På internationell nivå har EU fortsatt att arbeta inom framför allt FN:s havsrättskonvention, den övergripande ”konstitution” som reglerar all verksamhet till havs. Inom denna ram har EU bidragit till de framsteg som gjorts i riktning mot ett rättsligt bindande instrument för att skydda den biologiska mångfalden i det fria havet. Förhandlingar pågår och EU och dess medlemsstater kommer även fortsättningsvis att bidra till att driva processen framåt. Inom ramen för FN:s konvention för biologisk mångfald arbetar EU aktivt för att identifiera och skydda ekologiskt eller biologiskt betydelsefulla marina områden (EBSA). EU har också bidragit ekonomiskt till genomförandet av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter och därigenom hjälpt exportländer att säkerställa att handeln med marina arter är laglig och hållbar.

EU har bidragit till det internationella arbetet mot det ökande problemet med marint skräp. Detta har skett genom vidareutveckling av EU:s strategi för plast i en cirkulär ekonomi. EU stödjer aktivt uppföljningen av den resolution om marint skräp och mikroplast som antogs vid FN:s tredje miljöförsamling i december 2017. Under 2018 har EU stöttat Kanadas ordförandeskap i G7 i dess fokus på marint skräp och plastföroreningar. EU tillhandahåller också målinriktat stöd för att förbättra avfallshanteringen i Stillahavsområdet och Sydostasien, som står inför omfattande utmaningar när det gäller att komma till rätta med plastföroreningar.

EU spelar en framträdande roll i kampen mot IUU-fiske (olagligt, orapporterat och oreglerat fiske) och har sedan antagandet av IUU-förordningen 2008 inlett dialoger om sådana frågor med mer än 50 stater i alla de stora fiskeregionerna. Tack vare dessa dialoger har 14 stater framgångsrikt reformerat sina kontroll- och förvaltningssystem i enlighet med sina internationella skyldigheter i egenskap av flagg-, kust-, hamn- och marknadsstater. Dessutom utnyttjades EU:s omfattande nätverk av partnerskapsavtal om hållbart fiske för att stödja EU:s IUU-politik. I november 2018 fanns tio sådana partnerskapsavtal med en total budget på 135 miljoner euro per år. Ytterligare tre partnerskapsavtal har förhandlats fram och förväntas träda i kraft inom kort. Vidare har EU antagit nya regler för att säkerställa att unionens flottor bedriver hållbart fiske utanför de egna vattnen. EU har också fortsatt att stödja kampen mot IUU-fiske i olika regionala fiskeriförvaltningsorganisationer. Med EU:s stöd har en plan mot IUU-fiske i Medelhavet och Svarta havet antagits och stränga listningsförfaranden har föreslagits för IUU-fartyg i Indiska oceanen och Antarktiska oceanen. Vidare har ett pilotprojekt för stöd till ökat motverkande av IUU över hela världen sjösatts av Europeiska fiskerikontrollbyrån med stöd av Europeiska sjösäkerhetsbyrån.

Målet med det marina partnerskapsprogrammet mellan Stillahavsområdet och Europeiska unionen (Pacific-European Union Marine Partnership, Peump), som lanserades vid Our Ocean-konferensen på Malta 2017, är att stödja hållbar förvaltning och utveckling av fiske för tryggad livsmedelsförsörjning och ekonomisk tillväxt i 15 stater i Stillahavsområdet. Inom partnerskapsprogrammet tillämpas ett övergripande och integrerat arbetssätt med genomgående hänsyn till klimatförändringar, miljö och genusaspekter.

EU har gått samman med nyckelaktörer för att skapa bilaterala partnerskap. EU undertecknade ett första världshavspartnerskap – med Kina – i juli 2018 och kommer att underteckna ett partnerskap med Kanada under 2019.

Genom avtalet om fiske i centrala Norra ishavet har EU och nio andra undertecknare kommit överens om att förbjuda kommersiellt fiske i den del som utgörs av fritt hav, en yta ungefär lika stor som Medelhavet, under 16 år till att börja med. Under denna tid kommer man att arbeta för att öka förståelsen av de arktiska ekosystemen och möjligheterna till uthålligt fiske trots ett krympande istäcke.

Dessutom har EU bidragit till mer hållbara världshav, framför allt genom bevarandeinsatser och fiskeriförvaltning på regional nivå inom regionala havskonventioner och regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, för att förbättra den vetenskapligt baserade förvaltningen. Med anledning av detta bidrog EU med 17 miljoner euro under 2017–2018 för att förbättra förvaltning, vetenskap och kapacitetsuppbyggnad samt för att förstärka regelefterlevnaden i de 18 regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, inklusive de för tonfisk, där EU deltar. Denna EU-åtgärd för hållbarhet har lönat sig: i slutet av 2017 befann sig 16 av världens 18 symbolladdade tonfiskbestånd på hållbar nivå enligt vetenskapliga bedömningar.

En stark havspolitik är beroende av en underbyggd förståelse av våra världshav, av hur de påverkas av kumulativa effekter av mänskliga verksamheter och av hur vi på bästa sätt kan använda oss av vad de har att erbjuda.

År 2018 publicerade kommissionen den andra rapporten om tillståndet i haven. Rapporten baseras på omfattande, högkvalitativa data från Copernicus havsmiljöövervakningstjänst och innehåller en bedömning av det nuvarande tillståndet, naturliga variationer samt förändringar i världshaven och de europeiska innanhaven.

