SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 18.2.2009 SEK(2009) 154 ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR Följedokument till förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättandet av en europeisk byrå för samarbete i asylfrågor SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN {KOM(2009) 66 slutlig} {SEK(2009) 153} 1. Förfarandefrågor och samråd med berörda parter 1.1. Uppmaningar att inrätta en europeisk byrå för samarbete i asylfrågor I juni 2008 antog kommissionen meddelandet Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Strategisk plan för asylpolitiken – ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU , KOM(2008) 360 slutlig. ”Strategisk plan för asylpolitiken – ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU”, som införde en färdplan för den andra etappen i genomförandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem. I meddelandet uttalade kommissionen att den skulle lägga fram ett förslag till inrättande av en europeisk byrå för samarbete i asylfrågor.[1] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Strategisk plan för asylpolitiken – ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU , KOM(2008) 360 slutlig. I slutet av september 2008 antog Europeiska rådet den europeiska pakten för invandring och asyl. Enligt denna pakt http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= enades Europeiska rådet uttryckligen om att ” under 2009 inrätta ett europeiskt stödkontor som kommer att ha till uppgift att underlätta utbytet av information, analyser och erfarenheter mellan medlemsstaterna samt att utveckla ett praktiskt samarbete mellan de myndigheter som ansvarar för behandlingen av asylansökningar” . [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Samråd och expertis Den strategiska planen för asylpolitiken utarbetades efter en ingående analys och diskussion med aktörerna om den framtida utformningen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Den byggde även på resultaten av diskussionerna om kommissionens grönbok från juni 2007 Grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet, KOM(2007) 301 slutlig. , som syftade till att utreda alternativ för den andra etappen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Särskilda frågor Se frågorna 21 och 22 i punkt 3. ställdes om möjligheterna att inrätta en stödstruktur i asylfrågor. Svaren på den allmänna remissen omfattade 89 svar från ett brett urval aktörer De 89 inläggen finns på http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . , däribland 20 medlemsstater, regionala och lokala myndigheter, Regionkommittén samt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, FN:s flyktingkommissariat, akademiska instanser, politiska partier och ett stort antal icke-statliga organisationer. Svaren på grönboken visade att det finns ett brett stöd för ett utvidgat praktiskt samarbete om det gemensamma europeiska asylsystemet och för förslaget att inrätta en struktur för stöd och samordning av åtgärderna i asylfrågor. Enligt konsekvensbedömningen till den strategiska planen var ett av de bästa alternativen att inrätta Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor .[3][4][5] Grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet, KOM(2007) 301 slutlig. Se frågorna 21 och 22 i punkt 3. De 89 inläggen finns på http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . I början av 2008 beställde kommissionen en extern genomförbarhetsstudie av inrättandet av en struktur för stöd till det praktiska samarbetet i asylfrågor, som underlag för konsekvensbedömningen till förslaget om den planerade Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor. Den externa studien byggde på samråd med aktörerna, tio fallstudier och intervjuer med över femtio aktörer. Uppdragstagaren har åtagit sig följande arbetsuppgifter: att gå igenom och analysera medlemsstaternas svar på grönboken, intervjua tjänstemän med ansvar för asyl vid GD rättvisa, frihet och säkerhet samt tjänstemän med ansvar för byråer vid kommissionens generalsekretariat. Följande aktörer har intervjuats: företrädare för Europaparlamentet, företrädare för befintliga samarbetsinitiativ eller strukturer (t.ex. Eurasil, IGC-gruppen med juridiska experter, General Directors of Immigration Services Conference (GDISC) och det europeiska migrationsnätverket), företrädare för icke-statliga organisationer och mellanstatliga organisationer - däribland European Council on Refugees and Exiles (ECRE), FN:s flyktingkommissariat och Caritas Europe – olika ministerier och behöriga instanser med ansvar för asylpolitikens utformning i tio medlemsstater. Besök för fallstudier gjordes i Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Nederländerna, Polen, Slovenien, Spanien, Sverige och Förenade kungariket. [6] Uppdragstagaren har åtagit sig följande arbetsuppgifter: att gå igenom och analysera medlemsstaternas svar på grönboken, intervjua tjänstemän med ansvar för asyl vid GD rättvisa, frihet och säkerhet samt tjänstemän med ansvar för byråer vid kommissionens generalsekretariat. Följande aktörer har intervjuats: företrädare för Europaparlamentet, företrädare för befintliga samarbetsinitiativ eller strukturer (t.ex. Eurasil, IGC-gruppen med juridiska experter, General Directors of Immigration Services Conference (GDISC) och det europeiska migrationsnätverket), företrädare för icke-statliga organisationer och mellanstatliga organisationer - däribland European Council on Refugees and Exiles (ECRE), FN:s flyktingkommissariat och Caritas Europe – olika ministerier och behöriga instanser med ansvar för asylpolitikens utformning i tio medlemsstater. Besök för fallstudier gjordes i Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Nederländerna, Polen, Slovenien, Spanien, Sverige och Förenade kungariket. 2. PROBLEMBESKRIVNING 2.1. Problembeskrivning När Europeiska rådet i september 2008 antog den europeiska pakten för invandring och asyl erinrade rådet högtidligen om att varje förföljd utlänning har rätt att få hjälp och skydd på Europeiska unionens territorium i enlighet med Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning, ändrad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967 och andra relevanta fördrag. Stora framsteg har nåtts på senare år tack vare de gemensamma miniminormerna som ligger till grund för det gemensamma europeiska asylsystemet, men fortfarande kvarstår stora skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om beviljande av internationellt skydd och de former skyddet tar sig. Rättsakter antogs under den första etappen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Men det konkreta genomförandet av direktiven visar på väsentliga skillnader i behandlingen av asylansökningar, både när det gäller kvalitetsbedömningar och i fråga om skillnader i behandlingen inom EU. I den strategiska planen för asylpolitiken från juni 2008 beslutade kommissionen för det första att utföra en fullständig översyn av regelverket för asyl för att förbättra innehållet och betonade för det andra behovet av att samtidigt med översynen förbättra det praktiska samarbetet i fråga om det gemensamma europeiska asylsystemet. Nu är det praktiska samarbetet om det gemensamma europeiska asylsystemet visserligen relativt väl utvecklat, men det är fortfarande begränsat i många frågor och suboptimalt på vissa punkter, som bör ses över. 2.2 Särskilda problem De främsta problemen i det praktiska samarbetet är följande: · Avvikande praxis och suboptimalt utbyte av goda arbetsmetoder på EU-nivå. · Hög press på medlemsstaternas asylsystem och alltför tung börda på vissa medlemsstater. · Begränsat samarbete och begränsad samordning av de externa aspekterna på det gemensamma europeiska asylsystemet. 2.3 EU:s behörighet Den gällande rättsliga grunden för gemenskapens åtgärder i fråga om asylpolitik finns i artikel 63.1–63.2 i EG-fördraget. Där sägs att rådet ska besluta om ” åtgärder som avser asyl, i enlighet med Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 och protokollet av den 31 januari 1967 om flyktingars rättsliga ställning samt andra relevanta fördrag ” och vidare även ” åtgärder som avser flyktingar och fördrivna personer ” i fråga om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva asylansökan, mottagning, ställning som flykting, beviljande av flyktingstatus (inklusive tillfälligt skydd) samt balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot asylsökande. För det praktiska samarbetet (i asylfrågor) är den gällande rättsliga grunden artikel 66 i EG-fördraget, där det sägs att rådet enligt förfarandet i artikel 67 ska vidta åtgärder för att säkerställa samarbete mellan de relevanta enheterna vid medlemsstaternas förvaltningar inom de områden som omfattas av avdelning IV (visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer), samt mellan dessa enheter och kommissionen. 3. FÖRSLAGETS MÅL Målen beskrivs i nedanstående tabell. Allmänna mål|Särskilda mål|Operativa mål (följder och återverkningar)| Att förbättra rättvis och mer harmoniserad behandling av ansökningar om internationellt skydd inom EU |Att minska skillnaderna mellan medlemsstaterna i fråga om tillämpningen av lagstiftning, politik och praxis |Att ge de aktörer som deltar i asylhanteringen bättre kapacitet, kunskaper och kännedom | ||| ||| |Att minska skillnaderna mellan medlemsstaterna i fråga om kvalitet och innehåll i information om ursprungsländerna och harmonisera hur informationen samlas in, framställs och tolkas|Att förbättra insamlingen av och kvaliteten på information om ursprungsländer och göra den tillgänglig för alla medlemsstater för att förbättra tolkningen och bedömningen| ||| Att öka solidariteten och dela bördan i asylfrågor mellan medlemsstaterna |Att minska den alltför tunga bördan på vissa medlemsstater|Att hjälpa medlemsstaterna att bygga upp sin kapacitet och stödja dem som möter högt tryck på sina asylsystem och sin mottagningsförmåga | |Att öka medlemsstaternas kapacitet att hantera asylansökningar, även vid massiv tillströmning av asylsökande || Att bättre hantera flyktingströmmar till EU genom att lägga större vikt vid de externa aspekterna på det gemensamma europeiska asylsystemet |Att öka arbetet med externa frågor på asylområdet, t.ex. regionala skyddsprogram och frivilligt återvändande|Att verka för framgångsrikt frivilligt återvändande av personer som från länder utanför EU ansökt om internationellt skydd| ||Att stärka skyddssystemen i länder utanför EU| 4. HANDLINGSALTERNATIV Två handlingsalternativ analyseras i konsekvensbedömningen. De första handlingsalternativen avser vilka uppgifter och uppdrag som ska anförtros den nya strukturen. Den andra uppsättningen handlingsalternativ avser vilken institutionell struktur som är lämpligast för att nå bästa arbetsresultat. Konsekvensbedömningen utreder åtta alternativ för den konkreta utformningen av den struktur som ska utföra de uppgifter och uppdrag som nämns ovan. 4.1. Uppgifter och uppdrag som ska anförtros den nya strukturen för samarbete i asylfrågor De uppgifter och uppdrag som ska anförtros strukturen analyserades och bedömdes var för sig. Följande uppgifter ansågs möjliga att anförtro den nya strukturen för samarbete i asylfrågor: – Utbyta bästa metoder – Främja övervakning och kvalitetskontroll – Förbättra insamlingen och kvaliteten på information om ursprungsländer samt förbättra tolkningen av sådan information – Inrätta en expertgrupp i asylfrågor – Arbeta med vidareflyttning inom EU – Arbeta med utbildning och kapacitetsuppbyggnad – Arbeta med externa aspekter på det praktiska samarbetet i fråga om det gemensamma europeiska asylsystemet: frivilligt återvändande och regionala skyddsprogram. 