAS BEHÖRIGHET 
a) Referensåret och den ursprungliga fördelningen av rättigheter 6 
b) De ursprungliga nationella reserverna 7 
c) Systemet för överlåtelse av kvoter och upplåtelse - 7 
d) Förvaltande av de nationella reserverna 8 
e) Känsliga områden 9 
IV. FUNKTIONEN FÖR KOMMISSIONENS FÖRESKRIFTER FÖR ANSÖKAN 
OM ENSKILDA GRÄNSER FÖR PRODUCENTER 
a) Enskilda gränser 10 
b) Användningsföreskrifter 10 
c) överlåtelse och upplåtelse 10 
V. UTVÄRDERING AV KVOTSYSTEMEN OCH SLUTSATSER 
a) Kontroll av produktion och utgifter 11 
b) Nationella reserver och deras förvaltande 12 
c) System för överlåtelse av kvoter 12 
d) Känsliga områden 13 
e) Slutsatser 13 
BILAGOR 
I. Nöt- och faiköttsproduktion och konsumtion - EU15 (1986-1996) 
II Antalet am- och dikor och mjölkkor i EG-12 (1989-1995) 
III. Gemenskapsutgifter for bidrag for tackor och am- och dikor (1980-1995) 
IV. Ansökan om enskilda gränser för producenter i medlemsstater • bidrag för tackor-EG12 
V. Ansökan om enskilda grinser för producenter i medlemsstater - bidrag för am- och dikor-EG12 
VI Enskilda gränser för producenter i de nya medlemsstaterna- bidrag för tackor samt am- och dikor 
VII. Enskilda rättigheter till bidrag för får och getter -EU1S 
VIII. Enskilda rättigheter till bidrag för am- och dikor • EU15 
IX Utvecklingen för begäran om bidrag för tackor samt am- och dikor (1992-1995) 
X. Verksamhet inom den nationella reserven 1993 - bidrag för tackor 
XI. Verksamhet inom den nationella reserven 1993 - bidrag för am- och dikor 
XII Verksamhet inom den nationella reserven 1994 - bidrag för tackor 
XIII. Verksamhet inom den nationella reserven 1994 - bidrag för am- och dikor 
XIV Tidsplan för ansökan om bidrag för tackor 1995 - EU 15 
INLEDNING 
Enligt rådets förordning (EEG) nr 3013/89 och nr 805/68 skall kommissionen före den 
1 juli 1996 lägga fram en rapport om tillämpningen av de arrangemang som fastställts 
inom ramen för de enskilda gränserna för producenter i de årliga bidragssystemen för 
tackor respektive am- och dikor tillsammans med, i tillämpliga fall, eventuellt nödvändiga 
förslag. Denna rapport uppfyller detta krav. Rapporten har utformats för att ge en 
överblick över de administrativa erfarenheterna för tillämpningen av bidragskvotsystemet 
sedan reformen år 1992. Rapporten påbörjades före den nuvarande BSE-krisen och den 
återger inte kommissionens synpunkter på hur nötköttsordningen skall anpassas som följd 
av krisen. Den utgör dock en del av den bakgrund som bör beaktas när förslag om 
ändring av nötköttsordningen utvärderas. 
Ursprunget till bidragskvoterna kan spåras till 1992 års reform av den gemensamma 
jordbrukspolitiken då man sökte finna lösningar på två vanliga problem inom 
gemenskapens sektorer för får- och nötkött: tendensen att den inhemska produktionen 
ökar i förening med ökande utgifter för gemenskapen. Inom farsektorn undergrävdes 
gemenskapens priser av 1980-talets stigande produktion som stimulerades av 
lättillgängliga bidrag, och på grund av den priskompenserande beräkningsmetoden för 
bidraget för tackor orsakade detta en dramatisk ökning av gemenskapens utgifter. Inom 
nötköttssektorn gav reformen efter flera år av stora överskott möjlighet att byta politik, 
i ljuset av nödvändiga produktionsanpassningar till inhemska konsumtionstendenser och 
exportmöjligheter, i synnerhet de som berörde de då förestående GATT-åtagandena, bort 
från stöd för nötköttspriser genom dyrbara interventionsmekanismer och mer i riktning 
mot direkta betalningar till producenterna som bidrag. 
Inom sektorn för farkött svarade kommissionen på dessa påtryckningar med att i samband 
med 1992 års reform föreslå att den stabilisator som visat sig vara oduglig i fråga om 
produktionskontroll ersätts med kravet på att en producent måste inneha en rättighet till 
varje bidrag för tackor; kommissionen föreslår vidare att det upprättas enskilda gränser 
för producenter för ett antal av dessa rättigheter, en åtgärd som är mer känd som 
införandet av systemet med "enskilda kvoter". Syftet med denna åtgärd var att begränsa 
antalet djur som hålls av enskilda producenter, eftersom boskapsuppfödning utan bidrag 
i de flesta fall inte lönar sig. 
Vad gäller nötköttssektorn ledde kompromissen om hela 1992 års reform till att idén med 
enskilda kvoter även kom att omfatta am- och dikor. Orsaken till detta var att rådets 
kompromiss innehöll en större ökning av bidrag för am- och dikor än kommissionen 
föreslagit och att rådet ville säkerställa att denna ökning inte leder till en okontrollerad 
ökning av am- och dikor. Dessutom visade sig införandet av gränser för berättigande till 
bidrag inom nötköttssektorn värdefull i slutskedet av GATT-förhandlingarna i anslutning 
till 1992 års reform. 
Â 
De grundläggande förordningarna för de två sektorerna1, som i stort liknar varandra, 
fastställer att enskilda kvoter skall fördelas till varje verksam producent på grundval av 
det antal bidrag som betalades ett föregående "referensår"2, särskilt till den sektor det 
gäller. Medlemsstaterna gavs också en viss frihet att välja referensår. Allmänna regler för 
de fall där producenter inte begärt bidrag under referensåret och för fördelning av 
rättigheter inom producentgrupper stiftades också. 
Som en konsekvens av detta utgjorde den totala summan av alla enskilda gränser för 
producenter ett tak för produktionskapaciteten inom dessa sektorer och satte en 
maximigräns för gemenskapsutgifter som stöd till dem. Vidare upprätthölls synen på 
begränsningen av produktionskapaciteten i de båda sektorerna genom att det totala antalet 
rättigheter för bidrag för tackor och am- och dikor fastställdes i vart och ett av de nya 
medlemsländer som gick med i unionen 1995. Detta beslutades som en del av 
anslutningsfördragen. 
Rådets lagstiftning gav också producenterna möjlighet att varje år anpassa det antal 
rättigheter de har till bidrag genom bestämmelserna för överlåtelse och tillfällig 
kvotupplåtelse om en medlemsstat så skulle önska. Medlemsstaterna gavs valet att skapa 
ett "kommersiellt" system för överlåtelser som låter producenterna komma överens direkt 
med varandra eller ett "administrativt" system i vilket rättigheterna överlåts via den 
nationella reserven. Endast en medlemsstat, Frankrike, valde det senare alternativet. 
Förutom i vissa avgränsade områden i varje medlemsstat ur vilket inga rättigheter får 
föras, eftersom får- eller nötköttsproduktion är särskilt viktigt, har en producent rätt att 
överlåta rättigheter till en annan producent, antingen tillsammans med eller utan sitt 
jordbruksföretag. Överlåtelser utan jordbruksföretag måste dock lämna upp till 15 % av 
de överförda rättigheterna till den nationella reserven, ett förfarande som är känt som 
"syphon". 
Den nationella reserven för bidragsrättigheter i varje medlemsstat fastställdes genom att 
man höll kvar mellan 1 och 3 % av den ursprungliga enskilda fördelningen av rättigheter 
och användes för att omfördela rättigheter bland föreslagna prioriterade 
producentkategorier, som fastställdes enligt varje medlemsstats egna kriterier. Dessutom 
Artiklarna Sa - 3d i förordning (EEG) nr 3013/89 för farsektom och artiklarna 4e och 4f i förordning (EEG) nr 805/68 för 
nötköttssektorn. 
Rådets tidigare regel för kreatursgränser inom farsektom, genom vilken betalningen av bidrag för tackor gjordes på hela 
beloppet till producenter som endast hade 1 000 tackor i mindre gynnade områden och 500 tackor utanför mindre gynnade 
områden, blev överflödig och avskaffades frän 1995 och framåt blev på grund av införandet av enskilda kvoter. 
Nettoeffekten på en producents kvoter blev att de rättigheter som låg ovanför kreatursgrinserna (för vilka producenten hade 
kunnat beglra bidrag på halva beloppet) omvandlades till rättigheter på hela beloppet för halva antalet 
3 
samtyckte rådet till upprättandet av en icke förverkningsbar ursprunglig reserv som 
motsvarar 1 % av summan av rättigheterna i de mindre gynnade områdena. 
Rådet instruerade därefter kommissionen att utforma föreskrifter för tillämpningen av de 
kvotsystem3 som, med anledning av likheterna mellan sektorerna i rådets politik, följde 
samma synsätt i sin ursprungliga tillblivelse och efterföljande förändringar. 
