Yttrande från Regionkommittén om "Första handlingsplanen för innovation i Europa - Innovation i tillväxtens och sysselsättningens tjänst"

(97/C 244/02)

BAKGRUND

- Första handlingsplanen för innovation i Europa - Innovation i tillväxtens och sysselsättningens tjänst (KOM(96) 589 slutlig).

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1996 att ge utskott 7 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" i uppgift att bereda ärendet, enligt artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget.

- Utkastet till yttrande (CdR 68/97 rev.), som antogs av utskott 7 den 11 april 1997. Föredragande var Claude du Granrut.

- Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning understryker vikten av det immateriella kapitalet (utbildning, kvalifikationer, innovationsbenägenhet, industriella traditioner) för Europas ekonomiska och sociala framgång.

- Europeiska rådets klara indikation vid toppmötet i Florens att "kampen mot arbetslösheten bör förbli unionens och medlemsstaternas främsta prioritering", och att rådet inom ramen för en strategi till den änden har inbjudit kommissionen att utarbeta en handlingsplan för de åtgärder som skall vidtas på innovationsområdet.

- Regionkommittén har redan behandlat innovationsfrågor i följande yttranden:

Yttrandet om det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkare ().

Yttrandet om handlingsplanen: mot informationssamhället ().

Yttrandet om en politik för den europeiska industrins konkurrenskraft ().

Yttrandet om programmet för att stimulera multimediainnehållsindustrin - Info 2000 ().

Yttrandet om grönboken om innovation ().

Yttrandet om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen (1997-2000) - "Att till fullo utnyttja de europeiska små och medelstora företagens möjligheter till sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft" ().

Vid sin 18:e plenarsession den 11-12 juni 1997 (sammanträdet den 12 juni) antog Regionkommittén följande yttrande.

1. Inledning

1.1. I artikel 130 i Fördraget om Europeiska unionen står det att "gemenskapen och medlemsstaterna skall säkerställa att det finns nödvändiga förutsättningar för gemenskapsindustrins konkurrensförmåga". Det rör sig särskilt om att "främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som skapas genom politiken inom sektorerna för innovation, forskning och teknisk utveckling" och att "främja en miljö som är gynnsam för initiativ och för utveckling av företag inom hela gemenskapen, särskilt i fråga om små och medelstora företag".

1.2. Europeiska kommissionen har utarbetat grönboken om innovation, som presenterades vid Europeiska rådet i Madrid den 20 december 1995. Dokumentet syftade till att föreslå en europeisk strategi för att gynna innovationer, som förutom målet att skapa verksamhet och sysselsättning på området, även syftade till att innovationerna skall bidra till ekonomiska och sociokulturella framsteg för Europeiska unionens medborgare.

1.3. Nämnda grönbok har utgjort ett diskussionsunderlag för alla parter som berörs av utmaningen att utveckla och sprida innovationer, bland annat de lokala och regionala myndigheterna. Dokumentet har framkallat många reaktioner hos allmänheten, regeringar och gemenskapsinstitutioner, samt har varit föremål för flera seminarier i unionens medlemsländer, men även i grannländer som Ungern och Island.

1.4. Kommissionen lade fram de första resultaten av konsultationen vid en sammanfattande konferens i Rom den 29 maj 1996, där Regionkommittén presenterade sitt yttrande om grönboken. Kommissionen betonade särskilt systemen för innovationer på lokal och regional nivå som stöder sig på nätverk av olika aktörer på innovationsområdet, forskningscentra, laboratorier, universitet, företag, lokala och regionala myndigheter, centra för yrkesutbildning, fortbildning och lärlingsutbildning, olika kompletterande finansieringsformer på respektive geografisk nivå, samt på att innovationspotentialen i respektive område får komma till sin rätt.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Europeiska kommissionen har valt tre åtgärdsområden för sin första handlingsplan. Vart och ett av åtgärdsområdena är föremål för exakta åtgärdsförslag som främst är riktade till gemenskapens myndigheter och medlemsstaterna:

1) att främja en innovationskultur,

2) att lägga fast innovationsfrämjande spelregler,

3) att åstadkomma bättre koppling mellan forskning och innovation.

