Dessa initiativ skapar en gedigen grund som Europeiska solidaritetskåren kommer att bygga vidare på och även utöka för att erbjuda nya möjligheter, skapa större synlighet och få större genomslagskraft. Solidaritetskåren kommer att erbjuda nya möjligheter inom humanitärt bistånd, som inte längre kommer att stödjas genom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete (som upphör 2020), samtidigt som man gör det lättare att delta för både unga och organisationer. Kåren kommer att fortsätta att erbjuda en enda lättillgänglig kontaktpunkt via sin portal, med syftet att nå ut till så många deltagare som möjligt. Europeiska solidaritetskåren kommer också att utveckla och förbättra utbildningen inför en verksamhet, ge stöd och validera meriterna efter verksamheten.

I sitt tal om tillståndet i unionen den 14 september 2016 underströk kommissionens ordförande behovet av att investera i ungdomar och lyfte fram tanken på att inrätta en europeisk solidaritetskår. Syftet med solidaritetskåren skulle vara att skapa möjligheter för unga i hela EU att på ett meningsfullt sätt bidra till samhället, visa solidaritet och utveckla sin kompetens och på så sätt inte bara få arbetslivserfarenhet utan också ovärderlig livserfarenhet. Vid toppmötet i Bratislava den 16 september 2016 efterlystes en större politisk vilja att stödja unga européer och att inrätta nya EU-program för att förbättra deras möjligheter. Med kommissionens meddelande av den 7 december 2016 om en europeisk solidaritetskår inleddes den första fasen av Europeiska solidaritetskåren, och målet att 100 000 unga européer skulle delta fram till 2020 bekräftades. Under denna första fas har åtta olika EU-program använts för att erbjuda volontärarbete, praktikplatser eller anställningar för unga människor i hela EU.

De föreslagna förbättringarna kommer att integreras i den befintliga programstrukturen och genomföras via de befintliga mekanismerna för att skapa största möjliga kontinuitet och stabilitet i förhållande till de föregående programmen. Förslaget skulle bidra till att fylla de luckor som har konstaterats när det gäller att ge unga ett enkelt sätt att engagera sig i solidaritetsverksamhet. Bestämmelserna i förslaget är inte mer långtgående än vad som krävs för ändamålen.

·Kommunikation: under Europeiska solidaritetskårens första fas har det rått en viss förvirring bland presumtiva deltagare om kårens roll. Detta gäller framför allt de underliggande program som ingår i fas 1 och skillnaderna jämfört med initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.

Ett offentligt samråd nyligen om ”EU-fonder på området värderingar och rörlighet” gav viss information och vissa insikter som är relevanta för både EU-frivilliga för humanitärt arbete och den nuvarande Europeiska solidaritetskåren. Samrådet fick in många svar, med 1 839 enskilda svarande, varav 1 199 företrädde en organisation. Den detaljerade analysen av resultatet är ännu inte klar, men det går att göra vissa preliminära iakttagelser. Mer än 75 % av de svarande anser t.ex. att det är viktigt att främja solidaritet, social delaktighet och kompetensutveckling via mobilitet. Mindre än 40 % anser emellertid att dessa frågor hanteras heltäckande eller tillfredsställande. Ändå är de svarande mycket medvetna om mervärdet av EU-åtgärder inom detta område: mer än 75 % anser att de nuvarande programmen har något att tillföra utöver det som EU-länderna skulle kunna uppnå på nationell, regional eller lokal nivå.

I linje med kommissionens förslag till den fleråriga budgetramen 2021–2027 ska det finansiella anslaget för genomförandet av programmet under den perioden fastställas till 1 260 000 000 euro i löpande priser.

Kapitel VI – Deltagande i Europeiska solidaritetskåren innehåller kriterierna för deltagande länder, personer och organisationer. De deltagande länderna är EU:s medlemsstater, länder utanför EU som är associerade till programmet och tredjeländer som inte är associerade till programmet. Unga i åldern 17–30 kan registrera sig på Europeiska solidaritetskårens portal, men måste ha fyllt 18 innan de får börja delta. En deltagande organisation som erbjuder solidaritetsverksamhet för registrerade personer kan vara en offentlig eller privat enhet eller en internationell organisation som bedriver solidaritetsverksamhet i de deltagande länderna, under förutsättning att den har kvalitetsmärkts.