4.2. Alternativ för den konkreta utformningen av den nya strukturen för samarbete i asylfrågor Åtta alternativ för den konkreta utformningen av den nya strukturen för samarbete i asylfrågor utreddes (varav två snabbt avfärdades som olämpliga). – Ingen förändring (olämpligt) – Stärka kommissionens enhet – Inrätta ett nytt nätverk – Inrätta en ny tillsynsmyndighet (ej beslutsfattande organ) – Införliva strukturen för samarbete med en befintlig tillsynsmyndighet: – europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter, – europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex), – det planerade organet med ansvar för driften av Schengens informationssystem (SIS II), Informationssystemet för viseringar (VIS) och Eurodac samt för utveckling och drift av andra stora datasystem. – Inrätta en gemensam EU-myndighet (alternativet att inrätta ett beslutsfattande organ avfärdades som olämpligt i den strategiska planen för asylpolitiken). 5. BÄSTA ALTERNATIV De sju uppgifter som beskrivits anses i konsekvensbedömningen möjliga att överföra till den planerade strukturen och möjliga att genomföra där. Konsekvensbedömningen bygger på analyser av alla institutionella alternativ för den planerade strukturen. I nedanstående tabell jämförs de åtta alternativen. Vissa kriterier ansågs centrala för den slutliga bedömningen av alternativen, däribland kriterierna ”uppfyllande av mål”, ”politisk genomförbarhet” och ”följder för EU:s budget”. BEDÖMNINGALTERNATIV|Uppfyllande av mål (funktionell och praktisk effektivitet)Hög (+++)ellerLåg (- - -)|Tid för genomförandetKort (+++)eller Lång (- - -)|Behov av stöd från kommissionen till den planerade (externa) strukturenStort (+++)ellerLitet (- - -)|Rättslig genomförbarhetGod (+++)ellerDålig (- - -)|Politisk genomförbarhetGod (+++)ellerDålig (- - -)|Följder för EU:s budget(se närmare siffror i de finansiella bilagorna till konsekvensbedömningen enligt den finansiella förhandsanalysen)|Övergripande bedömningPositiv (+ till +++)Negativ (- till - - - )| ||||||Beräknad start 2010 |Minimikostnader för pågående arbete 2011 |Maximikostnader för pågående arbete 2011 och framåt|| Alternativ 1Ingen förändring|0|0|0|0|0|0|0|0|0| Alternativ 2Kommissionens enhet|+|++|Ej tillämpligt|+++|- -|320.000|2.959.017|5.732.809|+| Alternativ 3Nätverk|- -|-|- - |++|+|345.000|3.970.395|8.067.187|-| Alternativ 4Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor|+++|+|- -|+++|+++|6.085.373|10.313.738|17.612 984|++(+)| Alternativ 5Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter|-|-|- - |+|+|600.000|6.654.449|12.104.600|-| Alternativ 6Frontex|-|-|- - |+|-|600.000|6.654.449|11.940.342|- -| Alternativ 7IT-byrå|- - -|- - -|- -|-|- -|600.000|6.818.706|12.331.105|- - -| Alternativ 8Myndighet|+++|+|- -|- - -|- - --|Icke tillgänglig|Icke tillgänglig|Icke tillgänglig|- - -| Med utgångspunkt i det ovan sagda tycks det bästa alternativet från en institutionell synvinkel vara att utforma den kommande Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor som en tillsynsmyndighet. Europeiska byrån för samarbete i asylfrågor framstår som det bästa alternativet för att öka det praktiska samarbetet om det gemensamma europeiska asylsystemet i alla de frågor som byrån ska handlägga. Trots att det kräver mer finansiering verkar det bäst att inrätta byrån som en tillsynsmyndighet, eftersom det ger bäst effektivitet i fråga om målen och dessutom framstår som mer rättsligt och politiskt genomförbart än andra möjligheter. Byrån behöver framför allt fullt stöd från Europaparlamentet och medlemsstaterna för att den grundläggande förordningen ska kunna antas snabbt. Byrån har fullt stöd från de av kommissionens avdelningar som ska inrätta byrån så snart den grundläggande förordningen antagits. Byrån ska vara ett oberoende organ för sakkunniga i asylfrågor som ska hjälpa medlemsstaterna att bekanta sig med varandras system och praxis, utveckla närmare arbetsrelationer mellan asylprövningsinstanser på operativ nivå, bygga förtroende och tillit till varandras system och uppnå större konsekvens i praktiken. [1] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Strategisk plan för asylpolitiken – ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU , KOM(2008) 360 slutlig. [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= [3] Grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet, KOM(2007) 301 slutlig. [4] Se frågorna 21 och 22 i punkt 3. [5] De 89 inläggen finns på http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . [6] Uppdragstagaren har åtagit sig följande arbetsuppgifter: att gå igenom och analysera medlemsstaternas svar på grönboken, intervjua tjänstemän med ansvar för asyl vid GD rättvisa, frihet och säkerhet samt tjänstemän med ansvar för byråer vid kommissionens generalsekretariat. Följande aktörer har intervjuats: företrädare för Europaparlamentet, företrädare för befintliga samarbetsinitiativ eller strukturer (t.ex. Eurasil, IGC-gruppen med juridiska experter, General Directors of Immigration Services Conference (GDISC) och det europeiska migrationsnätverket), företrädare för icke-statliga organisationer och mellanstatliga organisationer - däribland European Council on Refugees and Exiles (ECRE), FN:s flyktingkommissariat och Caritas Europe – olika ministerier och behöriga instanser med ansvar för asylpolitikens utformning i tio medlemsstater. Besök för fallstudier gjordes i Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Nederländerna, Polen, Slovenien, Spanien, Sverige och Förenade kungariket. Es (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 18.2.2009 SEC(2009) 154 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN Documento de acompañamiento de la Propuesta de REGLAMENTO DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por el que se crea una Oficina Europea de Apoyo al Asilo RESUMEN DE LA EVALUACIÓN DE IMPACTO {COM(2009) 66 final} {SEC(2009) 153} 1. Cuestiones de procedimiento y consulta a las partes interesadas 1.1. Convocatorias para crear una Oficina Europea de Apoyo al Asilo La Comisión adoptó en junio de 2008 la Comunicación Comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones - Plan de política de asilo - Un planteamiento integrado de la protección en toda la UE, COM(2008) 360. «Plan de política de asilo - Un planteamiento integrado de la protección en toda la UE», que estableció una hoja de ruta para la segunda fase de realización del Sistema Europeo Común de Asilo (SECA), y anunció que presentaría una propuesta legislativa para la creación de una Oficina Europea de Apoyo al Asilo .[1] Comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones - Plan de política de asilo - Un planteamiento integrado de la protección en toda la UE, COM(2008) 360. A finales de septiembre de 2008, el Consejo Europeo adoptó el Pacto Europeo sobre Inmigración y Asilo. Con arreglo a dicho Pacto http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%É0&ff_C O TE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= , el Consejo Europeo expresamente aceptó «crear en 2009 una Oficina Europea de Apoyo destinada a facilitar el intercambio de información, análisis y experiencia entre los Estados miembros, y de desarrollar la cooperación práctica entre las administraciones responsables del examen de las solicitudes de asilo» .[2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%É0&ff_C O TE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Consulta y asesoramiento El Plan de política de asilo se elaboró sobre la base de una reflexión y un debate profundos con los interesados en la futura arquitectura del SECA y sobre los resultados del debate que siguió al Libro Verde de la Comisión publicado en junio de 2007 Libro Verde sobre el futuro Sistema Europeo Común de Asilo, COM (2007) 301. , cuyo objetivo era identificar las opciones para configurar la segunda fase del SECA. Se plantearon preguntas Véanse las preguntas 21 y 22 en el apartado 3. específicas por lo que se refiere a la posible creación de una estructura de apoyo al asilo. La respuesta a la consulta pública incluyó 89 contribuciones de una amplia gama de interesados Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm , incluidos 20 Estados miembros, autoridades regionales y locales, el Comité de las Regiones y el Comité Económico y Social, el ACNUR, instituciones académicas, partidos políticos y gran número de ONG. Las respuestas al Libro Verde mostraron un amplio apoyo a una mayor cooperación por lo que respecta al SECA y a la idea de crear una estructura específica, en forma de una estructura de apoyo al asilo, para prestar asistencia y coordinar las actividades pertinentes. La opción política preferida del informe de evaluación del impacto del plan incluyó la creación de la Oficina Europea de Apoyo al Asilo .[3][4][5] Libro Verde sobre el futuro Sistema Europeo Común de Asilo, COM (2007) 301. Véanse las preguntas 21 y 22 en el apartado 3. Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm A principios de 2008, la Comisión encargó un estudio de viabilidad externo sobre la creación de un apoyo estructural a la cooperación práctica en el ámbito del asilo, que contribuiría a la evaluación de impacto de la futura Oficina Europea de Apoyo al Asilo. El estudio externo se basó en una ronda de consultas a los interesados, consistente en diez estudios de casos y entrevistas a más de cincuenta interesados El contratista ha realizado los siguientes trabajos: estudio y análisis de las respuestas de los Estados miembros al Libro Verde; entrevistas con funcionarios de la DG JLS responsables del asilo y con funcionarios responsables de las agencias en la SEC GEN. Se ha entrevistado a los siguientes interesados: representantes del Parlamento Europeo; representantes de iniciativas o estructuras de cooperación existentes (por ejemplo EURASIL, IGC, GDISC, EMN); representantes de ONG y de organizaciones intergubernamentales, incluidas ECRE, ACNUR, y Caritas Europa y departamentos ministeriales y organismos competentes responsables de la formulación de las políticas de asilo en 10 Estados miembros. Se han realizado visitas para el estudio de casos en Bélgica, Francia, Alemania, Italia, Países Bajos, Polonia, Eslovenia, España, Suecia y Reino Unido. .[6] El contratista ha realizado los siguientes trabajos: estudio y análisis de las respuestas de los Estados miembros al Libro Verde; entrevistas con funcionarios de la DG JLS responsables del asilo y con funcionarios responsables de las agencias en la SEC GEN. Se ha entrevistado a los siguientes interesados: representantes del Parlamento Europeo; representantes de iniciativas o estructuras de cooperación existentes (por ejemplo EURASIL, IGC, GDISC, EMN); representantes de ONG y de organizaciones intergubernamentales, incluidas ECRE, ACNUR, y Caritas Europa y departamentos ministeriales y organismos competentes responsables de la formulación de las políticas de asilo en 10 Estados miembros. Se han realizado visitas para el estudio de casos en Bélgica, Francia, Alemania, Italia, Países Bajos, Polonia, Eslovenia, España, Suecia y Reino Unido. 2. DEFINICIÓN DEL PROBLEMA 2.1. Descripción del problema El Consejo Europeo de septiembre de 2008, al adoptar el Pacto Europeo sobre Inmigración y Asilo, reiteró solemnemente que todo extranjero perseguido tiene derecho a obtener ayuda y protección en el territorio de la Unión Europea en aplicación de la Convención de Ginebra de 28 de julio de 1951 relativa al estatuto de los refugiados, modificada por el Protocolo de Nueva York de 31 de enero de 1967, y otros tratados pertinentes. Si bien estos últimos años se han realizado muchos progresos a consecuencia del establecimiento de normas mínimas comunes con vistas a la introducción del SECA, sigue habiendo considerables disparidades entre los Estados miembros a la hora de conceder protección y en las formas que adopta dicha protección. Se adoptaron instrumentos jurídicos durante la primera fase del SECA. Sin embargo, la aplicación práctica de las Directivas revela diferencias significativas en el tratamiento de las solicitudes de asilo tanto en términos de calidad de la evaluación como en términos de diversidad de tratamiento en la Unión. Por ello la Comisión, en el Plan de junio de 2008 decidió 1) realizar un estudio completo del acervo sobre el asilo a fin de mejorar su contenido, y 2) subrayar la necesidad, paralelamente a este estudio, de reforzar la cooperación práctica relacionada con el SECA. Si bien la cooperación práctica relacionada con el SECA puede considerarse ya bien desarrollada, muchos aspectos siguen estando limitados en su alcance y siguen sin ser y, por tanto, deben abordarse. 