Slutligen föreslog rådet också att kommissionen, före den 1 juli 1996, skulle framlägga 
en rapport om tillämpningen av arrangemangen som föreskrivits i planerna för båda 
sektorerna, då det är lämpligt tillsammans med eventuella nödvändiga förslag. 
Denna rapport uppfyller denna begäran och behandlar produktionen och politikens 
budgetkonsekvenser och resultaten av de viktigaste av rådets bestämmelser som fastställts 
under vad som varit en preliminär period för att skapa systemet. Den grundar sig på den 
information som kommissionen har fått av medlemsstaterna och eventuella synpunkter 
kommer att inskränka sig till de områden där uppgifter är tillgängliga.4 Till största delen 
påverkade de beskrivna åtgärderna endast de medlemsstater som var en del av unionen 
före reformen om den gemensamma jordbrukspolitiken. Där det är lämpligt kommer dock 
nya medlemsstater att inbegripas i värderingen. Dessutom presenteras en kort genomgång 
av de genomförandeföreskrifter som antagits av kommisssionen. 
II. DEN NÖDVÄNDIGA KONTROLLEN AV PRODUKTION OCH 
GEMENSKAPSUTGIFTER 
a) Produktion 
Bilaga I visar utvecklingen för får- och nötköttsproduktionen under de fem år som 
föregick 1992 års reform och utvecklingen av dessa parametrar efter införandet av den 
enskilda kvotpolitiken. 
Det framgår tydligt att kvotpolitiken effektivt har stabiliserat gemenskapens 
farköttsproduktion till runt 1,15 miljoner ton per år, ett resultat som inte skulle ha kunnat 
uppnås med hjälp av den stabiliseringsmekanism som tidigare fanns i samma syfte. 
Däremot så visar inte uppgifterna för nötköttssektorn samma grad av minskning i 
produktionen. Reformen trädde i kraft mot slutet av en period av nedgång i produktionen 
(1991-1994). Produktionen har nu återhämtat sig och kommer att fortsätta öka, trots att 
antalet mjölkkor har minskat. Ökningen beror på att antalet am- och dikor i EU har ökat 
väsentligt under de senaste åren (bilaga II). Denna ökning av antalet am- och dikor beror 
på att det trots införandet av enskilda kvoter har skett en påtaglig ökning av det totala 
antalet bidragsrättigheter som fastställts då systemet infördes, nämligen: 
Kommissionens förordning (EEG) nr 3567/92 för farsektom och förordning (EEG) nr 3886/92 för nötköttssektorn. 
Eftersom det inte år ett lagenligt krav från medlemsstaterna har kommissionen till exempel inte några officiella uppgifter 
om synpunkter på handel med kvoter såsom antalet rättigheter som upplåts eller värdet på rättigheterna på den öppna 
marknaden. 
i) ökningen av de totala anspråken år 1992 kunde ses i praktiskt taget alla 
medlemsstater3 som gjorde det val som var tillgängligt för dem att fastställa 1992 
som referensår (det vill säga samma år som själva kvoterna infördes), eftersom 
producenter reagerade på det faktum att det nu fanns ett begränsat antal 
bidragsrättigheter. Effekten av detta beslut var att höja bidragsanspråken med 1,3 
miljoner, det vill säga med 15 %, år 1992 jämfört med år 1991 i de berörda 
medlemsstaterna, vilket lade till motsvarande antal rättigheter till EU som helhet, 
och att skapa en situation där det fanns en tillräcklig mängd kvoter tillgängliga i 
unionen för att bibehålla en ökning på 9 % av antalet am- och dikor mellan 1992 
och 1995. 
ii) Höjningen av mjölktaket från 60 000 liter till 120 000 liter per jordbruksföretag 
i de blandade am-och di ko/mjölkkoföretagen motsvarade begäran från vissa 
medlemsstater som gjordes under reformen för den gemensamma 
jordbrukspolitiken för att utöka kvotsystemet till mellanstora blandade hjordar. 
Godkännandet av sådana jordbruksföretag resulterade i att 821 160 extra 
rättigheter skapades. 
På så sätt kommer kontrollen (maîtrise) av produktion och utgifter som förväntades av 
införandet av enskilda gränser för producenter för am- och dikobidrag troligen inte att 
börja träda i kraft förrän EU:s am- och dikohjord väl har närmat sig den gräns som sätts 
av det totala antalet tillgängliga rättigheter (bilaga II). Eftersom runt en miljon rättigheter 
ännu inte utnyttjats och de andra stödmekanismerna som finns inom nötköttssektorn 
tillåter producenter att hålla fler djur än deras kvot tillåter, kommer EU-hj orden av am-
och dikor, och den gemenskapsbudget som stödjer det, troligen inte att stabiliseras inom 
en nära framtid. 
b) Gemenskapskostnader 
Det andra huvudsakliga målet för införandet av individuella gränser för bidragssystemen 
för tackor och am- och dikor var att kontrollera utgifterna. 
Inom fårsektorn var denna uppgift relativt okomplicerad: att sätta en gräns för det 
potentiella antalet tackor i gemenskapen skulle begränsa de totala kostnaderna, med 
undantag för de fluktuationer som uppstår till följd av förändringar av det genomsnittliga 
marknadspriset i gemenskapen, en parameter som används vid beräkningen av det årliga 
bidraget för tackor. 
Bilaga Hl visar att kvotsystemet verkligen har haft det önskade resultatet så att utgifterna 
minskat för bidrag för tackor till ungefär 1 700 miljoner ecu. 
För nötköttssektorn var införandet av enskilda kvoter för bidrag för am- och dikor en del 
av en heltäckande reform som medförde en minskning av åtgärderna för marknadsprisstöd 
(intervention), som kompenserades av ökningar i bidragsnivån och en reviderad 
Grekland var det enda land som inte valde 1992 som referensår. 
S 
exportrestitutionspolitik. Därför visar bilaga III att kostnaderna för bidragen för am- och 
dikor har ökat avsevärt under de senaste femton åren. Kostnadsökningen för 
bidragssystemet för am- och dikor beror delvis på ökningen av bidragsnivån6 och delvis 
på ökningen av antalet tillgängliga rättigheter, i linje med det ovannämnda argumentet för 
antalet kor. Enligt senaste uppgifter är det dock troligt att utgifterna stabiliseras på en 
nivå på högst 1 800 miljoner ecu per år när de outnyttjade och nya rättigheter som nämns 
under i) har tagits i anspråk. 
m. VERKNINGSGRADEN HOS RÅDETS GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER 
VILKA OMFATTAS AV MEDLEMSSTATERNAS BEHÖRIGHET 
Inom rådets genomförandebestämmelser delegerades vissa beslut angående ansökan om 
gränser för producenter till medlemsstaterna. Denna flexibilitetsåtgärd gällde på fem 
huvudområden. 
a) Referensåret och den ursprungliga fördelningen av rättigheter. 
Det referensår som valts av varje medlemsstat återfinns i bilaga IV för fårsektorn (till 
största delen 1991) och i bilaga V för nötköttssektorn, för vilken 1992 valdes av nästan 
alla länder. Dessutom visar bilaga IV för fårsektorn en "koefficient" som beräknats för 
de medlemsstater där det totala antalet tackor minskade mellan 1989 och 1991 och där 
denna koefficient användes för att beräkna ett extra antal rättigheter som skulle läggas till 
varje producents enskilda gräns. Detta var fallet i Spanien, Frankrike, Portugal och 
Förenade kungariket. 
Bilaga VII för fårsektorn och i bilaga VIII för nötköttssektorn visar som ett resultat av 
dessa beräkningar de eventuella eller den totala summa av bidragsrättigheter som är 
tillgänglig i varje medlemsstat för fördelning till enskilda producenter vid införandet av 
kvotsystemet. Siffrorna som visas har verifierats för fårsektorn7 av kommissionen på 
grundval av referensåret som valts av respektive medlemsstat. Siffrorna för 
bidragsrättigheter för am- och dikor väntar på kommissionens godkännande. De eventuella 
rättigheterna för de nya medlemsstaterna är också inbegripna, och de totala siffrorna för 
dessa har överenskommits i anslutningsfördragen och har införlivats med respektive 
sektors grundförordning. 
Frånsett det ovan nämnda problemet med ökade bidragsanspråk år 1992 för 
nötköttssektorn och den anmärkningsvärda administrativa ansträngning som krävdes i 
genomförandet, stötte man inte på några större problem med denna åtgärd i de flesta 
medlemsstaterna. I allmänhet blev de bestämmelser som utformats för producenter som 
inte hade gjort några anspråk eller mot vilka sanktioner hade vidtagits under referensåret, 
framgångsrikt genomförda, eftersom de tillät medlemsstaterna att handla enligt sedvanerätt 
med de svåra fall som uppstod. Vad gäller fårsektorn upplyste emellertid Italien och 
Am- och dikobidraget planlades 1992 att stiga från 70 ecu 1993, 90 ecu 1994 och till 120 ecu per djur 199S. 
7 
Den slutliga verifikationen for Tysklands och Italiens (Siciliens) siffror ar ännu inte klar. 
