Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om en gemensam ram för elektroniska signaturer

(framlagt av kommissionen enligt artikel 189b.2 i EG-fördraget)

SAMMANFATTNING

Den 13 januari 1999 antog Europaparlamentet en lagstiftningsresolution om godkännande av kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en gemensam ram för elektroniska signaturer [KOM(1998) 297 slutlig - C4-0376/98 - 98/191(COD)], samtidigt som det gjorde vissa ändringsförslag. Kommissionen uppmanades att ändra sitt förslag i enlighet med parlamentets ändringsförslag.

Syftet med direktivet är att säkerställa den inre marknadens funktion när det gäller elektroniska signaturer genom upprättandet av en harmoniserad och lämplig rättslig ram för användningen av elektroniska signaturer i gemenskapen. I direktivet fastställs en rad kriterier som utgör grunden för det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer. Förslagets rättsliga grund är artiklarna 57.2, 66 och 100a i EG-fördraget.

I direktivet fastställs en rättslig ram för vissa certifieringstjänster som gjorts allmänt tillgängliga. I direktivet läggs tonvikten på dessa tjänster och fastställs gemensamma krav på tillhandahållare av certifieringstjänster och på certifikaten. Målet är att signaturer och certifikat skall kunna godkännas över gränserna i Europeiska gemenskapen. Direktivet är tekniskt neutralt, eftersom det täcker ett brett spektrum av "elektroniska signaturer". Direktivet har två utgångspunkter: Tillhandahållare av certifieringstjänster skall i allmänhet kunna erbjuda sina tjänster utan föregående tillstånd. Samtidigt skall medlemsstaterna kunna införa frivilliga ackrediteringssystem med gemensamma villkor för att öka säkerheten. Direktivets syfte är att bidra till en harmoniserad rättslig ram i gemenskapen genom att man ser till att elektroniska signaturer erkänns rättsligt. För att bygga upp förtroendet både bland konsumenter och i de branscher som litar på certifieringen införs genom direktivet bestämmelser om ersättningsansvar för tillhandahållare av certifieringstjänster. Direktivet omfattar också mekanismer för samarbetet med tredje land för att bidra till att certifieringstjänster erkänns internationellt.

Av de 32 ändringsförslag som Europaparlamentet antog vid den första behandlingen kan kommissionen godta 22 helt (ändringsförslag 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 och 34), delvis eller i princip (ändringsförslag 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 och 25).

Kommissionen kan inte godta 10 av parlamentets ändringsförslag av rättsliga skäl (ändringsförslag 1, 10, 24, 28, 29), på grund av att de innehåller onödiga bestämmelser (ändringsförslag 6 och 7) eller på grund av att de skulle skapa genomförandeproblem (ändringsförslag 15, 23 och 26).

MOTIVERING

Kommissionen överlämnar härmed ett ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en gemensam ram för elektroniska signaturer. Kommissionen har i det ändrade förslaget tagit hänsyn till de ändringsförslag som Europaparlamentet framlade vid första behandlingen och som kan godtas av kommissionen.

1) INLEDNING

a) Bakgrund

Kommissionen tog det första initiativet i detta sammanhang genom att den 8 oktober 1997 lägga fram ett meddelande om "Säkerhet och pålitlighet vid elektronisk kommunikation - Mot en europeisk ram för digitala signaturer och kryptering" (KOM(97) 0503 slutlig - C4-0648/97). I meddelandet framhålls behovet av ett enhetligt tillvägagångssätt. I sitt ställningstagande av den 1 december 1997 välkomnade rådet kommissionens initiativ och uppmanade kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag till direktiv om elektroniska signaturer. I sin resolution av den 17 juli 1998 (A4-0189/98) underströk Europaparlamentet behovet av en rättslig ram på europeisk nivå för att skapa ömsesidigt förtroende för digitala signaturer och för att uppmuntra utvecklingen av elektronisk handel och kommunikation.

