A4-0405/97

Resolution om kommissionens rapport om tillgång till fortbildning inom unionen (KOM(97)0180 - C4-0208/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rapport (KOM(97)0180 - C4-0208/97),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor samt yttrandena från utskottet för kvinnors rättigheter och utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media (A4-0405/97), och med beaktande av följande:

A. Kommissionens rapport om tillgång till fortbildning är det första systematiska försöket att analysera och jämföra situationerna i medlemsstaterna samt att utvärdera de framsteg som gjorts på området.

B. De nationella rapporter som kommissionens dokument baseras på ger emellertid inte tillräcklig information i kvantitativt och kvalitativt hänseende om de olika tillvägagångssätt, system och resurser som används i medlemsstaterna för att främja arbetstagares tillgång till fortbildning.

C. Enligt statistiska uppgifter från 1993 är det framför allt faktorerna företagsstorlek, produktionssektor, ålder och land som påverkar i vilken utsträckning arbetstagare får tillgång till utbildning.

D. Tyvärr innefattar dessa uppgifter inte exempel från flera viktiga sysselsättningssektorer, såsom offentlig förvaltning, hälsovård och utbildning, vilka är betydelsefulla i många medlemsstater i synnerhet för kvinnor.

E. Kommissionen har inte utnyttjat detta tillfälle till att utvärdera det bidrag som EU-program och EU-initiativ lämnar, i synnerhet Adapt-programmet och det Europaåret för livslångt lärande, för att främja tillgång till fortbildning.

F. Tillgång till fortbildning bör även behandlas i nära anslutning till åtgärder som syftar till att öka möjligheterna till anställning för personer i arbetsför ålder och till att underlätta för dessa personer att skaffa sig kompetens för att främja ett livslångt lärande och förbättra företags konkurrenskraft.

G. Initiativ för att främja tillgången till fortbildning bör ingå som en del i en bredare åtgärdsram som syftar till att kombinera utbildningsmöjligheter för anställda med utbildningsrelaterad arbetslivserfarenhet för arbetslösa.

H. Detta kräver samordning på alla nivåer, Europeiska unionen inbegripen, mellan dem som ansvarar för dessa olika åtgärder.

I. Det förefaller råda samförstånd mellan alla parter om behovet av att det inrättas ett permanent rapporteringssystem för tillgång till fortbildning.

J. Det är glädjande att arbetsmarknadens parter på europeisk nivå är eniga om följande faktorers betydelse för att främja tillgången till fortbildning:

- inrättande av system för vägledning,

- spridning av bra metoder,

- en solid och bred grund i fråga om kunskaper och allmän kompetens, på vars grundval flexibel och ny kompetens kan utvecklas,

- behovet av att särskilt uppmärksamma och bistå små och medelstora företag och enskilda individer med begränsad kompetens,

- delat utbildningsansvar mellan arbetsgivare, anställda och nationella regeringar,

- utveckling av nya utbildningsmetoder där informations- och kommunikationsteknik utnyttjas,

- förbättring av system för godkännande och erkännande för att möjliggöra yrkesmässig och geografisk rörlighet,

- insamling av mer tillförlitliga och analytiska uppgifter från medlemsstaterna, och

- ett effektivare och bättre samordnat utnyttjande av europeiska resurser.

K. De är dock oeniga om vilka åtgärder som bör vidtas för att förbättra dessa faktorer och på vilken nivå insatser bör göras.

L. Detta är ett allvarligt hinder för att genomföra den första riktlinje som kommissionen föreslagit, det vill säga att arbetsmarknadens parter i Europa på gemenskapsnivå fastställer gemensamma villkor för att främja tillgången.

M. Den andra riktlinjen, det vill säga att bibehålla och utveckla bruket att skriva rapporter om tillgång till fortbildning, kan inte följas om det inte fastställs en gemensam resultatindikator på europeisk nivå.

N. Den tredje riktlinjen, det vill säga finansiering av pilotprojekt med särskild inriktning på frågan om tillgång till fortbildning, bör tas upp inom ramen för den kommande diskussionen om framtiden för unionens program för utbildning och yrkesutbildning.