é 
Grekland rådet om de problem de fick då de fastställde enskilda gränser för producenter 
som av olika anledningar hade lämnat för låga anspråk under referensåret och som inte 
täcktes av befintliga bestämmelser. Följaktligen samtyckte rådet år 1995 med anledning 
av kommissionens verifikation' till att Italien och Grekland skulle tillåtas att dela ut upp 
till 600 000 tilläggsrättigheter från den nationella reserven för att hjälpa de producenter 
som inte hade fått sina rätta ursprungliga kvoter. 
b) De ursprungliga nationella reserverna. 
Bilagorna IV, V och VI visar åter vardera medlemsstats tillvägagångssätt, inom gränserna 
för rådets lagstiftning, för att iordningställa de ursprungliga nationella reserverna inom 
båda sektorerna. Medan de åtgärder som vidtagits totalt förser den nationella reserven i 
varje medlemsstat med 1 till 3 % av den totala summan av de enskilda gränserna, visar 
tabellerna att procenttalet av förverkade rättigheter i relation till storleken på de enskilda 
gränserna för producenter varierade väsentligt. Bilagorna VII och VIII visar det antal 
rättigheter som var tillgängliga för att upprätta de nationella reserverna, inbegripet de 
tilläggsrättigheter som härrör från den extra 1 % reserven för mindre gynnade områden. 
I detta sammanhang måste påpekas att de nationella reserverna i de olika medlemsstaterna 
från början har varit under olika hård press från producenternas krav. De begränsade 
nationella reserverna i Förenade kungariket, för båda sektorerna, som ursprungligen 
utgjordes av 1 % av de totala rättigheterna har särskilt höga krav på sig och det har 
funnits avsevärda administrativa svårigheter med att uppfylla producenternas ansökningar. 
Däremot var Nederländerna tvungna, efter att ha fastställt ett relativt högt procenttal för 
förverkande av rättigheter till den nationella reserven (3 %) i samband med låga anspråk 
på bidrag för am- och dikor, att åter fastställa förverkandet till 1 % och följaktligen 
återbörda överskottsrättigheterna till producenterna. 
c) Systemet för överlåtelse av kvoter och upplåtelse. 
I allmänna termer är användandet av systemet med kvotöverlåtelse detsamma över hela 
gemenskapen där de flesta medlemsstaterna väljer den direkta producent-till-producent 
överlåtelsen medan de också tillåter tillfälligt upplåtelse av rättigheter. De två undantagen 
från denna norm som är värda att nämna finns i Frankrike, som endast tillåter direkta 
överlåtelser mellan producenter om hela jordbruksföretaget också överlåts, alla andra 
transaktioner äger rum som överlåtelser från en producent till den nationella reserven, och 
i Nederländerna där man inte tillåter tillfällig upplåtelse. 
Inga oöverstigliga problem i användandet av överlåtelsesystemet har erfarits av 
medlemsstaterna, och producenterna verkar ha anpassat sig väl till de förpliktelser som 
ålagts dem av de administrativa förfaranden som inrättats för att verkställa sådana 
överlåtelser. De franska myndigheterna har registrerat de svårigheter de mött på grund av 
den extra ansträngningen och komplikationerna i samband med det "administrativa" 
I verifikationen som utfördes i april 1996 samtyckte kommissionen till en Ökning av de nationella reserverna i Italien och 
Grekland med 600 000 rättigheter. 
? 
system de antog. Kommissionen har svarat på detta med en serie av anpassningar av 
föreskrifterna som syftar till att förenkla överlåtelseförfarandena så långt som möjligt,9 
och samtidigt till att undvika en för stor avvikelse mellan de två systemen. 
Nivån på vilken "syphon" tillämpas i varje medlemsstat varierar, vilket framgår av 
bilagorna IV, V och VI mellan 1 % i Nederländerna och 15 % i de flesta 
medlemsstaterna. I detta avseende har "syphon" visat sig vara ett acceptabelt och 
användbart politiskt instrument för att förse den nationella reserven med ett visst antal 
rättigheter som kan omfördelas till prioriterade grupper av medlemsstaterna (se nedan). 
d) Förvaltande av de nationella reserverna. 
Siffrorna för hur rättigheterna har fördelats till den nationella reserven av "syphon" kan 
ses i bilagorna VII-X, som visar hur de nationella reserverna fungerar i båda sektorerna 
åren 1993 och 1994. -Uppgifterna för 1995 har endast lämnats in av några få 
medlemsstater. 
Trots att "syphon" var ganska obetydlig under det första året de nationella reserverna var 
igång i jämförelse med det ursprungliga antalet rättigheter, så bidrog den under 1994 med 
runt en tredjedel av de rättigheter som fanns tillgängliga i den nationella reserven till 
fårproducenter varje år, på begäran av nationella myndigheter. 
I sektorn för nötkött ligger tillskotten av rättigheter från "syphon" till den nationella 
reserven kvar på en lägre nivå (4 % 1994), men den utgör ett viktigt tillskott för 
tillgängliga rättigheter i de nationella reserverna i Belgien och Portugal. Den relativt lilla 
roll som "syphon" spelar är troligen en återspegling av det mindre antal överlåtelser utan 
jordbruksföretag som äger rum inom nötköttssektorn, i jämförelse med fårsektorn där 
transaktioner rent allmänt är flexiblare. 
Samma tabeller (bilagorna X-XIII) visar också hur de nationella reserverna fungerar vad 
gäller fördelning av rättigheter till producenter. 
Över 90 % av den ursprungliga reserven inom fårsektorn 1993 fördelades till producenter, 
men detta procenttal föll till cirka 38 % 1994, och Spanien, Italien och Nederländerna 
hade den lägsta procentfördelningen. Vidare visar uppgifterna i bilaga IX att under 1994 
drog flera medlemsstater (särskilt Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Irland och 
Portugal) in rättigheter från producenter som ett resultat av överlåtelser utan 
jordbruksföretag ("syphon") och "återanvände" dessa rättigheter till andra producenter från 
den nationella reserven med avseende på samma regleringsår. 
Anspråken på den ursprungliga nationella reserven inom nötköttssektorn var relativt låga 
under 1993 (48 %), men förblev mer konstant påföljande år då ett gemenskapsgenomsnitt 
på 53 % av rättigheterna fördelades på producenter 1994. Vidare visar en analys av 
Dessa åtgärder utgör en del av 1994 års forenklingsutforande inom ramen för reformen for den gemensamma 
jordbrukspolitiken och beskrivs i kapitel IV nedan. 
uppgifterna avseende kalenderåret 1994 på att bruket med "återanvända" rättigheter är 
mycket mindre utbrett inom nötköttssektorn än inom fårsektorn: endast Belgien fördelade 
alla*de rättigheter som var tillgängliga i den nationella reserven för 1994 till producenter. 
I andra änden av spektrat återfinns Spanien som inte fördelade några rättigheter från sin 
nationella reserv för 1994 på grund av svårigheter att göra en rättvis fördelning av 
rättigheter som skulle kunna tillfredsställa den extremt höga efterfrågan. 
I allmänna termer har förvaltandet av de nationella reserverna inte inneburit oöverstigliga 
problem för nationella förvaltningar, med tanke på i hur hög grad beslutsfattandet har 
delegerats till medlemsstaterna på detta område. I Förenade kungariket har det dock 
funnits betydande problem för en del producenter inom bägge sektorerna med den så 
kallade "utvecklande" prioritetskategorin som, på grund av att det inte fanns tillräckligt 
antal rättigheter tillgängliga i 1993 års nationella reserv, till en början inte tilldelades alla 
de rättigheter de begärde. Till följd av en dom i en nationell domstol beslutade 
myndigheterna i Förenade kungariket att på nytt fördela en del av den nationella reserven 
för denna kategori av producenter vilket har förorsakat en försening av avslutningen av 
fördelningen för 1993 och påföljande år. 
e) Känsliga områden 
Bilagorna IV, V och VI illustrerar ännu en åtgärd inom medlemsstaternas behörighet och 
visar på de områden som i vardera medlemsstat har betecknats som särskilt viktiga för 
får- och nötköttsproduktion och varifrån man därför inte får flytta bidragsrättigheter. Detta 
tillvägagångssätt kallas i vardagligt tal "att inhägna". 
De flesta medlemsstaterna har hägnat in de mindre gynnade områdena på sitt territorium, 
ett beslut som följer de politiska prioriteringarna för sådana områden. De två undantag 
från denna norm som förtjänar att nämnas återfinns i Frankrike och Förenade kungariket. 
För det första har de franska myndigheterna utnämnt hela det franska territoriet till 
känsligt område. För det andra har myndigheterna i Förenade kungariket delat upp hela 
sitt territorium i sju känsliga områden, baserat på regionala kriterier och kriterier för 
mindre gynnade områden. De enda övriga undantagen är Belgien, som delats för dessa 
syften i två områden enligt jordindelning, och Tyskland som specificerade 
dammområdena liksom även territoriets mindre gynnade områden som känsliga områden. 
