[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 25.07.2006

KOM(2006) 424 slutlig

2004/0001 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden

2004/0001 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget beträffande

rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden

1 . BAKGRUND

Förslag överlämnat till Europaparlamentet och rådet[dokument KOM(2004) 2 slutlig – 2004/0001 (COD)]: | 06.02.2004 |

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande överlämnat: | 09.02.2005 |

Regionkommitténs yttrande överlämnat: | 29.09.2004 |

Europaparlamentets ståndpunkt (första behandlingen) överlämnad: | 16.02.2006 |

Kommissionens ändrade förslag överlämnat: | 06.04.2006 |

Gemensam ståndpunkt antagen med kvalificerad majoritet: | 24.07.2006 |

2 . SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

- Att förbättra förutsättningarna för ekonomisk tillväxt och sysselsättning i EU.

- Att få till stånd en fungerande inre marknad för tjänster genom att undanröja rättsliga och administrativa hinder för utvecklingen av tjänsteverksamhet.

- Att stärka konsumentskyddet inom tjänstesektorn.

- Att fastställa rättsligt bindande skyldigheter för att åstadkomma ett välfungerande samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter.

3 . KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1 . Allmänt

Kommissionen tog i sitt ändrade förslag in merparten av de ändringsförslag som Europaparlamentet antagit vid sin första behandling. Rådet har i sin tur i allt väsentligt behållit kommissionens ändrade förslag till direktiv. När det gäller de centrala inslagen i förslaget – framför allt undantagen från direktivets tillämpningsområde samt bestämmelserna som rör friheten att tillhandahålla tjänster – har rådet följt den politiska enighet som uppnåtts i parlamentet. Denna samsyn präglar nu den gemensamma ståndpunkten, liksom den präglar kommissionens ändrade förslag.

Alla de ändringsförslag från parlamentet som godtogs av kommissionen på plenarsammanträdet har tagits med i den gemensamma ståndpunkten, antingen med exakt samma ordalydelse eller i sak. När det gäller övriga frågor som tagits upp i parlamentets ändringsförslag har rådet infört lösningar vars exakta formuleringar kan skilja sig åt från parlamentets. Den gemensamma ståndpunkten innehåller också en rad nya bestämmelser som kommer att öka öppenheten och samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen och kan bidra till ett effektivt genomförande av direktivet.

Nedan kommenteras de viktigaste inslagen i den gemensamma ståndpunkten. Först behandlas de punkter där rådet har följt ändringsförslag från parlamentet. Denna del är mest omfattande eftersom merparten av parlamentets förslag har införts både i kommissionens ändrade förslag till direktiv och i rådets gemensamma ståndpunkt. Därefter kommenteras andra punkter som rådet lagt till i sin gemensamma ståndpunkt.

3.2 . Punkter i den gemensamma ståndpunkten som följer ändringsförslag från Europarlamentet

3.2.1. Tillämpningsområde och andra allmänna bestämmelser (artiklarna 1–4)

Syfte och samband med andra rättsområden (artikel 1): När det gäller syftet med direktivet och dess samband med olika rättsområden – grundläggande rättigheter, arbetsrätt, straffrätt, skydd och främjande av kulturell och språklig mångfald och av mångfald i medier – följer den gemensamma ståndpunkten i sak parlamentets ändringsförslag 7, 8, 290, 291, 297, 298 och 299 samt relevanta delar av 72, liksom sakinnehållet i kommissionens ändrade förslag, med vissa redaktionella ändringar. Dessa ändringar har godtagits av kommissionen eftersom de syftar till att förbättra ordalydelsen utan att förändra det sakinnehåll som parlamentet har enats om, och utan att förändra sakinnehållet i kommissionens ändrade förslag till direktiv.