2.2. Problemas específicos Los principales problemas por lo que se refiere a la cooperación práctica son los siguientes: · discrepancia en cuanto a las prácticas e intercambio no óptimo de buenas prácticas a escala de la UE; · presiones sobre los sistemas de asilo de los Estados miembros y sobrecarga de algunos Estados miembros; y · cooperación y coordinación limitadas por lo que se refiere a la dimensión exterior del SECA. 2.3. Derecho de la UE a actuar La base jurídica actual para la acción comunitaria en el ámbito de la política de asilo se establece en el artículo 63, apartados 1 y 2, del TCE. Estas disposiciones afirman que el Consejo debe adoptar « medidas en materia de asilo, con arreglo a la Convención de Ginebra de 28 de julio de 1951 y al Protocolo de 31 de enero de 1967 sobre el estatuto de los refugiados y a otros tratados pertinentes » y también «medidas relativas a los refugiados y personas desplazadas» en áreas tales como la responsabilidad del Estado miembro, las condiciones de acogida, la concesión del estatuto de refugiado, la concesión de protección (incluida la protección temporal) y un esfuerzo equitativo entre los Estados miembros en la acogida de solicitantes de asilo. Por lo que se refiere a la cooperación práctica (en el ámbito del asilo), la base jurídica actual se establece en el artículo 66 del TCE, que declara que el Consejo, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 67, tomará las medidas necesarias para garantizar la cooperación entre los servicios pertinentes de las administraciones de los Estados miembros en los ámbitos previstos en el título IV (visados, asilo, inmigración y otras políticas relacionadas con la libre circulación de personas), así como entre dichos servicios y la Comisión. 3. OBJETIVOS Los objetivos figuran en el cuadro siguiente. Objetivos generales|Objetivos específicos|Objetivos operativos (resultados y efectos)| Mejorar el tratamiento justo y armonizado de las solicitudes de protección internacional en toda la Unión |Reducir las diferencias en la aplicación de la legislación, políticas y prácticas operativas entre los Estados miembros.|Mejorar la capacidad, conocimientos y competencia técnica de los distintos actores implicados en el proceso de asilo.| ||| ||| |Reducir las diferencias en la calidad y el contenido de la información sobre el país de origen y armonizar su recogida, elaboración y evaluación.|Mejorar la recopilación y la calidad de la información sobre el país de origen y hacerla accesible a todos los Estados miembros con objeto de mejorar su interpretación y evaluación.| ||| Mejorar la solidaridad y el reparto de las cargas entre los Estados miembros en el ámbito del asilo|Reducir la sobrecarga de algunos Estados miembros.|Apoyar a los Estados miembros en el refuerzo de capacidades y apoyar a aquéllos que se enfrentan a presiones especiales en su capacidad de acogida y su sistema de asilo.| |Mejorar la capacidad de los Estados miembros para tratar las solicitudes de asilo, incluidas las situaciones de afluencia masiva de solicitantes de asilo.|| Gestionar mejor los flujos de refugiados hacia la UE ampliando la dimensión externa del SECA|Reforzar la aplicación de aspectos relacionados con la dimensión exterior del asilo, como programas de protección regional y reasentamiento.|Incrementar el reasentamiento de los solicitantes de protección internacional fuera de la UE.| ||Consolidar los sistemas de protección en terceros países.| 4. OPCIONES ESTRATÉGICAS En el informe de la evaluación de impacto se analizan dos grupos de opciones. El primer grupo de opciones hace referencia a las tareas y misiones que deben encomendarse a la estructura de apoyo. El segundo grupo de opciones se refiere a la organización institucional potencial de la estructura de apoyo para permitir que funcione óptimamente. En el informe de evaluación de impacto se estudian ocho opciones institucionales principales para establecer la estructura de apoyo, que cumpliría las misiones y las tareas anteriormente mencionadas. 4.1. Tareas y misiones que deben confiarse a la futura estructura de apoyo al asilo Se realizó un análisis individual de las tareas y misiones que deben confiarse a la futura estructura de apoyo al asilo, evaluando las opciones disponibles. Se evaluaron las siguientes tareas para su posible atribución a la futura estructura de apoyo: – Intercambio de buenas prácticas – Apoyo a la supervisión y al control de calidad – Actividades para mejorar la recopilación y la calidad de la información sobre el país de origen y para mejorar la evaluación de la información sobre el país de origen – Grupo de expertos sobre asilo – Relocalización en el interior de la UE – Formación y desarrollo de capacidades – Actividades ligadas a los aspectos exteriores de la cooperación práctica vinculados al SECA: reasentamiento y programas de protección regional. 4.2. Opciones para la forma institucional de la futura estructura de apoyo al asilo Se realizó un análisis individual de ocho opciones para la forma institucional de la estructura de apoyo (de entre ellas, dos opciones se descartaron rápidamente): – - Statu quo (descartada) – - Consolidación de la unidad de la Comisión Europea – - Creación de una nueva red – - Creación de una nueva agencia reguladora (no un organismo de toma de decisiones) – - Incorporación de la estructura de apoyo en una agencia reguladora existente: – - en la Agencia de los Derechos Fundamentales (FRA); – - en la Agencia Europea para la Gestión de la Cooperación Operativa en las Fronteras exteriores de los Estados miembros de la Unión Europea (FRONTEX); – - en la futura agencia para la gestión operativa de SIS II, VIS y EURODAC y para el desarrollo y la gestión de otros sistemas de TI de gran envergadura. – - Creación de una autoridad común de apoyo de la UE (agencia reguladora con competencia para la toma de decisiones - opción descartada por el Plan de política de asilo). 5. OPCIÓN ESTRATÉGICA PREFERIDA Las siete tareas descritas se evalúan en el informe de evaluación de impacto como posibles para ser confiadas a la futura estructura de apoyo y viables. Este informe de evaluación de impacto realizó un análisis individual para cada opción institucional disponible para la futura estructura de apoyo al asilo. Los aspectos principales de las ocho opciones se comparan en el cuadro que figura a continuación. Cabe notar que los criterios «Consecución de objetivos», «Viabilidad política» e «Implicaciones para el presupuesto de la UE» se consideraron clave para la evaluación final de las opciones. EVALUACIÓNOPCIONES|Consecución de objetivos (eficacia funcional y práctica)Elevado (+ + +)aBajo (- - -)|Tiempo necesario para la aplicaciónBreve (++ +)aLargo (- - -)|Apoyo necesario de la Comisión a la futura estructura (externa) Elevado (- - -)aBajo (++ +)|Viabilidad jurídicaElevado (- - -)aBajo (++ +)|Viabilidad políticaElevado (- - -)aBajo (++ +)|Implicación para el presupuesto de la UE(véanse las cifras detalladas en los anexos financieros al informe de evaluación de impacto - análisis financiero previo)|Evaluación generalPositiva (+ a +++) Negativa (- a - - -)| ||||||Puesta en marcha estimada 2010 |Costes mínimos en curso 2011 |Costes máximos en curso 2011 en adelante|| Opción 1Statu quo|0|0|0|0|0|0|0|0|0| Opción 2Unidad de COM|+|++|No procede|+++|- -|320.000|2.959.017|5.732.809|+| Opción 3Redes|- -|-|- - |++|+|345.000|3.970.395|8.067.187|-| Opción 4OEAA|+++|+|- -|+++|+++|6.145.016|10.318.738|17.612 984|++(+)| Opción 5FRA|-|-|- - |+|+|600.000|6.654.449|12.104.600|-| Opción 6FRONTEX|-|-|- - |+|-|600.000|6.654.449|11.940.342|- -| Opción 7Agencia de TI|- - -|- - -|- -|-|- -|600.000|6.818.706|12.331.105|- - -| Opción 8Autoridad|+++|+|- -|- - -|- - - -|No disponible|No disponible|No disponible|- - -| Sobre la base de lo anterior, desde un punto de vista institucional, la creación de una agencia reguladora como modelo institucional para la futura Oficina Europea de Apoyo al Asilo parece ser la opción política preferida . La Oficina Europea de Apoyo al Asilo parece la mejor opción para reforzar la cooperación práctica en el SECA por lo que se refiere al conjunto de tareas que deben encomendarse a la estructura de apoyo. Aunque es la solución más costosa en términos financieros, la creación de la Oficina de Apoyo en forma de agencia reguladora parece ser la opción preferida, pues será la más eficaz por lo que se refiere a la consecución de objetivos, y porque parece tener mayor viabilidad jurídica y política que las otras opciones institucionales. En especial, la Oficina contará con el pleno apoyo del Parlamento Europeo y de los Estados miembros para una adopción rápida del reglamento de base. También contará con el apoyo total de los servicios de la Comisión para contribuir a la rápida creación de la Oficina tras la adopción del reglamento de base por el legislador. Será un centro europeo independiente de competencia en materia de asilo y ayudará a los Estados miembros a familiarizarse con los sistemas y prácticas de los otros, a establecer relaciones de trabajo más estrechas entre los servicios de asilo a nivel operativo, a crear confianza en los sistemas de los otros y a lograr una mayor coherencia en la práctica. [1] Comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones - Plan de política de asilo - Un planteamiento integrado de la protección en toda la UE, COM(2008) 360. [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%É0&ff_C O TE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= [3] Libro Verde sobre el futuro Sistema Europeo Común de Asilo, COM (2007) 301. [4] Véanse las preguntas 21 y 22 en el apartado 3. [5] Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm [6] El contratista ha realizado los siguientes trabajos: estudio y análisis de las respuestas de los Estados miembros al Libro Verde; entrevistas con funcionarios de la DG JLS responsables del asilo y con funcionarios responsables de las agencias en la SEC GEN. Se ha entrevistado a los siguientes interesados: representantes del Parlamento Europeo; representantes de iniciativas o estructuras de cooperación existentes (por ejemplo EURASIL, IGC, GDISC, EMN); representantes de ONG y de organizaciones intergubernamentales, incluidas ECRE, ACNUR, y Caritas Europa y departamentos ministeriales y organismos competentes responsables de la formulación de las políticas de asilo en 10 Estados miembros. Se han realizado visitas para el estudio de casos en Bélgica, Francia, Alemania, Italia, Países Bajos, Polonia, Eslovenia, España, Suecia y Reino Unido. ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel, 18.2.2009 SEK(2009) 154 KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti loomise kohta MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE {KOM(2009) 66 lõplik} {SEK(2009) 153} 1. Menetlusküsimused ja konsulteerimine huvitatud isikutega 1.1. Ettepanekud luua Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet 2008. aasta juunis võttis komisjon vastu teatise Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Varjupaigapoliitika kava – ühtne lähenemisviis kaitse andmisele Euroopa Liidus” (KOM(2008) 360). „Varjupaigapoliitika kava – ühtne lähenemisviis kaitse andmisele Euroopa Liidus”, milles esitati tegevuskava Euroopa ühise varjupaigasüsteemi (edaspidi „varjupaigasüsteem”) teise etapi elluviimiseks ning teatati kavatsusest esitada õigusloomeettepanek Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti loomise kohta.