Meddelande från Kommissionen

Rambestämmelser för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation

(2022/C 414/01)

Inledning

1. För att förhindra att statligt stöd snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen på den inre marknaden och påverkar handeln mellan medlemsstaterna fastställs i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (fördraget) principen att statligt stöd är förbjudet. Enligt artikel 107.2 och 107.3 i fördraget kan sådant stöd emellertid i vissa fall vara förenligt med den inre marknaden.

2. Dessa rambestämmelser ger vägledning på grundval av en förenlighetsbedömning som utförts av kommissionen när det gäller stöd för att främja forskning, utveckling och innovation (FoU och innovation) enligt artikel 107.3 c i fördraget. Enligt artikel 107.3 c i fördraget kan en stödåtgärd förklaras förenlig med den inre marknaden om två villkor, ett positivt och ett negativt, är uppfyllda. Det positiva villkoret kräver att stödet ska underlätta utvecklingen av en ekonomisk verksamhet. Det negativa villkoret kräver att stödet inte får påverka handelsvillkoren i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

3. Det är allmänt accepterat att konkurrensutsatta marknader tenderar att ge effektiva resultat i fråga om priser, produktion och resursanvändning, men i händelse av marknadsmisslyckanden ( 1 ) kan statliga ingripanden vara nödvändiga för att underlätta eller stimulera utvecklingen av vissa ekonomiska verksamheter som, utan stöd, inte skulle utvecklas eller inte utvecklas i samma takt eller på samma villkor och därigenom bidra till smart och hållbar tillväxt för alla. När det gäller FoU och innovation kan marknadsmisslyckanden uppstå till exempel på grund av att marknadsaktörerna inte nödvändigtvis eller åtminstone spontant tar hänsyn till de bredare positiva effekterna för den europeiska ekonomin, anser att uppnåendet av ett positivt ekonomiskt resultat är alltför riskabelt och därför, i avsaknad av statligt stöd, skulle bedriva en nivå av verksamhet inom FoU och innovation som är för låg ur samhällets synvinkel. På samma sätt kan FoUI-projekt, i avsaknad av statligt stöd, lida av otillräcklig tillgång till finansiering till följd av asymmetrisk information eller samordningsproblem mellan företag.

4. Statligt stöd kan därför vara nödvändigt för att öka verksamheten inom FoU och innovation i en situation där marknaden i sig inte ger ett effektivt resultat och därmed underlättar utvecklingen av vissa näringsverksamheter. Rambestämmelserna för stöd till forskning, utveckling och innovation gäller för alla tekniker ( 2 ) , industrier och sektorer för att säkerställa att reglerna inte i förväg föreskriver vilka forskningsvägar som skulle leda till nya lösningar för produkter, processer och tjänster och inte snedvrider marknadsaktörernas incitament att utveckla innovativa tekniska lösningar ens vid stora risker. Dessutom kan stöd som beviljas enligt rambestämmelserna för FoU och innovation också bidra till en hållbar återhämtning efter allvarliga ekonomiska störningar och stödja insatser för att stärka unionens sociala och ekonomiska motståndskraft. Dessutom kommer stöd till FoU och innovation sannolikt att ge bredare positiva effekter än enbart fördelarna för stödmottagaren.

6. I det nyligen antagna meddelandet om det europeiska forskningsområdet identifieras forskning och innovation som en viktig drivkraft för att stimulera Europas återhämtning som påskyndar den gröna och digitala omställningen. Meddelandet syftar till att öka effektiviteten, spetskompetensen och genomslagskraften hos Europas system för forskning och innovation och stöder innovation. I detta syfte föreslog kommissionen att medlemsstaterna återigen bekräftar målet på 3 % av EU:s BNP för investeringar i FoU ( 13 ) och uppdaterar det för att återspegla nya EU-prioriteringar, däribland ett nytt mål på 1,25 % av EU:s BNP för offentliga insatser som medlemsstaterna ska uppnå senast 2030 på ett EU-samordnat sätt, för att uppmuntra och stimulera privata investeringar,

7. Enligt meddelandet om att forma EU:s digitala framtid och om en EU-strategi för data finns det ett behov av att ”säkerställa digitala lösningar som hjälper oss att på vårt eget sätt gå mot en digital omställning som gynnar människor genom att våra europeiska värderingar respekteras”.

8. I den nya industristrategin för EU anges att EU behöver ”forskning och teknik och en stark inre marknad där hinder rivs och krånglet minskar.” Kommissionen konstaterar att ”[ö]kade investeringar i forskning, innovation, driftsättning och modern infrastruktur bidrar till att utveckla nya produktionsprocesser och skapar samtidigt arbetstillfällen”.

1. Tillämpningsområde och definitioner

1.1. Tillämpningsområde

9. De principer som anges i dessa rambestämmelser gäller statligt stöd till forskning, utveckling och innovation inom samtliga sektorer som omfattas av fördraget ( 14 ) . Därför gäller de inom de sektorer som omfattas av särskilda unionsregler om statligt stöd, om inte dessa särskilda regler föreskriver något annat.

10. Unionsfinansiering som förvaltas centralt av unionens institutioner, byråer, gemensamma företag eller andra unionsorgan som inte direkt eller indirekt står under medlemsstaternas kontroll ( 15 ) utgör inte statligt stöd. Om sådan unionsfinansiering kombineras med statligt stöd beaktas endast detta statliga stöd för att fastställa om tröskelvärdena för anmälan och de högsta tillåtna stödnivåerna iakttas eller om den ska underkastas en förenlighetsbedömning enligt dessa rambestämmelser.

11. Stöd till FoU och innovation till företag i svårigheter, definierade i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter ( 16 ) jämte senare ändringar, omfattas inte av tillämpningsområdet för dessa rambestämmelser.

12. När kommissionen bedömer stöd till FoU och innovation som beviljats en stödmottagare som är föremål för ett betalningskrav på grund av ett tidigare kommissionsbeslut om att ett stöd är olagligt och oförenligt med den inre marknaden beaktar den det stödbelopp som återstår att återvinna ( 17 )

1.2. Åtgärder som omfattas av rambestämmelserna

13. Kommissionen har identifierat ett antal FoUI-åtgärder där statligt stöd på vissa villkor kan anses vara förenligt med den inre marknaden: (a) Stöd för FoU-projekt, om den del av projektet som erhåller stöd faller inom kategorierna grundforskning och tillämpad forskning, av vilka den senare kan delas in i industriell forskning och experimentell utveckling (18). Sådant stöd är i första hand inriktat på det marknadsmisslyckande som avser positiva externa effekter (spridningseffekter i form av kunskap), men kan också avhjälpa ett marknadsmisslyckande som orsakas av bristfällig och asymmetrisk information eller (främst i samband med samarbetsprojekt) misslyckad samordning. (b) Stöd för genomförbarhetsstudier som avser FoU-projekt, som bidrar till att komma till rätta med ett marknadsmisslyckande som i huvudsak beror på bristfällig och asymmetrisk information. (c) Stöd för att bygga och uppgradera forskningsinfrastruktur, huvudsakligen för att åtgärda ett marknadsmisslyckande som härrör från samordningssvårigheter men också från bristfällig och asymmetrisk information. Forskningsinfrastruktur av hög kvalitet behövs alltmer för banbrytande forskning eftersom de lockar till sig internationella begåvningar och är viktiga t.ex. för informations- och kommunikationsteknik och viktig möjliggörande teknik (19). Höga initiala investeringskostnader för förvärv av toppmoderna vetenskapliga anläggningar och toppmodern utrustning som används för forskningsverksamhet i ett tidigt skede, främst av forskarvärlden, gör det ofta omöjligt att hitta den finansiering som krävs på marknaden. (d) Stöd för byggande och uppgradering av test- och experimentinfrastruktur är främst inriktat på marknadsmisslyckanden som beror på bristfällig och asymmetrisk information eller misslyckad samordning. Att bygga eller uppgradera en modern test- och experimentinfrastruktur medför höga initiala investeringskostnader, vilket tillsammans med en osäker kundbas kan göra det svårt att få tillgång till finansiering. Tillträde till offentligt finansierad test- och experimentinfrastruktur bör beviljas öppet och utan diskriminering och på marknadsvillkor till flera användare. För att underlätta användarnas tillgång till test- och experimentinfrastruktur kan användaravgifterna sänkas i enlighet med andra bestämmelser i denna ram eller i förordning (EU) nr 651/2014 (20) eller förordningen om stöd av mindre betydelse (21). (e) Stöd till innovation, som är i första hand är inriktat på marknadsmisslyckanden som avser positiva externa effekter (spridningseffekter i form av kunskap), samordningsproblem och, i mindre utsträckning, asymmetrisk information. När det gäller små och medelstora företag kan sådant innovationsstöd ges för erhållande, validering och försvar av patent och andra immateriella tillgångar, för inhyrning av högkvalificerad personal och för att införskaffa innovationsrådgivningstjänster och innovationsstödjande tjänster, t.ex. de som tillhandahålls av forskningsinstitut och organisationer för kunskapsspridning, forskningsinfrastruktur, test- och experimentinfrastruktur eller innovationskluster. (f) Stöd till processinnovation och organisationsinnovation, som är i första hand är inriktat på marknadsmisslyckanden som avser positiva externa effekter (spridningseffekter i form av kunskap), samordningsproblem och, i mindre utsträckning, asymmetrisk information. Dessa stödåtgärder kan främst beviljas små och medelstora företag. Stöd till stora företag ska vara förenligt endast om de faktiskt samarbetar med minst ett litet eller medelstort företag i samband med den understödda verksamheten. (g) Stöd till innovationskluster, som syftar till att åtgärda marknadsmisslyckanden som hänger samman med samordningsproblem som hämmar utvecklingen av kluster, vilket begränsar samspelet och kunskapsflödet inom och mellan kluster. Statligt stöd skulle kunna bidra till att lösa detta problem, för det första genom att stödja investeringar i öppen och delad infrastruktur för innovationskluster och för det andra genom att stödja verksamheten i kluster för att främja samarbete, skapande av nätverk och lärande. Driftstöd till kluster måste vederbörligen motiveras av medlemsstaten, särskilt om det överstiger tio år. De avgifter som tas ut för användning av innovationsklustrets anläggningar och för deltagande i innovationsklustrets verksamheter ska motsvara marknadspriset eller återspegla deras kostnader (inklusive en rimlig marginal). För att underlätta tillträdet till innovationsklustrens anläggningar eller deltagandet i innovationsklustrets verksamhet kan tillträde erbjudas till lägre priser i enlighet med andra bestämmelser i dessa rambestämmelser eller i förordning (EU) nr 651/2014 (22) eller de regler i förordningen om stöd av mindre betydelse (23) som är tillämpliga på användarna av de tjänster som tillhandahålls av innovationsklustret.