Benämningen av dessa känsliga områden är godkända av alla berörda parter, och 
kommissionen har hittills inte mottagit några bevis som tyder på att åtgärden, inom ramen 
för dess ursprungliga avfattning, har missbrukats eller tillämpats på fel sätt.10 
IV. FUNKTIONEN FÖR KOMMISSIONENS FÖRESKRIFTER FÖR ANSÖKAN 
OM ENSKILDA GRÄNSER FÖR PRODUCENTER 
De mest väsentliga reglerna i kommissionens förordningar om tillämpning av enskilda 
gränser för producenter inom får- och nötköttssektorn har följande grundläggande struktur: 
Några medlemsstater har dock uttryckt sin oro över att vissa "inhägnader" skulle kunna växa och utgöra en negativ 
miljöpåverkan (se utvärderingen ovan). 
a) Enskilda gränser 
För att göra förvaltandet av producentgränserna för bidraget för tackor så lättarbetat som 
möjligt, tilldelades endast producenter med ett minimum av tio tackor en ursprunglig 
kvot. För bidraget för am- och dikor sattes ingen lägre gräns, på grund av det större 
ekonomiska värdet för varje djur. 
b) Användningsföreskrifter 
Ett flertal regler infördes i förordningarna genom vilka en producent skulle förverka en 
viss del av sina rättigheter till den nationella reserven om denne inte begärde bidrag för 
dessa rättigheter under bestämda perioder. Målet med dessa regler var att öka 
mobiliseringen av rättigheter genom att undvika att ett överskott av rättigheter förblev hos 
producenter som inte själva använde dem, och vidare inte valde att överlåta eller upplåta 
dessa rättigheter till en annan producent. 
För detta syfte infördes en allmän användningsföreskrift, enligt vilken en producent som 
inte har använt minst 50 % av sina rättigheter under två år i följd skulle förlora den del 
som inte använts under det sista året till den nationella reserven. Med avsikt att hindra 
spekulativt förvärvande av rättigheter av producenter som inte avsåg att använda dem 
genast, infördes dessutom en strängare användningsföreskrift för de producenter som får 
rättigheter gratis från den nationella reserven. Om en sådan producent, då kvotsystemet 
påbörjades, inte använde alla sina rättigheter under de tre år som följde på erhållandet av 
rättigheter från den nationella reserven, skulle han förlora den del som inte använts.11 
Samma producent godkändes inte heller för att överlåta eller arrendera ut några rättigheter 
under den treårsperioden. 
Den senaste ändringen i användningsföreskrifterna, som trädde i kraft 1996 som en del 
av 1994 års förenklingsutförande sammanförde dessa två regler till en, så att den 
procentuella minimianvändningen har höjts till 70 % varje år. Denna åtgärd syftar till att 
hjälpa producenter att mobilisera de rättigheter som de kunde behålla enligt den 
befintliga, tämligen milda, allmänna användningsföreskriften. Dessutom rättfärdigades en 
sådan förenkling av reglerna, eftersom risken för spekulativa anspråk på rättigheter från 
den nationella reserven inte var så stor som man trodde. 
c) Överlåtelse och upplåtelse 
För klarhet och enkelhet i utförandet införde kommissionen i lagstiftningen ett minimum 
av antalet rättigheter som kan överlåtas eller upplåtas12vid ett tillfälle, och båda de 
ii 
12 När systemet använts i några år stod det klart att producenter som hade erhållit rättigheter från den nationella reserven och, 
i extrema fall ett litet antal, hade en ytterst tung förpliktelse att använda alla de rättigheter de ägde under de tre påföljande 
åren: till och med naturliga fluktuationer i hjordstorlek kunde orsaka att de var tvungna att överlämna en del av sina 
rättigheter. Därför beslutades det att föreskriften skulle lättas upp till att gälla en genomsnittlig användning på 90 % under 
samma treårsperiod. Detta upplättande utvidgades följaktligen 1996 i och med införandet av en enhetlig 
anvåndningsforeskrift (70 % varje år). 
För att undvika att en producent håller fast vid rättigheter genom att upplåta dem till en annan producent på obestämd tid, 
skapades en regel som förpliktigar producenter att använda alla sina rättigheter under minst två år i rad under en 
10 
inblandade parterna har en förpliktelse att till behöriga myndigheter anmäla överlåtelsen 
inom en viss tid, två månader innan anspråken på bidragen gjordes. När väl 
överlåtelsesystemet infördes och började verka, blev dock medlemsstaterna medvetna om 
att förenkling krävdes i en del av förfarandena i anslutning till systemet, i synnerhet i 
Frankrike där det "administrativa" systemet är i bruk. Vid tiden för 1995 års 
bidragsanspråk förenklades minimiantalet rättigheter som är inblandade i en överlåtelse 
utan jordbruksföretag genom att den tidigare formeln som grundade sig på procenttal av 
producentens kvot omformulerades. 
Samtidigt ändrades tidsfristen för överlåtelseanmälan för att möjliggöra för producenter 
att göra anmälan till myndigheterna fram till den dag då de kom med sitt bidragsanspråk. 
På så sätt får producenter och förvaltningar mer tid att organisera och behandla 
överlåtelser, och minskar det den förvirring mellan tidsfristen för överlåtelseanmälan och 
tidsfristen för bidragsanspråk som har uppstått bland producenterna. 
I kommissionens regelverk har dock de största eftergifterna gjorts vad gäller 
överlåtelsereglerna vid inledningen av den andra handelsperioden inom båda sektorerna 
under både 1993 och 199413. Dessa eftergifter rättfärdigades av övergångsproblemen i 
början av systemet, i synnerhet upplevde producenter över hela gemenskapen avsevärda 
svårigheter med kvothandel eller att få tillräckligt med rättigheter från de nationella 
rättigheterna för att kunna täcka sina bidragsanspråk inom den ursprungliga tidsfristen. 
Slutligen, som ett exempel taget från fårköttssektorn, sammanfattas i bilaga XIV för 
produktionsåret 1995 de olika ansöknings- och anmälningstiderna som är ett resultat av 
tillämpningen av kommissionens bestämmelser i varje medlemsstat. 
V. UTVÄRDERING AV KVOTSYSTEMEN OCH SLUTSATSER. 
Vid vad som fortfarande är ett relativt tidigt stadium av genomförandet av 
handlingsprogrammet med enskilda gränser för producenter inom bidragssystemen för 
tackor och am- och dikor, har kommissionen ett antal synpunkter på hur utvecklingen av 
systemet och framstegen inom det hitttills ser ut. 
a) Kontroll av produktion och utgifter. 
i) Den viktigaste följden av att producentkvoter för bidrag för tackor har införts har 
varit att man kunnat kontrollera produktionen av fårkött och gemenskapens 
utgifter inom denna sektor. 
ii) Inom nötköttssektorn har samma kontroll vad gäller produktion och kostnader 
uppenbarligen inte uppnåtts, av de anledningar som anges ovan. 
13 femårsperiod. Eftersom denna regel innebär att producenter skulle kunna upplåta rättigheter under tre år från det att 
kvotsystemet började 1993, är 1996 i själva verket det första år som regeln tillämpas. 
En andra handelsperiod tilläts för 199S och 1996, men gäller inte alla medlemsstater endast Italien och Grekland fick denna 
bestämmelse som stöd för att dela ut 600 000 tilläggsrättigheter för får som beviljades genom rådets förordning (EG) nr 
1265/95 och Förenade kungariket kan inleda en andra period för 1993 för båda sektorerna (och för 1996 för får) för att 
gottgöra de producenter som påverkats av förseningar av fördelningen av 1993 års nationella reserv. 
M 
b) Nationella reserver och deras förvaltande. 
iii) Den mindre pressen på de nationella reserverna för nötkött än på de för får under 
verksamhetens första två år återspeglar kommissionens oro för att, även före BSE-
krisen, den nuvarande situationen för bidragskvoterna för am- och dikor har lett 
till ett misslyckande när det gäller att utöva den nödvändiga kontrollen på 
produktionen. De viktigaste anledningarna till att de nationella reserverna för 
nötkött inte utsätts för press är att de flesta medlemsstaterna valde 1992 som 
referensår för kvoten för am- och dikor, vilket innebar att hjordstorlekarna inte 
utvecklades så kraftigt till 1993 och att de flesta producenter hade tillräckligt med 
rättigheter 1993 vilka grundades på deras anspråk för 1992. Dessutom kan de krav 
för kvotanvändning som ställdes på producenter som mottar rättigheter från den 
nationella reserven och införandet av en bestämmelse om att hjordens storlek var 
avgörande för rätten till stöd för am- och dikor i början ha fått producenter att 
avstå från att ansöka. Eftersom emellertid uppgifterna visar att antalet am- och 
dikor ökar inom unionen, kommer informationen om de nationella reservernas 
utveckling under 1995, som ännu inte lämnats in till kommissionen av alla 
medlemsstater, att särskilt visa den nuvarande kvotpolitiken inom unionen. 
iv) Med avseende på förvaltningen av de nationella reserverna kan systemet rent 
allmänt sägas fungera väl. Uppgifterna som finns tillgängliga för kommissionen 
visar dock att det särskilt inom fårsektorn finns avvikelser i kriterierna för 
tilldelandet av rättigheter, genom att en del medlemsstater, men inte andra, 
"återvinner" rättigheter, det vill säga de drar in och delar ut rättigheter på nytt till 
andra producenter samma år. Orsakerna till denna skillnad kan vara att det i vissa 
medlemsstater finns en känd brist på efterfrågan på rättigheter från producenter 
och att "återvinning" därför inte skulle vara nödvändigt, medan andra 
medlemsstater kan ha valt administrativa förfaranden som resulterar i att 
rättigheter först dras in och sedan "återvinns" året därpå. 