Tillämpningsområde (artikel 2): I den gemensamma ståndpunkten har införts det mesta av de ändringsförslag som Europarlamentet antagit vid första behandlingen. Tjänster av allmänt intresse: Rådet har tagit med hela sakinnehållet i parlamentets ändringsförslag (13, 44 och 73 samt de relevanta delarna av 72 och 289). Jämfört med kommissionens ändrade förslag förtydligas dessutom att icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse inte omfattas av direktivet. Transporttjänster, inbegripet hamntjänster, skall enligt den gemensamma ståndpunkten inte omfattas av direktivet. Detta överensstämmer med parlamentets ändringsförslag 20 och 306. Jämfört med kommissionens ändrade förslag har formuleringen om att transporttjänster är undantagna modifierats något för att anpassa den till lydelsen i artikel 51 i fördraget. Genom tillägget ”inbegripet hamntjänster” preciseras att även dessa är undantagna. Dessa justeringar ändrar inte sakinnehållet och godtas därför av kommissionen. Audiovisuella tjänster: Sakinnehållet i parlamentets ändringsförslag 19 och 79 finns med i den gemensamma ståndpunkten. Den aktuella texten i artikel 2 har formulerats om något för att förtydliga att uteslutningen av audiovisuella tjänster omfattar även filmtjänster (i ståndpunkten kallade ”cinematografiska tjänster” ). Kommissionen godtar ändringen. Uteslutningen av sociala tjänster: Alla parlamentets ändringsförslag (252, 294, 295 och 296) har följts i den gemensamma ståndpunkten. Jämfört med kommissionens ändrade förslag preciseras att direktivet inte heller omfattar tjänster som tillhandahålls av välgörenhetsorganisationer som är erkända av staten. Kommissionen godtar detta förtydligande tillägg eftersom den anser att rättsläget därigenom blir klarare i fråga om uteslutningen av sociala tjänster. Jämfört med kommissionens ändrade förslag har rådet lagt till att direktivet inte omfattar tjänster som tillhandahålls av officiellt utnämnda notarier och utmätningsmän. Detta undantag överensstämmer i huvudsak med parlamentets ändringsförslag 18 och 81 och godtas av kommissionen. Enligt den gemensamma ståndpunkten skall också bemanningsföretag, hälso- och sjukvårdstjänster, spelverksamhet, privata säkerhetsföretag och beskattning undantas från direktivet. Det överensstämmer med parlamentets alla ändringsförslag (17, 19, 78, 80, 82, 300, 302/332 och 304) och med kommissionens ändrade förslag.

Förhållande till andra bestämmelser i gemenskapsrätten (artikel 3): Den gemensamma ståndpunkten följer mönstret i parlamentets ändringsförslag (21, 83, 219 och 307) och kommissionens ändrade förslag. Det preciseras sålunda att direktivet inte påverkar annan gemenskapslagstiftning, och i de fall direktivet skulle strida mot bestämmelser i andra av gemenskapens rättsakter som reglerar frågor om start av och utövande av tjänster, är det bestämmelserna i dessa rättsakter som gäller. Vidare fastställs att direktivet inte påverkar den internationella privaträtten, bland annat de regler som garanterar att konsumenter omfattas av det konsumentskydd som är fastställt i lagstiftning i respektive medlemsstat.

Definitioner (artikel 4): Den gemensamma ståndpunkten följer parlamentets ändringsförslag 1–3, 5–6, 11, 25–26, 93–94 och 97–98 samt kommissionens ändrade förslag.

3.2.2. Administrativ förenkling (artiklarna 5–8)

Förenkling av förfaranden (artikel 5): Den gemensamma ståndpunkten följer de av parlamentets ändringsförslag som har införts i kommissionens ändrade förslag (27, 29–30 och 99, samt relevanta delar av 100). En ny mening har lagts till i punkt 1 för att förtydliga att medlemsstaterna är skyldiga att förenkla förfarandena och formaliteterna om granskningen ger vid handen att de ”inte är tillräckligt enkla”. Kommissionen godtar tillägget.