Den 13 maj 1998 antog kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en gemensam ram för elektroniska signaturer [KOM(1998) 297 slutlig - C4-0376/98 - 98/191(COD)]. Utkastet till direktiv utarbetades för att förekomma de initiativ till rättsliga ramar för elektroniska signaturer som höll på att tas i flera av Europeiska unionens medlemsstater. Direktivet måste därför ses som en förebyggande åtgärd i syfte att skapa en harmoniserad ram för autentiseringstjänster i Europa. I direktivet beaktas också den elektroniska kommunikationens internationella betydelse. Förslagets rättsliga grund är artiklarna 57.2, 66 och 100a i EG-fördraget.

Den 16 juni 1998 överlämnades förslaget formellt till Europaparlamentet och rådet. Ekonomiska och sociala kommittén avgav ett positivt yttrande den 2-3 december 1998. Regionkommittén avgav sitt positiva yttrande den 13-14 januari 1999. Europaparlamentet antog en resolution vid första behandlingen den 13 januari 1999, där det ställde sig positivt till kommissionens förslag och gjorde 32 ändringsförslag.

b) Syftet med direktivet

Syftet med direktivet är att säkerställa den gemensamma marknadens funktion på området för elektroniska signaturer genom att man skapar en harmoniserad och lämplig rättslig ram för användningen av elektroniska signaturer i gemenskapen. I direktivet fastställs en rad kriterier som bildar grunden för ett rättsligt erkännande av elektroniska signaturer. Den världsomspännande elektroniska kommunikationen och handeln är beroende av att internationella och nationella lagar fortlöpande anpassas till den tekniska infrastrukturens snabba utveckling. Om konsumenter och näringsliv i Europa verkligen fullt ut skall kunna utnyttja de möjligheter som elektronisk kommunikation erbjuder, måste man ta itu med dessa frågor.

c) Direktivets innehåll

- Tillämpningsområde

I direktivet fastställs en rättslig ram för vissa certifieringstjänster som gjorts allmänt tillgängliga. I direktivet läggs tonvikten på dessa tjänster och fastställs gemensamma krav på tillhandahållare av certifieringstjänster och på certifikaten så att signaturer och certifikat kan godkännas över gränserna i Europeiska gemenskapen. Uppenbara användningsområden för teknik för elektroniska signaturer är slutna system, exempelvis ett företags lokala nät eller ett banksystem. Certifikat och elektroniska signaturer används också i auktoriseringssyften, t.ex. för att få tillgång till ett privat konto. På dessa områden ser kommissionen inte något överhängande harmoniseringsbehov.

- Teknisk neutralitet

En trolig utveckling är att det kommer att finnas många olika autentiseringsmetoder. Direktivets tillämpningsområde måste därför vara tillräckligt omfattande så att det täcker hela spektrumet av "elektroniska signaturer". Digitala signaturer på grundval av kryptografisk teknik anses för närvarande vara en viktig form av elektronisk signatur. I förslaget klargörs dock att ett europeiskt regelverk måste vara tillräckligt anpassbart för att täcka eventuella andra tekniska lösningar för autentisering.

- Två utgångspunkter

Direktivet har två utgångspunkter: Det viktigaste målet är att uppmuntra tillhandahållandet av certifieringstjänster via öppna nät i hela gemenskapen. Med tanke på tjänsteutbudet och tillämpningsmöjligheterna bör tillhandahållare av certifieringstjänster i allmänhet kunna erbjuda sina tjänster utan föregående tillstånd. På detta område bör marknaden kunna utvecklas fritt. Samtidigt skall medlemsstaterna kunna införa frivilliga ackrediteringssystem med gemensamma villkor för att öka säkerheten. Sådana system erbjuder en lämplig ram för att tillhandahållare av certifieringstjänster skall kunna fortsätta att utveckla sina tjänster så att de uppnår den tillförlitlighet, säkerhet och kvalitet som marknaden, konsumenterna och medborgarna kräver.

- Grundläggande krav

I det föreslagna direktivet fastställs grundläggande krav på certifikat och tillhandahållare av certifieringstjänster för att skapa en harmoniserad europeisk ram. Kraven är inte särskilt detaljerade och hänger uteslutande ihop med det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer.