14. Medlemsstaterna måste anmäla stöd till FoU och innovation i enlighet med artikel 108.3 fördraget, med undantag för åtgärder som uppfyller villkoren i en gruppundantagsförordning som kommissionen har antagit i enlighet med artikel 1 rådets förordning (EU) nr 2015/1588 ( 24 )

15. Dessa rambestämmelser anger förenlighetskriterierna för FoUI-stödordningar och individuellt stöd som omfattas av anmälningsskyldigheten och som ska bedömas på grundval av artikel 107.3 c i fördraget ( 25 )

1.3. Definitioner

16. I dessa rambestämmelser gäller följande definitioner: (a) stöd för särskilda ändamål: stöd som inte beviljas på grundval av en stödordning, (b) stöd: varje åtgärd som uppfyller de kriterier som anges i artikel 107.1 i fördraget. (c) stödnivå: stödbeloppet brutto uttryckt som en procentandel av de stödberättigande kostnaderna, före eventuella avdrag för skatter eller andra avgifter. Om stöd beviljas i någon annan form än bidrag är stödbeloppet lika med stödets bidragsekvivalent. Stöd som betalas ut i flera delar diskonteras till det värde det hade den dag det beviljades. Den ränta som ska användas för detta ändamål är den diskonteringsränta (26) som gällde den dag då stödet beviljades. Stödnivån beräknas per stödmottagare. (d) stödordning: varje rättsakt på grundval av vilken individuellt stöd kan beviljas företag som i rättsakten definieras på ett allmänt och abstrakt sätt, utan att några ytterligare genomförandeåtgärder krävs, samt varje rättsakt på grundval av vilken stöd som inte är hänförbart till ett visst projekt kan beviljas ett eller flera företag. (e) tillämpad forskning: industriell forskning, experimentell utveckling eller en kombination av dessa. (f) normala marknadsmässiga villkor: sådana villkor för en transaktion mellan avtalsslutande parter som inte skiljer sig från de villkor som skulle fastställas mellan oberoende företag och som inte innehåller inslag av samverkan. Varje transaktion som är resultatet av ett öppet, transparent och icke-diskriminerande förfarande anses uppfylla principen om normala marknadsmässiga villkor. (g) dag då stödet beviljas: den dag då stödmottagaren får laglig rätt till stödet enligt tillämplig nationell lagstiftning. (h) faktiskt samarbete: samarbete mellan minst två oberoende parter för utbyte av kunskap eller teknik eller för att uppnå ett gemensamt mål baserat på arbetsdelning, varvid parterna gemensamt definierar räckvidden för samarbetsprojektet, bidrar till dess genomförande och delar dess risker och resultat. En eller flera parter kan stå för hela kostnaden för projektet och därmed befria andra parter från de ekonomiska riskerna med projektet. Kontraktsforskning och tillhandahållande av forskningstjänster betraktas inte som samarbetsformer. (i) utvärderingsplan: ett dokument som avser en eller flera stödordningar och som åtminstone omfattar följande aspekter: de mål som ska utvärderas, utvärderingsfrågorna, resultatindikatorerna, den planerade metoden för att genomföra utvärderingen, datainsamlingskraven, den föreslagna tidpunkten för utvärderingen inklusive datum för inlämnande av interimsrapporten och den slutliga utvärderingsrapporten, en beskrivning av det oberoende organ som kommer att genomföra utvärderingen eller de kriterier som kommer att användas för att välja detta organ samt förfarandet för att göra utvärderingen offentligt tillgänglig. (j) exklusiv utveckling: offentlig upphandling av forsknings- och utvecklingstjänster som alla uteslutande är till nytta för den upphandlande myndigheten eller den upphandlande enheten och som den kan använda i sin egen verksamhet på det villkoret att den ersätter dem fullständigt. (k) experimentell utveckling: att förvärva, kombinera, forma och använda befintliga vetenskapliga, tekniska, näringslivsmässiga och andra relevanta kunskaper och färdigheter i syfte att utarbeta nya eller förbättrade produkter, processer eller tjänster, inbegripet digitala produkter, processer eller tjänster, inom något område eller inom någon teknik, bransch eller sektor (inbegripet men inte begränsat till digitala industrier och digital teknik, såsom superdatorer, kvantteknik, blockkedjeteknik, artificiell intelligens, cybersäkerhet, stordata och molnteknik eller spetsteknologi). Detta kan också inbegripa t.ex. verksamheter som syftar till konceptuell definition, planering och dokumentation av nya produkter, processer eller tjänster. Experimentell utveckling kan inbegripa utformning av prototyper, demonstration, pilotarbete, testning och validering av nya eller förbättrade produkter, processer eller tjänster i miljöer som motsvarar realistiska driftsförhållanden, där det primära syftet är att göra ytterligare tekniska förbättringar på de produkter, processer eller tjänster som ännu inte är fasta. Detta kan omfatta utveckling av en kommersiellt användbar prototyp eller ett pilotarbete som med nödvändighet är den slutliga kommersiella produkten och som är alltför dyr att producera för att endast användas för demonstration och utvärdering. Experimentell utveckling inbegriper inte rutinmässiga eller återkommande ändringar av befintliga varor, tillverkningsmetoder, tillverkningsprocesser, tjänster eller andra pågående verksamheter även om dessa ändringar kan innebära förbättringar. (l) genomförbarhetsstudie: bedömning och analys av potentialen för ett projekt, i syfte att stödja beslutsprocessen genom att objektivt och rationellt avslöja projektets starka och svaga sidor och risker och möjligheter samt identifiera vilka resurser som krävs för att genomföra projektet och vilka utsikter det har att lyckas. (m) full tilldelning: forskningsorganisationen, forskningsinfrastrukturen eller den offentliga upphandlaren åtnjuter fullständiga ekonomiska fördelar av immateriella rättigheter genom att den behåller rätten att använda dem utan begränsningar, särskilt äganderätten och licensrätten. Detta kan också vara fallet om forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen (respektive den offentliga upphandlaren) bestämmer sig för att ingå ytterligare kontrakt rörande dessa rättigheter, inklusive att licensiera dem till en samarbetspartner (respektive företag). (n) grundforskning: experimentellt eller teoretiskt arbete som i första hand syftar till att förvärva ny kunskap om de bakomliggande orsakerna till fenomen och iakttagbara fakta, och som inte syftar till någon direkt kommersiell tillämpning eller användning. (o) bruttobidragsekvivalent: stödbeloppet om det hade beviljats i form av ett bidrag, före eventuella avdrag för skatt eller andra avgifter. (p) högkvalificerad personal: personal med en examen från eftergymnasial utbildning och minst fem års relevant yrkeserfarenhet vilket även kan omfatta doktorandstudier, (q) individuellt stöd: stöd som inte beviljas på grundval av en stödordning samt anmälningspliktiga utbetalningar av stöd på grundval av en stödordning, (r) industriell forskning: planerad forskning eller kritisk analys, som syftar till att förvärva ny kunskap och nya färdigheter för att utveckla nya produkter, processer eller tjänster eller för att markant förbättra befintliga produkter, processer eller tjänster, inbegripet digitala produkter, processer eller tjänster, inom något område eller inom någon teknik, bransch eller sektor (inbegripet men inte begränsat till digitala industrier och digital teknik, såsom superdatorer, kvantteknik, blockkedjeteknik, artificiell intelligens, cybersäkerhet, stordata och molnteknik). Industriell forskning inbegriper skapandet av komponenter som utgör delar av komplexa system, och kan inbegripa byggande av prototyper i laboratoriemiljö eller i en miljö med simulerade gränssnitt till befintliga system och till pilotverksamhet, om detta är nödvändigt för den industriella forskningen, särskilt för allmän teknikvalidering. (s) innovationsrådgivningstjänster: rådgivning, stöd eller utbildning på områdena kunskapsöverföring, förvärv, skydd eller utnyttjande av immateriella tillgångar eller användning av standarder och föreskrifter i vilka de ingår, samt rådgivning, stöd eller utbildning som gäller införande eller användning av innovativ teknik och innovativa lösningar (inbegripet digital teknik och digitala lösningar). (t) innovationskluster: strukturer eller organiserade grupperingar av oberoende parter (t.ex. innovativa nystartade företag, små, medelstora och stora företag, forskningsinstitut, organisationer för kunskapsspridning, forskningsinfrastruktur, test- och experimentinfrastruktur, digitala innovationsknutpunkter, icke-vinstdrivande organisationer och andra berörda ekonomiska aktörer) som är avsedda att stimulera innovativ verksamhet och nya samarbetssätt, t.ex. på digital väg, genom att dela och/eller främja gemensam användning av anläggningar och utbyte av kunskap och expertis och genom att bidra effektivt till kunskapsöverföring, nätverksbyggande, informationsspridning och samarbete mellan företagen och andra organisationer i klustret (27). (u) innovationsstödjande tjänster: tillhandahållande av kontorslokaler, databaser, molntjänster och datalagringstjänster, bibliotek, marknadsundersökningar, laboratorier, kvalitetsmärkning, testning, experiment och certifiering eller andra relaterade tjänster, inbegripet de som tillhandahålls av forskningsinstitut och organisationer för kunskapsspridning, forskningsinfrastruktur och test- och experimentinfrastruktur eller innovationskluster, i syfte att utveckla mer effektiva eller tekniskt avancerade produkter, processer eller tjänster, inbegripet genomförande av innovativ teknik och innovativa lösningar (inbegripet digital teknik och digitala lösningar). (v) immateriella tillgångar: tillgångar som saknar fysisk eller finansiell gestaltning, t.ex. patent, licenser, know-how eller andra immateriella rättigheter. (w) kunskapsöverföring: alla processer som har till syfte att inhämta, samla och dela med sig av uttalad och underförstådd kunskap, inbegripet färdigheter och kompetens inom både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet, exempelvis forskningssamarbete, konsultverksamhet, licensiering, skapande av spin off-effekter, offentliggörande och rörlighet för forskare och annan personal som deltar i dessa verksamheter. Förutom vetenskaplig och teknisk kunskap omfattar överföringen även andra typer av kunskap, t.ex. kunskap om användningen av standarder och föreskrifter i vilka de ingår och om villkor för verkliga operativa miljöer och metoder för organisatorisk innovation samt förvaltning av kunskap när det gäller att identifiera, förvärva, skydda, försvara och utnyttja immateriella tillgångar. (x) stora företag: företag som inte omfattas av definitionen av små och medelstora företag. (y) merkostnader netto: skillnaden mellan de förväntade nettonuvärdena av det projekt eller den verksamhet som understöds samt en lönsam kontrafaktisk investering som stödmottagaren skulle ha genomfört i avsaknad av stöd. (z) organisationsinnovation (28): genomförande av en ny organisationsmetod på företagsnivå (på gruppnivå inom en viss industrisektor inom EES), arbetsplatsorganisation eller yttre förbindelser, inbegripet genom användning av ny eller innovativ digital teknik. Denna definition omfattar inte ändringar som bygger på organisationsmetoder som redan används inom företaget, ändrad ledningsstrategi, sammanslagningar och förvärv, upphörande med en process, allmänt utbyte eller utvidgning av kapitalet, förändringar som uteslutande beror på ändrade faktorpriser, anpassning, regelbundna säsongsanpassningar eller andra cykliska anpassningar, samt på handel med nya eller väsentligt förbättrade produkter. (å) personalkostnader: kostnader för forskare, tekniker och annan stödpersonal i den omfattning som de arbetar med det relevanta forskningsprojektet eller den relevanta forskningsverksamheten, (ä) förkommersiell upphandling: offentlig upphandling av forsknings- och utvecklingstjänster om den upphandlande myndigheten eller den upphandlande enheten inte förbehåller sig själv alla resultat och fördelar med avtalet i avsikt att använda dem i sin egen verksamhet utan delar dem med tjänsteleverantörerna på marknadsvillkor. Avtalet, vars syfte faller inom en eller flera kategorier av forskning och utveckling som definieras i dessa rambestämmelser, ska ha begränsad varaktighet och kan omfatta utveckling av prototyper eller begränsade volymer av första produkter eller tjänster i form av en testserie. Inköp av kommersiella volymer av produkter eller tjänster får inte vara föremål för samma avtal. (ö) processinnovation (29): genomförande av en ny eller avsevärt förbättrad produktions- eller leveransmetod (inbegripet betydande förändringar av teknik, utrustning eller programvara) på företagsnivå (på koncernnivå den berörda industrisektorn inom EES), till exempel genom användning av ny eller innovativ digital teknik eller digitala lösningar. Denna definition omfattar inte smärre förändringar eller förbättringar, förbättrade produktions- eller tjänstemöjligheter genom att tillverknings- eller logistiksystem införs som i hög grad liknar dem som redan används, upphörande med en process, allmänt utbyte eller utvidgning av kapitalet, förändringar som uteslutande beror på ändrade faktorpriser, anpassning, lokalisering, regelbundna säsongsanpassningar eller andra cykliska anpassningar, samt handel med nya eller väsentligt förbättrade produkter. (aa) FoU-projekt: ett projekt som omfattar verksamheter som spänner över en eller flera kategorier av forskning och utveckling som definieras i dessa rambestämmelser och som är avsett att fullgöra en odelbar uppgift av ekonomisk, vetenskaplig eller teknisk karaktär med tydligt fördefinierade mål. Ett FoU-projekt kan bestå av flera arbetsblock, verksamheter eller tjänster, och omfattar tydliga mål och verksamheter som ska genomföras för att uppnå dessa mål (inklusive deras förväntade kostnader), och konkreta resultat för att identifiera resultaten av dessa verksamheter och jämföra dem med de aktuella målen. När två eller flera FoU-projekt inte klart går att skilja från varandra och särskilt när de enskilt betraktade saknar utsikter till teknisk framgång betraktas de som ett enda projekt. (bb) förskott med återbetalningsskyldighet: ett lån för ett projekt som betalas ut i en eller flera delbetalningar och där villkoren för återbetalning beror på projektets resultat. (cc) organisation för forskning och kunskapsspridning eller forskningsorganisation: en enhet (till exempel universitet eller forskningsinstitut, tekniköverföringsorgan, innovationsmäklare, forskningsinriktade fysiska eller virtuella samarbetsenheter), oberoende av dess rättsliga status (dvs. om de omfattas av offentligrättslig eller privaträttslig lagstiftning) eller finansieringssätt, vars främsta syfte är att bedriva oberoende grundforskning, industriell forskning eller experimentell utveckling, eller att sprida resultaten av sådan verksamhet genom undervisning, offentliggörande eller kunskapsöverföring; Om en sådan enhet också bedriver ekonomisk verksamhet ska finansieringen, kostnaderna och intäkterna av denna ekonomiska verksamhet redovisas separat. Företag som kan utöva ett avgörande inflytande på en sådan enhet, till exempel i egenskap av aktieägare eller medlemmar, får inte ha något företräde till de resultat den uppnår. (dd) forskningsinfrastruktur: anläggningar, resurser och därmed sammanhängande tjänster som forskarsamhället använder för att bedriva forskning inom sina respektive områden; denna definition omfattar vetenskaplig utrustning eller uppsättningar instrument, kunskapsbaserade resurser såsom samlingar, arkiv och strukturerad vetenskaplig information, informations- och kommunikationsteknikbaserade infrastrukturer såsom Grid, datorutrustning, programvara och kommunikationsverktyg samt alla andra unika enheter som är nödvändiga för att bedriva forskning. Dessa infrastrukturer kan finnas på en enda plats eller vara utspridda (dvs. utgöra ett organiserat resursnätverk) (30). (ee) inhyrning: en stödmottagares tillfälliga anställning av personal för en begränsad period, varefter personalen har rätt att gå tillbaka till sin tidigare arbetsgivare. (ff) små och medelstora företag eller SMF, små företag och medelstora företag: företag som uppfyller kriterierna i kommissionens rekommendation om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (31). (gg) inledande av arbeten eller inledande av projektet: antingen inledandet av FoUI-verksamheten eller det första avtalet mellan stödmottagaren och uppdragstagarna om att genomföra projektet, beroende på vilket som inträffar först. Förberedande arbeten såsom att erhålla tillstånd och utföra genomförbarhetsstudier betraktas inte som inledande av arbeten. (hh) materiella tillgångar: tillgångar i form av mark, byggnader och anläggningar, maskiner och utrustning. (ii) test- och experimentinfrastruktur (32): anläggningar, utrustning, kapacitet och resurser, såsom testbäddar, pilotlinjer, demonstratorer, provningsanläggningar eller levande laboratorier, och tillhörande stödtjänster som främst används av företag, särskilt små och medelstora företag, som söker stöd för testning och experiment, i syfte att utveckla nya eller förbättrade produkter, processer och tjänster och för att testa och utöka teknik för att främja industriell forskning och experimentell utveckling. Tillträdet till offentligt finansierad test- och experimentinfrastruktur är öppet för flera användare och måste beviljas på ett transparent och icke-diskriminerande sätt och på marknadsvillkor.

2. Statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget

17. Varje åtgärd som uppfyller kriterierna i artikel 107.1 i fördraget utgör generellt sett statligt stöd. Ett separat tillkännagivande från kommissionen ( 33 ) om begreppet statligt stöd klargör hur kommissionen uppfattar begreppet statligt stöd i allmänhet, medan situationer som är typiska för FoUI-området behandlas i detta avsnitt utan att det påverkar den tolkning som görs av Europeiska unionens domstol.

2.1. Forskningsinstitut, organisationer för kunskapsspridning och forskningsinfrastrukturer som mottagare av statligt stöd

18. Forskningsinstitut och organisationer för kunskapsspridning (”forskningsorganisationer”) och forskningsinfrastrukturer är mottagare av statligt stöd om deras offentliga finansiering uppfyller samtliga villkor i artikel 107.1 i fördraget. Enligt kommissionens tillkännagivande om begreppet statligt stöd och i enlighet med domstolens rättspraxis måste stödmottagaren kunna klassificeras som företag, men denna klassificering är inte beroende av stödmottagarens rättsliga status, det vill säga om den omfattas av offentligrättslig eller privaträttslig lagstiftning, eller dess ekonomiska karaktär, det vill säga om syftet är att gå med vinst eller inte. Den avgörande faktorn för denna klassificering är i stället om stödmottagaren bedriver ekonomisk verksamhet som består av att erbjuda produkter eller tjänster på en given marknad ( 34 )

2.1.1. Offentlig finansiering av icke-ekonomisk verksamhet

19. Om en och samma enhet bedriver verksamheter av såväl ekonomisk som icke-ekonomisk art ska den offentliga finansieringen av de icke-ekonomiska verksamheterna inte omfattas av artikel 107.1 i fördraget, om de två typerna av verksamheter och kostnader, finansiering och intäkter från dessa klart kan skiljas från varandra så att korssubventionering av den ekonomiska verksamheten faktiskt kan undvikas. Bevis på korrekt kostnadsfördelning, finansiering och intäkter kan läggas fram i den berörda enhetens årsredovisning.

20. Kommissionen anser att följande verksamheter i regel är av icke-ekonomisk art: (a) När det gäller forskningsorganisationers och forskningsinfrastrukturers huvudsakliga verksamhet, särskilt följande: (i) Utbildning för fler och bättre kvalificerade anställda. I linje med rättspraxis (35) och kommissionens beslutspraxis (36), och såsom förklaras i tillkännagivandet om begreppet statligt stöd och meddelandet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (37), betraktas allmän utbildning som anordnas inom ett nationellt utbildningssystem som främst eller uteslutande finansieras av staten och övervakas av staten som icke-ekonomisk verksamhet (38). (ii) Oberoende FoU för ökad kunskap och förståelse, inbegripet samarbete inom FoU, där forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen bedriver ett effektivt samarbete (39). (iii) Omfattande spridning av forskningsresultat på icke-exklusiva och icke-diskriminerande villkor, till exempel genom undervisning, fritt tillgängliga databaser, öppna publikationer eller öppen programvara. (b) Verksamheter i form av kunskapsöverföring, om de utförs av en forskningsorganisation eller forskningsinfrastruktur (inklusive avdelningar inom eller dotterbolag till dessa) eller tillsammans med eller för andra sådana enheter, och om alla inkomster från dessa verksamheter återinvesteras i forskningsorganisationens eller forskningsinfrastrukturens huvudsakliga verksamhet. Den icke-ekonomiska karaktären av dessa verksamheter blir inte lidande av att tillhandahållandet av motsvarande tjänster läggs ut till tredje part genom öppna anbudsförfaranden.

21. Om en forskningsorganisation eller forskningsinfrastruktur används för både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet omfattas offentlig finansiering av regler om statligt stöd endast i den mån den täcker kostnader som hänger samman med den ekonomiska verksamheten ( 40 ) . Om forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen nästan enbart används för icke-ekonomisk verksamhet kan dess finansiering helt och hållet falla utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd ( 41 ) , förutsatt att den ekonomiska verksamheten är rent underordnad, det vill säga motsvarar en verksamhet som är direkt relaterad till och nödvändig för forskningsorganisationens eller forskningsinfrastrukturens drift eller har ett naturligt samband med dess viktigaste icke-ekonomiska användning, samt om den har ett begränsat omfång. Vid tillämpningen av dessa rambestämmelser kommer kommissionen att anse att detta är fallet om den ekonomiska verksamheten konsumerar exakt samma insatsvaror (såsom material, utrustning, arbetskraft och anläggningstillgångar) som den icke-ekonomiska verksamheten och den kapacitet som varje år anslås för sådan ekonomisk verksamhet inte överstiger 20 % av den berörda enhetens totala årskapacitet.

2.1.2. Offentlig finansiering av ekonomisk verksamhet som bedrivs av forskningsorganisationer och forskningsinfrastrukturer

22. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 21 gäller att om forskningsorganisationer eller forskningsinfrastruktur används för att bedriva ekonomisk verksamhet, till exempel uthyrning av utrustning eller laboratorier till företag, tillhandahållande av tjänster till företag eller bedrivande av kontraktsforskning, betraktas offentlig finansiering av denna ekonomiska verksamhet i allmänhet som statligt stöd.

23. Kommissionen anser dock inte att forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen är mottagare av statligt stöd om den endast agerar som mellanhand som till de slutliga mottagarna vidarebefordrar hela den offentliga finansieringen och eventuella fördelar som förvärvats genom sådan finansiering. Detta är vanligtvis fallet om (a) både den offentliga finansieringen och eventuella fördelar som förvärvats genom sådan finansiering kan mätas och påvisas och det finns en lämplig mekanism som garanterar att de helt och hållet förs över till de slutliga mottagarna, t.ex. genom lägre priser, och (b) ingen ytterligare fördel beviljas mellanhanden därför att denna antingen väljs ut genom ett öppet anbudsförfarande eller därför att den offentliga finansieringen är tillgänglig för alla enheter som uppfyller de nödvändiga objektiva villkoren, så att kunder i egenskap av slutmottagare har rätt att förvärva motsvarande tjänster från alla relevanta mellanhänder.

24. Om villkoren i punkt 23 är uppfyllda gäller reglerna för statligt stöd på slutmottagarnivå.

2.2. Indirekt statligt stöd till företag genom offentligt finansierade forskningsinstitut, organisationer för kunskapsspridning och forskningsinfrastrukturer

25. Frågan om och på vilka villkor företag får en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget när det rör sig om kontraktsforskning eller forskningstjänster som tillhandahålls av en forskningsorganisation eller forskningsinfrastruktur, samt i fall av samarbete med en forskningsorganisation eller forskningsinfrastruktur, måste besvaras utifrån de allmänna principerna för statligt stöd. I detta syfte, såsom förklaras i tillkännagivandet om begreppet statligt stöd, kan det framför allt bli nödvändigt att fastställa om forskningsorganisationens eller forskningsinfrastrukturens agerande kan tillskrivas staten ( 42 )

2.2.1. Forskning på uppdrag av företag (kontraktsforskning eller forskningstjänster)

26. Om en forskningsorganisation eller forskningsinfrastruktur används för att bedriva kontraktsforskning eller tillhandahålla ett företag en forskningstjänst, varvid företaget i regel fastställer villkoren i kontraktet, äger resultaten av forskningsverksamheten och bär risken för ett misslyckande, förs vanligtvis inget statligt stöd över på det berörda företaget om forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen får en tillräcklig ersättning för sina tjänster, särskilt om ett av följande villkor är uppfyllt: (a) Forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen tillhandahåller sin tjänst eller sin kontraktsforskning till marknadspris (43), eller (b) om det inte finns något marknadspris tillhandahåller forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen sin forskningstjänst eller sin kontraktsforskning till ett pris som — återspeglar den fulla kostnaden för tjänsten och i regel omfattar en marginal som fastställts med hänvisning till de marginaler som vanligen tillämpas av företag som är verksamma inom den berörda sektorn, eller — är resultatet av förhandlingar på affärsmässiga villkor där forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen, i egenskap av tjänsteleverantör, förhandlar för att när kontraktet ingås få ut största möjliga ekonomiska nytta och täcka åtminstone sina marginalkostnader.

27. Om äganderätten eller tillträdet till immateriella rättigheter förblir hos forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen får deras marknadsvärde dras av från det pris som ska betalas för de berörda tjänsterna.

2.2.2. Samarbete med företag

28. Ett projekt anses genomföras genom ett effektivt samarbete om minst två oberoende parter strävar mot ett gemensamt mål baserat på arbetsfördelning och gemensamt fastställer dess tillämpningsområde, deltar i dess utformning, bidrar till dess genomförande och delar de finansiella, tekniska, vetenskapliga och andra riskerna samt resultaten av projektet. En eller flera parter kan stå för hela kostnaden för projektet och därmed befria andra parter från de ekonomiska riskerna med projektet. Villkoren för ett samarbetsprojekt, särskilt när det gäller bidrag till dess kostnader, delning av risker och resultat, spridning av resultat samt tillgång till och regler för fördelning av immateriella rättigheter, måste fastställas innan projektet inleds ( 44 ) . Kontraktsforskning och tillhandahållande av forskningstjänster betraktas inte som samarbetsformer.