Gemensamma kontaktpunkter (artikel 6): Den gemensamma ståndpunkten följer i allt väsentligt ordalydelsen i kommissionens ändrade förslag, som grundar sig på ändringsförslagen 104 och 309. Genom att prepositionen ”at” ersätts med ”through” i punkt 1 i den engelska versionen blir det tydligare att de gemensamma kontaktpunkternas roll får begränsas till att fungera enbart som mellanhand eller kontaktyta mellan tjänsteleverantörer och behöriga myndigheter. Kommissionen godtar ändringen. (Denna kommentar är inte relevant för den svenska versionen, eftersom den redan från början innehöll prepositionen ”via” som motsvarar engelskans ”through” . ”Via” har nu ersatts med det synonyma ”genom” .)

Rätt till information (artikel 7): Den gemensamma ståndpunkten följer de av parlamentets ändringsförslag (31, 33, 105–106 och 108–110) som godtagits i kommissionens ändrade förslag. En smärre omformulering har dock gjorts för att direktivet inte skall inkräkta på medlemsstaternas lagstiftning om språkanvändning.

Förfaranden på elektronisk väg (artikel 8): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag, som grundar sig på parlamentets ändringsförslag (de relevanta delarna av 32 och 111). I skäl 52 i den gemensamma ståndpunkten klargörs att skyldigheten att inrätta elektroniska system för administrativa rutiner inte får hindra medlemsstaterna från att erbjuda även andra sätt att följa de aktuella rutinerna. Den gemensamma ståndpunkten innebär också att möjligheten att använda andra sätt än elektroniska utsträcks till fall där det är nödvändigt att granska den personliga integriteten hos tjänsteleverantören eller hans ansvariga personal. I punkt 3 föreskrivs att man i de föreskrifter som fastställs för att underlätta informationssystemens driftskompatibilitet måste beakta ”de gemensamma standarder som har utformats på gemenskapsnivå” . Kommissionen godtar ändringarna eftersom de innebär förbättringar.

3.2.3. Etableringsfrihet för tjänsteleverantörer (artiklarna 9–15)

Tillståndsförfaranden (artikel 9): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag, där parlamentets ändringsförslag 35 och 112–113 och delar av 37, 115 och 117 har införts. En smärre omformulering av punkt 3 har gjorts. Kommissionen godtar den ändrade formuleringen eftersom den gör texten tydligare utan att i sak förändra parlamentets ändringsförslag.

Villkor för tillståndsgivning (artikel 10): Den gemensamma ståndpunkten följer – med nedan angivna undantag – kommissionens ändrade förslag, som delvis grundar sig på parlamentets alla ändringsförslag (34, 118, 119, 120, 121 och 122). Smärre redaktionella ändringar har gjorts. Jämfört med kommissionens ändringsförslag, där parlamentets ändringsförslag 120 är infört, har en bestämmelse i punkt 3 inte tagits med i den gemensamma ståndpunkten. Det är bestämmelsen om att en medlemsstat, när den bedömer huruvida villkoren för tillståndsgivning i en annan medlemsstat är likvärdiga eller i allt väsentligt jämförbara, skall titta inte enbart på målet för och syftet med villkoren, utan även på deras verkan och verkställandets effektivitet. Kommissionen godtar att bestämmelsen utgår, eftersom det har ifrågasatts om den går att tillämpa i praktiken. Slutligen sägs i punkt 6 i den gemensamma ståndpunkten att beviljanden av tillstånd inte behöver motiveras, och det krävs inte heller att man skall kunna överklaga dem till domstol. Detta överensstämmer med parlamentets ändringsförslag 122, som inte är infört i kommissionens ändrade förslag. Kommissionen godtar tillägget.

Tillståndets varaktighet (artikel 11); urval mellan flera sökande (artikel 12): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag, som till stora delar grundar sig på parlamentets ändringsförslag 36, 38, 124–127, 128 och 129 samt delar av 30 och 130.