- Rättsligt erkännande av elektroniska signaturer

Avsikten med direktivet är att bidra till en harmoniserad rättslig ram i gemenskapen genom att man ser till att elektroniska signaturer erkänns rättsligt. Rättsligt erkännande innebär att elektroniska signaturer, som är baserade på kvalificerade certifikat som utfärdats av en tillhandahållare av certifieringstjänster som uppfyller kraven i bilaga II, å ena sidan erkänns såsom uppfyllande de rättsliga krav som ställs på en handskriven signatur, å andra sidan kan godtas som bevis vid rättsliga förfaranden på samma sätt som handskrivna signaturer.

- Ersättningsansvar

För att bygga upp förtroendet både bland konsumenter och i de branscher som litar på certifieringen införs genom direktivet bestämmelser om ersättningsansvar för tillhandahållare av certifieringstjänster. Enligt förslaget är tillhandahållare av certifieringstjänster framför allt ansvariga för giltigheten av ett certifikats innehåll.

- Internationell betydelse

Direktivet omfattar mekanismer för samarbetet med tredje land för att bidra till ett internationellt erkännande av certifieringstjänster. Syftet är framför allt att sörja för klara villkor på vilka medlemsstaterna kan godkänna certifikat från tredje land. Mekanismerna syftar dessutom till förhandlingar om bilaterala och multilaterala avtal som skall föras av kommissionen. Detta är viktigt för att utveckla den internationella elektroniska handeln.

- Dataskydd

Direktivet syftar till att harmonisera nationella bestämmelser som tillvaratar offentliga intressen, såsom skydd av privatlivet och personliga uppgifter, i samband med elektroniska signaturer. Genom direktivet får man också ett lämpligt hjälpmedel för att bevara konsumenternas anonymitet i samband med elektroniska transaktioner (certifikat med pseudonym i stället för undertecknarens namn).

2) PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM GODTAGITS AV KOMMISSIONEN

Av de 32 ändringsförslag som Europaparlamentet antog vid första behandlingen kunde kommissionen godta 22 helt, delvis eller i princip.

Ändringsförslag som godtagits helt: 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 och 34.

Ändringsförslag som godtagits delvis eller i princip: 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 och 25.

Kommissionen kunde godta de ändringsförslag som

- gör texten klarare och mer fullständig (ändringsförslag 2, 3, 5, 9, 11-14, 16-18, 20-22, 25, 27, 30-34),

- ger en tydlig fingervisning om hur direktivet skall ses över i slutet av 2002 (ändringsförslag 4).

Kommissionen har i sitt ändrade förslag fört in Europaparlamentets ändringsförslag och gjort en rad tillägg för att göra texten enhetlig.

3) PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM INTE GODTAGITS AV KOMMISSIONEN

Av följande skäl kunde 10 ändringsförslag inte godtas:

. Rättsliga frågor, bland annat på grund av att ändringsförslagen inte följer befintliga gemenskapsbestämmelser.

. Ändringsförslagen innehåller onödiga bestämmelser.

. Ändringsförslagen skulle orsaka genomförandeproblem.

a) Rättsliga frågor

. Enligt parlamentets förslag skall man i skäl 3 hänvisa till "elektroniska" signaturer i stället för "digitala" (ändringsförslag 1). Kommissionen anser att parlamentet har rätt i att försöka få texten att uteslutande handla om elektroniska signaturer, eftersom direktivet endast gäller sådana signaturer. Skäl 3 är emellertid ett citat ur rådets slutsats av den 1 december 1997, varför det inte finns någon anledning att ändra ordalydelsen.

. Parlamentet föreslår att ändra "rådgivande kommitté" till "kontaktkommitté" (ändringsförslag 10 och 28) och att införa en rad skyldigheter vad gäller rådfrågning och information (ändringsförslag 28). Detta skulle avvika från kommittéförfarandet enligt rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987, där det fastställs olika kommittétyper. De föreslagna rådfrågnings- och informationsskyldigheterna överensstämmer varken med förfarandena enligt direktivet eller med nuvarande praxis i befintliga arbetsgrupper. Kommissionen kan försäkra parlamentet att kommittén kommer att kontakta branschen, användare och konsumenter på frivillig grund.

Kommitténs uppgift bör vara att klargöra hur kraven enligt bilaga I respektive II och standarder skall tillämpas men inte hur de skall utvecklas. Kommittén skulle annars nästan få lagstiftningsbefogenheter.