29. Om samarbetsprojekt utförs gemensamt av företag, forskningsorganisationer eller forskningsinfrastrukturer anser kommissionen att inget indirekt statligt stöd ges till de deltagande företagen via dessa enheter till följd av gynnsamma samarbetsvillkor ( 45 ) , om ett av följande villkor är uppfyllt: (a) De deltagande företagen står för hela kostnaden för projektet. (b) De resultat av samarbetet som inte ger upphov till immateriella rättigheter får spridas och eventuella immateriella rättigheter som är ett resultat av den verksamhet som forskningsorganisationer eller forskningsinfrastrukturer bedriver tillfaller helt och hållet dessa företag. (c) Eventuella immateriella rättigheter som projektet ger upphov till och relaterade tillträdesrättigheter tilldelas de olika samarbetsparterna på ett sätt som korrekt motsvarar deras arbetsblock, bidrag och respektive intressen. (d) Forskningsorganisationerna eller forskningsinfrastrukturerna får en ersättning som motsvarar marknadspriset för de immateriella rättigheter som är ett resultat av deras verksamhet och som förs över på de deltagande företagen. Det absoluta värdet på eventuella bidrag, såväl finansiella som icke-finansiella, från de deltagande företagen till kostnaderna för forskningsorganisationernas eller forskningsinfrastrukturernas verksamhet som resulterade i de berörda immateriella rättigheterna får dras av från den ersättningen.

30. Vid tillämpningen av punkt 29 d kommer kommissionen att ta hänsyn till att ersättningen motsvarar marknadspriset om den gör det möjligt för de berörda forskningsorganisationerna eller forskningsinfrastrukturerna att dra full ekonomisk nytta av dessa rättigheter, om ett av följande villkor är uppfyllt: (a) Ersättningsbeloppet har fastställts genom ett öppet, transparent och diskrimineringsfritt konkurrensutsatt försäljningsförfarande, eller (b) en oberoende expertvärdering bekräftar att ersättningsbeloppet minst motsvarar marknadspriset, eller (c) forskningsorganisationen eller forskningsinfrastrukturen i egenskap av säljare kan visa att den faktiskt förhandlat fram ersättningen på marknadsmässiga villkor för att uppnå maximala ekonomiska fördelar vid tidpunkten för ingåendet av kontraktet med hänsyn tagen till dess lagstadgade syften, eller (d) i fall där samarbetsavtalet ger det samarbetande företaget förhandsrätt vad gäller immateriella rättigheter som genereras av de samarbetande forskningsorganisationerna eller forskningsinfrastrukturerna, om dessa enheter har ömsesidig rätt att begära in ekonomiskt fördelaktigare anbud från tredje parter så att det samarbetande företaget måste anpassa sitt anbud till detta.

31. Om inget av villkoren i punkt 29 är uppfyllt kommer det fullständiga värdet på forskningsorganisationernas eller forskningsinfrastrukturernas bidrag till projektet att betraktas som en fördel för de samarbetande företagen, vilken omfattas av reglerna för statligt stöd.

2.3. Offentlig upphandling av forsknings- och utvecklingstjänster

32. Offentliga upphandlare kan upphandla forsknings- och utvecklingstjänster från företag både genom exklusiv utveckling och förkommersiell upphandling ( 46 )

33. Så länge som ett öppet anbudsförfarande för upphandling genomförs i enlighet med de tillämpliga direktiven ( 47 ) anser kommissionen i allmänhet att inget statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget beviljas de företag som levererar de relevanta tjänsterna ( 48 )

34. I övriga fall, även när det gäller förkommersiell upphandling, kommer kommissionen att anse att inget statligt stöd ges till företag om det pris som betalas för de berörda tjänsterna till fullo återspeglar marknadsvärdet på de fördelar som den offentliga upphandlaren får och de risker som tas av de deltagande företagen, särskilt om samtliga följande villkor är uppfyllda: (a) Urvalsförfarandet är öppet, transparent och diskrimineringsfritt och baserat på objektiva urvals- och tilldelningskriterier som anges på förhand före anbudsförfarandet. (b) De planerade avtalsarrangemangen, med beskrivning av parternas samtliga rättigheter och skyldigheter, även när det gäller immateriella rättigheter, görs tillgängliga för samtliga berörda anbudsgivare på förhand före anbudsförfarandet. (c) Upphandlingen ger inte någon av de deltagande leverantörerna någon förmånsbehandling när det gäller leverans av kommersiella volymer av de slutliga produkterna eller tjänsterna till en offentlig upphandlare i den berörda medlemsstaten (49). (d) Ett av följande villkor är uppfyllt: — Alla resultat som inte ger upphov till immateriella rättigheter får spridas fritt, t.ex. genom offentliggörande, undervisning eller bidrag till standardiseringsorganen på ett sätt som gör det möjligt för andra företag att återge dem, och eventuella immateriella rättigheter tillfaller helt och hållet den offentliga upphandlaren, eller — varje tjänsteleverantör som tilldelas resultat som ger upphov till immateriella rättigheter är skyldig att ge den offentliga upphandlaren obegränsad tillgång till dessa resultat avgiftsfritt, och att bevilja tillträde för tredje part, till exempel i form av icke-exklusiva licenser, på marknadsvillkor.

35. Om de villkor som anges i punkt 34 inte är uppfyllda får medlemsstaterna använda sig av en individuell bedömning av villkoren i kontraktet mellan den offentliga upphandlaren och företaget, utan att det påverkar den allmänna skyldigheten att anmäla FoUI-stöd i enlighet med artikel 108.3 i fördraget.

3. Bedömning av FoUI-stödets förenlighet med den inre marknaden

36. Enligt artikel 107.3 c i fördraget kan kommissionen anse stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter inom Europeiska unionen som förenligt med den inre marknaden, om det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

37. I detta avsnitt klargör kommissionen hur den kommer att tillämpa principerna för bedömning av förenlighet med den inre marknaden och fastställer, i förekommande fall, särskilda villkor för stödordningar och ytterligare villkor för individuellt stöd som omfattas av anmälningsskyldigheten ( 50 ) ..

38. För att bedöma om statligt stöd till FoU och innovation kan anses vara förenligt med den inre marknaden, kommer kommissionen att avgöra om stödåtgärden underlättar utvecklingen av en viss ekonomisk verksamhet) och om den påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

39. För att göra den bedömning som avses i punkt 39 kommer kommissionen att beakta följande aspekter: a) Första villkoret: Stöd till FoU och innovation underlättar utvecklingen av en ekonomisk verksamhet (i) Identifiering av den ekonomiska verksamheten (punkt 3.1.1) (ii) Stimulanseffekt: utvärdering av om stödet ändrar det eller de berörda företagens beteende på ett sådant sätt att de inleder ytterligare verksamhet som de inte skulle bedriva eller som de skulle bedriva endast i begränsad utsträckning eller på ett annat sätt eller på en annan plats (avsnitt 3.1.2). (iii) Stödet strider inte mot relevanta bestämmelser och principer i EU-rätten (avsnitt 3.1.3). b) Andra villkoret: Stöd till FoU och innovation påverkar inte handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. (i) Behov av statligt ingripande: stödåtgärden måste åstadkomma en konkret förbättring som marknaden inte klarar på egen hand, till exempel genom att åtgärda ett marknadsmisslyckande eller lösa ett rättvise- eller sammanhållningsproblem i tillämpliga fall (avsnitt 3.2.1). (ii) Stödåtgärdens lämplighet: den föreslagna stödåtgärden ska vara ett lämpligt policyinstrument som underlättar utvecklingen av den ekonomiska verksamheten (avsnitt 3.2.2). (iii) Stödets proportionalitet (begränsning av stödet till ett minimum): stödbeloppet och stödnivån måste begränsas till det minimum som krävs för att uppmuntra de berörda företagen till ytterligare investeringar eller aktivitet (avsnitt 3.2.3). (iv) Stödets överblickbarhet: Medlemsstaterna, kommissionen, ekonomiska aktörer och allmänheten ska lätt ha tillgång till alla relevanta handlingar och till relevant information om det stöd som beviljas inom ramen för detta (avsnitt 3.2.4). (v) Negativa effekter som stöd till FoU och innovation kan ha på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna måste minimeras eller undvikas: (avsnitt 3.2.5.) (vi) Avvägning mellan stödets positiva och negativa effekter (avsnitt 3.2.6)

3.1. Första villkoret: Stöd till FoU och innovation underlättar utvecklingen av en ekonomisk verksamhet

3.1.1. Identifiering av den understödda ekonomiska verksamheten

40. På grundval av de uppgifter som lämnats av medlemsstaten kommer kommissionen att bedöma vilken ekonomisk verksamhet som kommer att stödjas av den anmälda åtgärden.

3.1.2. Stimulanseffekt

3.1.2.1 Allmänna villkor

41. Stöd till FoU och innovation kan anses vara förenligt med den inre marknaden om det har en stimulanseffekt. Kommissionen anser att stöd utan stimulanseffekt inte underlättar utvecklingen av en ekonomisk verksamhet.

42. En stimulanseffekt uppstår om stödet ändrar ett företags beteende på ett sådant sätt att det börjar bedriva ny verksamhet som det inte skulle bedriva eller som det skulle bedriva endast i begränsad utsträckning eller på ett annat sätt utan stöd. Stödet får dock inte subventionera de kostnader som ett företag i alla händelser skulle ådra sig för en verksamhet och får inte kompensera för den normala affärsrisken vid ekonomisk verksamhet ( 51 )

43. Kommissionen anser att stödet inte utgör något incitament för mottagaren om arbetet med den relevanta FoUI-verksamheten ( 52 ) har inletts redan innan stödmottagaren ansöker om stöd hos de nationella myndigheterna ( 53 ) . Om arbetena inleds innan stödmottagaren har lämnat in sin stödansökan till de nationella myndigheterna är projektet inte stödberättigande.

44. Stödansökan ska åtminstone innehålla den sökandes namn och storlek, en beskrivning av projektet med uppgift om lokalisering samt start- och slutdatum, det sammanlagda belopp offentligt stöd som behövs för att genomföra projektet samt en förteckning över stödberättigande kostnader.

45. I den mån skatteåtgärder utgör statligt stöd kan kommissionen, på grundval av utvärderingar ( 54 ) som medlemsstaterna lägger fram, anse att de har en stimulanseffekt genom att uppmuntra företagen att satsa mer på FoU och innovation.

3.1.2.2. Ytterligare villkor för individuellt stöd

46. När det gäller anmälningspliktigt individuellt stöd måste medlemsstaterna visa att stödet har en stimulanseffekt och måste därför kunna lägga fram tydliga bevis på att stödet har en positiv inverkan på företagets beslut att bedriva FoUI-verksamhet som det annars inte skulle ha bedrivit. För att kommissionen ska kunna göra en ingående bedömning av den aktuella stödåtgärden måste den berörda medlemsstaten inte bara lämna information om det projekt för vilket stöd beviljas utan också, i mån av möjlighet, en uttömmande beskrivning av vad som skulle ha hänt eller rimligen kunde ha förväntats hända utan stöd, det vill säga det kontrafaktiska scenariot. Det kontrafaktiska scenariot kan bestå av avsaknaden av alternativa projekt, när detta stöds av bevisning, eller i ett tydligt definierat och tillräckligt förutsägbart alternativt projekt som stödmottagaren övervägt i sin interna beslutsprocess, och kan avse ett alternativt projekt som helt eller delvis utförs utanför unionen.

47. I sin bedömning tar kommissionen hänsyn till följande omständigheter: (a) Specifikation av avsedd ändring: Det ändrade beteende som det statliga stödet väntas ge upphov till måste specificeras, det vill säga huruvida ett nytt projekt kommer att inledas, eller om ett projekt kommer att bli större eller mer vittsyftande eller genomförandet av det påskyndas. (b) Kontrafaktisk analys: Det ändrade beteendemönstret måste fastställas genom en jämförelse av det förväntade resultatet och den avsedda verksamhetens omfattning med eller utan stöd. Skillnaden mellan dessa två scenarier visar stödets inverkan och dess stimulanseffekt. (c) Lönsamhetsnivå: Om det inte i sig skulle vara lönsamt för ett företag att genomföra ett projekt eller en investering men det skulle medföra väsentliga fördelar för samhället, är det mer sannolikt att stödet har en stimulanseffekt. (d) Investeringsbelopp och tidsram för kassaflöden: Höga startinvesteringar, en låg nivå av tillgängliga kassaflöden och det faktum att en betydande andel av kassaflödet uppstår i en mycket avlägsen framtid eller på ett mycket osäkert sätt kommer att betraktas som positiva inslag vid bedömningen av stimulanseffekten. (e) Risknivå för forskningsprojektet: Vid riskbedömningen beaktas särskilt investeringens oåterkallelighet, sannolikheten för ett kommersiellt misslyckande, risken för att projektet kommer att ge sämre avkastning än förväntat, risken för att projektet äventyrar annan verksamhet som stödmottagaren bedriver och risken för att projektkostnaderna undergräver företagets ekonomiska lönsamhet.