1. Parlamentet stödjer fortsatt övervakning av utvecklingen på arbetsmarknaden i syfte att fastställa nya eller ändrade krav på arbetstagarnas kvalifikationer; noterar att övervakning är av yttersta betydelse för att fastställa fortbildningspolitiken,

2. stöder antagandet av gemensamma kvalitativa och kvantitativa indikatorer på unionsnivå i syfte att upprätta ett permanent övervaknings- och rapporteringssystem om tillgång till utbildning samt föreslår att EU:s statistikkontor (Eurostat) och Cedefop skulle kunna delta i genomförandet av detta; uppmanar kommissionen att lägga fram förslag om detta,

3. påpekar att större vikt bör läggas vid en exakt definition och klar avgränsning av teman i syfte att garantera jämförbarhet mellan resultaten i olika länder,

4. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fästa särskilt avseende vid konsekvenserna av fortbildningsåtgärder för yrkesverksamma kvinnor när nästa rapport utarbetas,

5. anser att det bör genomföras ytterligare åtgärder vad beträffar kvantiteten och kvaliteten på den utbildning som ges arbetslösa och arbetstagare med otillräcklig utbildning, inklusive äldre arbetstagare, samt uppmanar kommissionen att tillhandahålla denna information i ett meddelande som läggs fram inom kort,

6. uppmanar kommissionen att lägga fram konkreta förslag i syfte att i större utsträckning identifiera och sprida bra metoder, erfarenheter och know-how som utvecklats med hjälp av gemenskapsresurser och -program eller av medlemsstaterna själva, i synnerhet genom tillgång till yrkesutbildnings- och utbildningsmässor som bör genomföras runtom i unionen till förmån för handledare, elever, arbetsgivare, fackföreningar och politiskt ansvariga,

7. anser att arbetsmarknadens parter på europeisk och nationell nivå bör göras delaktiga i organiseringen av ovannämnda mässor, eftersom de tillsammans med offentliga myndigheter ansvarar för att sörja för tillgång till fortbildning,

8. uppmanar kommissionen att på ett sammanhängande och samordnat sätt och i enlighet med Europeiska socialfonden, i synnerhet artikel 6 i ESF- förordningen, och Adapt-programmet samt inom ramen för Leonardo-programmet finansiera pilotprojekt för tillhandahållande av utvärderings- och vägledningstjänster samt för utveckling av system för att förutsäga kompetensbehov,

9. anser att fortbildningen bör inriktas på jämställdhet mellan könen på arbetsmarknaden, att icke-diskriminering i tillgången till utbildning bör säkerställas och att en diversifiering av kvinnors yrkesverksamhet bör främjas genom positiv särbehandling av kvinnor,

10. insisterar på att yrkesutbildning görs mer tillgänglig för kvinnor genom att man beaktar deras särskilda villkor (vårdansvar, atypiskt arbete, säsongarbete, i synnerhet deltidsarbete osv.), vilket skulle kunna ske genom förstärkta målinriktade åtgärder och genom att särskilda kurser utarbetas som är anpassade till kvinnors krav och behov,

11. insisterar i synnerhet på att tillgången till yrkesutbildning och livslångt lärande bör förbättras för kvinnor som arbetar i små och medelstora företag samt för kvinnliga företagare i syfte att uppmuntra kvinnor att starta egna företag och att ge kvinnor de kvalifikationer som erfordras för att de skall kunna dra full nytta av den nya tekniken på arbetsplatser,

12. anser, med hänsyn till de förslag till riktlinjer för sysselsättningspolitiken som kommissionen lagt fram samt slutsatserna från toppmötet om sysselsättning den 21 november 1997, att frågan om tillgång till fortbildning inte kan behandlas isolerad från andra frågor som rör sysselsättning, exempelvis arbetstid och arbetsorganisation, och uppmanar därför kommissionen att öka sina ansträngningar för att få till stånd bättre samordning mellan de initiativ som tas och den politik som förs av avdelningar med ansvar för dessa båda politikområden,

13. anser att detta även bör resultera i en mer samlad strategi för arbetsmarknadsrelaterade program (till exempel Europeiska socialfonden) och yrkesutbildningsrelaterade program (Leonardo),

14. uppmanar kommissionen att beakta ovannämnda nödvändighet när framtiden för strukturfonderna och en förlängning av utbildnings- och yrkesutbildningsprogrammen diskuteras,

15. uppmanar arbetsmarknadens parter att komma överens om vissa av de frågor som är av gemensamt intresse och som anges i denna resolution; anser, om en överenskommelse inte kommer till stånd inom rimlig tid, att kommissionen bör lägga fram egna förslag på grundval av artikel 127 i EG-fördraget,

16. välkomnar att kommissionen i de föreslagna riktlinjerna för sysselsättningen uppmanar arbetsmarknadens parter att snarast möjligt sluta ett ramavtal i syfte att göra arbetsplatser tillgängliga för utbildning; anser dock att detta bör kopplas direkt till initiativ för att modernisera arbetsorganisationen,

17. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet (sociala frågor samt utbildning), Ekonomiska och sociala kommittén samt arbetsmarknadens parter på europeisk nivå.