Det kommer också att göras en oberoende utvärdering av programmet fyra år efter antagandedatumet för att bedöma de kvalitativa resultaten av den verksamhet som fått stöd, bland annat hur den har påverkat unga och organisationer och vilka effektivitetsvinster som har observerats under de första fyra åren. Vid utvärderingen ska man beakta befintliga belägg för att solidaritetskårens resultat har varit effektiva och haft verkan. Underlaget för kontrollen omfattar bland annat uppgifter från övervakningen, uppgifter i arbetsplaner och rapporter från de organ som genomför programmet, resultat från spridning, evidensbaserade studier och undersökningar.

Övervakningsarrangemangen kommer att bygga på en omfattande analys av kårens kvantitativa och kvalitativa resultat. De kvantitativa resultaten kommer att samlas in systematiskt genom de it-system som införts för att hantera kårens verksamhet. De kvalitativa resultaten kommer att övervakas genom återkommande undersökningar som riktar sig till både enskilda personer och deltagande organisationer. De genomförande organens rapporterings- och bedömningsarrangemang kommer att säkerställa en omfattande övervakning av förslagets genomförande.

(6)Den solidaritetsverksamhet som erbjuds bör vara av hög kvalitet, i den meningen att den bör fylla icke tillgodosedda samhällsbehov, bidra till att stärka lokalsamhällen, ge unga möjlighet att skaffa sig värdefull kunskap och kompetens, vara ekonomiskt tillgänglig för unga, och genomföras under säkra och sunda förhållanden.

(7)Europeiska solidaritetskåren fungerar som en gemensam inkörsport till solidaritetsverksamhet i och utanför unionen. Samstämmighet och komplementaritet bör säkerställas med unionens andra relevanta politikområden och program. Solidaritetskåren bör bygga vidare på styrkor och synergieffekter hos tidigare och befintliga program, särskilt Europeiska volontärtjänsten och EU-frivilliga för humanitärt arbete. Den kompletterar också medlemsstaternas insatser för att stödja unga och underlätta deras övergång från skola till arbetsliv inom ramen för ungdomsgarantin genom att ge dem ytterligare möjligheter att komma in på arbetsmarknaden i form av praktik och jobb inom solidaritetsverksamhet i det egna landet eller utomlands. Man säkerställer också komplementaritet med befintliga nätverk på unionsnivå som är relevanta för kårens verksamhet, till exempel det europeiska nätverket för offentliga arbetsförmedlingar Eures och Eurodesk. Dessutom bör man säkerställa att befintliga relevanta program, särskilt nationella solidaritets- och utbytesprogram för ungdomar, och solidaritetskåren kompletterar varandra, med utgångspunkt i bästa praxis när så är lämpligt.

(8)Vad gäller tolkningen av relevant lagstiftning på unionsnivå bör både den gränsöverskridande volontärverksamheten inom Europeiska solidaritetskåren och den volontärverksamhet som fortsätter att få stöd enligt förordning (EU) nr 1288/2013 anses vara likvärdiga den verksamhet som genomförs inom Europeiska volontärtjänsten.

(9)Europeiska solidaritetskåren bör ge unga nya möjligheter till volontärarbete, praktik eller jobb inom solidaritetsverksamhet och möjlighet att utforma och utveckla solidaritetsprojekt på eget initiativ. Dessa möjligheter bidrar till att förbättra deras personliga, utbildningsmässiga, sociala, medborgerliga och yrkesmässiga utveckling. Europeiska solidaritetskåren stöder också nätverksarbete för kårens deltagare och organisationer samt åtgärder för att säkerställa kvaliteten på den understödda verksamheten och validera läranderesultaten. Den kommer därför också att bidra till europeiskt samarbete som är relevant för unga och öka insikten om dess positiva effekter.

(10)Verksamheten bör gynna lokalsamhällen och samtidigt främja den enskildes personliga, utbildningsmässiga, sociala, medborgerliga och yrkesmässiga utveckling, vilket kan ske i form av volontärarbete, praktik, jobb, projekt eller nätverksarbete inom olika områden, t.ex. utbildning, sysselsättning, jämställdhet, entreprenörskap (särskilt socialt företagande), medborgarskap och demokratiskt deltagande, miljö- och naturskydd, klimatinsatser, katastrofförebyggande åtgärder, katastrofberedskap och återhämtning, jordbruk och landsbygdsutveckling, tillhandahållande av livsmedel och andra förnödenheter, hälsa och välbefinnande, kreativitet och kultur, gymnastik och idrott, socialt stöd och välfärd, mottagande och integration av tredjelandsmedborgare, territoriellt samarbete och sammanhållning samt samarbete över gränserna. Sådan solidaritetsverksamhet bör omfatta en gedigen aspekt av lärande och utbildning genom lämplig verksamhet som kan erbjudas deltagarna före, under och efter solidaritetsverksamheten.