[1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Varjupaigapoliitika kava – ühtne lähenemisviis kaitse andmisele Euroopa Liidus” (KOM(2008) 360). 2008. aasta septembri lõpus võttis Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti. Paktis http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= lepiti konkreetselt kokku, et „2009. aastal luuakse Euroopa tugibüroo , mille eesmärk oleks hõlbustada teabe, analüüside ja kogemuste vahetamist liimesriikide vahel ning arendada praktilist koostööd varjupaigataotluste läbivaatamise eest vastutavate asutuste vahel”. [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Konsultatsioonid ja eksperdiarvamus Varjupaigapoliitika kava koostati pärast põhjalikke ettevalmistustöid ning huvirühmadega peetud arutelusid varjupaigasüsteemi tulevase ülesehituse kohta, võttes arvesse tulemusi, mida andis komisjoni 2007. aasta juunis avaldatud roheline raamat Roheline raamat Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta (KOM(2007) 301). , mille eesmärk oli kindlaks määrata võimalikud tegevussuunad Euroopa ühise varjupaigasüsteemi teises etapis. Rohelises raamatus esitati konkreetseid küsimusi Vt punkt 3, küsimused 21 ja 22. varjupaigaküsimuste tugiameti võimaliku loomise kohta. Avaliku arutelu tulemusena saabus 89 vastust 89 vastusega saab tutvuda aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm. paljudelt varjupaigaküsimustega tegelevatelt sidusrühmadelt, kelle hulgas oli 20 liikmesriiki, piirkondlikke ja kohalike omavalitsuste asutusi, Regioonide Komitee ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, ÜRO pagulaste ülemvolinik, teadlased, erakonnad ning arvukalt valitsusväliseid organisatsioone. Rohelises raamatus esitatud küsimustele antud vastustest ilmneb, et laialdaselt toetatakse nii ühise varjupaigasüsteemiga seotud praktilist koostööd kui ka kavatsust luua konkreetselt kõnealuse tegevuse toetamise ja kooskõlastamisega tegelev varjupaigaküsimuste tugiasutus. Varjupaigapoliitika kava mõju hindamise aruandes peeti sobivaimaks lahenduseks Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti loomist.[3][4][5] Roheline raamat Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta (KOM(2007) 301). Vt punkt 3, küsimused 21 ja 22. 89 vastusega saab tutvuda aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm. 2008. aasta alguses tellis komisjon välisekspertidelt teostatavusuuringu varjupaigaküsimustes tehtavat praktilist koostööd toetava struktuuri loomise kohta, eesmärgiga kasutada uuringu tulemusi tulevase Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti mõju hindamisel. Uuring hõlmas ulatuslikke arutelusid sidusrühmadega ning selle raames teostati 10 üksikuuringut ja vesteldi rohkem kui 50 huvitatud isikuga Uuringu teostaja: vaatas läbi ja analüüsis liikmesriikide vastuseid rohelisele raamatule; vestles õigus- vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadis varjupaigaküsimuste eest vastutavate ametnikega ning peasekretariaadis ühenduse ametitega seotud küsimuste eest vastutavate ametnikega. Uuringu teostaja vestles järgmiste sidusrühmadega: Euroopa Parlamendi esindajad; olemasolevate koostööalgatuste ja -asutuste (nt EURSIL, IGC, GDISC, EMN) esindajad; valitsusväliste ja valitsustevaheliste organisatsioonide, sh ECRE, ÜRO pagulaste ülemvoliniku, Caritas Europe ning kümne liikmesriigi varjupaigapoliitika kujundamise eest vastutavate ministeeriumide osakondade ning pädevate asutuste esindajad. Üksikjuhtuuringuid teostati Belgias, Prantsusmaal, Saksamaal, Itaalias, Madalmaades, Poolas, Sloveenias, Hispaanias, Rootsis ja Ühendkuningriigis. . [6] Uuringu teostaja: vaatas läbi ja analüüsis liikmesriikide vastuseid rohelisele raamatule; vestles õigus- vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadis varjupaigaküsimuste eest vastutavate ametnikega ning peasekretariaadis ühenduse ametitega seotud küsimuste eest vastutavate ametnikega. Uuringu teostaja vestles järgmiste sidusrühmadega: Euroopa Parlamendi esindajad; olemasolevate koostööalgatuste ja -asutuste (nt EURSIL, IGC, GDISC, EMN) esindajad; valitsusväliste ja valitsustevaheliste organisatsioonide, sh ECRE, ÜRO pagulaste ülemvoliniku, Caritas Europe ning kümne liikmesriigi varjupaigapoliitika kujundamise eest vastutavate ministeeriumide osakondade ning pädevate asutuste esindajad. Üksikjuhtuuringuid teostati Belgias, Prantsusmaal, Saksamaal, Itaalias, Madalmaades, Poolas, Sloveenias, Hispaanias, Rootsis ja Ühendkuningriigis. 2. PROBLEEMIASETUS 2.1. Probleemikirjeldus 2008. aasta septembris Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti vastu võttes kinnitas Euroopa Ülemkogu taas kord, et kõikidel tagakiusatud välismaalastel on õigus abile ja kaitsele Euroopa Liidu territooriumil vastavalt 28. juuli 1951. aasta Genfi pagulasseisundi konventsioonile, mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga, ning muudele asjaomastele lepingutele. Kuigi viimastel aastatel on tehtud suuri edusamme tänu ühiste miinimumnõuete rakendamisele Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomisel, esinevad liikmesriikide vahel endiselt suured erinevused selles, kellele ja mis vormis kaitset võimaldatakse. Ühise varjupaigasüsteemi loomise esimeses etapis võeti vastu mitmesuguseid õigusakte. Direktiivide praktilisel rakendamisel on aga ilmnenud, et eri liikmesriikides menetletakse varjupaigataotlusi erinevalt nii kvaliteedi kui mitmekesisuse seisukohast. Seepärast otsustas komisjon 2008. aasta juunis esitatud varjupaigapoliitika kavas koostada täieliku ülevaate varjupaigaalasest ühenduse õigustikust, et teha selles sisulisi parandusi. Samuti rõhutati vajadust tihendada samal ajal ühise varjupaigasüsteemiga seotud praktilist koostööd. Kuigi varjupaigasüsteemiga seotud praktilist koostööd võib juba lugeda hästi toimivaks, on paljud selle aspektid endiselt piiratud ulatusega ja ebaoptimaalsed. Seepärast tuleks neile tähelepanu pöörata. 2.2. Eriküsimused Praktilise koostööga seonduvad eelkõige järgmised probleemid: · erinevused praktilises töös ning heade tavade ebaoptimaalne vahetamine ELi tasandil; · surve liikmesriikide varjupaigasüsteemidele ning mõnede liikmesriikide ülekoormus; · piiratud koostöö ja kooskõlastamine ühise varjupaigasüsteemi välismõõtmega seotud küsimustes. 2.3. Euroopa Liidu õigus tegutseda Kehtiv õiguslik alus ühenduse meetmetele varjupaigapoliitika valdkonnas on sätestatud EÜ austamislepingu artikli 63 lõigetes 1 ja 2. Nende sätete kohaselt võtab nõukogu „kooskõlas pagulasseisundit käsitleva 28. juuli 1951. aasta Genfi konventsiooniga ja 31. jaanuari 1967. aasta protokolliga ning teiste asjakohaste lepingutega varjupaika käsitlevad meetmed” ning „pagulasi ja ümberasustatud isikuid käsitlevad meetmed” valdkondades, nagu liikmesriikide vastutus, vastuvõtutingimused, pagulaseks tunnistamise tingimused, kaitse (sh ajutise kaitse) andmine ning liikmesriikide jõupingutuste tasakaalustamine pagulaste vastuvõtmisel. Kehtiv õiguslik alus praktilisele koostööle varjupaigavaldkonnas on sätestatud asutamislepingu artiklis 66, mille kohaselt nõukogu võtab vastavalt artiklis 67 osutatud menetlusele meetmed, et tagada IV jaotises (viisa-, varjupaiga-, sisserände- ja muu isikute vaba liikumisega seotud poliitika) sätestatud valdkondades koostöö liikmesriikide vastavate valitsusasutuste vahel, samuti nende asutuste ja komisjoni vahel. 3. EESMÄRGID Eesmärgid on esitatud allpool toodud tabelis. Üldeesmärgid|Erieesmärgid|Tegevuseesmärgid (väljundid ja mõju)| Edendada rahvusvahelise kaitse taotluste õiglast ja ühtlustatumat menetlemist kogu ELis |Vähendada liikmesriikidevahelisi erinevusi õigusaktide rakendamises, strateegiates ja praktilises töös|Parandada varjupaigataotluste menetlemises osalevate isikute ja asutuste suutlikkust, teadmisi ja oskusteavet | ||| ||| |Vähendada erinevusi päritoluriike käsitleva teabe kvaliteedis ja sisus ning ühtlustada nimetatud teabe kogumist, koostamist ja hindamist.|Parandada päritoluriike käsitleva teabe kogumist ja kvaliteeti ning teha nimetatud teave kättesaadavaks kõikidele liikmesriikidele, et võimaldada seda paremini tõlgendada ja hinnata.| ||| Edendada liikmesriikide solidaarsust ja koormuse jagamist varjupaigavaldkonnas|Vähendada mõnede liikmesriikide ülekoormust|Toetada liikmesriike suutlikkuse suurendamisel ning nende liikmesriikide abistamisel, kelle varjupaigasüsteem ja vastuvõtusuutlikkus on sattunud erilise surve alla | |Suurendada liikmesriikide suutlikkust varjupaigataotlustega tegelemisel, sh olukordades, kus riiki saabub korraga suur hulk varjupaigataotlejaid || Paremini juhtida ELi suunduvaid pagulasvoogusid, laiendades ühise varjupaigasüsteemi välismõõdet|Edendada varjupaigapoliitika välismõõtme eri aspektide rakendamist, nt seoses piirkondliku kaitse programmide ja ümberasustamisega|Edendada rahvusvahelise kaitse taotlejate edukat ümberasustamist väljaspool ELi| ||Tugevdada kolmandate riikide kaitsesüsteeme| 4. POLIITILISED VALIKUVÕIMALUSED Mõju hindamise aruandes analüüsitakse kahte poliitiliste valikuvõimaluste rühma. Esimene käsitleb loodava tugistruktuuri ülesandeid ja eesmärke. Teises on arutluse all tugistruktuuri tulevane institutsiooniline ülesehitus, mis peab võimaldama tal optimaalselt töötada. Mõju hindamise aruandes uuritakse kaheksat võimalust luua tugistruktuur, mis suudaks täita eespool nimetatud eesmärke ja ülesandeid. 4.1. Tulevase varjupaigaküsimuste tugistruktuuri ülesanded ja eesmärgid Võimalikke valikuid hinnates analüüsiti eraldi tulevase varjupaigaküsimuste tugistruktuuri ülesandeid ja eesmärke. Tulevase tugistruktuuri võimalike ülesannetena kaaluti järgmiseid variante: – parimate tavade vahetamine; – järelevalve ja kvaliteedikontrolli toetamine; – päritoluriike käsitleva teabe kogumise, kvaliteedi ja hindamise parandamisele suunatud tegevus; – varjupaigaekspertide reservnimekirja koostamine ja haldamine; – pagulaste ümberpaigutamine ELi sees; – koolitus ja suutlikkuse suurendamine; – ühise varjupaigasüsteemiga seotud praktilise koostöö välismõõtmega seotud tegevus; ümberasustamine ja piirkondliku kaitse programmid. 4.2. Tulevase varjupaigaküsimuste tugistruktuuri institutsioonilist vormi käsitlevad valikud Eraldi analüüsis käsitleti kaheksat valikuvõimalust tugistruktuuri institutsioonilise vormi jaoks, millest kaks jäeti kiiresti kõrvale: – praeguse olukorra säilitamine (kõrvale jäetud); – Euroopa Komisjoni üksuse tugevdamine; – uue võrgustiku loomine; – uue reguleeriva ameti (nõuandev asutus) loomine; – tugistruktuuri loomine mõne järgmise reguleeriva ameti osana: – Euroopa Põhiõiguste Amet, – Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur, – tulevane asutus SIS II, VISi ja EURODACi operatiivjuhtimiseks ning muude suuremahuliste IT-süsteemide väljatöötamiseks ja haldamiseks; – ELi ühise tugiameti (iseseisva otsustusõigusega reguleeriv amet) loomine. See võimalus jäeti kõrvale juba varjupaigapoliitika kavas. 