v) Med anledning av kontrollen av produktionen och minskningen av kvotspekulation 
önskar kommissionen påpeka att enligt dess åsikt kan återvinning av rättigheter 
uppmuntra ökade ansökningar om bidrag14. Kommisssionen medger att den 
nuvarande rådslagstiftningen överlämnar förvaltandet av de nationella reserverna 
till stor del till medlemsstaterna och att det inte finns några bestämmelser som 
täcker tidsfristerna för fördelningen av de nationella reserverna. Kommissionen 
uppmanar dock medlemsstaterna att vidta nödvändiga genomförandeåtgärder för 
att fördela den nationella reserven före slutet av ansökningsperioden för bidrag, 
det vill säga före slutet av överlåtelse- och upplåtelseperioden. 
c) System för överlåtelse av kvoter 
14 Med detta tillvägagångssätt kommer antalet rättigheter för "återvinning" faktiskt endast bli känt efter det att ansökningstiden 
för bidrag har gått ut Producenterna måste därför göra sina bidragsanspråk utan att veta i vilken utsträckning medlemsstaten 
kan uppfylla deras begäran om tilläggsrättigheter fritt från den nationella reserven. Vissa producenter kommer att, i hopp 
om att fl de tilläggsrättigheter de begärt, försöka öka sina bidragsanspråk och därigenom få fler djur än vad som finns i 
deras enskilda kvoter. 
Al 
vi) Oaktat synpunkterna ovan med avseende på de nationella reserverna, skulle 
kommissionen vilja dra rådets uppmärksamhet till det faktum att de andra 
handelsperioderna, tidigare rättmätigt beviljats medlemsstaterna, har anknytning 
till denna fråga genom att de faktiskt tillät producenterna att optimera sin 
kvotanvändning under 1993 och 1994. Följaktligen meddelar kommissionen att 
den från och med nu kommer att anta en vida hårdare linje när det gäller den 
andra handelsperioden och är säker på att de problem som erfors av producenter 
och förvaltningar i början då kvotsystemet utformades nu är överståndna. 
vii) Angående de nationella systemen för överlåtelse av rättigheter understryker 
kommissionen att de största ansträngningar har gjorts för att anpassa 
medlemsstaternas begäran om mer flexibla överlåtelseförfaranden, men att åtgärder 
som skulle leda till för stora avvikelser mellan det "kommersiella" systemet och 
det "administrativa" systemet har avslagits. Av denna anledning har kommissionen 
inte varit rustad att tillåta upplåtelse av rättigheter genom den nationella reserven, 
eftersom detta med det "administrativa" systemet skulle innebära att enskilda 
kvoter skulle kunna verka som regionala tak, med alla de besvär i fråga om 
kontroll av produktion ("maîtrise") som sådana tak för med sig. 
viii) Med anledning av samma fråga om nationella system för överlåtelser, framhåller 
kommissionen det faktum att det låga valutavärdet bidrog till att rättigheterna som 
gick via den franska förvaltningen tvingar producenterna att lämna tillbaka 
oanvända rättigheter. Kommissionen hoppas att de förändringar som gjorts av 
användningsföreskrifterna från 1996 och framåt kommer att bidra till att problem 
med tillgänglighet till låga kvoter lättas upp. 
d) Känsliga områden 
ix) Kommissionen bekräftar ånyo att den direkta konsekvensen av att "hägna in" 
bidragsrättigheter är att Överlåtelser av rättigheter inom en medlemsstat begränsas. 
Kommissionen skulle dock vilja påpeka att, på grund av att olika kriterier har 
använts för att upprätta känsliga områden i varje medlemsstat, är en praktisk följd 
av denna bestämmelse att rättigheter inte får överlåtas mellan alla områden eller 
alla unionens medlemsstater. 
x) Kommissionen är medveten om att det i vissa instanser har föreslagits att 
"inhägnader" för kvoter inom en medlemsstat börjar utöva en negativ påverkan på 
miljön på landsbygden, genom att antalet rättigheter ökas inom deras gränser, 
vilket är en oönskad konsekvens av denna bestämmelse. Därför riktar 
kommissionen medlemsstaternas uppmärksamhet på denna fråga, i avsikt att finna 
en bättre balans mellan denna bestämmelses socio-ekonomiska mål och vissa 
målkriterier för miljöskyddet. 
e) Slutsatser 
Mot bakgrund av ovanstående utvärdering kommer kommissionen fram till 
slutsatsen att enskilda gränser för producenter hittills har varit ett framgångsrikt 
43 
politiskt redskap för att kontrollera produktion och kostnader inom fårsektorn, men 
inte beträffande am- och dikor inom nötköttssektorn. Med tanke på att 
förändringar i bidragssystemen för tackor inte är berättigade och att hela 
nötköttssystemet skall granskas mot bakgrund av den nuvarande BSE-krisen, anser 
kommissionen att det för tillfallet inte är lämpligt att föreslå några ändringar för 
kvotsystemen i något av bidragssystemen. 
AH 
BEEF AND SHEEPMEAT PRODUCTION AND CONSUMPTION - EU16 (1986-1996) 
PRODUCTION ET CONSOMMATION DES VIANDES BOVINE ET OVINE - UE15 (1986-1996) 
ERZEUGUNG UND VERBRAUCH VON RIND- UND SCHAFFLEISCH - EUR15 (1986-1995) ANNEX I 
9500 
9000 4-
5000 
1986 1987 1988 1989 1990 1991 
Year 1992 ; 1993 1994 1995 + 1800 
-r 1700 
4- 1600 1900 
-A— Beef Production 
* • - Consumption 
•m—Sheepmeat Production 
o--Consumption 
900 s: 
^ 
Source: DGVI 
SUCKLER AND DAIRY COW NUMBERS - EC12 (1989-1995) 
NOMBRES DE VACHES ALLAITANTES ET LAITIERES - CE12 (1989-1995) 
MUTTERKUH- UND MILCHKUHBESTÄNDE - EUR12 (1989-95) ANNEX II 
35000 
-•—Total cows 
-«— Dairy cows 
- - Potential rights 
-A—Sucklercows rr 
1996 
Source: EUROSTAT 
COMMUNITY EXPENDITURE IN EWE AND SUCKLER COW PREMIUM (1980-1995) 
DEPENSES COMMUNAUTAIRES POUR LES PRIMES A LA BREBIS ET A LA VACHE ALLAITANTE (1980-1995) 
GEMEINSCHAFTSAUSGABEN FÖR MUTTERSCHAF- UND MUTTERKUHPRÄMIEN (1980-1995) ANNEX III 
D 
O 
LU 
2 4500 
4000 •[ 
3500 4-
3000 4-
2500 
2000 + 
1500 
1000 4-
500 -•—Total Beef Sector Budget 
-•— Ewe and Goat Premium 
-*— Suckler Cow Premium 
<7 
Year 
Source: DGVI 
ANNEX IV 
3 
v9 APPUCATION OF INDIVIDUAL PRODUCER LIMITS FOR EWE PREMIUM • EC 12 
APPUCATION DE UMITES INDIVIDUELLES POUR LA PRIME Â LA BREBIS • CE12 
ANWENDUNQ DER ERZEUGERSPEZIRSCHEN OBERGRENZEM MUTTERSCHAFPRAMIE • EUR 12 
Decision concerning 
a) Reference year 
b) Coefficient 
c) Supply of rights to 
National Reserve due to 
coefficient > 1 
d) Percentage of rights 
retained for the initial 
National Reserve in 
relation to the size of the 
initial producer limit 
e) Percentage of rights 
to be surrendered to 
National Reserve in case 
of transfer without 
holding fsyphon") 
0 Method of transfer of 
rights without holding 
g) Leasing of rights 
0 Definition of Sensitive 
Zones out of which 
rights may not be 
transferred Belgique/Belglë 
1991 
1 
no 
Gtobsfly-1* 
< 33 right»-0* 
> 33 rights «1.5% 
10% 
producers 
Between 
producers 
2 zones Danmark 
1991 
1 
no 
< 13 rights-0 right* 
13-00 rights «1 right 
> 60 rights « 2 rights 
10% 
Between 
producers 
Between 
producers 
None Deutschland 
1991 
1 
no 
> 17 rights » 3% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA's; 
dykes zone Ellas 
1991 
1 
no 
< 200 rights > 3% 
> 200 rights-2% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
None Espafla 
1990 
1.00239 
yes 
2% 
10% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA'S France 
1989 
1,02157 
partially 
1% 
15% 
Via national 
reserve 
Via national 
reserve 
The whole 
country Ireland 
1991 
1 
no 
10-100 rights «0% 
101-200rights>1% 
201-300 rights «2% 
301-400 rights» 3% 
501-1000 rights» 4% 
> 1000 rights - 5% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA's Italia 
1991 
1 
no 
3% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
Not decided Luxemburg 
1991 
1 
no 
< 17 rights «0 > 
17 rights «3% 