(11)Volontärverksamhet (både i och utanför unionen) är en värdefull erfarenhet som ger tillfälle till icke-formellt och informellt lärande som stärker de ungas personliga, sociala, utbildningsmässiga och yrkesmässiga utveckling, aktiva medborgarskap och anställbarhet. Volontärverksamheten bör inte inverka negativt på potentiell eller befintlig betald anställning och bör inte heller ses som en ersättning för denna. Kommissionen och medlemsstaterna bör samarbeta om ungdomspolitiska insatser för volontärarbete genom den öppna samordningsmetoden.

(12)Praktik och jobb inom solidaritetsverksamhet kan ge unga ytterligare möjligheter att komma in på arbetsmarknaden och samtidigt bidra till att lösa viktiga samhällsproblem. Detta kan främja ungas anställbarhet och produktivitet samtidigt som deras övergång från utbildning till sysselsättning underlättas, vilket är avgörande för att förbättra deras möjligheter på arbetsmarknaden. De praktikplatser som erbjuds inom Europeiska solidaritetskåren uppfyller kvalitetsprinciperna i rådets rekommendation om kvalitetskriterier för praktikprogram. De praktikplatser och jobb som erbjuds utgör en språngbräda för unga så att de kan ta sig in på arbetsmarknaden och bör därför åtföljas av adekvat stöd efter verksamheten. Praktikplatser och jobb underlättas av berörda aktörer på arbetsmarknaden, särskilt offentliga och privata arbetsförmedlingar, arbetsmarknadens parter och handelskammare, och finansieras av den deltagande organisationen. Som deltagande organisationer bör de ansöka om finansiering via Europeiska solidaritetskårens behöriga genomförandeorgan för förmedling mellan de unga deltagarna och arbetsgivare som erbjuder praktik och jobb på solidaritetsområdet.

(13)Ungas initiativförmåga är en viktig tillgång för samhället och arbetsmarknaden. Europeiska solidaritetskåren bidrar till att främja denna aspekt genom att ge unga möjlighet att utforma och genomföra egna projekt för att tillgodose särskilda behov i sina lokalsamhällen. Dessa projekt är ett tillfälle att pröva nya idéer och hjälpa unga människor att själva genomföra solidaritetsinsatser. De kan också fungera som en språngbräda för ytterligare engagemang i solidaritetsverksamhet och är ett första steg för att uppmuntra kårdeltagarna att starta företag eller bilda föreningar, icke-statliga organisationer eller andra organisationer med solidaritetsverksamhet, ungdomsverksamhet eller icke-vinstdrivande verksamhet.

(14)Unga människor och organisationer som deltar i Europeiska solidaritetskåren bör känna att de tillhör en gemenskap av personer och organ som är engagerade i att främja solidaritet i hela Europa. Samtidigt behöver deltagande organisationer stöd för att stärka sin kapacitet att erbjuda verksamhet av hög kvalitet till ett ökande antal deltagare. Europeiska solidaritetskåren stöder nätverksarbete som stärker ungas och deltagande organisationers engagemang i samhället, främjar en europeisk solidaritetskårsanda och uppmuntrar utbytet av användbara metoder och erfarenheter. Nätverksarbetet bidrar också till att öka kunskapen om Europeiska solidaritetskåren bland offentliga och privata aktörer och till att samla in synpunkter från deltagare och deltagande organisationer på hur Europeiska solidaritetskåren genomförs.

(15)Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att säkerställa kvaliteten på de verksamheter och andra möjligheter som erbjuds genom Europeiska solidaritetskåren, i synnerhet genom att erbjuda deltagarna utbildning, språkstöd, försäkring, administrativt stöd och stöd efter verksamheten samt validera de kunskaper och färdigheter som de förvärvat genom sin kårerfarenhet. Volontärernas säkerhet och trygghet är av yttersta vikt och de bör inte skickas på uppdrag i områden där det råder internationella eller inhemska väpnade konflikter.