48. Medlemsstaterna uppmanas särskilt att förlita sig på styrelsedokument, riskbedömningar, finansiella rapporter, interna affärsplaner, expertutlåtanden och andra studier som avser det projekt som är föremål för bedömning. Handlingar som innehåller information om efterfrågeprognoser, kostnadsprognoser, finansiella prognoser, handlingar som läggs fram för en investeringskommitté och som i detalj beskriver olika investeringsscenarier eller handlingar som är avsedda för finansinstitut, kan hjälpa medlemsstaterna att påvisa en stimulanseffekt.

49. För att säkerställa att stimulanseffekten fastställs på objektiv grund kan kommissionen i sin bedömning jämföra företagsspecifika uppgifter med uppgifter om den bransch där stödmottagaren är verksam. Framför allt bör medlemsstaterna i mån av möjlighet lämna branschspecifika uppgifter som visar att det kontrafaktiska scenariot för stödmottagaren, dess krav på lönsamhet och dess förväntade kassaflöden är rimliga.

50. I detta sammanhang kan lönsamhetsnivån bedömas med hänvisning till metoder som bevisligen tillämpas av det stödmottagande företaget eller är sedvanlig praxis i den berörda branschen och som kan omfatta metoder för att bedöma projektets nettonuvärde ( 55 ) , internräntan ( 56 ) eller den genomsnittliga avkastningen på sysselsatt kapital.

51. När det gäller investeringsstöd för gränsöverskridande FoU-verksamhet, forskningsinfrastruktur, test- och experimentinfrastruktur samt innovationskluster kommer kommissionen dessutom att betrakta investeringar som underlättar gränsöverskridande samarbete eller finansieras av mer än en medlemsstat som ett inslag som kan stärka stödets stimulanseffekt. I sådana fall kan det finnas en stark presumtion om att stödet ger incitament till FoUI-verksamhet som är större i storlek eller omfattning, eller att det underlättar ett snabbare genomförande, eller att de totala projektkostnaderna blir högre (se punkt 142 below) på grund av den ökade aktiviteten, jämfört med ett projekt som enbart syftar till att tillgodose nationella behov.

52. Därför kommer stöd inte att anses vara förenligt med den inre marknaden i fall där det verkar som att samma investering skulle kunna genomföras och skulle genomföras även om stödet inte hade beviljats.

3.1.3 Ingen överträdelse av relevant unionslagstiftning

53. Om en statlig stödåtgärd eller de villkor som är förbundna med den, bl.a. finansieringsmetoden när denna utgör en integrerad del av den statliga stödåtgärden, eller om den verksamhet åtgärden finansierar medför en överträdelse av tillämplig unionslagstiftning kan stödet inte förklaras förenligt med den inre marknaden ( 57 )

54. När det gäller att bedöma om individuellt stöd är förenligt med den inre marknaden kommer kommissionen särskilt att ta hänsyn till förfaranden rörande överträdelse av artikel 101 eller 102 i fördraget som kan gälla stödmottagaren och som kan vara relevanta för kommissionens bedömning enligt artikel 107.3 i fördraget ( 58 )

3.2. Andra villkoret: Stöd till FoU och innovation påverkar inte handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

55. Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget kan stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner anses förenligt med den inre marknaden, men endast ”när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset”.

56. Bedömningen av de negativa effekterna på den inre marknaden innefattar komplicerade ekonomiska och sociala bedömningar. I detta avsnitt beskrivs hur kommissionen ska utöva sitt bedömningsutrymme vid en bedömning enligt det andra villkoret av den förenlighetsbedömning som avses i punkt 39 b.

57. Varje stödåtgärd orsakar till sin natur en snedvridning av konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. För att fastställa om stödets snedvridande effekter är begränsade till vad som är absolut nödvändigt, kommer kommissionen dock att kontrollera om stödet är nödvändigt, lämpligt, proportionerligt och överblickbart.

58. Kommissionen kommer därefter att bedöma den snedvridande effekten av det aktuella FoUI-stödet på konkurrens- och handelsvillkoren. Närmare bestämt kan stöd på FoUI-området orsaka specifika produktmarknadssnedvridningar och lokaliseringseffekter. Kommissionen kommer då att väga stödets positiva effekter mot dess negativa effekter på konkurrens och handel. Om de positiva effekterna uppväger de negativa effekterna kommer kommissionen att förklara stödet förenligt med den inre marknaden.

3.2.1. Behov av ett statligt ingripande

59. En statlig stödåtgärd måste vara inriktad på en situation där stödet kan åstadkomma en konkret förbättring som marknaden inte klarar av att åstadkomma på egen hand, exempelvis genom att åtgärda ett marknadsmisslyckande som påverkar FoUI-verksamheten eller investeringen i fråga.

3.2.1.1. Allmänna villkor

60. Statligt stöd kan vara nödvändigt för att öka FoUI-verksamheten i en situation där marknaden inte på egen hand klarar av att nå ett optimalt resultat. För att bedöma om statligt stöd är effektivt när det gäller att nå avsett resultat måste man först identifiera det problem som ska åtgärdas. Statligt stöd bör inriktas på situationer där det kan medföra en konkret utveckling som marknaden inte klarar av att åstadkomma på egen hand. Medlemsstaterna bör förklara hur stödåtgärden på ett effektivt sätt kan avhjälpa de konstaterade marknadsmisslyckandena som hindrar marknaden från att på egen hand genomföra FoUI-verksamheten eller investeringen i fråga.

61. FoU och innovation bedrivs genom en rad verksamheter, vanligtvis i ett tidigare led i förhållande till ett antal produktmarknader. Syftet är att exploatera tillgängliga möjligheter att utveckla nya eller förbättrade produkter, tjänster och processer på dessa produktmarknader eller på helt nya marknader och därmed främja tillväxt i ekonomin, territoriell och social sammanhållning eller det allmänna konsumentintresset. Med tanke på de tillgängliga FoUI-möjligheterna kan emellertid marknadsmisslyckanden hindra uppnåendet av optimala resultat och leda till ett ineffektivt utfall. Skälen till detta är följande: (a) Positiva externa effekter eller kunskapsspridning: FoU och innovation ger ofta vinster för samhället i form av positiva spridningseffekter, t.ex. kunskap som ”spiller över” eller förbättrade möjligheter för andra ekonomiska aktörer att utveckla kompletterande produkter och tjänster. Om marknaden får sköta sig själv kan dock vissa projekt ge en avkastning som i ett privat perspektiv ter sig mindre lockande, trots att de skulle vara till nytta för samhället. Företag som drivs i vinstsyfte kan inte i tillräcklig utsträckning bedöma nyttan av sina åtgärder när de fattar beslut om hur mycket FoU och innovation de borde bedriva. Statligt stöd kan därför bidra till genomförandet av projekt som totalt sett är till nytta för samhället och ekonomin och som annars inte skulle genomföras. Varken fördelarna med de externa effekterna av FoU och innovation eller enbart förekomsten av externa effekter innebär dock inte automatiskt att statligt stöd är förenligt med den inre marknaden. Konsumenterna är i allmänhet villiga att betala för den direkta nyttan av nya produkter och tjänster medan företagen kan tillägna sig nyttan av sin investering genom andra befintliga instrument, t.ex. immateriella rättigheter. I vissa fall är dock dessa metoder otillräckliga och det återstår ett marknadsmisslyckande som kan avhjälpas med statligt stöd. Det kan exempelvis, vilket ofta görs gällande när det gäller grundforskning, vara svårt att hindra andra från att få tillgång till resultaten av vissa verksamheter, som därför kan få karaktär av kollektiv nyttighet. Å andra sidan kan mer specifik kunskap som avser produktion ofta vara väl skyddad, till exempel genom patent som ger en uppfinnare en högre avkastning på uppfinningen. (b) Bristfällig och asymmetrisk information: FoU och innovation kännetecknas av en hög grad av osäkerhet. Under vissa omständigheter kan privata investerare, på grund av bristfällig och asymmetrisk information, vara ovilliga att finansiera värdefulla projekt, och högt kvalificerade anställda kan vara omedvetna om sysselsättningsmöjligheterna i innovativa företag. Detta kan leda till att mänskliga och ekonomiska resurser fördelas på ett oändamålsenligt sätt och att projekt som kan vara värdefulla för samhället eller ekonomin kanske inte genomförs. I vissa fall kan ofullständig och asymmetrisk information också hindra tillgång till finansiering. Bristfällig information och förekomsten av risk motiverar dock inte automatiskt behovet av statligt stöd. Om projekt med lägre privat avkastning på investeringarna inte finansieras kan det mycket väl vara ett tecken på marknadseffektivitet. Dessutom är risk en komponent i all affärsverksamhet och inte ett marknadsmisslyckande i sig. I en situation med asymmetrisk information kan inslaget av risk emellertid förvärra finansieringsproblemen. (c) Samordnings- och nätverksproblem: företagens förmåga att samordna sin verksamhet eller samverka för att bedriva FoU och innovation kan vara nedsatt av flera skäl; det kan till exempel vara svårt för ett stort antal samarbetspartner att samordna sin verksamhet om en del av dem har olika intressen, problem vid utformningen av kontrakt, och svårigheter med att samordna samarbetet till exempel på grund av att känslig information delas.

3.2.1.2. Ytterligare villkor för individuellt stöd

62. Medan vissa marknadsmisslyckanden kan hämma FoU och innovation generellt, påverkar de inte alla företag och sektorer inom ekonomin i samma utsträckning. När det gäller anmälningspliktigt individuellt stöd bör medlemsstaterna därför tillhandahålla tillräcklig information om huruvida stödet åtgärdar ett allmänt marknadsmisslyckande i fråga om FoU och innovation eller ett specifikt marknadsmisslyckande som gäller FoU och innovation exempelvis inom en viss sektor eller bransch.

63. Kommissionen tar hänsyn till följande omständigheter: (a) Spridningseffekter i form av kunskap: den planerade kunskapsspridningens omfattning, den skapade kunskapens specifika karaktär, tillgången till skydd för immateriella rättigheter, graden av komplementaritet med andra produkter och tjänster. (b) Bristfällig och asymmetrisk information: Risknivå och FoU-verksamheternas komplexitet behovet av extern finansiering stödmottagarens egenskaper när det gäller tillgången till extern finansiering. (c) Bristande samordning: antal samarbetande företag, samarbetsnivå, divergerande intressen bland samarbetspartnerna, problem vid utformning av kontrakt, problem med att samordna samarbetet.

64. I sin analys av ett påstått marknadsmisslyckande som hindrar FoU och innovation från att inledas genom stödåtgärden, kommer kommissionen särskilt att ta hänsyn till eventuella tillgängliga sektoriella jämförelser och andra undersökningar, som bör tillhandahållas av den berörda medlemsstaten.

65. När medlemsstaterna anmäler investeringsstöd eller driftstöd för kluster ska de lämna information om den planerade eller förväntade specialiseringen inom innovationsklustret, befintlig regional potential och förekomsten av kluster i unionen för liknande ändamål. I förekommande fall bör medlemsstaterna också förklara hur klustret kan ha en positiv inverkan på den tekniska utvecklingen och den digitala omvandlingen av unionens ekonomi. Om det innovationskluster som får stöd är en digital innovationsknutpunkt kan kommissionen förutsätta en sådan positiv effekt. I sin analys kommer kommissionen att analysera om de samarbeten som skulle stimuleras eller stimuleras av innovationsklustrets verksamhet bland annat skulle kunna syfta till att förkorta den tid som behövs från skapandet av ny kunskap till dess att den överförs till innovativa tillämpningar. Dessa kan omfatta nya produkter, tjänster, processer eller lösningar, även baserade på digital teknik, eller för att bidra till omvandlingen av unionens ekonomi i enlighet med bland annat den gröna given och meddelandet om ett digitalt Europa.