15% 
Between 
producers 
Not permitted 
The whole* 
country Nederland 
1991 
1 
no 
3% 
1% 
Between 
producers 
Not 
permitted 
LFA's Portugal 
1989 
1.06 
partially 
3% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA's United Kingdom 
1990 
1.0116 
partially 
1% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
7 zones covering 
the whole country 
Source: Member States 
ANNEX V 
«M 
O APPLICATION OF INDIVIDUAL PRODUCER LIMITS FOR SUCKLER COWS - EC12 
APPLICATION DES LIMITES INDIVIDUELLES POUR LA PRIME A LA VACHE ALLAITANTE • CE12 
ANWENDUNG DER ERZEUGERSPEZIRSCHEN OBERGRENZEN MUTTERKUHPRAMIE • EUR12 
Decision concerning 
a) Reference year 
b) Potential rights 
c) Percentage of rights 
retained for the initial 
National Reserve in 
relation to the size of the 
Initial producer limit 
d) Percentage of rights to 
be surrendered to 
National Reserve in case 
of transfer without 
holding fsyphon") 
e) Method of transfer of 
rights without holding 
0 Leasing of rights 
g) Definition of Sensitive 
Zones out of which rights 
may not be transferred Belglque/Bclglf 
1992 
443.588 
1% 
10% 
ootwoon 
producers 
D0tW66n 
producers Danmark 
1992 
135.937 
< 20 rights-0 rights 
20-49 rights >1 right > 
49 rights «2 rights 
10% 
Between 
producers 
Between 
producers Deutschland 
1992 
651.122 
3% 
15% 
cJQtWQQn 
producers 
DOIwQOO 
producors Ella* 
1990 
149.778 
2% 
5% 
œiween 
producers 
Between 
producers Eapafla 
1992 
1.462.527 
2% 
10% 
Between 
producers 
Between 
producers 
Whole 
country France 
1992 
3.886.366 
3% 
15% 
Via national 
reserve 
Via national 
reserve Ireland 
1992 
1.106.528 
1% 
5-14% 
Between 
producers 
oOtwoon 
producors Italia 
1992 
787.993 
3% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers Luxemburg 
1992 
14.765 
3% 
15% 
Between 
producers 
Not 
permitted 
Whole country Nedertand 
1992 
98.006 
1% 
1% 
Between 
producers 
Not 
permitted 
LFA's Portugal 
1992 
286.554 
1% 
5% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA's United Kingdom 
1992 
1.805.323 
1% 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
Source: Member States 
ANNEX VI 
N 
3 INDIVIDUAL PRODUCER LIMITS IN THE NEW MEMBER STATES - EWE AND SUCKLER COW PREMIUM 1 
LIMITES INDIVIDUELLES DANS LES NOUVEAUX ETATS-MEMBRES - PRIME A LA BREBIS ET A LA VACHE ALLAITANTE 1 
ERZEUGERSPEZIFISCHE OBERGRENZEN IN DEN NEUEN MITGLIEDSTAATEN - MUTTERSCHAF- UND MUTTERKUHPRÄMIEN 1 
d) Percentage of rights 
retained for the initiai 
National Reserve in 
relation to the size of the 
initial producer limit 
e) Percentage of rights 
to be surrendered to 
National Reserve in 
case of transfer without 
holding ("syphon") 
f) Method of transfer of 
rights without holding 
g) Leasing of rights 
f) Definition of Sensitive 
Zones out of which 
rights may not be 
transferred Ewe Premium 
Österreich 
Rights remaining 
after attribution of 
individual limits 
were sufficient 
15% 
Between 
producers 
Under discussion 
Under discussion Suomi/Finland 
1% 
10% 
Between 
producers 
Between 
producers 
LFA's Sverige 
Rights remaining 
after attribution of 
individual limits 
were sufficient 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
The whole country Suckler Cow Premium 
Österreich 
Rights remaining 
after attribution of 
individual limits 
were sufficient 
15% 
Between 
producers 
Under discussion 
Under discussion Suomi/Finland 
1% 
10% 
Between 
producers 
• 
Between 
producers 
LFA's Sverige 
Rights remaining 
after attribution of 
individual limits 
were sufficient 
15% 
Between 
producers 
Between 
producers 
The whole country 
11nformation as received from Member States 
ANNEX VII 
INDIVIDUAL RIGHTS TO EWE AND GOAT PREMIUM - EU151 
DROITS INDIVIDUELS A LA PRIME A LA BREBIS ET A LA CHEVRE - UE15 1 
INDIVIDUELLE ANSPRÖCHE AUF MUTTERSCHAF- UND MUTTERZIEGENPRÄMIE - EUR15 1 
Rights X 1000 
Member State 
Belgique/BelgiS 
Danmark 
Deutschiand * 
Ellas 
Espafla 
France 
Ireland 
Italia 
Luxemburg 
Nederfand 
Portugal 
United Kingdom 
Sub-total EC-12 
Österreichs 
Suoml/Flntand6 
Sverige * 
Total ELM 5 A 
Premiums paid in reference year 
Ewes 
69 
103 
1.313 
6.585 
17.004 
7.581 
4.869 
7.861 
4 
836 
2.229 
19.791 
68.245 Goats 
0 
0 
0 
3.726 
2.492 
174 
0 
1.032 
0 
0 
476 
0 
7.900 Total» 
69 
103 
1.313 
10.311 
19.496 
7.755 
4.869 
8.893 
4 
836 
2.705 
19.791 
76.145 B 
Extra 
LFA reserve 
0 
0 
8 
78 
161 
64 
36 
68 
0 
0 
23 
128 
566 C 
Additional 
rights 
1 
1 
9 
1 
8 
31 
54 
0 
0 
30 
14 
109 
258 D=A+B+C 
Total potential 
rights3 
70 
104 
. 1.330 
10.990 
19.665 
7.850 
4.959 
9.561 
4 
866 
2.742 
20.028 
78.169 
206 
80 
180 
78.635 E 
Initial individual 
limits 
69 
101 
1.344 
9.564 
18.195 
7.100 
4.755 
7.381 
4 
839 
2.541 
18.985 
70.878 F 
Initial National 
Reserve 
1 
3 
98 
877 
1.468 
742 
208 
1.706 
0 
92 
169 
826 
6.190 G 
Rights available 
(1993 and 1994) 
70 
104 
1.442 
10.441 
19.663 
7.842 
4.963 
9.087 
4 
931 
2.710 
19.811 
77.068 
• H 
Of which: 
at 50% 
0,10 
0,50 
19,30 
7,70 
530,10 
0,14 
13,80 
193,40 
0,00 
2,40 
40,30 
639,00 
1446,74 I « G - (H/2) 
Conversion to 
full rights (1995)3 
69,95 
103,75 
1.432,35 
11.037,15 
19.397,95 
7.841,93 
4.956,10 
9.590,30 
4,00 
929,80 
2.689,85 
19.491,50 
77.544,63 
1 Based on information supplied by Member States 
2 Verified by the Commission with exception of Deutschiand and Italy (Sicily) 
3 Including 600.000 additional rights for Italy and Greece 
4 Excluding New Lander 
5 Art 5e(1) of Reg. 3013/89 
INDIVIDUAL RIGHTS TO SUCKLER COW PREMIUM - EU15 (1) 
DROITS INDIVIDUELS A LA PRIME A LA VACHE ALLAITANTE - UE15 
INDIVIDUELLE ANSPRÛCHE AUF MUTTERKUHPRAMIE • EUR15 ANNEX VIII 
K) Belgique/ 
Belgtt 
Danmark 
Deutschland(2) 
Deutschiand-
NBL(7) 
Eflas (1990) 
Espafla 
France (8) 
Ireland 
! tafia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal (9) 
United Kingdom 
TOTAL A 
Reference 
year total 
403.029 
121.099 
354.931 
137.775 
1.363.610 
3.616.219 
1.024.757 
690.609 
11.648 
67.444 
240.099 
1.669.538 
9.700.758 B 
Additional 
ngnts (moteo 
herd) (3) 
36.080 
13.320 
111.240 
10.520 
84.320 
242.480 
63.400 
90.160 
3.000 
30.560 
17.760 
118.320 
821.160 C 
Additional rights 
(non-payment) 
W 
3.022 
1.518 
2.674 
411 
2.462 
3.443 
10.247 
2.000 
0 
0 
26.741 
6.382 
58.900 D 
AddWonal rights 
for E 
Leas favoured 
areas (©1%) 
(AoUreeerve) 
1.457 
0 
2.277 
1.072 
12.135 
24.224 
8.124 
5.224 
117 
2 
1.954 
11.083 
67.669 F ! 
Total potential 
rights (A-E) 
443.588 
135.937 
471.122 
180.000 
149.778 
1.462.527 
3.886.366 
1.106.528 
787.993 
14.765 
98.006 
286.554 
1.805.323 
10.828.487 / 0 
1. Initial individuel 
celHngs (non less 
favoured) 
255.495 
134.144 
119.813 
13.353 
135.475 
1.086.431 
212.319 
163.097 
0 
66.587 
23.858 
551.639 
2.762.211 2. Initial individual 
ceilings (less 
favoured) 
145.700 
0 
224.174 
107.225 
1.192.906 
2.422.477 
812.438 
506.793 
11.592 
183 
240.875 
1.097.217 
6.761.580 H 
Additional rights 
allocated (mixed 
herd) (6) 
36.080 
837 
31.378 
250 
9.916 
242.480 
18.611 
2.968 
2.398 
6.829 
517 
11199 
363.463 I 
National Initial 
reserve 
4.856 
956 
91.207 
27.878 
112.095 
110.754 
55.036 
107.910 
658 
24.405 
20.684 
123.776 
-680.21 S J 
Total avaftaMe 
rights (G*H+I*E) 
443.588 
135.937 
468.849 
180.000 
149.778 
1.462.527 
3.886.366 
1.106.528 
785.992 
14.765 
98.006 
285.934 
1.794.914 
10.813.184 
1 ) Except for those in column B. ad figures are provisional; figures are based on information supplied by Member States (TO BE VERIFIED BY THE COMMISSION). 