5. SOBIVAIMAKS PEETUD LAHENDUS Mõju hindamise aruande kohaselt oleks seitse eespool nimetatud ülesannet võimalik usaldada tulevasele tugistruktuurile ning see oleks võimeline neid täitma. Mõju hindamise aruande koostamise käigus analüüsiti eraldi kõiki võimalusi tulevase varjupaigaküsimuste tugistruktuuri institutsioonilise vormi jaoks. Põhilised järeldused kaheksa valikuvõimaluse kohta on esitatud allpool toodud tabelis. Valikuvõimalustele lõpliku hinnangu andmisel olid otsustavad järgmised kriteeriumid: „eesmärkide saavutamine”, „poliitiline teostatavus” ja „mõju ELi eelarvele”. HINDAMINEVALIKU VÕIMALUSED|Eesmärkide saavutamine (funktsionaalne ja praktiline toimivus)kõrge (+++)madal (- - -)|Rakendamiseks vajalik aeglühike (+++)pikk (- - -)|Vajalik komisjoni tugi tulevasele (komisjoni välisele) struktuurilesuur (+++)väike (- - -)|Juriidiline teostatavuskõrge (+++)madal (- - -)|Poliitiline teostatavuskõrge (+++)madal (- - -)|Mõju ELi eelarvele(täpsemad näitajad on esitatud mõju hindamise aruande finantslisades – eelfinantsanalüüs)|ÜldhinnangPositiivne (+ kuni +++)negatiivne (- kuni - - -)| ||||||Hinnanguline tegevuse algus 2010 |Minimaalsed tegevuskulud 2011 |Maksimaalsed tegevuskulud 2011|| 1. võimalusPraeguse olukorra säilitamine|0|0|0|0|0|0|0|0|0| 2. võimalusKom. üksus|+|++|Ei kohaldata|+++|- -|320 000|2 959 017|5 732 809|+| 3. võimalusVõrgustik|- -|-|- - |++|+|345 000|3 970 395|8 067 187|-| 4. võimalusTugiamet|+++|+|- -|+++|+++|6 145 016|10 318 738|17 612 984|++(+)| 5. võimalusPõhiõig. amet|-|-|- - |+|+|600 000|6 654 449|12 104 600|-| 6. võimalusVälispiir. amet|-|-|- - |+|-|600 000|6 654 449|11 940 342|- -| 7. võimalusIT-süst. amet|- - -|- - -|- -|-|- -|600 000|6 818 706|12 331 105|- - -| 8. võimalusÜhisamet|+++|+|- -|- - -|- - - -|Puuduvad|Puuduvad|Puuduvad|- - -| Eespool esitatud andmete põhjal võib institutsioonilisest vaatepunktist sobivaimaks poliitiliseks lahenduseks pidada kava luua Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet, mille institutsiooniline vorm oleks reguleeriv amet . Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet oleks parim võimalus edendada ühise varjupaigasüsteemiga seotud praktilist koostööd ning täita kõiki tugistruktuuri tulevasi ülesandeid. Kuigi rahalises mõttes on see lahendus kulukaim, on tugiameti loomine reguleeriva ametina siiski sobivaim, kuna see oleks eesmärkide saavutamise seisukohalt tõhusaim ning juriidiliselt ja poliitiliselt ka kergemini teostatav kui teised institutsioonilist vormi käsitlevad valikud. Olulisim on, et Euroopa Parlament ja liikmesriigid toetaksid täielikult ameti asutamismääruse kiiret vastuvõtmist. Samuti pakuksid komisjoni talitused igakülgset tuge ameti tegevuse alustamiseks pärast seda, kui seadusandja on asutamismääruse vastu võtnud. Amet oleks Euroopa sõltumatu ekspertkeskus varjupaigaküsimustes ning aitaks liikmesriikidel tutvuda üksteise süsteemide ja tavadega, arendada varjupaigaasutuste vahel tihedamaid töösuhteid operatiivtasandil, suurendada usaldust ja usku üksteise süsteemidesse ning saavutada suuremat ühtlust praktikas. [1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Varjupaigapoliitika kava – ühtne lähenemisviis kaitse andmisele Euroopa Liidus” (KOM(2008) 360). [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= [3] Roheline raamat Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta (KOM(2007) 301). [4] Vt punkt 3, küsimused 21 ja 22. [5] 89 vastusega saab tutvuda aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm. [6] Uuringu teostaja: vaatas läbi ja analüüsis liikmesriikide vastuseid rohelisele raamatule; vestles õigus- vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadis varjupaigaküsimuste eest vastutavate ametnikega ning peasekretariaadis ühenduse ametitega seotud küsimuste eest vastutavate ametnikega. Uuringu teostaja vestles järgmiste sidusrühmadega: Euroopa Parlamendi esindajad; olemasolevate koostööalgatuste ja -asutuste (nt EURSIL, IGC, GDISC, EMN) esindajad; valitsusväliste ja valitsustevaheliste organisatsioonide, sh ECRE, ÜRO pagulaste ülemvoliniku, Caritas Europe ning kümne liikmesriigi varjupaigapoliitika kujundamise eest vastutavate ministeeriumide osakondade ning pädevate asutuste esindajad. Üksikjuhtuuringuid teostati Belgias, Prantsusmaal, Saksamaal, Itaalias, Madalmaades, Poolas, Sloveenias, Hispaanias, Rootsis ja Ühendkuningriigis. FR (...PICT...)|COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES| Bruxelles, le 18.2.2009 SEC(2009) 154 DOCUMENT DE TRAVAIL DES SERVICES DE LA COMMISSION accompagnant la Proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil portant création d'un Bureau européen d'appui en matière d'asile RÉSUMÉ DE L'ANALYSE D'IMPACT {COM(2009) 66 final} {SEC(2009) 153} 1. PROCÉDURE ET CONSULTATION DES PARTIES INTÉRESSÉES 1.1. Appels à la création d'un Bureau européen d'appui en matière d'asile La Commission a adopté en juin 2008 une communication Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions: Plan d’action en matière d’asile Une approche intégrée de la protection au niveau de l’Union , COM(2008) 360. intitulée «Plan d'action en matière d’asile – Une approche intégrée de la protection au niveau de l'Union», qui définissait une feuille de route pour la seconde phase d'achèvement du régime d'asile européen commun (RAEC), et a annoncé une proposition législative en vue de la création d'un Bureau européen d'appui en matière d'asile .[1] Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions: Plan d’action en matière d’asile Une approche intégrée de la protection au niveau de l’Union , COM(2008) 360. Fin septembre 2008, le Conseil européen a adopté le Pacte européen sur l'immigration et l'asile. Dans ce Pacte http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= , le Conseil européen est expressément convenu de « mettre en place en 2009 un bureau d’appui européen qui aura pour mission de faciliter les échanges d’informations, d’analyses et d’expériences entre États membres et de développer des coopérations concrètes entre les administrations chargées de l’examen des demandes d’asile ».[2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Consultation et expertise Le Plan d'action asile a été préparé sur la base d'une réflexion approfondie et de consultations avec les parties concernées sur l'architecture future du RAEC, ainsi que sur les résultats du débat qui a suivi le Livre vert de la Commission publié en juin 2007 Livre vert sur le futur régime d'asile européen commun, COM(2007) 301. , dont l'objectif était d'identifier les options envisageables pour la seconde phase du RAEC. Des questions spécifiques Voir le point 3, questions 21 et 22. avaient été posées en ce qui concerne l'éventuelle création d'une structure d'appui en matière d'asile. En réponse à la consultation publique, 89 contributions ont été envoyées par un large éventail d’acteurs du domaine de l’asile Les 89 réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . , dont 20 États membres, des autorités régionales et locales, le Comité économique et social européen, le Comité des régions, l’UNHCR, des universités, des partis politiques et un grand nombre d'ONG. Les réponses au Livre vert ont démontré un large soutien aux activités permettant de renforcer la coopération pratique dans le secteur de l'asile, ainsi qu'à l'idée de créer une structure spécifique d'appui et de coordination de ces activités sous la forme d'un bureau d'appui en matière d'asile. L'option privilégiée dans le rapport d'analyse d'impact du plan d'action asile incluait la création d'un Bureau européen d'appui en matière d'asile .[3][4][5] Livre vert sur le futur régime d'asile européen commun, COM(2007) 301. Voir le point 3, questions 21 et 22. Les 89 réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . Début 2008, la Commission a lancé une étude externe de faisabilité sur la création d'une structure de soutien à la coopération pratique en matière d'asile, afin de préparer l'analyse d'impact du futur Bureau européen d'appui en matière d'asile. L'étude externe s'est basée sur une série de consultations des parties concernées, au cours desquelles dix études de cas ont été réalisées et des entretiens ont eu lieu avec plus de 50 parties concernées Le contractant a réalisé les travaux suivants: examen et analyse des réponses apportées par les États membres au Livre vert; entretiens avec des fonctionnaires de la DG JLS chargés des questions d’asile et des fonctionnaires chargés des agences au sein du Secrétariat général. Des entretiens ont eu lieu avec les acteurs suivants: représentants du Parlement européen; représentants d’initiatives ou de structures de coopération existantes (p.ex. EURASIL, CIG, CDGSI, REM); représentants d’ONG et d’organisations intergouvernementales, y compris le CERE, l’UNHCR et Caritas Europe, ainsi que de départements ministériels et d’organes compétents en matière de définition des politiques d’asile dans 10 États membres. Des études de cas ont été menées concernant la Belgique, la France, l’Allemagne, l’Italie, les Pays Bas, la Pologne, la Slovénie, l’Espagne, la Suède et le Royaume Uni. .[6] Le contractant a réalisé les travaux suivants: examen et analyse des réponses apportées par les États membres au Livre vert; entretiens avec des fonctionnaires de la DG JLS chargés des questions d’asile et des fonctionnaires chargés des agences au sein du Secrétariat général. Des entretiens ont eu lieu avec les acteurs suivants: représentants du Parlement européen; représentants d’initiatives ou de structures de coopération existantes (p.ex. EURASIL, CIG, CDGSI, REM); représentants d’ONG et d’organisations intergouvernementales, y compris le CERE, l’UNHCR et Caritas Europe, ainsi que de départements ministériels et d’organes compétents en matière de définition des politiques d’asile dans 10 États membres. Des études de cas ont été menées concernant la Belgique, la France, l’Allemagne, l’Italie, les Pays Bas, la Pologne, la Slovénie, l’Espagne, la Suède et le Royaume Uni. 2. Définition du problème 2.1. Description du problème Le Conseil européen de septembre 2008, lorsqu'il a adopté le Pacte européen sur l'immigration et l'asile a solennellement rappelé que tout étranger persécuté a le droit d’obtenir aide et protection sur le territoire de l’Union européenne en application de la convention de Genève du 28 juillet 1951 relative au statut des réfugiés, modifiée par le protocole de New York du 31 janvier 1967, et des autres traités y afférents. Bien que de grands progrès aient été accomplis ces dernières années, grâce à la mise en œuvre de normes minimales communes, sur la voie de la mise en place du régime d'asile européen commun, de fortes disparités subsistent d’un État membre à l’autre concernant l’octroi de la protection et les formes que celle-ci revêt. Des instruments juridiques ont été adoptés durant la première phase du RAEC. Cependant, la mise en œuvre des directives sur le plan pratique révèle d'importantes différences dans le traitement des demandes d'asile à la fois en termes de qualité d'évaluation et de diversité du traitement au sein de l'Union. C'est pourquoi, dans son Plan d'action en matière d’asile de juin 2008, la Commission a décidé (1) de mener une révision en profondeur de l'acquis en matière d'asile afin d'en améliorer le contenu, et (2) a insisté sur la nécessité, parallèlement à cette révision, d'améliorer la coopération pratique liée au RAEC. Bien que la coopération pratique liée au RAEC puisse être considérée comme étant déjà bien développée, de nombreux aspects en demeurent limités dans leur champ d'application, tout en n’étant pas optimaux, et doivent donc être améliorés. 