(16)För att säkerställa att erfarenheten från Europeiska solidaritetskåren bidrar till deltagarnas personliga, utbildningsmässiga, sociala, medborgerliga och yrkesmässiga utveckling, bör de kunskaper och färdigheter som verksamheten resulterar i kartläggas och dokumenteras ordentligt, med beaktande av nationella omständigheter och särdrag, i enlighet med rådets rekommendation av den 20 december 2012 om valideringen av icke formellt och informellt lärande.

(17)En kvalitetsmärkning bör säkerställa att de deltagande organisationerna uppfyller Europeiska solidaritetskårens principer och krav vad gäller deras rättigheter och skyldigheter under alla skeden av solidaritetsverksamheten. Att ha fått kvalitetsmärkningen är en förutsättning för att få delta, men bör inte automatiskt leda till finansiering inom Europeiska solidaritetskåren.

(18)Alla enheter som vill delta i Europeiska solidaritetskåren bör kvalitetsmärkas under förutsättning att de uppfyller tillämpliga villkor. Arbetet med kvalitetsmärkning bör utföras fortlöpande av Europeiska solidaritetskårens genomförandeorgan. Den tilldelade kvalitetsmärkningen bör regelbundet omprövas och kunna upphävas om det vid kontroller konstateras att villkoren inte längre är uppfyllda.

(19)En enhet som vill ansöka om finansiering för att erbjuda verksamhet inom Europeiska solidaritetskåren bör först ha fått en kvalitetsmärkning. Det här kravet gäller dock inte fysiska personer som söker ekonomiskt stöd för sina solidaritetsprojekt för en informell grupp av kårdeltagare.

(20)De deltagande organisationerna kan ha flera funktioner i Europeiska solidaritetskåren. Som värdar bedriver de verksamhet för att ta emot deltagare och kan bland annat anordna verksamhet och ge deltagarna vägledning och stöd under solidaritetsverksamheten, beroende på vad som är lämpligt. I en stödfunktion bedriver de verksamhet för att sända ut och förbereda deltagarna före avresan, under och efter solidaritetsverksamheten och kan bland annat utbilda och leda deltagarna vidare till lokala organisationer efter verksamheten.

(21)Det bör bli lättare att driva Europeiska solidaritetskårens projekt i större skala. Särskilda åtgärder bör vidtas för att hjälpa dem som ansvarar för solidaritetskårsprojekt att söka bidrag eller skapa synergieffekter genom stöd från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och programmen för migration, säkerhet, rättvisa och medborgarskap, hälsa och kultur.

(22)Europeiska solidaritetskårens resurscentrum bör bistå de organ som ansvarar för genomförandet, de deltagande organisationerna och de unga kårdeltagarna för att höja kvaliteten på Europeiska solidaritetskårens verksamhet och förbättra kartläggningen och valideringen av de färdigheter som förvärvats genom verksamheten, bland annat genom att utfärda ungdomspassintyg.

(23)En portal för Europeiska solidaritetskåren bör utvecklas fortlöpande för att ge enkel tillgång till Europeiska solidaritetskåren och fungera som en gemensam kontaktpunkt för både intresserade personer och organisationer vad gäller exempelvis registrering, kartläggning och matchning av profiler och möjligheter, nätverksbyggande och virtuella utbyten, kurser på nätet, språkstöd och stöd efter verksamheten samt andra användbara funktioner som kan uppkomma i framtiden.

(24)Europeiska solidaritetskårens portal bör vidareutvecklas med beaktande av den europeiska interoperabilitetsramen, som ger särskild vägledning om hur man skapar driftskompatibla digitala offentliga tjänster. Ramen genomförs i medlemsstaterna och andra medlemmar av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) genom nationella ramar för interoperabilitet. Den innehåller 47 konkreta rekommendationer om hur de offentliga förvaltningarna bättre kan förvalta sina initiativ för interoperabilitet, etablera kontakter över organisationsgränserna, rationalisera processer som stöder obrutna digitala tjänster och säkerställa att varken befintlig eller ny lagstiftning äventyrar insatser för interoperabilitet.

(25)Förordning [den nya budgetförordningen] (nedan kallad budgetförordningen) gäller för detta program. I den förordningen fastställs regler för genomförandet av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt genomförande, ekonomiskt stöd, finansieringsinstrument och budgetgarantier.