2) Former Under only. 
3) Regulation (EEC) 806788. Art4d(6) and Annex II. 4) R (EEC) 805/68, Art4d(3) and R.(EEC) 3886/92, Art.29. 
5) Regulation (EEC) 3886/92. ArL38(3). Estimated figures (in the case of Fa*/-15.000). 6) R.(EEC) 3886/92, Art. 29 
7) Not including rights resulting from the former German Lander switch. Regulation (EEC) 805/68 Art 4k(1)(b). 
8) Not including addRionai rights destined to DOM (fewer than 35.000 rights). Regulation (EEC) 3763/91 Art.5(3) as amended by R.(EC) 2598/95. 
9) Not Including up to 78.740 rights for extensive livestock after coBectMsatlon. Regulation (EC) 1017/94 Art 2 as amended by R. (EC) 1461/95. 
ANNEX IX 
r^ EVOLUTION IN EWE AND SUCKLER COW PREMIA GRANTED - (1992-1995) 
EVOLUTION DES PRIMES OCTROYEES A LA BREBIS ET A LA VACHE ALLAITANTE - (1992-1995) 
ENTWICKLUNG DER GEWÂHRTEN MUTTERSCHAF- UND MUTTERKUHPRÄMIEN - (1992-1995) 
PremiaxlOQO 
Member State 
Belglquenäelgll 
Danmark 
Deutschiand 
Etlas 
EspaAa 
Prance 
Ireland 
Kalla 
Luxemburg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
Subtotal EC-12 
österreich 
Suoml/Flnland 
Sverige 
Total EU-15 EWE AND GOAT PREMIA GRANTED 
Potential Rights1 
70 
104 
1.330 
10.990 
19.665 
7.850 
4.959 
9.561 
4 
866 
2.742 
20.028 
78.169 
206 
80 
180 
78.635 1992 
70 
106 
1.876 
10.972 
19.788 
7.393 
5.024 
9.737 
4 
854 
2.652 
19.543 
78.019 * 
* 
* 1993 
69 
85 
1.742 
9.640 
17.818 
7.292 
4.825 
9.541 
4 
735 
2.675 
18.526 
72.952 « 
• 
* 
* 
* 
* 
• 1994 
64 
81 
1.721 
11.974 
17.009 
7.306 
4.656 
10.652 
3 
715 
2.840 
20.416 
77.437 * 
* 
• 
• 
* 
• 
* 
• 
* 
• 1995* 
64 
72 
1.753 
11.974 
19.232 
7.237 
4.674 
11.365 
4 
727 
2.695 
20.077 
79.874 
160 
64 
152 
80.250 MS 
/ BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
LX 
NL 
PT 
UK 
EC-12 
ÖST 
SU 
SV 
EU-15 SUCKLER COW PREMIA GRANTED 
Potential Rightsz 
444 
136 
651 
150 
1.463 
3.886 
1.107 
788 
15 
98 
287 
1.805 
10.830 
325 
55 
155 
11.365 1992 
403 
121 
44? 
132 
1.364 
3.616 
1.025 
691 
12 
67 
240 
1.670 
9.788 1993 
435 
102 
413 
126 
1.243 
3.603 
884 
674 
13 
50 
226 
1.558 
9.327 
. 1994 
424 
104 
506 
117 
1.171 
3.492 
910 
807 
13 
52 
238 
1.552 
9.386 1995* 
427 
101 
535 
120 
1.380 
3.600 
955 
783 
15 
60 
286 
1.591 
9.853 
267 
26 
127 
10.273 
• Information provided by Member States 
(figures in italics are provisional or estimated claim data) 
1 From Annex VI 
2 From Annex VII 
ANNEX X 
OPERATION OF THE NATIONAL RESERVES IN 1993 - EWE PREMIUM 
FONCTIONNEMENT DES RESERVES NATIONALES EN 1993 - PRIME A LA BREBIS 
BEWIRTSCHAFTUNG DER EINZELSTAATLICHEN RESERVEN 1993 - MUTTERSCHAFPRAMIE 
Member State 
Belglque/BelgIS 
Danmark 
Deutschiand 
Ellas 
Espafla 
France 
Ireland 
Italia 
Luxemburg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom » 
TOTAL EU-12 
. Initial 
National Reserve 
801 
2.576 
98.730 
876.775 
1.425.329 
742.061 
204.581 
1.533.633 
444 
58.091 
166.065 
815.137 
5.924.223 Rights ceded to National Reserve due to 
(a) 
Transfers w/o holding 
192 
1.247 
10.264 
17.760 
46.076 
0 
6.981 
2.647 
0 
0 
4.545 
27.581 
117.293 (b) 
insufficient usage 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 (c) 
Total 
192 
1.247 
10.264 
17.760 
46.076 
0 
6.981 
2.647 
0 
0 
4.545 
27.581 
117.293 Rights attributed 
free of charge 
from NR 
972 
2.290 
88.948 
817.956 
1.462.625 
662.958 
188.464 
1.404.482 
390 
27.614 
169.132 
782.137 
5.607.968 Of which .-rights 
from supplementary 
LFA reserve* 
99 
0 
6.650 
78.597 
152.632 
-
36.513 
25.222 
390 
0 
-
127.940 
428.043 
. Balance of 
National Reserve 
(end 1993) 
21 
1.533 
20.046 
76.579 
8.780 
79.103 
23.098 
131.798 
54 
30.477 
1.478 
60.581 
433.548 
1 Based on information provided by Member States following Art 5 (2) of Reg. 3567/92 
2 Derived from Art 5c of Reg. 3013/89 
3 Figures liable to change as a result of reassessment of national reserve attribution 
ANNEX XI 
OPERATION OF THE NATIONAL RESERVES IN 1993 - SUCKLER COW PREMIUM 
FONCTIONNEMENT DES RESERVES NATIONALES EN 1993 - PRIME A LA VACHE ALLAITANTE 
BEWIRTSCHAFTUNQ DER EINZELSTAATLICHEN RESERVEN 1993 - MUTTERKUHPRAMIE 
Member State 
Belglque/BelgWJ 
Danmark 
Deutschiand4 
Elias 
EspaAa 
France 
Ireland 
Kalla 
Luxemburg 
Nederiand 
Portugal 
United Kingdom1 
TOTAL EU-12 Initial 
National Reserve 
v 
6.313 
956 
93.484 
28.950 
124.230 
134.978 
63.160 
113.134 
775 
24.407 
20.684 
134.859 
745.930 Of which: 
LPA Reserve 
1.457 
-
2.277 
1.072 
12.135 
24.224 
8.124 
5.224 
775 
2 
1.954 
11.083 
68.327 Rights ceded to National Reserve due to 
(a) 
Transfers w/o 
holding ("syphon")2 
376 
1.389 
379 
-
708 
-
550 
-
-
-
144 
1.943 
5.489 (b) 
Insufficient 
usage3 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 (c) 
Total 
376 
1.389 
379 
-
708 
-
550 
-
-
-
144 
1.943 
6.489 Rights attributed 
free of charge 
from NR 
6629 
1.372 
38.763 
25.646 
74.651 
58.925 
20.557 
54.777 
172 
7.933 
20.308 
50.127 
359.860 Of which: rights 
from LFA reserve1 
1457 
-
460 
1.072 
12.135 
43.325 
-
-
172 
-
1954 
16.807 
77.402 Balance of 
National Reserve 
(end 1993) 
60 
973 
55.100 
3.304 
50.287 
76.053 
43.153 
58.357 
603 
16.474 
520 
66.675 
391.559 Of which: rights 
from LFA reserve 
-
-
1.797,50 
-
-
-
8.124,00 
5.224,00 
602.80 
2,00 
-
• 
> 
15.750,30 
1 Based on information provided by Member States following Art 30 (2) of Reg. 3886/92 
2 Derived from Art 4e (1) of Reg. 805/68 
3 Art 33 of Reg. 3886/92 
4 Former Lflnder only 
5 Figures liable to change foltwoing reassessment of attribution 
ANNEX XII 
'- -
OPERATION OF THE NATIONAL RESERVES !N 1994 - EWE PREMIUM 1 
FONCTIONNEMENT DE RESERVES NATIONALES EN 1994 - PRIME A LA BREBIS 1 
BEWIRTSCHAFTUNG DER EINZELSTAATLICHEN RESERVEN 1994 - MUTTERSCHAFPRAMIE 1 
Member State 
Belglque/Belgiö 
Danmark 
Deutschiand 
Ellas 
Espafta 
France 
Ireland 
Italia 
Luxemburg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom3 