2.2. Problèmes spécifiques Les problèmes majeurs en ce qui concerne la coopération pratique sont les suivants: · distorsions dans les pratiques et échanges de bonnes pratiques se révélant non optimaux au niveau européen; · pressions sur les systèmes d'asile des États membres et surcharge pour certains États membres; · coopération et coordination limitées en ce qui concerne la dimension extérieure du RAEC. 2.3. Droit de l'Union à agir La base juridique actuelle de l'action communautaire dans le domaine de l'asile est l'article 63, paragraphe 1 et 2, du traité CE. Ces dispositions prévoient que le Conseil arête « des mesures relatives à l'asile, conformes à la convention de Genève du 28 juillet 1951 et au protocole du 31 janvier 1967 relatifs au statut des réfugiés ainsi qu'aux autres traités pertinents » ainsi que des « mesures relatives aux réfugiés et aux personnes déplacées » dans les domaines tels que la responsabilité des États membres, les conditions d'accueil, les normes minimales relatives aux conditions à remplir pour pouvoir prétendre au statut de réfugié, l'octroi d’une protection (y compris temporaire) et la recherche d'un équilibre entre les efforts consentis par les États membres pour accueillir les demandeurs d'asile. En ce qui concerne la coopération pratique (dans le domaine de l'asile), la base juridique actuelle se trouve dans l'article 66 du traité CE, qui prévoit que le Conseil, statuant conformément à la procédure visée à l'article 67, arrête des mesures pour assurer une coopération entre les services compétents des administrations des États membres dans les domaines visés par le titre IV (visas, asile, immigration et autres politiques liées à la libre circulation des personnes), ainsi qu'entre ces services et la Commission. 3. OBJECTIFS Les objectifs sont décrits dans le tableau ci-dessous. Objectifs généraux|Objectifs spécifiques|Objectifs opérationnels (produits et effets)| Traitement juste et plus harmonisé des demandes de protection internationale au sein de l'Union, en vue de son amélioration |Réduire les différences dans la mise en œuvre de la législation, des politiques et des pratiques opérationnelles entre les États membres.|Améliorer les capacités, connaissances et savoir-faire des différents acteurs impliqués dans la procédure d’asile. | ||| ||| |Réduire les différences dans la qualité et le contenu de l'information relative au pays d'origine et harmoniser la collecte, la production et l'évaluation de celle-ci.|Améliorer la collecte et la qualité de l'information relative au pays d'origine et la rendre accessible à tous les États membres afin d'améliorer l'interprétation et l'évaluation de celle-ci.| ||| Amélioration de la solidarité et du partage des charges entre États membres dans le domaine de l'asile|Réduire la surcharge pesant sur certains États membres.|Soutien aux États membres afin de disposer de capacités et soutien aux États membres dont le système d’asile et la capacité d’accueil sont soumis à des pressions particulières. | |Améliorer la capacité des États membres à gérer les demandes d'asile, y compris les situations d'afflux massifs de demandeurs d'asile. || Meilleure gestion des flux de réfugiés vers l'UE par le développement de la dimension externe du RAEC|Améliorer la mise en œuvre des aspects liés à la dimension externe de l'asile, tels que les programmes régionaux de protection et la réinstallation.|Améliorer la réinstallation réussie des demandeurs de protection internationale en dehors de l'UE.| ||Renforcer les systèmes de protection dans les pays tiers.| 4. OPTIONS Deux groupes d'options sont analysés dans le rapport d'analyse d'impact. Le premier groupe d'options concerne les tâches et missions devant être confiées à la structure d'appui. Le second groupe d'options concerne l’organisation potentielle, sur le plan institutionnel, de la structure d'appui afin de lui permettre d'être opérationnelle de façon optimale. Huit options institutionnelles majeures, visant à l'établissement de la structure d'appui qui sera amenée à accomplir les tâches et missions visées plus haut, sont étudiées dans le rapport d'analyse d'impact. 4.1. Tâches et missions devant être confiées à la future structure d'appui en matière d'asile Une analyse permettant l'évaluation des options possibles a été menée pour chaque tâche et mission à confier à la future structure d'appui en matière d'asile. Les tâches suivantes ont été considérées comme pouvant être confiées à la future structure d'appui: – Échanges de bonnes pratiques – Appui au contrôle de la mise en œuvre et au contrôle de qualité – Activités en vue d'améliorer la collecte et la qualité de l'information relative au pays d'origine et/ou d’améliorer l'évaluation de l'information relative au pays d'origine – Groupe d'experts en matière d’asile – Transferts intra-communautaires – Formation et développement des capacités – Activités liées aux aspects externes de la coopération pratique en relation avec le RAEC: réinstallation et programmes régionaux de protection. 4.2. Options relatives à la forme institutionnelle à donner à la future structure d'appui en matière d'asile Une analyse a été menée pour chacune des huit options relatives à la forme institutionnelle de la structure d'appui (parmi celles-ci, deux options ont été rapidement écartées). – Statu quo (option écartée) – Renforcement de l'unité au sein de la Commission européenne – Création d'un nouveau réseau – Création d'une nouvelle agence de régulation (non décisionnelle) – Incorporation de la structure d'appui dans une agence de régulation déjà existante: – dans l'agence européenne des droits fondamentaux (FRA) – dans l'agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l'UE (FRONTEX) – dans la future agence chargée de la gestion opérationnelle des SIS II, VIS et EURODAC et du développement et de la gestion d'autres systèmes informatiques de grande ampleur (Agence IT). – Création d'une Autorité européenne commune d'appui (agence de régulation décisionnelle – option écartée par le Plan d'action en matière d’asile) 5. OPTION PRIVILÉGIÉE Les sept tâches décrites sont considérées dans le rapport comme pouvant être confiées à la future structure d'appui et accomplies par celle-ci. Le rapport d'analyse d'impact analyse chaque option institutionnelle pour la future structure d'appui en matière d’asile. Le tableau ci-dessous permet de comparer les principales conclusions pour chacune des huit options. Il faut souligner que les critères «réalisation des objectifs», «faisabilité politique», et «implications pour le budget communautaire» ont été considérés comme les plus importants lors de l'évaluation finale des options. ÉvaluationOPTIONS|Réalisation des objectifs (efficacité fonctionnelle et pratique)é levée (+++)àfaible (- - -)|Temps nécessaire à la mise en œuvreCourt (+++)à long (- - -)|Soutien nécessaire de la part de la Commission à la future structure (externe)é levé (-- -)àfaible (+++)|Faisabilité juridiqueé levée (+++)àfaible (- - -)|Faisabilité politiqueé levée (+++)àfaible (- - -)|Implication pour le budget communautaire(voir chiffres détaillés dans les annexes financières du rapport d'analyse d'impact – analyse financière ex ante)|Évaluation globalePositive (+ à +++)négative (- à - - - )| ||||||Depuis le début des opérations jusqu’en 2010 (estimation) |Coûts de fonctionnement minimaux 2011 |Coûts de fonctionnement maximaux, à partir de 2011|| Option 1Statu quo|0|0|0|0|0|0|0|0|0| Option 2Unité COM|+|++|Non applicable|+++|- -|320.000|2.959.017|5.732.809|+| Option 3Réseau|- -|-|- - |++|+|345.000|3.970.395|8.067.187|-| Option 4Bureau d'appui|+++|+|- -|+++|+++|6.145.016|10.318.738|17.612.984|++(+)| Option 5FRA|-|-|- - |+|+|600.000|6.654.449|12.104.600|-| Option 6FRONTEX|-|-|- - |+|-|600.000|6.654.449|11.940.342|- -| Option 7Agence IT|- - -|- - -|- -|-|- -|600.000|6.818.706|12.331.105|- - -| Option 8Autorité|+++|+|- -|- - -|- - - -|Non disponible|Non disponible|Non disponible|- - -| Sur la base de ce qui précède, d'un point de vue institutionnel, la création d'une agence de régulation , en tant que modèle institutionnel du futur bureau européen d'appui en matière d'asile, apparaît comme l' option privilégiée . Le Bureau européen d'appui en matière d'asile semble être la meilleure option pour renforcer la coopération pratique liée au RAEC, concernant l'ensemble des tâches devant être confiées à la structure d'appui. Bien que cette solution soit la plus onéreuse en termes financiers, la création du bureau d'appui sous la forme d'une agence de régulation apparaît comme la meilleure option, étant donné qu'elle sera la plus efficace en ce qui concerne la réalisation des objectifs, et étant donné qu'elle apparaît comme bénéficiant d'une meilleure faisabilité juridique et politique que les autres options. En particulier, le bureau disposera du plein soutien du Parlement européen et des États membres pour une adoption rapide de son règlement fondateur. Il disposera également du plein soutien des services de la Commission pour une mise en place rapide du bureau après adoption du règlement fondateur par le législateur. Il sera un centre européen indépendant d'expertise en ce qui concerne l'asile et il aidera les États membres à se familiariser avec les systèmes et les pratiques des autres États membres, à développer des relations de travail plus soutenues entre les services chargés de l'asile au niveau opérationnel, à renforcer la confiance entre les différents systèmes et à atteindre une plus grande cohérence en pratique. [1] Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions: Plan d’action en matière d’asile Une approche intégrée de la protection au niveau de l’Union , COM(2008) 360. [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= [3] Livre vert sur le futur régime d'asile européen commun, COM(2007) 301. [4] Voir le point 3, questions 21 et 22. [5] Les 89 réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . [6] Le contractant a réalisé les travaux suivants: examen et analyse des réponses apportées par les États membres au Livre vert; entretiens avec des fonctionnaires de la DG JLS chargés des questions d’asile et des fonctionnaires chargés des agences au sein du Secrétariat général. Des entretiens ont eu lieu avec les acteurs suivants: représentants du Parlement européen; représentants d’initiatives ou de structures de coopération existantes (p.ex. EURASIL, CIG, CDGSI, REM); représentants d’ONG et d’organisations intergouvernementales, y compris le CERE, l’UNHCR et Caritas Europe, ainsi que de départements ministériels et d’organes compétents en matière de définition des politiques d’asile dans 10 États membres. Des études de cas ont été menées concernant la Belgique, la France, l’Allemagne, l’Italie, les Pays Bas, la Pologne, la Slovénie, l’Espagne, la Suède et le Royaume Uni. HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 18.2.2009 SEC(2009) 154 A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA, amely a következő dokumentumot kíséri: Javaslat: az Európai Parlament és a Tanács rendelete az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal létrehozásáról A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA {COM(2009) 66 végleges} {SEC(2009) 153} 1. Eljárási kérdések, konzultáció az érdekelt felekkel 1.1. Felhívás európai menekültügyi hivatal létrehozására A Bizottság „Politikai terv a menekültügyről – Az Unió országaiban biztosított védelem összehangolt megközelítése” című, 2008 júniusában elfogadott közleményében A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Politikai terv a menekültügyről – Az Unió országaiban biztosított védelem összehangolt megközelítése, COM (2008)360. lefektette a közös európai menekültügyi rendszer (KEMR) második kialakítási szakaszának ütemtervét, és bejelentette, hogy javaslatot terjeszt elő egy európai menekültügyi támogató hivatal létrehozásáról rendelkező jogi aktusra.[1] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Politikai terv a menekültügyről – Az Unió országaiban biztosított védelem összehangolt megközelítése, COM (2008)360. Az Európai Tanács 2008. szeptember végén elfogadta az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktumot. Ebben a paktumban http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= az Európai Tanács egyértelműen megállapodott arról, hogy „2009-ben létre kell hozni az európai támogatási hivatalt , amelynek az a feladata, hogy megkönnyítse az információk, az elemzések és a tapasztalatok tagállamok közötti cseréjét, és konkrét együttműködést alakítson ki a menedékjog iránti kérelmek megvizsgálásáért felelős közigazgatási szervek között.”