A4-0410/97

Resolution om kommissionens meddelande: Europa och Förenta staterna: vägen framåt (KOM(95)0411 - C4-0411/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(95)0411 - C4-0411/95),

- med beaktande av Europeiska unionens och Förenta staternas politiska deklaration och gemensamma handlingsplan som undertecknades i Madrid i december 1995,

- med beaktande av toppmötet mellan EU och Förenta staterna den 5 december 1997,

- med beaktande av sin resolution av den 20 november 1997 om den nya transatlantiska agendan (förbindelserna Europeiska unionen och Förenta staterna) ((Protokollet av detta datum, del II.4.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0410/97) och med beaktande av följande:

A. Parlamentet påminner om att Europeiska unionen och dess medlemsstater och Förenta staterna har många gemensamma värderingar, framför allt avseende de grundläggande friheterna och respekten för demokratiska regler.

B. Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Förenta staterna kommer oundvikligen att gå in i en ny fas till följd av att den bipolariserade världsordning som kännetecknade det kalla krigets era har försvunnit.

C. Parlamentet påminner om att förbindelserna mellan EU och Förenta staterna bör ha en balanserad utveckling och att de i hög grad bör bidra till att stärka de internationella institutionerna och inrätta en ny internationell världsordning som alla kan godta.

D. Parlamentet är övertygat om att det nya internationella klimatet kommer att föra med sig en förnyelse av områden, mål och metoder för det transatlantiska samarbetet.

E. Parlamentet är övertygat om att det finns behov av att utveckla ett förstärkt samarbete inom de sektorer som kommer att vara nödvändiga att prioritera när det gäller säkerhet och där det kan finnas hot mot freden som berör både Förenta staterna och de europeiska länderna.

F. Parlamentet anser det vara lämpligt att, inom ramen för de gemensamma instanserna för samarbete, göra en noggrann förteckning över nya prioriterade sektorer där européer och amerikaner skulle kunna dra ömsesidig nytta av ett förstärkt samarbete, framför allt de som berör terrorism, internationell organiserad brottslighet, narkotikahandel, penningtvätt, illegal invandring, maffianätverkens utbredning och spridning av kärnvapen.

G. Parlamentet är övertygat om att det finns behov av att fortsätta och förstärka samarbetet på ett antal områden för insatser utanför EU och Förenta staterna där det finns ett tydligt gemensamt intresse, såsom omorganisationen av Förenta nationerna, i den form en sådan främjats av FN:s generalsekreterare Kofi Annan, främjandet av demokrati och mänskliga rättigheter, inklusive den allmänna principen om dödsstraffets avskaffande, fortsatt utvecklingsbistånd, fredsbevarande åtgärder och utvecklingen av effektiva metoder för förebyggande diplomati inom de internationella institutioner som redan finns.

H. Det skall framhållas att nya möjligheter för samarbete mellan EU och Förenta staterna uppstår i de nordliga områdena. Förenta staterna och tre EU- medlemsstater finns med bland grundarna av Arktiska rådet, och Europeiska rådet gav nyligen kommissionen i uppdrag att under 1998 utarbeta en rapport om EU-politikens nordliga perspektiv.

I. Trots att det saknas en verklig gemensam utrikes- och säkerhetspolitik har EU:s externa åtgärder visat sig vara effektivare när de har genomförts tillsammans med Förenta staterna, i synnerhet när det gäller kriserna i före detta Jugoslavien och Mellanöstern. Genom ett förstärkt och balanserat samarbete mellan EU och Förenta staterna kan varaktiga lösningar uppnås när det gäller att klara av kriser av gemensamt intresse.

J. Parlamentet påminner om betydelsen av förbindelserna mellan Europa och Förenta staterna när det gäller försvarsområdet, och betonar den viktiga roll som Atlantpakten spelade under det kalla kriget, men anser att det idag, i det nya internationella klimatet, är nödvändigt att i större utsträckning utveckla en europeisk identitet på säkerhets- och försvarsområdet, vilket överensstämmer med Förenta staternas egna önskemål.

K. Det är emellertid beklagligt att frågan om valet av nya medlemmar i NATO har behandlats ensidigt, och att det hittills inte har gjorts någon konkret uppföljning av resolutionerna som antogs av Nordatlantiska rådet i Berlin om införandet av en europeisk försvarsenhet inom ramen för förnyade nordatlantiska strukturer.