TOTAL EU-12 Balance of 
National Reserve 
(end 1993) 
21 
1.533 
20.046 
76.579 
8.780 
79.103 
23.098 
131.798 
54 
30.477 
1.478 
60.581 
433.548 Rights ceded to National Reserve due to 
(a) 
Transfers w/o 
holding ("syphon") 
223 
10.199 
7.594 
18.784 
86.589 
37.126 
14.751 
7.444 
-
1.025 
2.858 
27.184 
213.777 (b) 
Insufficient 
usage 
0 
0 . 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
-
0 
0 
0 
0 (c) 
Total 
223 
10.199 
7.594 
18.784 
86.589 
37.126 
14.751 
7.444 
-
1.025 
2.858 
27.184 
213.777 Rights attributed 
free of charge 
from NR 
244 
7.682 
25.758 
91.102 
6.297 
41.721 
34.741 
0 
-
3.574 
4.308 
27.184 
242.611 Of which: rights 
from LFA 
reserve* 
* 
0 
0 
1.308 
0 
0 
-
0 
0 
-
0 
0 
0 
1.308 Balance of 
National Reserve 
(end 1994) 
0 
4.050 
1.882 
4.261 
89.072 
74.508 
3.108 
139.242 
-
27.928 
28 
60.581 
404.660 
1 Based on Information provided by Member States following Art 5 (2) of Reg. 3567/92 
2 Derived from Art 5c of Reg. 3013/89 
3 Figures liable to change following reassessment of the national reserve attribution 
ANNEX XIII 
INo OPERATION OF THE NATIONAL RESERVES IN 1994 - SUCKLER COW PREMIUM 1 
FONCTIONNEMENT DES RESERVES NATIONALES EN 1994 - PRIME A LA VACHE ALLAITANTE1 
BEWIRTSCHAFTUNG DER EINZELSTAATUCHEN RESERVEN 1994 - MUTTERKUHPRAMIE 1 
Member State 
Belglque/Belglf 
Danmark 
Deutschiand 
Elias 
EspaAa 
France 
Ireland 
Italia 
Luxemburg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom ' 
TOTAL EU-12 Initial 
National Reserve 
60,00 
973.00 
55.100,20 
3.304,20 
50.287,00 
76.053,00 
43.153,00 
58.357,00 
602,80 
16.474,10 
520,10 
86.675,00 
391.559,40 Of which: 
LFA Reserve 
0,00 
0,00 
1.797,50 
-
0,00 
-
-
-
602,80 
2,00 
0,00 
0,00 
2.402,30 Rights ceded to National Reserve due to 
(•) 
Transféra w/o 
holding ("syphon") * 
995,00 
58,00 
996,60 
83,60 
1.799,70 
11.326,00 
660,00 
219,60 
31,60 
31.50 
292.40 
2.339,00 
18,833,00 (b) 
Insufficient 
usage3 
0,00 
375.00 
0,00 
385,20 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
760,20 (c) 
Total 
995,00 
433,00 
996,60 
468,80 
1.799,70 
11.326,00 
660,00 
219,60 
31,60 
31,50 
292.40 
2.339.00 
19.593,20 Rights attributed 
free of charge 
from NR 
1.055,00 
822,00 
47.391,20 
3.165,00 
0,00 
68.997,00 
19.096,00 
42.480,00 
529,80 
55,30 
489,60 
32.215.00 
216.295,90 Of which: rights 
from LFA reserve* 
-
-
-
1.064,40 
0,00 
-
-
0,00 
-
-
-
-
1.064,40 Balance of 
National Reserve 
(end 1993) 
0,00 
584,00 
8.705,60 
608,00 
52.086.70 
18.382,00 
24.717.00 
16.096,60 
104,60 
16.450,30 
322,90 
56.799,00 
194.856,70 Of which: rights 
from LFA reserve 
-
-
1797.5 
-
-
-
8124 
5224 
602,8 
2 
-
-
15.750 
1 Based on information provided by Member States following Art 30 (2) of Reg. 3886/92 
2 Derived from Art 4e (1) of Reg. 805/68 
3 Art 33 of Reg. 3886/92 
4 Former Länder only 
5 Figure liable to change following reassessment of 1993 attribution 
CALENDAR FOR EWE PREMIUM APPLICATIONS IN 1995 - EU15 
CALENDRIER POUR LES DEMANDES DE PRIME A LA BREBIS EN 1995 • UE15 
ZEITPLAN FOR DIE BEANTRAGUNO DER MUTTERSCHAFPRAMIE • EUR15 ANNEX XIV 
MEMBER STATE Deadline for Permanent Deadline for Temporary Period for Application for Deadline for attributing Period for Premium Retention Period Parted for Application 
Transfers (a) Leasing (a) Rights from N Reserve rights from N reserve Application (b) (Inclusive) for Fattened Lamb Premium 
Belgrque/Belgll 
Danmark 
Deutschiand 
Eflas 
Espsfta 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederiand 
österreich 
Portugal 
Suoml 
Sverige 
United Kingdom -OB 
-NI 14 Oct 1994 
31 Mar 1995 
Uun-31 Oct 1994 
1 Feb 1995 
31 Mer 1995 
6 Jen 1995 
23 Jan 1995 
24 Mar 1995 
20 Jan 1995 
14-Deo-94 
not applicable 
15 Dec 1994 
not applicable 
9 Mar 1995 
20 Feb 1995 
20 Feb 1995 14 Oct 1994 
31 Mar 1995 
Uun-31 Oct 1994 
1 Feb 1995 
31 Mer 1995 
31Mar 1995 
23 Jan 1995 
24 Mar 1995 
20 Jan 1995 
not applicable 
not applicable 
15 Dec 1994 
not applicable 
9 Mar 1995 
20 Feb 1995 
20 Feb 1995 15 Dec-16 Jen 
31 Dec 1994 
1-31 Jan 1994 
1 Dec 1994 -15 Feb 1995 
before 31 Oct 1994 
before 30 Nov 1994 
before 18 Dec 1994 
before 15 Feb 1995 
6 Dec-30 Dec 1994 
not applicable 
15 Jan -28 Feb 1995 
not applicable 
1-31 Jan 1995 
1 Dec-31 Jen 1996 
1 Dec-31 Jan 1998 1 Mar 1995 
none 
15 Jan 1995 
31 Oct 1995 
16 Apr 1995 
20 Feb 1995 
not applicable 
7 Sep 1995 
not applicable 
20 Feb 1995 
not yet known 
not yet known 15 Dec 1994-16 Jan 1995 
1 •31 Mar 1995 
1 • 31 Jan 1995 
1 Dec 1994-15 Feb 1995 
1 • 31 Mar 1995 
6-31 Jan 1995 
1) 3-23 Jan 1995 
2) 1-16 Mar 1995 (c) 
15 Feb-24 Mar 1995 
1 Feb -15 Feb 1995 
20 Feb -23 Mar 1995 
7 - 31 Jan 1995 
15 Jan-28 Feb 1995 
13 - 31 Mar 1995 
1 - 31 Mar 1995 
1)15 Nov-15 Dec 1994 
2) 15 Jan - 20 Feb 1995 
1)15 Nov-15 Dec 1994 
2) 15 Feb-15 Mar 1995 17 Jan-26 Apr 1995 
1 Apr-9 Jul 1995 
1 Feb-11 May 1996 
16 Feb-26 May 1995 
1 Apr-9 Jul 1995 
31 Jan • 10 May 1995 
1) 23 Jan - 2 May 1996 
2) 16 Mar-23 Jun 1995(c) 
25 Mar-2 Jul 1995 
15 Feb • 25 May 1995 
23 Mar • 30 Jun 1996 
1 Feb-11 May 1995 
1 Mar - 8 Jun 1995' 
1 Apr-9 Jul 1995 
• 
1 Apr-9 Jul 1996 
1) 16 Dec 1994 - 25 Mar 1996 
2) 21 Feb 1996 • 31 May Iff 6 
1) 16 Dw 1994 • 25 Mar 1995 
2) 16 Mar 1998 -23 Jun 1995 15 Dec-16 Jan 
not applicable 
1 Dec 1994 -15 Feb 1995 
1-31 Mar 1995 
6 - 31 Jen 1995 
not applicable 
15 Feb-24 Mar 
not applicable 
not applicable 
15 Jan-28 Feb 1995 
not applicable 
1 • 30 Apr 1995 
15 Nov-15 Dec 1994 
15 Nov-15 Dec 1994 
Subscripts: a*or until the date of premium application; b-or up to 20 days later, with 1%/day réduction; csecond application period only for producers faling to receive rights from NR 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 430 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 
Katalognummer : CB-CO-96-430-SV-C 
ISBN 92-78-08036-5 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
3o