Otillåtna krav (artikel 14): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag, som huvudsakligen grundar sig på parlamentets ändringsförslag 40–41, 138 och 140–143, med två tillägg: 1) I punkt 6 har lagts till att konkurrerande aktörer inte är förbjudna att samråda med allmänheten. 2) I punkt 7 likställs försäkringar med ekonomiska säkerheter: En medlemsstat får fortfarande kräva endera av dessa garantiformer, förutsatt att det inte krävs att de skall tillhandahållas av tjänsteleverantörer som är etablerade inom medlemsstaten. Kommissionen godtar dessa tillägg eftersom de förtydligar bestämmelsen.

Krav som skall utvärderas (artikel 15): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag och de av parlamentets ändringsförslag (42, 144–150 och 242 [motsvarar 150]) som införts i kommissionens ändrade förslag. Vissa ändringar har dock gjorts (se punkt 3.3 nedan).

3.2.4. Frihet att tillhandahålla tjänster samt därtill knutna undantag (artiklarna 16–18 [artiklarna 16–19 i kommissionens ändrade förslag])

Frihet att tillhandahålla tjänster (artikel 16): Den gemensamma ståndpunkten följer helt och hållet parlamentets alla ändringsförslag (45–47, 152 och 293/rev4), som också införts i kommissionens ändrade förslag. Ett nytt skäl (82) har lagts till i ingressen för att klargöra att medlemsstaterna enligt vissa förutsättningar bör få tillämpa nationella bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor. Ytterligare undantag från friheten att tillhandahålla tjänster (artikel 17): Den gemensamma ståndpunkten följer parlamentets ändringsförslag 48, 50–51, 53, 54, 161–163, 165, 169–175, 400 och 404, som införts i kommissionens ändrade förslag, dock med en smärre omformulering av kommissionsförslagets punkt 12 om avfallstransporter (punkt 10 i den gemensamma ståndpunkten). Bestämmelsen om tillfälliga undantag från principen om ursprungsland (artikel 18 i kommissionens ursprungliga förslag) har utgått. Detta överensstämmer med parlamentets beslut vid första behandlingen och med kommissionens ändrade förslag. Undantag i enskilda fall (artikel 18 [artikel 19 i kommissionens ändrade förslag]): Den gemensamma ståndpunkten följer kommissionens ändrade förslag.

3.2.5. Tjänstemottagares rättigheter (artiklarna 19–21 [artiklarna 20–23 i kommissio-nens ändrade förslag])

Den gemensamma ståndpunkten följer nästan helt parlamentets ändringsförslag och kommissionens ändrade förslag. I bestämmelserna om otillåtna begränsningar (artikel 19) har dock led c strukits, vilket kommissionen godtagit. När det gäller stöd till tjänstemottagarna (artikel 21) följer den gemensamma ståndpunkten med smärre förändringar parlamentets ändringsförslag 178 och kommissionens ändrade förslag. Bestämmelserna om ersättning av utgifter för hälso- och sjukvård som tillhandahålls i en annan medlemsstat har utgått i enlighet med parlamentets ändringsförslag och kommissionens ändrade förslag (dessa bestämmelser fanns i artikel 23 i kommissionens ursprungliga förslag).

3.2.6. Utstationering av arbetstagare mellan medlemsstater och från tredjeländer (artiklarna 24–25 i kommissionens ursprungliga förslag)

Artiklarna 24 och 25 utgår i enlighet med parlamentets ändringsförslag 181, 182/248, 63–64, 183/249 och 65–66 och kommissionens ändrade förslag.