L. Det är beklagligt att Förenta staternas regering liksom nästan alla regeringar i Europeiska unionens medlemsstater är ovilliga att skriva under Ottawakonventionen från 1997 om förbud mot truppminor och förstörelse av dessa, vilkas destruktiva verkningar kan ses varje dag i före detta Jugoslavien.

M. Det är också beklagligt att Förenta staternas kongress hittills verkar vara ovillig att uppfylla sina åtaganden gentemot FN genom att vägra betala sina skulder, vilket gör att såväl dess egen trovärdighet som FN:s ekonomiska bas undergrävs.

N. Parlamentet betonar det angelägna behovet av att äntligen ge konkret innebörd åt begreppet Atlantpaktens «europeiska pelare» i ett nytt kontinentalt sammanhang som kräver att de europeiska länderna i en krissituation förfogar över egna militära interventionsmedel oberoende av Förenta staternas hållning.

O. Beträffande världshandeln är det beklagligt att Förenta staterna, trots de multilaterala åtaganden man gjort framför allt inom ramen för WTO, tar sig rätten att tillämpa sin nationella lagstiftning utanför landets gränser och att ensidigt sätta in internationella sanktioner som allvarligt inverkar på det transatlantiska samarbetet.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens meddelande, den nya transatlantiska agendan och EU:s och Förenta staternas gemensamma handlingsplan såsom varande värdefulla instrument för att stärka de ständigt betydelsefulla transatlantiska förbindelserna och hoppas att ännu fler positiva resultat skall kunna uppnås genom dessa initiativ,

2. anser att stärkta förbindelser mellan EU och Förenta staterna fortfarande är en väsentlig faktor för stabiliteten i det internationella samfundet, men att en stärkning måste ske genom att större jämvikt införs i förhållandet för att man skall kunna inleda ett verkligt partnerskap,

3. ser positivt på utformningen av gemensamma initiativ inom internationell politik, förutsett att dessa respekterar jämvikten mellan parterna, och framför allt att Europeiska unionen och Förenta staterna inte enbart är delaktiga i egenskap av förläggare, och på villkor att dessa initiativ beaktar EU:s medlemsstaters rättmätiga krav då de rör områden som ligger nära EU,

4. önskar att dialogen och samarbetet förstärks och fördjupas på ett antal prioriterade områden som också utgör nya utmaningar för den internationella stabiliteten, framför allt kampen mot terrorism och internationell organiserad brottslighet, globala miljöfrågor, handel med narkotika och fossila material, kampen mot könshandel och sexuellt utnyttjande av barn och mot illegal invandring, vilka alla är fenomen med en oroande utveckling som också är en följd av öppnandet av gränserna, avregleringen av den internationella handeln och liberaliseringen av kapitalrörelserna,

5. anser att miljöskydd, realistiska åtgärder för att förebygga de globala klimatförändringarna, kärnsäkerhet och kampen mot spridning av kärnvapen, också är naturliga samarbetsområden för Förenta staterna och Europeiska unionen, där konsekventa gemensamma initiativ framgångsrikt skulle kunna genomföras till gagn för hela det internationella samfundet,

6. beklagar i detta hänseende Förenta staternas regressiva ansats i fråga om klimatförändringar vid konferensen i Kyoto, samt dess inställning angående skinn från djur som fångats med hjälp av saxfällor,

7. uppmanar unionen, dess medlemsstater och Förenta staterna att främja samarbete för att utveckla arktiska och andra nordliga områden inom ramen för Arktiska rådet och det nordliga perspektivet av EU-politiken,

8. uppmanar till ett särskilt stärkt samarbete inom internationella institutioner mellan EU och Förenta staterna när det gäller att hantera krissituationer och placera ut fredsbevarande styrkor i känsliga områden; inkluderingen av Petersberguppdragen skulle ge VEU en möjlighet att spela en avgörande roll under sådana omständigheter; ett europeisk-amerikanskt bistånd skulle även kunna underlätta ett inrättande av regionala fredsbevarande styrkor, såsom påbörjats i Afrika,