2.2. Kommissionens tillvägagångssätt

2.2.1. Kommittén gläds åt framgångarna med Europeiska kommissionens initiativ att, i och med publiceringen av grönboken, åstadkomma en omfattande konsultation av institutioner och ekonomiska och sociala intressegrupper om problem som rör innovationer. De goda slutresultaten beror både på innovationsfrågans stora betydelse och på det övergripande sätt på vilket kommissionen angripit problemet.

2.2.2. Om forskningen går ut på att hitta ny teknik, är innovationen den process som underlättar omvandlingen och utnyttjandet av de vetenskapliga resultaten. Företagens innovationskapacitet är betingad av deras förmåga att kombinera de teknologiska bidragen på ett sådant sätt att de kan omvandlas till nya produkter och befintliga produkter kan användas eller marknadsföras effektivare, de anställdas kvalifikationer kan förbättras, nya arbetstillfällen skapas och den europeiska ekonomin utvecklas i positiv riktning. Det är alltså av högsta prioritet att främja företagens verksamhet i dessa olika stadier i innovationsprocessen.

2.3. Tillämpningen av subsidiaritetsprincipen

2.3.1. Regionkommittén beklagar att de åtgärder som föreslås av kommissionen i handlingsplanen i huvudsak bara berör kommissionen och medlemsstaterna. Vissa av de föreslagna åtgärderna rör direkt de lokala och regionala myndigheterna, eftersom de ställer anspråk på deras budget och berör en del av deras kompetensområde.

2.3.2. Regionkommittén påminner om att kommissionen vid Romkonferensen erkänt de lokala och regionala myndigheternas roll när det gäller att mobilisera aktörer på innovationsområdet, betydelsen av nära samarbete på regional och lokal nivå för att främja innovationer, att skapa arbetstillfällen, samt tanken att "en rigorös tillämpning av subsidiaritetsprincipen är nödvändig", inte bara till gagn för medborgarna, företagen och deras företrädare, utan framför allt för de lokala och regionala myndigheterna.

2.4. Kopplingen mellan innovationer och skapande av nya arbetstillfällen

2.4.1. Regionkommittén gläds åt att handlingsplanen för innovation i Europa ingår som en av de prioriteringar som kommissionens ordförande angivit för förtroendepakten för sysselsättning, som presenterades vid EU-toppmötet i Florens i juni 1996. Där sades att "innovation är oumbärlig, såväl för medlemsstaterna som för företagen. För att kunna bevara tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning måste de nya idéerna snabbt omsättas i tekniska och kommersiella landvinningar".

2.5. De små och medelstora företagens ökande betydelse och den regionala och lokala nivåns framträdande roll i grönboken

2.5.1. Regionkommittén beklagar att den decentralisering av innovationsverksamheten som förts fram i grönboken inte ingår som ett förslag i handlingsplanen.

2.5.2. Oberoende av om det sker med hjälp av program som finansieras av strukturfonderna, etablering av informationsspridningscentra för teknologisk utveckling (Aire) tack vare programmet Innovation, eller med hjälp av det fjärde ramprogrammet för forskning och utveckling, så bidrar EU-stödda innovationer till utvecklingen på lokal och regional nivå.

2.5.3. ReK betonar de små och medelstora företagens betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen, den regionala planeringen, den regionala dimensionen när det gäller stöd för bevakning av den teknologiska utvecklingen och finansieringsmöjligheter. De lokala och regionala myndigheterna erbjuder i sitt arbete för att stödja företagen lokala finansieringsformer, rådgivning och möjlighet att utbilda de anställda eller rekrytera företagsledare.

2.6. De tre åtgärdsområdena

2.6.1. Regionkommittén stöder kommissionens val. De tre föreslagna åtgärdsområdena kompletterar varandra och täcker in alla aspekter när det gäller att främja innovationer. Kommittén anser att de många åtgärderna återspeglar den komplexitet som kännetecknar innovationsprocessen.

2.6.2. ReK begär att man skall prioritera rationaliseringen av gemenskapens och nationernas innovationspolitik, dvs. förenkla procedurerna och metoderna för sådant gemenskapligt och nationellt stöd som syftar till att främja innovationen, utan att ny byråkrati skapas. Det skulle göra åtgärderna mer enhetliga och mer begripliga för dem som berörs.