66. När medlemsstaterna anmäler investeringsstöd för test- och experimentinfrastruktur måste de tillhandahålla detaljerad och exakt information om dess planerade eller förväntade specialisering, dess toppmoderna karaktär och den roll som test- och experimentinfrastrukturen skulle kunna spela för att på regional eller nationell nivå eller unionsnivå underlätta den digitala och gröna omställningen i unionens ekonomi. Medlemsstaterna måste också lämna information om huruvida det finns liknande test- och experimentinfrastrukturer, oavsett om de är offentligt finansierade eller ej, i unionen. Dessutom bör medlemsstaterna lämna information om användarnas profil, såsom storlek, sektor och annan relevant information. Kommissionen kommer i sin bedömning att överväga i vilken utsträckning infrastrukturens kapacitet skulle tilldelas tjänster som tillhandahålls små och medelstora företag och därmed ge dessa företag möjlighet att effektivisera de egna produktionsprocesserna och deras förmåga att förnya produkter och affärsmodeller, särskilt genom tillgång till digital teknik.

67. När det gäller statligt stöd som beviljas för projekt eller verksamheter som antingen direkt eller indirekt också finansieras av unionen (dvs. av kommissionen genom dess genomförandeorgan, gemensamma företag som inrättats på grundval av artiklarna 185 och 187 i fördraget eller av eventuella andra verkställande organ om unionsfinansieringen inte direkt eller indirekt står under medlemsstaternas kontroll), kommer kommissionen att anse att bidraget till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse har kunnat fastställas.

68. Å andra sidan, när statligt stöd beviljas för projekt eller verksamheter som när det gäller deras tekniska innehåll, risknivå och omfattning liknar dem som redan utförts i unionen på marknadsmässiga villkor kommer kommissionen i princip att utgå från att inget marknadsmisslyckande föreligger och den kommer att kräva ytterligare bevis och motivering av behovet av statligt stöd. I synnerhet när det gäller test- och experimentinfrastruktur och innovationskluster måste medlemsstaterna visa att det offentliga stödet inte kommer att leda till en dubblering av tjänster som redan tillhandahålls av befintliga strukturer som är verksamma inom unionen, vilket skulle kunna leda till outnyttjad kapacitet och äventyra den ekonomiska bärkraften för den investering som får stöd.

3.2.2 Stödåtgärdens lämplighet

69. Den föreslagna stödåtgärden måste vara ett lämpligt politiskt instrument för att uppnå det avsedda syftet med stödet, dvs. det får inte finnas en bättre lämpad och mindre snedvridande politik och ett stödinstrument som kan uppnå samma resultat.

3.2.2.1. Ändamålsenlighet jämfört med alternativa instrument

70. Statligt stöd är inte det enda instrument som medlemsstaterna har tillgång till för att främja FoU och innovation. Det är viktigt att komma ihåg att det kan finnas andra och bättre instrument, t.ex. åtgärder på efterfrågesidan som omfattar lagstiftning, offentlig upphandling eller standardisering samt ökad finansiering av offentlig forskning och utbildning och allmänna skatteåtgärder. Om ett visst instrument är lämpligt eller inte i en viss situation är vanligtvis kopplat till arten av det problem som ska lösas. Om man vill komma till rätta med de svårigheter som en ny aktör har att ta del av olika FoUI-resultat kan det vara bättre att reducera marknadshindren än att bevilja statligt stöd. Om man vill åtgärda bristen på kvalificerad personal kan ökade investeringar i utbildning vara lämpligare än att bevilja statligt stöd.

71. Stöd till FoU och innovation kan tillåtas genom undantag från det generella förbudet mot statligt stöd om det är nödvändigt för att möjliggöra FoUI-verksamheten i fråga. En viktig faktor i detta sammanhang är frågan om hur och i vilken utsträckning stöd till FoU och innovation kan anses vara ett lämpligt instrument för att öka FoUI-verksamheten, om andra instrument som är mindre snedvridande kan ge samma resultat.

72. I sin analys av förenligheten med den inre marknaden beaktar kommissionen särskilt den konsekvensbedömning av den föreslagna åtgärden som den berörda medlemsstaten har genomfört. Åtgärder för vilka medlemsstaterna har övervägt andra alternativ och för vilka fördelarna med att använda ett selektivt instrument som exempelvis statligt stöd har fastställts och lämnats till kommissionen anses vara ett lämpligt instrument.

73. När det gäller statligt stöd som beviljas för projekt eller verksamheter som antingen direkt eller indirekt också finansieras av unionen (dvs. av kommissionen genom dess genomförandeorgan, gemensamma företag som inrättats på grundval av artiklarna 185 och 187 i fördraget eller av eventuella andra verkställande organ om unionsfinansieringen inte direkt eller indirekt står under medlemsstaternas kontroll), kommer kommissionen att anse att bidraget till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse har kunnat fastställas. Medlemsstaterna bör visa att det statliga stödet till det bedömda projektet eller den granskade verksamheten skulle skapa synergieffekter med all finansiering eller samfinansiering från unionsprogram.

3.2.2.2. Ändamålsenlighet jämfört med olika stödinstrument

74. Statligt stöd för FoU och innovation kan beviljas i olika former. Medlemsstaterna bör därför se till att stödet beviljas i den form som sannolikt orsakar minst snedvridning av handel och konkurrens. Om stödet ges i en form som medför en direkt ekonomisk fördel, såsom direkta bidrag, befrielser och sänkningar av skatter eller andra obligatoriska avgifter, eller tillhandahållande av mark, produkter och tjänster till fördelaktiga priser, ska den berörda medlemsstaten visa varför andra, potentiellt mindre snedvridande stödformer, såsom återbetalningspliktiga förskott eller stödformer som baseras på skuld- eller kapitalinstrument, t.ex. statliga garantier, förvärv av aktier eller ett alternativt tillhandahållande av krediter eller kapital på förmånliga villkor, är mindre lämpliga.

75. Valet av stödinstrument bör göras på grundval av det marknadsmisslyckande som det ska avhjälpa. Om till exempel det bakomliggande marknadsmisslyckandet betingas av ett problem med tillgång till extern skuldfinansiering till följd av asymmetrisk information bör medlemsstaterna i regel tillgripa stöd i form av likviditetsstöd, t.ex. ett lån eller en garanti, hellre än ett bidrag. Om det dessutom är nödvändigt med en viss grad av riskdelning bör ett förskott med återbetalningsskyldighet normalt sett vara det stödinstrument som är att föredra. I synnerhet om stöd beviljas i någon annan form än likviditetsstöd eller ett förskott med återbetalningsskyldighet för verksamheter som ligger nära marknaden måste medlemsstaterna motivera varför just det valda instrumentet lämpar sig för att komma till rätta med det aktuella marknadsmisslyckandet. När det gäller stödordningar som genomför mål och prioriteringar i operativa program antas det finansieringsinstrument som valts i dessa program i princip vara ett lämpligt instrument.

3.2.3 Stödets proportionalitet

3.2.3.1. Allmänna villkor

76. För att stöd till FoU och innovation ska anses vara proportionellt måste stödbeloppet vara begränsat till det minimum som krävs för att genomföra den understödda verksamheten.

3.2.3.1.1. Högsta tillåtna stödnivåer

77. För att säkerställa att stödet står i proportion till de marknadsmisslyckanden som det är avsett att avhjälpa och som hindrar genomförandet av den verksamhet inom FoU och innovation som stödet i fråga ska sätta igång, måste stödet fastställas i förhållande till på förhand fastställda stödberättigande kostnader och begränsas till en viss andel av dessa stödberättigande kostnader (stödnivå). Stödnivån ska fastställas för varje stödmottagare, även i samarbetsprojekt.

78. För att garantera förutsägbarhet och lika villkor tillämpar kommissionen de högsta stödnivåerna för stöd till FoU och innovation, som fastställs på grundval av tre kriterier: Stödets närhet till marknaden, som ett mått på dess förväntade negativa effekter och behovet av det, med beaktande av de potentiellt högre intäkter som kan förväntas från den understödda verksamheten. Stödmottagarens storlek som ett mått på de mer akuta svårigheterna för mindre företag att finansiera ett riskfyllt projekt. Huruvida marknadsmisslyckanden är akuta, t.ex. de förväntade externa effekterna i form av kunskapsspridning. Därför bör stödnivåerna generellt vara lägre för verksamheter som är kopplade till utveckling och innovation än för forskningsverksamhet. Dessa överväganden gäller på liknande sätt stödnivån för stöd till test- och experimentinfrastruktur, som per definition huvudsakligen skulle tillhandahålla tjänster till företag för FoU-verksamhet som ligger närmare marknaden.

79. De stödberättigande kostnaderna för varje stödåtgärd som omfattas av denna ram anges i bilaga I. När ett FoU-projekt omfattar olika uppgifter måste varje stödberättigande uppgift falla inom någon av kategorierna grundforskning, industriell forskning eller experimentell utveckling ( 59 ) . När kommissionen klassificerar olika verksamheter enligt relevant kategori ( 60 ) kommer den att hänvisa till sin egen praxis och till de specifika exempel och förklaringar som ges i OECD:s Frascatimanual ( 61 )

80. De stödberättigande kostnaderna för FoU och innovation ska styrkas med de senast tillgängliga styrkande handlingarna, som ska vara tydliga och specifika. Ytterligare allmänna omkostnader och andra driftskostnader, inklusive kostnader för material, förnödenheter och liknande produkter, som uppstår som en direkt följd av projektet, kan alternativt beräknas på grundval av en förenklad kostnadsmetod i form av en schablonsats på upp till 20 %, tillämpad på de totala stödberättigande direkta kostnader för FoU-projekt som definieras i bilaga I leden a-d och g för hälsorelevanta/hälsorelaterade FoU-projekt. I detta fall ska de kostnader för FoU-projekt som används för beräkning av indirekta kostnader fastställas på grundval av normal redovisningspraxis och ska endast omfatta stödberättigande kostnader för FoU-projekt som förtecknas i punkterna a-d och g i bilaga I för hälsorelaterade/relaterade FoU-projekt. För projekt som samfinansieras inom ramen för Horisont Europa-programmet får medlemsstaterna använda Horisont Europas förenklade kostnadsmetod för att beräkna indirekta kostnader för FoU-projekt.

81. De högsta tillåtna stödnivåer som gäller generellt för alla stödberättigande FoUI-åtgärder anges i bilaga II ( 62 ) . Om inget annat anges i rambestämmelserna kommer alla stödnivåer som är tillämpliga på FoUI-åtgärder enligt den allmänna gruppundantagsförordningen att vara vägledande för kommissionens bedömning av kategorierna av anmälningspliktiga åtgärder.

82. När det gäller statligt stöd för ett projekt som genomförs i samarbete mellan forskningsorganisationer och företag får stödet i form av direkt statligt stöd och bidragen – i den mån de utgör stöd – från forskningsorganisationer för samma projekt tillsammans inte överstiga de tillämpliga stödnivåerna för varje stödmottagande företag.

3.2.3.1.2. Förskott med återbetalningsskyldighet

83. Om en medlemsstat beviljar ett förskott med återbetalningsskyldighet som utgör statligt stöd enligt artikel 107.1 i fördraget gäller de regler som föreskrivs i detta avsnitt.

84. Om en medlemsstat på grundval av en giltig metod baserad på tillräckliga verifierbara data kan visa att det är möjligt att beräkna bruttobidragsekvivalenten för ett förskott med återbetalningsskyldighet får den anmäla en stödordning och den dithörande metoden till kommissionen. Om kommissionen godkänner metoden och anser att stödordningen är förenlig med den inre marknaden får stödet beviljas på grundval av bruttobidragsekvivalenten för förskottet med återbetalningsskyldighet upp till de stödnivåer som anges i bilaga II.