9. uppmanar kommissionen och rådet att i den transatlantiska agendan införa den internationella överenskommelsen med förbud mot landminor som antogs i Ottawa, och uppmana Förenta staterna att underteckna denna för man inte skall missa en historisk möjlighet att befästa fred och nedrustning,

10. anser att ett tryggande av folkhälsan och konsumentskyddet är frågor som, liksom övriga frågor, inte tillåter differentierad behandling från fall till fall, och att både EU och Förenta staterna följaktligen har rätt och skyldighet att fastställa hälsoskyddsnivån för att tackla risker, vars förekomst framgår av vetenskapliga fakta,

11. uppmanar unionen, medlemsstaterna och Förenta staterna att bibehålla och samordna sina insatser avseende offentligt utvecklingsbistånd, för att möjliggöra en optimal rationalisering av användningen av anslag som de båda parterna beviljar för detta ändamål; anser att den transatlantiska dialogen även bör göra det möjligt att öka framför allt de amerikanska parlamentarikernas insikt om de negativa effekter som vissa handelsinitiativ kan ha på utvecklingen, exempelvis klagan som ingivits till WTO mot den gemensamma organisationen av marknaden för bananer,

12. anser att de institutionella avtalen i den nya transatlantiska agendan behöver förstärkas för att de effektivt skall kunna klara av det stora antal frågor som skall tas upp i dialogen,

13. uppmanar kommissionen att, för att främja utvecklingen av mer avvägda förbindelser, klart och bestämt försvara de europeiska intressena på utrikeshandelsområdet framför allt genom att, när den förhandlar med Förenta staterna, lägga stor vikt vid en strikt ömsesidighet i eftergifterna, en jämn fördelning av medgivna fördelar, globaliseringen («linkage») av förhandlingarna, i synnerhet vad gäller WTO-panelerna,

14. uppmanar återigen kommissionen att garantera att handelsförhandlingarna sker på ett demokratiskt och öppet sätt och informera parlamentet om vilka huvudlinjer den avser att följa, särskilt när det gäller förhandlingarna om det multilaterala investeringsavtalet,

15. fördömer tendensen att ge vissa amerikanska nationella lagar, som exempelvis Helms-Burton-lagen och d'Amato-Kennedy-lagen, en extraterritoriell karaktär, vilket fullständigt strider mot Förenta staternas internationella åtaganden, och önskar att man i den transatlantiska dialogen helt öppet skall våga ta upp dessa känsliga ämnen och inte endast ta upp konventionella ämnen som det är lätt att vara eniga om,

16. konstaterar att den senaste oundvikliga ökningen av handelskonflikter mellan Europa och Förenta staterna (Helms-Burton-lagen och Amato- Kennedy-lagen, sammanslagningen av McDonnell och Boeing och exklusiva kontrakt, gasavtalen med Iran, etc.) visar européernas behov av att ha tillgång till rättsmedel av samma slag som Förenta Staterna för att uppnå kompromisser som också tar verklig hänsyn till europeiska angelägenheter och intressen,

17. uppmanar instanserna för transatlantiskt samarbete att ta upp frågan om extraterritoriella begränsningar avhandel och förbundsstater eller lokala myndigheter för att undvika att beslut liknande de som fattades av staten Massachusetts mot Burma blir allmänt utbredda, och för att i allmänhet säkerställa att undanröjningen av allmänna skyddsramar (exempelvis «Buy American Act») inom varje sektor verkligen följs av en avveckling av handelshindren,

18. uppmanar Förenta Staterna att betrakta ett förbud mot dödsstraffet som en utvidgning av området för de grundläggande mänskliga rättigheterna och yrkar följaktligen på att landet definitivt skall avskaffa detta straff,

19. uppmanar kommissionen att, med tanke på konsekvenserna för de europeiska handelsintressena, särskilt uppmärksamt följa utvecklingen av NAFTA och projektet med att skapa ett frihandelsområde för de amerikanska kontinenterna (FTAA), om vilket diskussionerna kommer att återupptas i april 1998 i Santiago i Chile, för att bevara framför allt de ekonomiska och kulturella banden som nära sammanbinder unionens medlemsstater och de latinamerikanska länderna,