2.6.3. Regionkommittén beklagar att handlingsplanen inte omfattar åtgärder för informationsspridning om de olika stödmöjligheter för innovation som finns på gemenskaps- och nationsnivå. Kommittén önskar vidare att man skall underlätta informationsspridningen till dem som svarar för projekt i respektive region. De lokala och regionala myndigheterna kan med hjälp av den politik de för i sina respektive områden bidra till denna informationsspridning.

2.6.4. Regionkommittén efterlyser förslag på tvärvetenskapliga aktiviteter. Sådana är nödvändiga för de behov av ny kunskap som finns inom såväl företag som inom offentlig förvaltning. Förslag till sådana insatser finns i kommissionens arbetsdokument () med tankar kring ett 5:e ramprogram för forskning och teknisk utveckling.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Första åtgärdsområdet: främja en innovationskultur

3.1.1. Innovation är ett nytt begrepp i samhällslivet, som bygger lika mycket på produkter och tillverkningsmetoder som på dynamiken och kreativiteten hos de människor som berörs av den. Det tycks vara de yngre generationerna, de yrkesverksamma eller arbetslösa som vill ha tillgång till utbildning samt de som håller sig informerade, som kan tillägna sig en innovationskultur. Det är därför Regionkommittén stöder kommissionens tillvägagångssätt, som går ut på att utveckla metoder för att främja utbildning och yrkesutbildning med hjälp av strukturfonderna och andra program som Leonardo och Sokrates.

3.1.2. ReK anser att gemenskapens initiativprogram Adapt och Employment samt programmen under mål 1, 2, 3, 4, 5b- och 6, med hänsyn till deras stora tyngd när det gäller medel från den europeiska socialfonden som kan ges till regioner och kommuner, bör omfatta alla pedagogiska verktyg som behövs för att sprida en innovationskultur. Man bör sträva efter att förbättra kunskaperna på informations- och kommunikationsteknologiområdena.

3.1.3. Regionkommittén vill också understryka de lokala och regionala myndigheternas roll när det gäller att främja en innovationskultur i deras utbildningsverksamhet: utrustning till gymnasier och utbildningscentra, utformning av utbildningsplaner.

3.1.4. Regionkommittén stöder att kommissionen inrättar ett forum för utbildning och innovation 1997, där man skall utbyta erfarenheter och dela med sig av väl fungerande metoder. I forumet bör även de regionala och lokala nivåerna kunna bidra med erfarenheter, särskilt i fråga om utbildning, yrkesutbildning och bedömning av resultat. Kommittén anser att det är viktigt att man kan organisera seminarier, besök och möten mellan europeiska universitet på innovationstemat.

3.1.5. ReK bedömer att det är viktigt att det femte forskningsprogrammet omfattar en åtgärd som syftar till att öka företagens personalkapacitet, förutom de andra mer tekniska åtgärderna. Åtgärder som syftar till att underlätta forskarnas rörlighet, och i synnerhet till att göra det lättare för företagen att engagera unga forskare och ingenjörer över nationsgränserna, är nödvändiga för att komplettera innovations- eller tekniköverföringsprojekten. Dessa förflyttningar kan gynnas med samarbetsavtal mellan de lokala och regionala myndigheterna.

3.1.6. När det gäller pilotåtgärden under 1997 "Industrial PhDs", som syftar till att stimulera företagen att engagera forskare och ingenjörer över gränserna, anser Regionkommittén att det är viktigt att inrätta ett centralt organ för samordning av utbud och efterfrågan när det gäller praktikplatser för forskare på företag, på liknande sätt som planeras för laboratorier (Marie-Curie-stipendiet inom fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling).

3.1.7. ReK understryker behovet av att göra det lättare för dem som sysslar med innovationer att få tillträde till stödåtgärder och stödprogram, samt av att förbättra samordningen av informationen. Ett sätt är att utnyttja informationsteknologi och Internet. Kommittén vill påminna om de lokala och regionala myndigheternas roll när det gäller att samarbeta med företagen, forskningscentra och universiteten för att sprida information till och medvetandegöra allmänheten.