85. I övriga fall uttrycks förskottet med återbetalningsskyldighet som en procentandel av de stödberättigande kostnaderna och får då överskrida de högsta tillåtna stödnivåerna med tio procentenheter, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: (a) Vid ett lyckat resultat ska åtgärden innehålla bestämmelser om att förskottet ska betalas tillbaka med en räntesats som minst motsvarar den diskonteringsränta som är resultatet av tillämpningen av meddelandet från kommissionen om översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (63). (b) Om projektet utmynnar i ett resultat som överträffar definitionen av lyckat resultat ska den berörda medlemsstaten kräva återbetalning av förskottsbeloppet, inklusive ränta enligt den tillämpliga diskonteringsräntan. (c) Om projektet misslyckas behöver inte hela förskottet betalas tillbaka. Om projektet lyckas delvis ska återbetalningen stå i proportion till det resultat som uppnåtts.

86. För att kommissionen ska kunna bedöma åtgärden måste denna innehålla detaljerade bestämmelser om återbetalning i händelse av ett lyckat resultat. Bestämmelserna ska tydligt ange vad som betraktas som ett lyckat resultat, på grundval av en rimlig och välbetänkt hypotes.

3.2.3.1.3. Skatteåtgärder

87. I den mån en skatteåtgärd utgör statligt stöd kan stödnivån beräknas antingen på grundval av enskilda projekt eller, på företagsnivå, som förhållandet mellan den totala skattelättnaden och summan av alla stödberättigande FoUI-kostnader under en period på högst tre på varandra följande skatteår. I det senare fallet kan skatteåtgärden vara tillämplig utan åtskillnad för alla stödberättigande verksamheter, men får inte överstiga den tillämpliga stödnivån för experimentell utveckling ( 64 )

3.2.3.1.4. Kumulering av stöd

88. Stöd kan beviljas samtidigt enligt flera stödordningar eller kumuleras med stöd för särskilda ändamål, förutsatt att det totala beloppet av statligt stöd för en verksamhet eller ett projekt inte överskrider de stödtak som föreskrivs i detta avsnitt. Såsom noteras i punkt 10 utgör unionsfinansiering inte statligt stöd om den förvaltas centralt av unionens institutioner, byråer, gemensamma företag eller andra unionsorgan och inte direkt eller indirekt kontrolleras av medlemsstaterna. Om sådan unionsfinansiering kombineras med statligt stöd får det sammanlagda beviljade beloppet offentlig finansiering i förhållande till samma stödberättigande kostnader emellertid inte överstiga den gynnsammaste finansieringsnivå som föreskrivs i tillämplig unionslagstiftning.

89. Test- och experimentinfrastruktur som samfinansieras av unionens finansiering, byråer, gemensamma företag eller andra unionsorgan skulle kunna få offentligt stöd upp till 100 % av de stödberättigande investeringskostnaderna, förutsatt att det nödvändiga beloppet av den totala offentliga finansieringen (dvs. statligt stöd och andra källor till offentlig finansiering) för projektet visas på grundval av en trovärdig bedömning av finansieringsunderskottet för att säkerställa att den totala offentliga finansieringen inte leder till överkompensation ( 65 )

90. Om de utgifter som berättigar till FoUI-stöd helt eller delvis eventuellt också berättigar till stöd för andra syften, ska den överlappande delen omfattas av det tak som är mest fördelaktigt enligt alla tillämpliga regler.

91. FoUI-stöd får inte kumuleras med stöd av mindre betydelse för samma stödberättigande kostnader om det skulle leda till en högre stödnivå än de stödnivåer som fastställs i dessa rambestämmelser.

3.2.3.2. Ytterligare villkor för individuellt stöd

92. När det gäller anmälningspliktigt individuellt stöd räcker det inte enbart att följa en rad på förhand fastställda högsta tillåtna stödnivåer för att garantera proportionalitet.

93. Som allmän regel, och för att fastställa om stödet är proportionellt, ska kommissionen kontrollera att stödbeloppet inte överskrider det minimum som krävs för att projektet ska vara tillräckligt lönsamt, till exempel genom att göra det möjligt att uppnå en internränta som motsvarar det sektors- eller företagsspecifika riktmärket eller tröskelvärdet för avkastning. Den normala räntabilitet som stödmottagaren kräver i samband med andra FoUI-projekt, dess totala kapitalkostnader eller den avkastning som är vanligt förekommande i den berörda branschen kan också användas för detta ändamål. Alla relevanta förväntade kostnader och fördelar måste beaktas under projektets livstid, inklusive kostnader och intäkter som härrör från resultaten av FoUI-verksamhet.

94. Om det visas, till exempel genom företagsinterna handlingar, att stödmottagaren har ett tydligt val mellan att antingen genomföra ett projekt för vilket stöd beviljats eller ett alternativt projekt utan stöd, kommer stödet att anses vara begränsat till ett minimum endast om det inte överstiger merkostnaderna netto för att genomföra de berörda verksamheterna, jämfört med det kontrafaktiska projekt som skulle genomföras i avsaknad av stöd. För att fastställa merkostnaderna netto kommer kommissionen att jämföra de förväntade kapitalvärdena av investeringen i det understödda projektet och det kontrafaktiska projektet, med hänsyn tagen till sannolikheten för olika affärsscenarier ( 66 )

95. Om stöd ges för FoU-projekt eller för uppförande eller uppgradering av forskningsinfrastruktur eller för byggande eller uppgradering av test- och experimentinfrastruktur och om kommissionen på grundval av den metod som föreskrivs i punkterna 93 och 94 kan fastställa att stödet är strikt begränsat till vad som är absolut nödvändigt kan högre maximala stödnivåer än de som anges i bilaga II tillåtas, upp till de nivåer som anges i följande tabell. Litet företag Medelstort företag Stort företag Stöd för FoU-projekt Grundforskning 100 % 100 % 100 % Tillämpad forskning 80 % 70 % 60 % — vid effektivt samarbete mellan företag (gränsöverskridande i fråga om stora företag gränsöverskridande eller med minst ett litet eller medelstort företag) eller mellan ett företag och en forskningsorganisation, eller — på det villkoret att resultaten ges vida spridning 90 % 80 % 70 % — förutsatt att FoU-projektet genomförs i stödområden som uppfyller villkoren i artikel 107.3 a i fördraget, eller — förutsatt att FoU-projektet genomförs i stödområden som uppfyller villkoren i artikel 107.3 c i fördraget 90 % eller 85 % 80 % eller 75 % 70 % eller 65 % Stöd för att bygga och modernisera forskningsinfrastruktur 60 % — förutsatt att minst två medlemsstater tillhandahåller offentlig finansiering, eller — för forskningsinfrastruktur som utvärderats och valts ut på EU-nivå 70 % Stöd för byggande och uppgradering av test- och experimentinfrastruktur 55 % 45 % 35 % — förutsatt att minst två medlemsstater tillhandahåller den offentliga finansieringen, eller — för Team Europe-initiativ som utvärderats och valts ut på EU-nivå (omfattar samfinansiering eller ett scenario av typen spetskompetensstämpel), och/eller 65 % 55 % 45 % — förutsatt att test- och experimentinfrastrukturen huvudsakligen tillhandahåller tjänster till små och medelstora företag (och avsätter minst 80 % av sin kapacitet för det ändamålet). 70 % (65 +5 ) eller 60 % (55 +5 ) 60 % (55 +5 ) eller 50 % (45 +5 ) 50 % (45 +5 ) eller 40 % (35 +5 )

96. För att visa att stödet är begränsat till det minsta nödvändiga måste medlemsstaterna redogöra för hur stödbeloppet har fastställts. Dokumentation och beräkningar som används för att bedöma stimulanseffekten kan också användas för att bedöma om stödet är proportionellt. I den mån det kartlagda behovet av stöd främst avser svårigheter att skaffa skuldfinansiering på marknaden snarare än bristande lönsamhet kan ett särskilt lämpligt sätt att garantera att stödet begränsas till det absolut nödvändigaste vara att tillhandahålla det i form av ett lån, en garanti eller ett förskott med återbetalningsskyldighet i stället för i icke-återbetalningsskyldig form, till exempel som ett bidrag.

97. Om det finns flera potentiella kandidater för att genomföra det understödda projektet är chansen större att proportionalitetskravet uppfylls om stödet beviljas på grundval av öppna, objektiva och icke-diskriminerande kriterier.

98. För att hantera faktiska eller möjliga, direkta eller indirekta störningar i den internationella handeln kan tillstånd beviljas att höja stödnivån över den nivå som generellt tillåts enligt dessa rambestämmelser, om konkurrenter utanför unionen – direkt eller indirekt – under de senaste tre åren har tagit emot eller kommer att ta emot stöd på en motsvarande nivå för liknande projekt. Om det med tanke på den aktuella sektorns särskilda karaktär är troligt att snedvridning av den internationella handeln uppkommer efter mer än tre år, kan referensperioden komma att förlängas i motsvarande mån. Den berörda medlemsstaten ska i mån av möjlighet ge kommissionen den information den behöver för att kunna göra en lägesbedömning, särskilt vad gäller behovet av att ta hänsyn till den konkurrensfördel som en konkurrent i ett tredje land åtnjuter. Om kommissionen inte har bevis som gäller det stöd som beviljats eller föreslagits kan den också basera sitt beslut på indicier.

99. Vid insamling av bevis kan kommissionen använda sina utredningsbefogenheter ( 67 )

3.2.4 Transparens

100. Medlemsstaterna ska på Europeiska kommissionens modul för stödtransparens ( 68 ) eller på en övergripande webbplats för statligt stöd på nationell eller regional nivå offentliggöra: (a) Den fullständiga texten till beslutet om beviljande av individuellt stöd eller till den godkända stödordningen och dess genomförandebestämmelser, eller en länk till beslutet. (b) följande information om varje individuellt stöd som beviljats tillfälligt eller inom ramen för en stödordning som godkänts på grundval av denna ram och som överstiger 100 000 euro. — Namnet på den enskilda stödmottagaren (69). — Namn — Stödmottagarens referens — Typ av stödmottagande företag vid tidpunkten för beviljade: — Litet eller medelstort företag — Stort företag — Region där stödmottagaren är belägen, på Nuts II-nivå eller lägre — Den ekonomiska sektor inom vilken stödmottagaren har sin huvudsakliga verksamhet, på Nace-gruppnivå (70) — Stödinslag, och, om detta skiljer sig åt, det nominella stödbeloppet, uttryckt i heltal i nationell valuta (71) — Stödinstrument (72): — Bidrag/räntesubvention/avskrivning av skulder — Lån/förskott med återbetalningsskyldighet/bidrag som ska återbetalas — Garanti — Skatteförmån eller skattebefrielse — Riskfinansiering — Annat (ange vad) — Dag för beviljande och dag för offentliggörande — Stödets syfte — Namn på den eller de beviljande myndigheterna. — I tillämpliga fall, namnet på den enhet som anförtrotts uppgiften och namnen på de finansiella intermediärer som valts. — Stödåtgärdens referens (73):

101. Medlemsstaterna ska organisera sina övergripande webbplatser för statligt stöd i enlighet med punkt 100 på ett sätt som gör att informationen är lättillgänglig. Informationen ska offentliggöras på ett icke upphovsrättsligt skyddat kalkylblad, som möjliggör sökning, utdrag och nedladdning av uppgifter och som är lätt att offentliggöra på internet, till exempel i formaten CSV eller XML Allmänheten måste ha rätt att få tillgång till webbplatsen utan begränsningar, inklusive förhandsregistrering av användare.

102. För stödordningar i form av skatteförmåner kommer de villkor som anges i punkt 100 b att anses vara uppfyllda om medlemsstaterna offentliggör den efterfrågade informationen om individuella stödbelopp inom följande intervaller (i miljoner euro): [0,1-0,5] [0,5–1] [1-2] [2-5] [5-10] [10-30] [30-60] [60-100] [100-250] och [250 och över].

103. Den information som avses i punkt 100 b ska offentliggöras inom sex månader från den dag då stödet beviljades, eller, för stöd i form av skatteförmåner, inom ett år från dag då skattedeklarationen ska lämnas in ( 74 ) . För stöd som är olagligt men som senare konstateras vara förenligt med den inre marknaden ska medlemsstaterna offentliggöra denna information inom sex månader från dagen för kommissionens beslut i vilket stödet förklarats förenligt med den inre marknaden. För att göra det möjligt att kontrollera efterlevnaden av reglerna för statligt stöd i fördraget ska denna information finnas tillgänglig i åtminstone tio år från och med den dag då stödet beviljades.

104. Kommissionen kommer på sin webbplats att offentliggöra länkarna till den webbplats för statligt stöd som avses i punkt 101.