3.2.7. Tjänsternas kvalitet (artiklarna 22–27 [artiklarna 26–32 i kommissionens ändrade förslag])

Uppgifter om tjänsteleverantörerna och deras tjänster (artikel 22 [artikel 26 i kommissionens ändrade förslag]). I fråga om tjänsteleverantörernas skyldighet att lämna uppgifter om sin rättsliga ställning och juridiska form följer den gemensamma ståndpunkten parlamentets beslut och kommissionens ändrade förslag. Alla uppgiftskrav, som redan fanns i andra bestämmelser i direktivet – t.ex. om försäkringar och ekonomiska garantier, kundgarantier, verksamheter på flera olika områden och uppförandekoder – har nu förts samman i artikel 22. Kommissionen godtar detta. Yrkesansvarsförsäkringar och garantier (artikel 23 [artikel 27 i kommissionens ändrade förslag]): Den gemensamma ståndpunkten följer parlamentets ändringsförslag (64, 187, 188 och 190) och kommissionens ändrade förslag, vilket innebär att det inte är obligatoriskt att teckna yrkesansvarförsäkringar. En del smärre ändringar av kommissionens ändrade förslag har gjorts. Sålunda har punkt 2 om kravet på att lämna uppgifter om försäkringar och garantier flyttats till artikel 26. Rådet har vidare strukit förfarandet som skulle tillämpas när det inte går att skaffa en erforderlig yrkesansvarsförsäkring på försäkringsmarknaden. Detta förfarande var i själva verket onödigt eftersom det inte är obligatoriskt att teckna en sådan försäkring. När det gäller verksamheter på flera olika områden (artikel 25 [artikel 30 i kommissionens ändrade förslag]), tjänstekvalitet (artikel 26 [artikel 31]) och tvistlösning (artikel 27 [artikel 32]) följer den gemensamma ståndpunkten bara med smärre redaktionella ändringar parlamentets ändringsförslag och kommissionens ändrade förslag.

3.2.8. Administrativt samarbete (artiklarna 28–36 [artiklarna 33–38 i kommissionens ändrade förslag])

Ömsesidigt bistånd, tillsyn och därtill anslutande bestämmelser (artiklarna 28–36): Den gemensamma ståndpunkten följer med endast mycket små ändringar kommissionens ändrade förslag, där parlamentets ändringsförslag var införda i sak, dock med en annan utformning enligt tidigare överläggningar i rådet. (Parlamentets ändringsförslag är 68–69, 197–198 och 200–203).

3.2.9. Konvergensprogram och slutbestämmelser (artiklarna 37–46 [artiklarna 39–48 i kommissionens ändrade förslag])

Uppförandekoder (artikel 37 [artikel 39 i kommissionens ändrade förslag]), kompletterande harmonisering (artikel 38 [artikel 40]) och översynsklausulen (artikel 41 [artikel 43]): Den gemensamma ståndpunkten följer – med smärre ändringar som inte påverkar bestämmelserna i sak – parlamentets ändringsförslag och kommissionens ändrade förslag. När det gäller fristen för införlivande (artikel 44.1 [artikel 45.1 i kommissionens ändrade förslag]) följer den gemensamma ståndpunkten parlamentets ändringsförslag och förlänger den till att vara tre år, i stället för två år enligt kommissionens ändrade förslag. Kommissionen godtar ändringen.

3.3. Andra ändringar som rådet gjort jämfört med kommissionens ändrade förslag

Tillståndsförfaranden (artikel 13): Jämfört med kommissionens ändrade förslag innehåller den gemensamma ståndpunkten en del ändringar av punkterna 3–4 i artikel 13 och av skäl 63. Ändringarna rör principen om att ett tillstånd skall anses ha beviljats om den behöriga myndigheten inte meddelat sig inom en viss tidsfrist. Enligt den gemensamma ståndpunkten får den behöriga myndigheten förlänga tidsfristen om det är motiverat på grund av ärendets komplexa karaktär. Förlängningen skall då vederbörligen motiveras och meddelas sökanden innan den ursprungliga tidsfristen har löpt ut. I skäl 63 sägs att medlemsstaterna i andra arrangemang för tillståndsförfaranden, som får tillämpas av medlemsstaterna om det är objektivt motiverat av tvingande hänsyn till allmänintresset, skulle kunna införa bestämmelser enligt vilka en ansökan skall anses vara avslagen om den behöriga myndigheten inte har meddelat sig inom en given tidsfrist. Dessa förändringar borde även tillgodose kraven från parlamentet, som röstade för att principen om s.k. tyst medgivande (av behörig myndighet) skulle utgå, eftersom man ansåg att den inte ger tillräcklig flexibilitet. Förändringarna inverkar inte negativt på målet att åstadkomma tillståndsförfaranden som är snabbare och som innebär mindre överraskningar för de ekonomiska aktörerna. Kommissionen godtar därför ändringarna.