3.1.8. Kommittén stöder kommissionens idé om att förbättra sitt system för inhämtning och analys av information om forskning och innovationer. ReK begär att denna information skall göras tillgänglig för ansvariga för spridning och utvärdering av resultaten på lokal och regional nivå, särskilt innovationsspridningscentra, för att underlätta deras bevakning av den tekniska utvecklingen och arbete med att lokalisera sådana tekniska möjligheter och forskningsresultat som kan överföras till industrin. Det är nödvändigt med en bättre identifiering av dessa innovationscentra.

3.2. Andra åtgärdsområdet: lägga fast innovationsfrämjande spelregler

3.2.1. Regionkommittén anser att det är nödvändigt att utveckla särskilda sätt att stödja innovationsverksamhet. Nätverken för spridning av teknologi bör vidareutvecklas och stödjas så att man kan nå bästa möjliga geografiska täckning och organisera informations- och erfarenhetsutbyte mellan geografiska områden.

3.2.2. ReK uppmanar kommissionen att förtydliga reglerna för tillämpning av strukturfonderna när det gäller riskkapitalfinansiering, så att EU kan komplettera de lokala finansieringsformer som redan erbjuds av de lokala och regionala myndigheterna. Kommittén understryker att förtydligandet är angeläget, och bör kunna bidra till att underlätta genomförandet av de nya mål 2-programmen för perioden 1997-1999.

3.2.3. Innovationer medför utvecklings- och initialkostnader som ofta är för höga för att företag, särskilt små och medelstora, ensamma skall klara av dem. Innovationer måste kunna betalas med "långsiktigt kapital", pensionsfonder, långsiktigt sparande eller lokal finansiering. Bankräntan är för hög och beskattningen för hård, både för företagen och finansbolagen.

3.2.4. Om man skapar lokala finansieringsstrukturer som förfogar över medel som delvis skulle kunna komma från Europeiska kommissionen, kunde ny teknik ge upphov till nya bolag, och produkter som bygger på innovativ teknologi skulle kunna lanseras kommersiellt.

3.2.5. Regionkommittén vill understryka regionernas betydelse i fråga om finansiering av innovationsverksamhet, och särskilt de lokala och regionala myndigheterna, som ofta står som garant för innovativa projekt som bekostas med pengar lånade från privata banker.

3.2.6. När det gäller tillträde till gemenskapskontrakt anser ReK att procedurerna måste förenklas. I synnerhet måste bättre hänsyn tas till företagens resultat och målsättningar, tiderna för utbetalning av gemenskapsstödet förkortas, samt stöd ges till initiativ för företagsnätverk och teknologiöverföring från uppdragsgivare till leverantörer och underleverantörer.

3.2.7. Regionkommittén begär att gemenskapspatentets och det europeiska aktiebolagets juridiska status snabbt skall fastställas, eftersom avsaknaden av detta är ett konstant hinder för innovationer.

3.3. Tredje åtgärdsområdet: åstadkomma bättre koppling mellan forskning och innovation

3.3.1. Regionkommittén vill understryka det samspel som redan finns mellan lokala och regionala myndigheter, företag och universitet kring den lokala och regionala utvecklingen. Till detta samarbete kan föras uppgiften att utarbeta strategier för stöd till innovationsverksamhet. Regionkommittén vill peka på behovet av att strukturfondernas beslutsgrupper, i de regioner som har sådant stöd, utarbetar strategier för innovationsstöd. Detta arbete måste ske i samarbete med övriga aktörer på lokal och regional nivå som arbetar med sådant stöd. Det skulle kunna ske parallellt med genomförandet av de regionala sysselsättningspakterna.

3.3.2. Kommittén föreslår att kopplingen mellan forskning och innovationer skall förbättras genom att den traditionella forskarutbildningen förlängs med en praktikperiod i ett högteknologiskt företag. Målet är att förbättra kunskaperna om hur företaget fungerar och om dess tekniska behov, samt främja förutsättningarna för nya projekt som bygger på det arbete som påbörjats i laboratoriet.

3.3.3. Regionkommittén anser att det är nödvändigt att vid forskningscentrumen utveckla utvärderingsinstrument som från början kan användas för att se till att forskningsarbetet är inriktat på slutresultatet. Dessa instrument skulle bland annat möjliggöra en självkontroll för att besluta vilka resultat som bör spridas. Det är viktigt att det finns en rättslig och finansiell ram som stöder forskningsinstitutionernas arbete med att utnyttja och dra fördel av resultaten, inbegripet nystartande av företag.