. Den åtskillnad som görs mellan kommittétyp och kommittéförfarande (artikel 9) och kommitténs funktion (artikel 10) gör texten klarare. Kommissionen vill därför helst inte ta bort artikel 10 (ändringsförslag 29).

. Enligt parlamentets ändringsförslag 24 skall förslag om mandat för att förhandla om bilaterala och multilaterala avtal inte bara lämnas till rådet utan också till Europaparlamentet. Detta strider mot artikel 113 i EG-fördraget, enligt vilken kommissionen endast skall lägga fram förslag för rådet men inte för parlamentet.

. Parlamentet föreslår ett tillägg enligt vilket tillhandahållare av certifieringstjänster får föra in en pseudonym i certifikatet om detta är tillåtet enligt den nationella lagstiftningen för icke elektronisk handel (ändringsförslag 26). Det finns inga allmänna nationella regler om pseudonym för icke elektronisk handel, eftersom det inte finns något behov av detta. Konsumenten kan i princip välja om han eller hon vill vara anonym. Syftet med artikel 8.3 är att skapa de förutsättningar som krävs för att man skall kunna utföra elektroniska transaktioner på samma sätt som icke elektroniska.

b) Onödiga bestämmelser

. Parlamentet föreslår att man för in ett skäl enligt vilket internationella avtal inte får hindra Europeiska unionen och medlemsstaterna från att bibehålla och vidareutveckla bestämmelser om dataskydd (ändringsförslag 6). Det är en självklarhet att befintliga dataskyddsbestämmelser måste respekteras och att man i avtal om elektroniska signaturer måste respektera Europeiska unionens och medlemsstaternas rätt att bibehålla och vidareutveckla sådana regler. Det är därför onödigt att införa en bestämmelse om detta.

. Parlamentet föreslår att man för in ett skäl enligt vilket avtal om elektroniska signaturer även bör omfatta dataskydd och respekt för privatlivet (ändringsförslag 7). Det är en självklarhet att det inom ramen för sådana avtal måste tas hänsyn till befintliga dataskyddsbestämmelser och i synnerhet till bestämmelser om internationella dataflöden. Kommissionen anser därför att denna bestämmelse är onödig.

c) Genomförandeproblem

. Att lägga till ordet "oberoende" i definitionen av tillhandahållare av certifieringstjänster i artikel 2.6 (ändringsförslag 15) skulle medföra genomförandeproblem. Det är oklart vad som egentligen menas med detta krav, om man med detta exempelvis avser ekonomiskt oberoende, organisatoriskt oberoende eller något annat. Dessutom vore det bättre att införa ett sådant krav i bilaga II än i definitionen.

. Av liknande skäl kan ändringsförslag 23 inte godtas. Parlamentet föreslår att man inför ett nytt stycke i artikel 6 enligt vilket tillhandahållare av certifieringstjänster skall hålla sig till de uppgifter som fastställs i deras stadgar. För det första är det oklart vad denna bestämmelse syftar till. För det andra är tillhandahållare av certifieringstjänster inte skyldiga att upprätta stadgar och det förklaras inte heller vilken rättslig betydelse sådana stadgar skulle ha. För det tredje är det ovisst hur tillhandahållare av certifieringstjänster skulle kunna se till att de inte blir föremål för någon administrativ kontroll. Artikel 6 är dessutom inte rätt ställe för en sådan bestämmelse, eftersom den föreslagna ordalydelsen inte syftar till ersättningsansvar.

4) SLUTSATSER

Kommissionen har helt eller delvis godkänt 22 av de 32 ändringsförslag som Europaparlamentet antog vid första behandlingen.

I enlighet med artikel 189b.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt ursprungliga förslag för att föra in de föreslagna ändringarna.

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om en gemensam ram för elektroniska signaturer - (Text av betydelse för EES)

Ursprunglig ordalydelse // Ändrad ordalydelse

Skäl 4

(på grundval av ändringsförslag 2)

4. Elektronisk kommunikation och handel kräver elektroniska signaturer och därtill hörande tjänster som gör det möjligt att autentisera data. Olika bestämmelser för rättsligt erkännande av elektroniska signaturer och ackreditering av tillhandahållare av certifieringstjänster i medlemsstaterna kan skapa betydande hinder för elektronisk kommunikation och elektronisk handel och därigenom hindra utvecklingen av den inre marknaden. Med hänsyn till att de åtgärder som medlemsstaterna vidtar skiljer sig från varandra behövs harmonisering på gemenskapsnivå.