EU har fortsatt att främja forskning, data och vetenskap som rör havet med målet att skapa en omfattande, tillförlitlig, jämförbar och tillgänglig kunskap om världshaven som kan användas för att förbättra beslutsfattandet, driva innovationerna framåt och underlätta för en hållbar ”blå” ekonomi. Kommissionen har därför börjat publicera Copernicus-rapporten om tillståndet i haven varje år. Kommissionen är särskilt angelägen om att förbättra datainsamling, dataåtkomst och datakompatibilitet. Genom EMODnet, det europeiska nätet för marin observation och datainsamling, kopplar kommissionen samman globala och nationella databaser till ett internationellt nätverk för marina data som ger fri åtkomst till havsdata och havsprodukter från Europa och den övriga världen. År 2018 öronmärkte EU till exempel 3,5 miljoner euro till ett förbättrat havsdatasamarbete med Kina. Genom Horisont 2020-programmet för forskning och innovation finansierar EU också projekt för att göra havsobservationer från Atlanten och haven runt Europa användbara i framtiden.

För att förstärka investeringar i ”blå” vetenskap och innovation har kommissionen verkat för utveckling av molnbaserade tjänster och forskningsinfrastrukturer genom programmet Horisont 2020. Genom samarbete med partner utanför EU får vi bättre förståelse av världshavens dynamik och trender. Detta främjar också innovation och innebär minskade kostnader. 2013 års Galwayförklaring om samarbete kring forskningen om Atlanten har redan inneburit att EU fördjupat sitt marina forskningssamarbete med USA och Kanada. Med dessa framgångsrika erfarenheter i bagaget undertecknade EU 2017, tillsammans med Brasilien och Sydafrika, Belémförklaringen om samarbete kring forskning och innovation rörande Atlanten. Därigenom utsträcktes EU:s samarbeten till Sydatlanten. Kommissionen etablerade administrativa förfaranden om marin forskning och innovationssamarbete med Argentina och Kap Verde 2018. Därmed omfattar den allatlantisk forskningsalliansen Atlanten från Arktis till Antarktis.

Ytterligare utveckling

Sedan agendan för internationell världshavsförvaltning antogs har EU vidtagit kompletterande åtgärder och tagit initiativ för att ytterligare stärka den internationella världshavsförvaltningen.

·Som en av de ansvariga för initiativet Our Ocean uppmanade EU till beslutsamma globala insatser och drev fram ambitiösa åtaganden för en förbättrad havsförvaltning vid konferenserna på Malta 2017 och Bali 2018.

·Som förespråkare för den ”blå” ekonomin har kommissionen tagit initiativ till partnerskapet för frivilliga finansieringsprinciper för hållbar blå ekonomi och föreslagit en taxonomi för klassificering av ekonomiska aktiviteter som anses vara miljömässigt hållbara, innefattande aktiviteter för hållbart nyttjande och skydd av marina resurser.

·Förutom EU:s investeringar i marin forskning har 46 miljoner euro under de senaste två åren anslagits till Copernicus havsmiljöövervakningstjänst, som tillhandahåller globala observationer, prognoser och analyser av tillståndet i haven, inklusive klimatförändringarnas effekter.

·Kommissionen har föreslagit särskilda anslag till internationell världshavsförvaltning från Europeiska havs- och fiskerifonden under 2021–2027. Detta skulle möjliggöra målinriktade EU-åtgärder, exempelvis framsteg i kampen mot IUU-fiske och ytterligare utveckling av det internationella sjöfartsskyddet.

·Kommissionen har lagt fram sina förslag till EU:s program för forskning och innovation, Horisont Europa, efter 2020 (2021–2027). Den internationella världshavsförvaltningen är också ett av de prioriterade områdena i de föreslagna externa finansieringsinstrumenten efter 2020.

·Utarbetandet av en gemensam havsagenda för Svarta havet inleddes i och med ministerdeklarationen Towards a Common Maritime Agenda for the Black Sea som godkändes vid den europeiska havsdagen i Burgas, Bulgarien, 2018.

·Slutligen bidrar EU till FN:s andra världshavsbedömning som just nu är på gång och har även börjat förbereda sitt bidrag till FN:s decennium för havsvetenskap för hållbar utveckling (2021–2030).

Slutsats och kommande steg

Sedan EU antog sin agenda för internationell världshavsförvaltning har ett antal framgångar nåtts. Viktiga framsteg har gjorts inom alla tre prioriterade områden och därutöver.

Dock finns det fortfarande utmaningar. Världshaven utgör komplexa system och världshavsförvaltningen har därför många dimensioner. Klimatförändringar, föroreningar, förlust av biologisk mångfald, utvinning till havs och överfiske fortsätter att belasta våra hav. Tillsammans hotar dessa faktorer på flera sätt det marina livet. De innebär en enorm utmaning – en utmaning som är alltför stor och komplex för att ett enskilt land eller en enskild region på egen hand ska kunna ta sig an den. För att världshaven ska förbli friska krävs en bred koalition av aktörer som arbetar gemensamt i enlighet med internationella regler. Med tanke på att jordens befolkning beräknas nå nio–tio miljarder 2050 kommer trycket bara att öka.

EU är en pålitlig internationell ledare för fortsatta åtgärder för världshaven och är fortsatt fast beslutet att åstadkomma förändringar, framför allt när det gäller de fyra delmål (av tio) inom mål 14 för hållbar utveckling som ska uppnås till 2020. Inför IPCC:s (Mellanstatliga panelen för klimatförändringar) kommande rapport om världshaven och kryosfären intensifierar EU också sina åtgärder för att säkerställa anpassningen till klimatförändringarnas effekter på haven och deras nyttjande.