3.3.4. När det gäller viljan att skapa ett nära samband mellan forskningsvärlden, universiteten och företagen, stöder Regionkommittén i huvudsak de idéer till ett femte ramprogram som finns i kommissionens arbetsdokument ().

3.3.5. När det gäller nya åtgärder föreslår ReK att ett nätverk bestående av europeiska sakkunniga inrättas efter Sprint-programmets mönster, i syfte att följa upp innovationsåtgärderna. Expertutlåtandena kan röra särskilt intressanta regionala eller lokala projekt som genomförs av universitet eller lokala och regionala myndigheter.

3.3.6. Regionkommittén anser att det är viktigt att nyckelsektorer och kompetenscentra på regional och lokal nivå lyfts fram så att man kan bedöma starka och svaga sidor, samt att ett observationsorgan inrättas som kan samordna för överföring av teknologi och innovationer mellan olika områden.

4. Slutsatser

4.1. Även om Regionkommittén gläds åt Europeiska kommissionens initiativ som syftar till att genomföra en särskild handlingsplan för innovationer, beklagar kommittén icke desto mindre att handlingsplanen, i motsats till vad som avsågs vid Romkonferensen, inte innehåller åtgärder som direkt riktar sig till de lokala och regionala myndigheterna, samt att insatserna inte mer direkt riktar sig till små och medelstora företag.

4.2. ReK anser att de tre åtgärdsområden som kommissionen valt ut täcker in alla problematiska aspekter i arbetet med att främja innovationer:

1) att främja en innovationskultur,

2) att lägga fast innovationsfrämjande spelregler,

3) att åstadkomma bättre koppling mellan forskning och innovation.

4.3. När det gäller första åtgärdsområdet stöder Regionkommittén kommissionens avsikter att utarbeta åtgärder för att främja sådan utbildning och yrkesutbildning som är grunden för en innovationskultur, samt integrera alla de pedagogiska verktyg som krävs för att sprida en innovationskultur, i de olika program som finansieras av kommissionen. Kommittén stöder alla program som syftar till erfarenhetsutbyte och spridning av väl fungerande metoder.

4.4. ReK håller med om att det finns anledning att öka rörligheten för forskare och att anställa forskningsingenjörer i företagen.

4.5. Regionkommittén påminner om de lokala och regionala myndigheternas viktiga roll i samband med spridningen av innovationer till företagen samt till andra inrättningar, exempelvis innovationscentra, som ännu så länge är ganska okända men som utför en bevakning av den tekniska utvecklingen som är mycket användbar för små och medelstora företag.

4.6. När det gäller andra åtgärdsområdet påpekar Regionkommittén att det, förutom utveckling av centrala kontaktpunkter och nätverk för teknikspridning, är nödvändigt att få fram "långsiktigt kapital", pensionsfonder eller annat, för att finansiera innovationsverksamheten. ReK påminner också om vikten av lokala finansieringsmöjligheter för att säkra ett effektivt finansiellt stöd och de lokala och regionala myndigheternas roll som garant för innovativa projekt.

4.7. När det gäller tredje åtgärdsområdet understryker Regionkommittén att det är nödvändigt dels att forskarna och universiteten blir mer medvetna om företagens behov, dels att prioriterade sektorer utses.

4.8. Slutligen önskar kommittén att det skall upprättas ett EU-nätverk av sakkunniga, som kan utvärdera innovationsprogrammens verkliga resultat, särskilt med avseende på sysselsättningen på regional och lokal nivå, samt att det inrättas regionala och lokala observationsorgan som kan svara för överföring av teknologi och kunnande mellan EU:s olika områden.

Bryssel den 12 juni 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT C 210, 14.8.1995, s. 92.

() EGT C 210, 14.8.1995, s. 109.

() EGT C 100, 2.4.1996, s. 14.

() EGT C 129, 2.5.1996, s. 39.

() EGT C 182, 24.6.1996, s. 1.

() EGT C 34, 3.2.1997, s. 34.

() KOM(97) 47 slutlig.

() KOM(97) 142 slutlig.