3.2.5 Kontrollera att specifika negativa effekter av FoUI-stöd på konkurrens ochhandelsvillkor minimeras eller undviks

3.2.5.1 Allmänna överväganden

105. Kommissionen kommer att ringa in de marknader som påverkas av stödet, med beaktande av den information som medlemsstaten lämnat om de berörda produktmarknaderna, dvs. de marknader som påverkas av stödmottagarens ändrade beteende. I den mån en specifik innovativ FoUI-verksamhet avser flera framtida produktmarknader kommer effekterna av ett statligt stöd att granskas med avseende på samtliga berörda marknader. Kommissionen kommer också att identifiera den berörda geografiska marknaden, som motsvarar det område där företagen på de berörda produktmarknaderna är verksamma, och för vilka konkurrensvillkoren är tillräckligt likartade och tydligt kan särskiljas från villkoren på angränsande områden.

106. Kommissionen kommer vidare att bedöma snedvridningen av konkurrensen på grundval av den förutsebara effekten av stödet till FoU och innovation på konkurrensen mellan företag på de berörda produktmarknaderna och geografiska marknaderna ( 75 ) , som sannolikt kommer att påverkas negativt av stödet, även med beaktande av den information som medlemsstaterna lämnat om de konkurrenter och kunder eller konsumenter som påverkas. När så är lämpligt kan kommissionen också identifiera konkurrenskontakterna (substitut, komplement, även i tidigare eller senare led) där det är mer sannolikt att de snedvridningar som orsakas av en stödåtgärd kommer att uppstå.

107. Stödet gör det vanligtvis möjligt för stödmottagaren att vinna konkurrensfördelar bl.a. genom i) minskade produktionskostnader, ii) ökad produktionskapacitet eller iii) utveckling av nya produkter. Kommissionen anser att de negativa effekterna av stödet först kommer att påverka konkurrenterna. Därför bör kommissionen i första hand fokusera på att identifiera stödmottagarens faktiska eller potentiella konkurrenter som sannolikt kommer att påverkas negativt av stödet.

108. Kommissionen anger två viktiga potentiella snedvridningar av konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna som orsakas av stöd till FoU och innovation, nämligen produktmarknadssnedvridningar och effekter som avser lokaliseringsorten. Båda typerna kan leda till ineffektiv resursallokering som undergräver den inre marknadens ekonomiska resultat och till fördelningsproblem genom att stödet påverkar hur den ekonomiska aktiviteten fördelar sig mellan olika regioner.

109. När det gäller snedvridning av produktmarknader kan statligt stöd för FoU och innovation påverka konkurrensen i innovationsprocesser och på de produktmarknader där resultaten av FoUI-verksamheten utnyttjas.

3.2.5.1.1. Effekter på produktmarknaderna

110. Statligt stöd till FoU och innovation kan hämma konkurrensen i innovationsprocesser och på produktmarknader på tre sätt, nämligen genom att snedvrida en konkurrensutsatt marknadsinträdes- och marknadsutträdesprocess, genom att snedvrida dynamiska investeringsincitament och genom att skapa eller upprätthålla marknadsstyrka.

(a) Snedvridning av konkurrensutsatta marknadsinträdes- och marknadsutträdesprocesser

111. Stöd till FoU och innovation kan hindra marknadsmekanismen från att belöna de mest effektiva producenterna och från att sätta press på de minst effektiva producenterna att förbättra sitt resultat, omstrukturera sin verksamhet eller lämna marknaden. På grund av stödet kan det därför uppstå en situation där konkurrenter som annars skulle ha kunnat hålla sig kvar på marknaden tvingas ut från den, eller aldrig kommer in på den överhuvudtaget. På samma sätt kan statligt stöd hindra ineffektiva företag från att lämna marknaden eller till och med få dem att komma in på marknaden och vinna marknadsandelar från konkurrenter som i övrigt är mer effektiva. Felriktat stöd till FoU och innovation kan därför stödja ineffektiva företag och leda till marknadsstrukturer där många aktörer är verksamma långt under en effektiv skala. Ingripanden i de konkurrensutsatta marknadsinträdes- och marknadsutträdesprocesserna kan på lång sikt hämma innovationen och bromsa branschomfattande produktivitetsförbättringar.

(b) Snedvridning av dynamiska incitament

112. Stöd till FoU och innovation kan snedvrida de dynamiska incitamenten för konkurrenter till stödmottagaren att göra investeringar. Om ett företag mottar stöd ökar det i allmänhet sannolikheten för att det ska bedriva FoUI-verksamhet på ett framgångsrikt sätt, vilket leder till ökad närvaro på de relevanta produktmarknaderna i framtiden. Denna ökade närvaro kan leda till att konkurrenter krymper ner sina ursprungliga investeringsplaner (utträngningseffekt).

113. Dessutom kan stödet göra potentiella stödmottagare övermodiga eller mer riskbenägna. Effekten på lång sikt i det här fallet är sannolikt negativ för resultatet som helhet inom den berörda sektorn. Dåligt riktat stöd till FoU och innovation kan därför stödja ineffektiva företag och leda till marknadsstrukturer där många aktörer är verksamma långt under en effektiv skala.

(c) Att skapa eller upprätthålla marknadsstyrka

114. Stöd till FoU och innovation kan också få snedvridande effekter genom att öka eller upprätthålla graden av marknadsstyrka på produktmarknader. Med marknadsmakt avses makten att påverka marknadspriser, produktion, utbud av varor och tjänster, produkternas och tjänsternas kvalitet eller andra konkurrensparametrar under en längre period, till skada för konsumenterna. Även om stödet inte direkt ökar marknadsmakten kan det ske indirekt, genom att befintliga konkurrenter avskräcks från att expandera eller förmås att lämna marknaden, eller genom att nya konkurrenter avskräcks från att komma in på marknaden.

3.2.5.1.2. Påverkan på handel och val av lokaliseringsort

115. Statligt stöd till FoU och innovation kan också ge upphov till snedvridning av konkurrensen om det påverkar valet av lokaliseringsort. Denna snedvridning kan uppstå mellan medlemsstater, antingen när företag konkurrerar över gränserna eller överväger olika lokaliseringsorter. Stöd som syftar till att flytta en verksamhet till en annan region inom den inre marknaden kanske inte direkt leder till en snedvridning av produktmarknaden, men det innebär att verksamheter eller investeringar flyttas från en region till en annan.

3.2.5.1.3. Uppenbara negativa effekter

116. I princip måste en stödåtgärd och det sammanhang i vilket den tillämpas analyseras för att det ska gå att fastställa i vilken utsträckning den kan anses vara snedvridande. Vissa situationer kan dock identifieras där de negativa effekterna är klart större än eventuella positiva effekter, vilket innebär att stödet inte kan anses vara förenligt med den inre marknaden.

117. Enligt fördragets allmänna principer kan ett statligt stöd framför allt inte godkännas om det inte kan anses förenligt med den inre marknaden, om stödåtgärden är diskriminerande i en utsträckning som inte kan anses berättigas av dess karaktär av statligt stöd. Såsom förklaras i avsnitt 3.1.3 kommer kommissionen inte att tillåta en åtgärd, om åtgärden eller de villkor som är förbundna med den medför en överträdelse av relevant unionsrätt ( 76 ) . Detta gäller särskilt för stödåtgärder där beviljandet av stöd omfattas av en skyldighet för stödmottagaren att ha sitt huvudsäte i den berörda medlemsstaten (eller huvudsakligen är etablerad i den medlemsstaten) eller att använda inhemska produkter eller tjänster, samt för stödåtgärder som begränsar möjligheten för stödmottagaren att utnyttja FoUI-resultaten i andra medlemsstater ( 77 )

3.2.5.2 Stödordningar

118. För att stödordningar som omfattas av anmälningsskyldigheten ska vara förenliga med den inre marknaden får de inte leda till en betydande snedvridning av konkurrens och handel. Framför allt gäller att även om en snedvridning kan anses vara begränsad på individuell nivå (förutsatt att stödet är nödvändigt och proportionellt för att det gemensamma målet ska uppnås) kan stödordningar ändå orsaka betydande snedvridning på grund av kumulering. Sådan snedvridning kan till exempel vara ett resultat av stöd som inverkar negativt på konkurrenters dynamiska incitament att bedriva innovation. Denna risk för snedvridning är ännu mer uttalad i fråga om stödordningar som är inriktade på vissa branscher.

119. Utan att det påverkar punkt 145 måste medlemsstaterna därför kunna visa att eventuella negativa effekter kommer att begränsas till ett minimum till exempel med beaktande av de berörda projektens storlek, de individuella och kumulativa stödbeloppen, antalet förväntade stödmottagare samt de berörda sektorernas särdrag. Medlemsstaterna kan lämna in eventuella konsekvensbedömningar och efterhandsutvärderingar som gjorts för liknande tidigare stödordningar för att göra det möjligt för kommissionen att bedöma de sannolika negativa effekterna av anmälningspliktiga stödordningar.

3.2.5.3. Ytterligare villkor för individuellt stöd

3.2.5.3.1 Snedvridningar på produktmarknaderna

120. När det gäller anmälningspliktigt individuellt stöd ska medlemsstaterna, för att ge kommissionen möjlighet att identifiera och bedöma potentiell snedvridning av konkurrens och handel, lämna uppgifter om i) de berörda produktmarknaderna, dvs. de marknader som berörs av stödmottagarens förändrade beteende, och om ii) konkurrenter, kunder eller konsumenter som drabbats.

121. När kommissionen bedömer de negativa effekterna av stödåtgärden inriktar den sin analys av snedvridningen av konkurrensen på FoUI-stödets förutsebara inverkan på konkurrensen mellan företag på de berörda produktmarknaderna. Kommissionen lägger större vikt vid risker för konkurrens och handel som uppkommer inom en nära framtid och med särskilt stor sannolikhet.

122. I den mån en specifik innovativ verksamhet avser flera framtida produktmarknader kommer effekterna av statligt stöd att granskas med avseende på samtliga berörda marknader. I vissa fall är resultaten av FoUI-verksamhet, t.ex. i form av immateriella rättigheter, i sig föremål för handel på teknikmarknader, exempelvis genom patentlicenser eller handel. I dessa fall kan kommissionen också ta hänsyn till hur stödet påverkar konkurrensen på teknikmarknaderna.

123. Kommissionen kommer att tillämpa olika kriterier för att bedöma potentiell snedvridning av konkurrensen, dvs. snedvridning av dynamiska incitament, skapande eller upprätthållande av marknadsmakt och bevarande av ineffektiva marknadsstrukturer.

(a) Snedvridning av dynamiska incitament

124. I sin analys av den potentiella snedvridningen av dynamiska incitament tar kommissionen hänsyn till följande: (i) Marknadstillväxt: ju mer marknaden förväntas växa i framtiden desto mindre troligt är det att konkurrenternas incitament kommer att påverkas negativt av stödet, med tanke på att det fortfarande finns goda möjligheter att utveckla en lönsam verksamhet. (ii) Stödbelopp: stödåtgärder som omfattar stora stödbelopp orsakar med större sannolikhet betydande utträngningseffekter. Hur betydande stödbeloppet är kommer att mätas främst med hänvisning till det belopp som de största marknadsaktörerna använder för liknande projekt. (iii) Närhet till marknaden/stödkategori: ju mer stödåtgärden är inriktad på verksamheter nära marknaden desto större är risken för att den orsakar utträngningseffekter. (iv) Öppen urvalsprocess: om stödet beviljas på grundval av transparenta, objektiva och icke-diskriminerande kriterier intar kommissionen en mer välvillig hållning. (v) Utträdeshinder: det är mer troligt att konkurrenter håller fast vid eller rentav utökar sina investeringsplaner om hindren för utträde från innovationsprocessen är höga. Detta kan vara fallet om många av konkurrenternas tidigare investeringar är bundna till en viss FoUI-satsning. (vi) Incitament att konkurrera om en framtida marknad: FoUI-stöd kan leda till en situation där konkurrenter till stödmottagaren avstår från att konkurrera om en framtida marknad där vinnaren tar allt, eftersom den fördel som stödet för med sig i form av tekniskt försprång, stordriftsfördelar, näteffekter eller val av rätt tidpunkt minskar deras möjligheter att med framgång kunna komma in på denna framtida marknad. (vii) Produktdifferentiering och konkurrensgrad: Om produktinnovationen är mer inrikta