[2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Konzultáció és szakértői vélemények A menekültügyről szóló politikai terv kidolgozása során alaposan mérlegelték és megvitatták az érintettekkel a KEMR jövőbeli felépítését, és támaszkodtak a Bizottság 2007 júniusában közzétett zöld könyvét Zöld könyv a jövőbeni Közös Európai Menekültügyi Rendszerről, COM (2007) 301. követő vita eredményeire is. Ez utóbbi célja azt volt, hogy meghatározzák a választási lehetőségeket, amelyek alapján kialakíthatják a KEMR második szakaszát. Konkrét kérdéseket Lásd a 3. pont 21. és 22. kérdését. tettek fel egy menekültügyi támogató struktúra esetleges létrehozásával kapcsolatban. A nyilvános konzultációban részt vevő 89 fél az érintettek széles köréből került ki A 89 válasz az alábbi internetes oldalon érhető el: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . : a válaszadók között szerepelt 20 tagállam, regionális és helyi hatóságok, a Régiók Bizottsága, a Gazdasági és Szociális Bizottság, az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa, tudományos intézmények, politikai pártok és számos nem kormányzati szervezet. A zöld könyvre érkezett válaszok arról tanúskodtak, hogy széles körben támogatják a KEMR-rel kapcsolatos gyakorlati együttműködési tevékenységek fejlesztését, valamint azt az elképzelést, hogy – menekültügyi támogató struktúra formájában – alakítsanak ki külön struktúrát e tevékenységek támogatására és koordinálására. A szakpolitikai terv hatásvizsgálati jelentésében legkedvezőbbként kiemelt választási lehetőségnek részét képezte az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal (EASO) létrehozása is.[3][4][5] Zöld könyv a jövőbeni Közös Európai Menekültügyi Rendszerről, COM (2007) 301. Lásd a 3. pont 21. és 22. kérdését. A 89 válasz az alábbi internetes oldalon érhető el: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . A Bizottság 2008 elején külső megvalósíthatósági tanulmány elkészítésére adott megbízást: ennek tárgya a menekültügy terén folytatott gyakorlati együttműködés strukturális támogatásának kialakítása volt – azzal, hogy a tanulmány később részét képezi a leendő Európai Menekültügyi Támogató Hivatal hatásvizsgálatának is. A külső tanulmány az érintettekkel folytatott konzultáció-sorozatra épült, amely keretében tíz esettanulmányt készítettek, és ötvennél is több érintettel beszélgettek el A szerződéses megbízott az alábbiakat végezte el: megvizsgálta és elemezte a zöld könyvre adott tagállami válaszokat; interjúkat készített a DG JLS menekültüggyel foglalkozó, illetve a Főtitkárság ügynökségekért felelős tisztviselőivel. Az alábbi érintettekkel beszélgettek el: az Európai Parlament képviselői; a már meglévő együttműködési kezdeményezések, illetve struktúrák (pl. EURASIL, kormányközi konferencia, a menekültügyi hatóságok főigazgatóinak konferenciája, Európai Migrációs Hálózat) képviselői; nem kormányzati és kormányközi szervezetek (köztük a Menekültek és Számkivetettek Európai Tanácsa, az ENSZ Menekültügyi Főbiztosa és a Caritas Europe), valamint 10 tagállamnak a menekültpolitika kialakításáért felelős minisztériumi részlegeinek és hivatalos szerveinek képviselői. Hatástanulmányok céljából az alábbi országokba látogattak el: Belgium, Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Lengyelország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Svédország és Szlovénia. .[6] A szerződéses megbízott az alábbiakat végezte el: megvizsgálta és elemezte a zöld könyvre adott tagállami válaszokat; interjúkat készített a DG JLS menekültüggyel foglalkozó, illetve a Főtitkárság ügynökségekért felelős tisztviselőivel. Az alábbi érintettekkel beszélgettek el: az Európai Parlament képviselői; a már meglévő együttműködési kezdeményezések, illetve struktúrák (pl. EURASIL, kormányközi konferencia, a menekültügyi hatóságok főigazgatóinak konferenciája, Európai Migrációs Hálózat) képviselői; nem kormányzati és kormányközi szervezetek (köztük a Menekültek és Számkivetettek Európai Tanácsa, az ENSZ Menekültügyi Főbiztosa és a Caritas Europe), valamint 10 tagállamnak a menekültpolitika kialakításáért felelős minisztériumi részlegeinek és hivatalos szerveinek képviselői. Hatástanulmányok céljából az alábbi országokba látogattak el: Belgium, Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Lengyelország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Svédország és Szlovénia. 2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA 2.1. A probléma leírása Az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum elfogadásakor, 2008 szeptemberében a Tanács ünnepélyesen emlékeztetett rá: valamennyi üldözött külföldinek joga van ahhoz, hogy az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezmény és egyéb vonatkozó szerződések értelmében segítségben és védelemben részesüljön az Európai Unió területén. Bár az elmúlt években – a KEMR bevezetését szem előtt tartva – közös minimumszabályokat hoztak létre, és ennek köszönhetően jelentős haladást sikerült elérni, a védelem nyújtása és e védelem formái tekintetében még mindig számottevő eltérések tapasztalhatók az egyes tagállamok között. A KEMR első szakaszában jogi aktusokat fogadtak el. Az irányelvek gyakorlati végrehajtása során azonban kiderült, hogy a menedék iránti kérelmek feldolgozása terén – mind az értékelés minőségét, mind a feldolgozás módjait illetően – Unió-szerte jelentős különbségek mutatkoznak. A Bizottság ezért 2008 júniusi szakpolitikai tervében (1) elhatározta, hogy teljes mértékben felülvizsgálja és tartalmi szempontból javítja a menekültügyre vonatkozó közösségi vívmányokat, valamint (2) hangsúlyozta, hogy e felülvizsgálattal párhuzamosan meg kell erősíteni a KEMR-rel kapcsolatos gyakorlati együttműködést is. Noha ez utóbbiról elmondható, hogy már lényegében kialakult, sok szempontból még mindig korlátozott hatókörű és elmarad az optimálistól, ezért szükséges foglalkozni vele. 2.2. Konkrét problémák A gyakorlati együttműködés tekintetében főként a következők jelentenek problémát: · Uniós szinten a gyakorlatok közötti eltérések és a bevált gyakorlatok nem optimális cseréje; · A tagállamok menekültügyi rendszerére nehezedő nyomás, illetve egyes tagállamok túlterheltsége; valamint · A KEMR külső dimenzióját illetően az együttműködés és a koordináció korlátozott mértéke. 2.3. Az EU cselekvésének jogalapja A menekültpolitika területén a közösségi fellépés jogalapját az EK-Szerződés 63. cikkének (1) és (2) bekezdése rögzíti. E rendelkezések megállapítják, hogy a Tanács „intézkedéseket fogad el a menekültügyre vonatkozóan a menekültek jogállásáról szóló 1951. július 28-ai genfi egyezménnyel és az 1967. január 31-ei jegyzőkönyvvel, valamint az egyéb irányadó egyezményekkel összhangban”, továbbá „intézkedéseket fogad el a menekültekre és lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre vonatkozóan” a tagállamok felelősségét, a befogadási feltételeket, a menekült-minősítést, a védelem (ideértve az ideiglenes védelmet is) nyújtását és a menekültek fogadása terén a tagállamokra háruló terhek kiegyensúlyozott elosztását illetően. A menekültügyben folytatott gyakorlati együttműködés jelenlegi jogalapját az EK-Szerződés 66. cikke tartalmazza, amely kimondja, hogy a Tanács a 67. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően intézkedéseket tesz a tagállamok közigazgatásának megfelelő szervezeti egységei, valamint ezen egységek és a Bizottság között a IV. cím (Vízumok, menekültügy, bevándorlás és a személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikák) által szabályozott területeken történő együttműködés biztosítására. 3. CÉLKITŰZÉSEK A célkitűzéseket az alábbi táblázat ismerteti: Általános célkitűzések|Konkrét célkitűzések|Operatív célkitűzések (eredmények és hatások)| Unió-szerte javítani a nemzetközi védelem iránti kérelmek tisztességes és harmonizáltabb kezelését|Csökkenteni a tagállamok között a jogszabályok végrehajtását, a szakpolitikákat és az operatív gyakorlatokat illetően meglévő különbségeket.|Javítani a menekültügyi folyamatban részt vevő különböző szereplők kapacitását, tudását és know-how-ját.| ||| ||| |Csökkenteni a származási országra vonatkozó információk minősége és tartalma között meglévő különbségeket, valamint harmonizálni az ilyen információk gyűjtését, szolgáltatását és értékelését.|Javítani a származási országra vonatkozó információk gyűjtését és minőségét, továbbá értelmezésük és értékelésük javítása érdekében valamennyi tagállam számára hozzáférhetővé tenni ezeket az információkat.| ||| Javítani a tagállamok közötti szolidaritást és tehermegosztást a menekültügy terén|Csökkenteni egyes tagállamok túlterheltségét.|Támogatni a tagállamokat a kapacitáskiépítésben, és támogatni azokat, amelyek menekültügyi rendszerére és fogadó-kapacitására különösen nagy nyomás nehezedik.| |Javítani a tagállamok képességét, hogy ellássák a menedék iránti kérelmeket, akár a menedékkérők tömeges beáramlása idején is.|| A KEMR külső dimenziójának kiszélesítése révén hatékonyabban kezelni az EU-ba irányuló menekültáramlatokat.|A menekültügy külső dimenziójához kapcsolódó szempontok (például a regionális védelmi programok és az áttelepítés) megvalósításának javítása.|A nemzetközi védelmet kérők EU-n kívülre történő sikeres áttelepítésének fokozása.| ||A harmadik országok védelmi rendszereinek megerősítése.| 4. SZAKPOLITIKAI VÁLASZTÁSI LEHETŐSÉGEK A hatásvizsgálati jelentés a szakpolitikai választási lehetőségek két körét elemzi. Az elsőbe azok a feladatok és tevékenységek tartoznak, amelyeket a támogató struktúrának kellene ellátnia. A második a támogató struktúra esetleges intézményi felépítésével kapcsolatos választási lehetőségeket veszi számba. A hatásvizsgálati jelentés a támogató struktúrára létrehozására vonatkozóan nyolc olyan főbb intézményi lehetőséget elemez, amelyek alkalmasak lennének a fent említett feladatok és tevékenységek ellátására. 4.1. A leendő menekültügyi támogató struktúra által ellátandó feladatok és tevékenységek A választható lehetőségek felmérése során egyenként elemezték a leendő menekültügyi támogató struktúra által ellátandó feladatokat és tevékenységeket. A következő feladatokról értékelték úgy, hogy a leendő menekültügyi támogató struktúra láthatná el őket: – A bevált gyakorlatok cseréje – A nyomonkövetési tevékenységhez és a minőségellenőrzéshez nyújtott támogatás – A származási országra vonatkozó információk gyűjtésének és minőségének javítására, illetve a származási ország értékelésének javítására irányuló tevékenységek – Menekültügyi szakértői bázis létrehozása – Áthelyezés az EU-n belül – Képzés és kapacitásépítés – A KEMR-hez kapcsolódó gyakorlati együttműködés külső szempontjaival kapcsolatos tevékenységek: áttelepítési és regionális védelmi programok. 4.2. A leendő menekültügyi támogató struktúra intézményi formájával kapcsolatos választási lehetőségek A támogató struktúra intézményi formáját illetően nyolc lehetőség elemezését végezték el külön-külön (két lehetőséget nagyon gyorsan elvetettek): – A jelenlegi állapot fenntartása (elvetették). – Az Európai Bizottság ezzel foglalkozó egységének megerősítése. – Új hálózat létrehozása. – Új szabályozó hatóság (nem döntéshozó szerv) létrehozása. – A támogató struktúra beépítése az alábbi, már meglévő szabályozó ügynökségek egyikébe: – az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA). – az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (Frontex). – a SIS II, a VIS illetve az EURODAC operatív irányításával, valamint a nagyméretű informatikai rendszerek kifejlesztésével és kezelésével foglalkozó leendő ügynökség. – Közös európai uniós támogató hatóság létrehozása (döntéshozó szabályozó ügynökség – ezt a lehetőséget a menekültügyről szóló politikai tervben elvetették). 