// 4. Elektronisk kommunikation och handel kräver elektroniska signaturer och därtill hörande tjänster som gör det möjligt att autentisera data. Olika bestämmelser för rättsligt erkännande av elektroniska signaturer och ackreditering av tillhandahållare av certifieringstjänster i medlemsstaterna kan skapa betydande hinder för elektronisk kommunikation och elektronisk handel. Tydliga gemensamma ramar för erkännandet av elektroniska signaturer stärker däremot förtroendet för och den allmänna acceptansen av den nya tekniken. Att medlemsstaterna har olika åtgärder får inte hindra den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre marknaden.

Skäl 6

(på grundval av ändringsförslag 3)

6. Den snabba tekniska utvecklingen och Internets globala karaktär kräver öppenhet inför olika tekniker och tjänster för att autentisera data elektroniskt. Digitala signaturer som baseras på kryptering med öppen nyckel är dock för närvarande den mest erkända formen av elektronisk signatur. // 6. Den snabba tekniska utvecklingen och Internets globala karaktär kräver öppenhet inför olika tekniker och tjänster för att autentisera data elektroniskt.

Skäl 6a (nytt)

(på grundval av ändringsförslag 4)

// Kommissionen skall lägga fram ett förslag till översyn av detta direktiv före 2003, delvis för att säkerställa att de tekniska framstegen eller ändringarna vad gäller de rättsliga förutsättningarna inte medfört några hinder för att uppnå de mål som satts upp i detta direktiv. Kommissionen bör också undersöka konsekvenserna på andra närliggande tekniska områden såsom förtrolig behandling av uppgifter, och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet.

Skäl 10a (nytt)

(på grundval av ändringsförslag 5)

// 10a. Den inre marknaden inbegriper också fri rörlighet för personer, vilket innebär att medborgare och invånare i Europa i allt större omfattning kommer att ha kontakt med myndigheter i andra medlemsstater än den där de är bosatta. Europaparlamentet har av dylika skäl beslutat att godkänna inlämning av framställningar på elektronisk väg. Tillgången till elektronisk kommunikation skulle kunna vara till mycket stor nytta i detta avseende, förutsatt att nationella tilläggskrav inte ställer hinder i vägen för de möjligheter till förbättrad kontakt med myndigheter som på detta sätt erbjuds.

Skäl 13a (nytt)

(på grundval av ändringsförslag 9)

// 13a. Detta direktiv påverkar inte gällande nationella bestämmelser om allmän ordning och säkerhet eller allmän säkerhet eller om tillhandahållande av tjänster av konfidentiell karaktär.

Artikel 1

(på grundval av ändringsförslag 11)

Artikel 1

Detta direktiv gäller rättsligt erkännande av elektroniska signaturer.

Det gäller inte andra frågor med avseende på ingående av och giltighet hos avtal eller andra utomobligatoriska formaliteter som kräver signatur.

I direktivet fastställs en rättslig ram för vissa certifieringstjänster som gjorts allmänt tillgängliga. // Artikel 1

Detta direktiv gäller rättsligt erkännande av elektroniska signaturer.

I direktivet fastställs en rättslig ram för vissa certifieringstjänster som gjorts allmänt tillgängliga.

Det gäller inte andra frågor med avseende på ingående av och giltighet hos avtal eller andra utomobligatoriska formaliteter som kräver signatur.

Artikel 2.1

(på grundval av ändringsförslag 12)

1. elektronisk signatur: en signatur i digital form i, fogad till, eller logiskt knuten till uppgifter och som används av en undertecknare för att ange att undertecknaren godkänner innehållet i uppgifterna, och som uppfyller följande krav: // 1. elektronisk signatur: en signatur i elektronisk form i, fogad till, eller logiskt knuten till uppgifter och som används av en undertecknare för att ange att undertecknaren godkänner innehållet i uppgifterna, och som uppfyller följande krav:

Artikel 2.2

(på grundval av ändringsförslag 13)

2. undertecknare: en person som skapar en elektronisk signatur.