Utvärdering av krav som rör etableringsfriheten (artikel 15): Den gemensamma ståndpunkten innehåller en del ändringar av punkt 4 vilka rör de konsekvenser utvärderingsförfarandet kan ha för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Ändringarna syftar till att klargöra att utvärderingen inte får hindra fullgörandet av de särskilda uppgifter som ingår i tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Ändringarna borde undanröja parlamentets farhågor beträffande de följder utvärderingsförfarandet kan tänkas få för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Enligt kommissionen står det klart att utvärderingsförfarandet inte får äventyra utförandet av uppgifter som ingår i tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Den gemensamma ståndpunkten innehåller också ändringar som rör medlemsstaternas anmälningsskyldighet. Dessa ändringar borde undanröja invändningarna från parlamentet, som ansåg att anmälningsskyldigheten var för restriktiv för medlemsstaterna. Bland annat har ”och beror på förändrade omständigheter” strukits i punkt 6, vilket kommissionen godtar. I punkt 6 har en mening lagts till som förklarar att en anmälan i enlighet med direktiv 98/34/EG uppfyller den anmälningsskyldighet som föreskrivs i det föreliggande direktivet. Kommissionen godtar tillägget, som skapar ett klarare rättsläge för både de nationella myndigheterna och gemenskapens institutioner. Kommissionen understryker att direktiv 98/34/EG (i dess ändrade lydelse enligt direktiv 98/48/EG) i detta sammanhang omfattar enbart informationssamhällets tjänster.

Granskning av nationella krav (ömsesidig utvärdering) (artikel 39 [artikel 41 i kommissionens ändrade förslag]): Punkt 5 har lagts till. Den innehåller ett nytt förfarande enligt vilket varje medlemsstat skall överlämna en redovisning till kommissionen av de nationella krav vars tillämpning skulle kunna falla under artikel 16.1 tredje stycket och artikel 16.3. Kommissionen skall överlämna redovisningarna till övriga medlemsstater. Kommissionen skall också tillhandahålla analyser och riktlinjer om tillämpningen av dessa krav inom ramen för direktivet. Kommissionen godtar dessa bestämmelser eftersom de innebär ökad insyn och klarare rättsläge för ekonomiska aktörer.

Kommittéförfarande (artikel 40 [artikel 42 i kommissionens ändrade förslag]): Enligt den gemensamma ståndpunkten skall kommissionen biträdas av en föreskrivande kommitté. Kommissionen godtar detta.

Skydd av personuppgifter (artikel 43): En artikel om skydd av personuppgifter har lagts till i den gemensamma ståndpunkten. Syftet är att klargöra att man vid genomförandet och tillämpningen av direktivet – särskilt när det gäller informationsutbytet mellan medlemsstaterna – skall följa gemenskapens regler för skydd av personuppgifter. Kommissionen godtar tillägget.

4. SLUTSATSER

KOMMISSIONEN ANSER ATT MAN I DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN HAR BEHÅLLIT DE VIKTIGA inslagen i kommissionens ändrade förslag, liksom Europaparlamentets viktiga ändringsförslag. Kommissionen anser också att man i den gemensamma ståndpunkten har gjort en bra avvägning: den utgör en fungerande kompromiss som kommer att bidra till förverkligandet av en inre marknad för tjänster och till uppfyllandet av målen i Lissabonstrategin. Samtidigt garanterar den att tjänsterna – däribland offentliga tjänster – kommer att hålla hög kvalitet och att sociala rättigheter och konsumentskydd respekteras. Kommissionen välkomnar därför den gemensamma ståndpunkt som rådet antagit.