5. A LEGKEDVEZŐBBNEK ÍTÉLT SZAKPOLITIKAI VÁLASZTÁSI LEHETŐSÉG A hatásvizsgálati jelentés úgy értékeli, hogy a hét ismertetett feladat ellátásával meg lehet bízni a leendő támogató struktúrát, és e feladatok ellátása megvalósítható a leendő támogató struktúra segítségével. Ugyanebben a hatásvizsgálati jelentésben egyenként elemezték a leendő menekültügyi támogató struktúra számára nyitva álló intézményi lehetőségeket is. A nyolc lehetőséggel kapcsolatos főbb megállapításokat az alábbi táblázat hasonlítja össze. Meg kell jegyezni, hogy a választási lehetőségek végső értékelésénél a következő kritériumokat ítélték kulcsfontosságúnak: „Célkitűzések elérése”, „Politikai megvalósíthatóság” és „Kihatása az EU költségvetésére”. ÉRTÉKELÉSVÁLASZTÁSI LEHETŐSÉGEK|Célkitűzések elérése (funkcionális és gyakorlati eredményesség)Legmagasabb (+++)Legalacsonyabb (- - - )|Végrehajtáshoz szükséges időLegrövidebb (+++)Leghosszabb (- - - )|A leendő (külső) struktúrához szükséges bizottsági támogatásLegmagasabb (- - -)Legalacsonyabb (+ + + +)|Jogi megvalósíthatóságLegmagasabb (+++)Legalacsonyabb (- - - )|Politikai megvalósíthatóságLegmagasabb (+++)Legalacsonyabb (- - - )|Kihatása az EU költségvetésére(lásd a hatásvizsgálati jelentés pénzügyi mellékleteinek részletes számadatait – Előzetes pénzügyi elemzés)|Átfogó értékelésPozitív(+,++ vagy +++)Negatív(-, - - vagy - - - )| ||||||Becsült induló költségvetés 2010-re|Minimális működési költségek 2011-re|Maximális folyamatos költségek 2011-től|| 1. lehetőségA jelenlegi állapot fenntartása|0|0|0|0|0|0|0|0|0| 2. lehetőségBizottsági egység|+|++|Nem alkalmazandó|+++|- -|320.000|2.959.017|5.732.809|+| 3. lehetőségHálózat|- -|-|- - |++|+|345.000|3.970.395|8.067.187|-| 4. lehetőségEASO|+++|+|- -|+++|+++|6.145.016|10.318.738|17.612.984|++(+)| 5. lehetőségFRA|-|-|- - |+|+|600.000|6.654.449|12.104.600|-| 6. lehetőségFrontex|-|-|- - |+|-|600.000|6.654.449|11.940.342|- -| 7. lehetőségInformatikai ügynökség|- - -|- - -|- -|-|- -|600.000|6.818.706|12.331.105|- - -| 8. lehetőségHatóság|+++|+|- -|- - -|- - - -|Nincs adat|Nincs adat|Nincs adat|- - -| A fentiek alapján intézményi szempontból az tűnik a legkedvezőbb választási lehetőségnek , ha a leendő Európai Menekültügyi Támogató Hivatalt szabályozó ügynökség formájában hoznák létre. Az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal tűnik a legkedvezőbb lehetőségnek arra, hogy megerősítse a KEMR keretében folyó gyakorlati együttműködést, valamint hogy átvegyen minden, ahhoz kapcsolódó feladatot. Annak ellenére, hogy pénzügyileg ez a legmegterhelőbb megoldás, mégis a szabályozó ügynökség formájában létrehozott támogató hivatal tűnik a legkedvezőbb szakpolitikai választási lehetőségnek, mivel általa lehet a leghatékonyabban elérni az eredményeket, és jogilag és politikailag is megvalósíthatóbbnak látszik, mint a többi intézményi választási lehetőség. A hivatal konkrétan élvezni fogja az Európai Parlament és a tagállamok teljes támogatását, ami a létrehozó rendelet gyors elfogadásának biztosítéka. Teljes mértékben támogatják a Bizottság szolgálatai is, amelyek – a létrehozó rendelet jogalkotók általi elfogadása után – segíteni fognak a hivatal gyors felállításában. A menekültüggyel kapcsolatos szaktudás független európai központja lesz; segítségével a tagállamok megismerkedhetnek a többi tagállam rendszerével és gyakorlataival, szorosabb műveleti szintű munkakapcsolatokat alakíthatnak ki a menekültügyi szolgálatok között, kiépülhet a bizalom egymás rendszerei iránt, és egységesebb gyakorlat jöhet létre. [1] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Politikai terv a menekültügyről – Az Unió országaiban biztosított védelem összehangolt megközelítése, COM (2008)360. [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= [3] Zöld könyv a jövőbeni Közös Európai Menekültügyi Rendszerről, COM (2007) 301. [4] Lásd a 3. pont 21. és 22. kérdését. [5] A 89 válasz az alábbi internetes oldalon érhető el: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . [6] A szerződéses megbízott az alábbiakat végezte el: megvizsgálta és elemezte a zöld könyvre adott tagállami válaszokat; interjúkat készített a DG JLS menekültüggyel foglalkozó, illetve a Főtitkárság ügynökségekért felelős tisztviselőivel. Az alábbi érintettekkel beszélgettek el: az Európai Parlament képviselői; a már meglévő együttműködési kezdeményezések, illetve struktúrák (pl. EURASIL, kormányközi konferencia, a menekültügyi hatóságok főigazgatóinak konferenciája, Európai Migrációs Hálózat) képviselői; nem kormányzati és kormányközi szervezetek (köztük a Menekültek és Számkivetettek Európai Tanácsa, az ENSZ Menekültügyi Főbiztosa és a Caritas Europe), valamint 10 tagállamnak a menekültpolitika kialakításáért felelős minisztériumi részlegeinek és hivatalos szerveinek képviselői. Hatástanulmányok céljából az alábbi országokba látogattak el: Belgium, Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Lengyelország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Svédország és Szlovénia. IT (...PICT...)|COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE| Bruxelles, 18.2.2009 SEC(2009) 154 DOCUMENTO DI LAVORO DEI SERVIZI DELLA COMMISSIONE che accompagna la Proposta di RegOLAMENTO DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO che istituisce l'Ufficio europeo di sostegno per l'asilo SINTESI DELLA VALUTAZIONE D'IMPATTO {COM(2009) 66 definitivo} {SEC(2009) 153} 1. Aspetti procedurali e consultazione delle parti interessat e 1.1. Invito all'istituzione di un Ufficio europeo di sostegno per l'asilo Nel giugno 2008 la Commissione ha adottato la comunicazione Comunicazione della Commissione al Parlamento europeo, al Consiglio, al Comitato economico e sociale europeo e al Comitato delle regioni: Piano strategico sull'asilo - Un approccio integrato in materia di protezione nell'Unione europea - COM(2008) 360. "Piano strategico sull'asilo - Un approccio integrato in materia di protezione nell'Unione europea", che definiva le varie tappe della seconda fase di completamento del sistema comune europeo di asilo e annunciava una proposta legislativa per la creazione di un Ufficio europeo di sostegno per l'asilo .[1] Comunicazione della Commissione al Parlamento europeo, al Consiglio, al Comitato economico e sociale europeo e al Comitato delle regioni: Piano strategico sull'asilo - Un approccio integrato in materia di protezione nell'Unione europea - COM(2008) 360. Alla fine di settmbre 2008 il Consiglio europeo ha adottato il Patto europeo sull'immigrazione e l'asilo http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= , in cui ha espressamente convenuto di " istituire nel 2009 un Ufficio europeo di sostegno che abbia il compito di facilitare gli scambi di informazioni, di analisi e di esperienze fra gli Stati membri, nonché di sviluppare cooperazioni concrete fra le amministrazioni incaricate dell'esame delle domande d'asilo " . [2] http://register.consilium.europa.eu/servlet/driver?page=Result&lang=EN&typ=Advanced&cmsid=639&ii_PUBLIC_DOC=%3E0&ff_COTE_DOCUMENT=13440%2F08&ff_COTE_DOSSIER_INST=&ff_TITRE=&ff_FT_TEXT=&ff_SOUS_COTE_MATIERE=&dd_DATE_DOCUMENT=&dd_DATE_REUNION=&dd_FT_DATE=&fc=ALLLANG&srm=25&md=100&ssf= 1.2. Consultazione e ricorso ad esperti Il Piano strategico sull'asilo è stato preparato in base ad una riflessione approfondita e a una consultazione con le parti interessate sulla futura struttura del sistema comune europe d'asilo, e ai risultati del dibattito sollevato dal Libro verde della Commissione, pubblicato nel giugno 2007 Libro verde sul futuro regime comune europeo in materia d'aislo - COM(2007) 301. , volto a identificare le opzioni per la seconda fase del sistema comune europeo d'asilo e che poneva domande specifiche Si veda il punto 3, domande 21 e 22. relative all'eventuale creazione di una struttura di sostegno per l'asilo . In risposta alla consultazione pubblica sono pervenuti 89 contributi da un'ampia gamma di parti interessate Gli 89 contributi ricevuti sono consultabili al seguente indirizzo: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . , fra cui 20 Stati membri, autorità regionali e locali, il Comitato delle regioni e il Comitato economico e sociale europeo, l'ACNUR, università, partiti politici e un gran numero di organizzazioni non governative . Dalle reazioni al Libro verde è emerso un ampio sostegno al potenziamento delle attività di cooperazione pratica relative al sistema comune d'asilo e all'idea di creare un'apposita struttura di sostegno e coordinamento di tali attività nella forma di un ufficio di sostegno per l'asilo. L'opzione privilegiata della valutazione d'impatto del piano strategico sull'asilo comportava l'istituzione dell' Ufficio europeo di sostegno per l'asilo .[3][4][5] Libro verde sul futuro regime comune europeo in materia d'aislo - COM(2007) 301. Si veda il punto 3, domande 21 e 22. Gli 89 contributi ricevuti sono consultabili al seguente indirizzo: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . All'inizio del 2008 la Commissione ha fatto svolgere all'esterno uno studio di fattibilità relativo alla creazione di un supporto strutturale per la cooperazione pratica in materia d'asilo, che sarebbe servito ai fini della valutazione d'impatto del futuro Ufficio europeo di sostegno per l'asilo e che ha comportato dieci analisi di casi specifici e colloqui con più di 50 parti interessate Il contraente ha svolto il lavoro seguente: rassegna e analisi delle risposte degli Stati membri al Libro verde; colloqui con funzionari della DG JLS responsabili per le questioni d'asilo e con funzionari del Segretariato generale responsabili delle agenzie. Sono stati inoltre svolti colloqui con le seguenti parti interessate: rappresentanti del Parlamento europeo; rappresentanti di iniziative o di strutture di cooperazione esistenti (ad es. EURASIL, IGC, GDISC, REM); rappresentanti di ONG e di organizzazioni intergovernative, fra cui ECRE, ACNUR e Caritas Europa, dipartimenti ministeriali e organismi responsabili dell'elaborazione delle politiche d'asilo in 10 Stati membri. Studi di casi specifici sono stati svolti nei seguenti Stati: Belgio, Francia, Germania, Italia, Paesi Bassi, Polonia, Slovenia, Spagna, Svezia e Regno Unito. . [6] Il contraente ha svolto il lavoro seguente: rassegna e analisi delle risposte degli Stati membri al Libro verde; colloqui con funzionari della DG JLS responsabili per le questioni d'asilo e con funzionari del Segretariato generale responsabili delle agenzie. Sono stati inoltre svolti colloqui con le seguenti parti interessate: rappresentanti del Parlamento europeo; rappresentanti di iniziative o di strutture di cooperazione esistenti (ad es. EURASIL, IGC, GDISC, REM); rappresentanti di ONG e di organizzazioni intergovernative, fra cui ECRE, ACNUR e Caritas Europa, dipartimenti ministeriali e organismi responsabili dell'elaborazione delle politiche d'asilo in 10 Stati membri. Studi di casi specifici sono stati svolti nei seguenti Stati: Belgio, Francia, Germania, Italia, Paesi Bassi, Polonia, Slovenia, Spagna, Svezia e Regno Unito. 2. DEFINIZIONE DEL PROBLEMA 2.1. Descr izione del problema Adottando il Patto europeo sull’immigrazione e l'asilo, il Consiglio europeo del settembre 2008 ha ricordato solennemente che ogni straniero perseguitato ha il diritto di ottenere assistenza e protezione nel territorio dell’Unione europea in applicazione della Convenzione di Ginevra del 28 luglio 1951 relativa allo status dei rifugiati, modificata dal Protocollo di New York del 31 gennaio 1967, e degli altri trattati ad essa correlati . Benché in questi ultimi anni siano stati compiuti grandi progressi, grazie all’attuazione di norme minime comuni, per l’istituzione del s