20. anser därför att det är lämpligt att inom ramen för den nya transatlantiska agendan mellan EU och Förenta staterna även ta upp förbindelserna med Latinamerika,

21. uppmanar kommissionen att undersöka möjligheterna till att mer permanent stärka EU:s närvaro i delar av Förenta staterna, framför allt i Kalifornien och på västkusten, för att övervaka och nära följa utvecklingen inom de högteknologiska och audiovisuella områdena, med tanke på det ojämna förhållandet mellan EU och Förenta staterna på dessa områden,

22. motsätter sig starkt de exterritoriella inverkningarna av Helms-Burton och D'Amato-Kennedy-lagarna och stödjer det skiljedomsförfarande som inletts av EU inför Världshandelsorganisationen (WTO); skulle det arrangemang som EU och Förenta Staterna uppnått den 11 april 1997 inte leda fram till en lösning kommer EU vara tvunget att återgå till panelförfarande inför WTO,

23. uppmanar Europaparlamentets och anmodar medlemsstaternas nationella parlaments och den amerikanska kongressens behöriga organ att utnyttja sina olika kommunikationskanaler och tillfällen till möten för att förebygga europeisk-amerikanska kriser, framför allt genom att förklara för de amerikanska parlamentarikerna att samma politiska mål (till exempel kampen mot statsterrorism och skyddet av mänskliga rättigheter) kan uppnås på olika och likaså lagliga vägar (en hård sanktionspolitik eller samarbetspolitik som tvingar partnern till större öppenhet),

24. uppmanar EU och Förenta staterna att anstränga sig till det yttersta för att samordna sin politik och sina externa åtgärder i syfte att främja demokrati och rättssäkerhet och på så sätt undvika orättvis konkurrens på bekostnad av mänskliga rättigheter,

25. uppmanar EU och Förenta staterna att på grundval av de överenskomna kriterierna samordna sin politik angående vapenexportkontroll för att undvika en oönskad underminering av begränsningarna när det gäller export, och att stimulera enskilda initiativ från Förenta staterna och EU för att främja detta syfte; anser att denna fråga också borde utgöra en del av den nya transatlantiska agendan,

26. påminner om att en av de avgörande faktorer som skulle kunna bidra till stärkandet av det europeisk-amerikanska samarbetet är näringslivets aktiva deltagande i den transatlantiska dialogen, vilket skulle kunna tillföra ett väsentligt bidrag innan de verkliga förhandlingarna inleds; anser följaktligen att näringslivet bör vara med och bestämma vilka ämnen som skall tas upp till didiskussion att dessa behandlar de verkliga problemen i samband med tillgången till marknaderna,

27. anser att en sådan nära inblandning av näringslivet i samarbetsmekanismerna också skulle kunna bidra till att lösa kriser och leda samarbetet fram till konkreta lösningar som skulle bidra till att undanröja lagmässiga hinder för byteshandel och investeringar, samt även leda till förslag om konvergensåtgärder gentemot tredje land, som exempelvis tillgången till den japanska marknaden, skydd av immateriell äganderätt i Kina och respekt för grundläggande sociala och miljömässiga normer,

28. uppmanar EU att göra det klart för Förenta staternas företrädare att hälsonormer och konsumentskydd inte på något vis kan åsidosättas och att strängare regler för genteknik och förbudet mot import av hormonbehandlat nötkött därför bör tillämpas i vederbörlig ordning,

29. välkomnar att ett avtal ingåtts om en ny transatlantisk agenda och om en gemensam handlingsplan, och önskar att dessa två institutionella ramar skall göra det möjligt att utveckla ett bredare samarbete och en djupare dialog mellan européer och amerikaner och bidra till en förnyelse av det transatlantiska band som även i framtiden bör vara en väsentlig faktor som skall bidra till fred och internationell stabilitet i en internationell miljö som fullständigt har förändrats av kommunismens fall,

30. anser att ett sådant perspektiv bör leda till att man upprättar omfattande institutionella ramar mellan de två parterna, vilka skall medföra ett större interparlamentariskt samarbete och innefatta idén om den nya transatlantiska marknaden, som kommissionens ordförande Santer föreslog i sitt öppningstal till parlamentet 1995,

31. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament samt till Förenta staternas regering och kongress.