// 2. undertecknare: en fysisk person som, när denne undertecknar på sina egna vägnar eller på en juridisk persons vägnar, skapar en elektronisk signatur.

Artikel 2.5

(på grundval av ändringsförslag 14)

5. kvalificerat certifikat: en digital attestering som knyter ett system för att verifiera signaturer till en person, bekräftar identiteten hos den personen och uppfyller kraven i bilaga I. // 5. kvalificerat certifikat: en elektronisk attestering som knyter ett system för verifiering av signaturer till en person, bekräftar identiteten hos den personen och uppfyller kraven i bilaga I.

Artikel 3.2

(på grundval av ändringsförslag 16)

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1, får medlemsstaterna införa eller behålla frivilliga ackrediteringssystem som berör tillhandahållande av certifieringstjänster på hög nivå. Alla villkor som gäller sådana system måste vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke-diskriminerande. Medlemsstater får inte begränsa antalet tillhandahållare av certifieringstjänster av skäl som omfattas av detta direktiv.

// 2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1, får medlemsstaterna införa eller behålla frivilliga ackrediteringssystem som berör tillhandahållande av certifieringstjänster på hög nivå. Medlemsstaterna kan också erkänna ackrediteringssystem som hanteras av organ som är oberoende av medlemsstaternas förvaltningar och vars mål är att höja nivån på tillhandahållandet av certifieringstjänster. Alla villkor som gäller sådana system måste vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke-diskriminerande. Medlemsstater får inte begränsa antalet tillhandahållare av certifieringstjänster av skäl som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3.4

(på grundval av ändringsförslag 17)

4. Medlemsstaterna får förena användningen av elektroniska signaturer i den offentliga sektorn med ytterligare krav. Sådana krav skall vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke-diskriminerande, och skall endast gälla de särskilda kännetecknen för den aktuella användningen.

// 4. Medlemsstaterna får förena användningen av elektroniska signaturer i den offentliga sektorn med ytterligare krav. Sådana krav skall vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke-diskriminerande, och skall endast gälla de särskilda kännetecknen för den aktuella användningen. Kraven får inte utgöra ett hinder för gränsöverskridande tjänster till medborgare, t.ex. i samband med sociala säkerhetsförmåner eller pensioner.

Artikel 5

(på grundval av ändringsförslag 18)

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en elektronisk signatur inte förvägras rättsverkan, giltighet eller verkställbarhet enbart på den grunden att signaturen är i elektronisk form eller inte är baserad på ett kvalificerat certifikat, eller på ett certifikat som är utfärdat av en ackrediterad tillhandahållare av certifieringstjänster.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att elektroniska signaturer, som är baserade på kvalificerade certifikat som utfärdats av en tillhandahållaren av certifieringstjänster, som uppfyller kraven i bilaga II, å den ena sidan erkänns såsom uppfyllande de rättsliga krav som ställs på en handskriven signatur, å den andra sidan kan godtas som bevis vid rättsliga förfaranden på samma sätt som handskrivna signaturer. // 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att elektroniska signaturer, som är baserade på kvalificerade certifikat som utfärdats av en tillhandahållare av certifieringstjänster som uppfyller kraven i bilaga II, å ena sidan erkänns såsom uppfyllande de rättsliga krav som ställs på en handskriven signatur, och å andra sidan kan godtas som bevis vid rättsliga förfaranden på samma sätt som handskrivna signaturer.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att en elektronisk signatur inte förvägras rättsverkan, giltighet eller verkställbarhet enbart på den grunden att signaturen är i elektronisk form eller inte är baserad på ett kvalificerat certifikat, eller på ett certifikat som är utfärdat av en ackrediterad tillhandahållare av certifieringstjänster.

Artikel 6.1 b

(på grundval av ändringsförslag 20)

b) överensstämmer med alla krav i detta direktiv för att utfärda kvalificerade certifikat, // b) överensstämmer med alla krav i bilaga I till detta direktiv för att utfärda kvalificerade certifikat,

Artikel 6.3

(på grundval av ändringsförslag 21)

3. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange begränsningar i ett visst certifikats användningsområde. Om ett sådant kvalificerat certifikat med begränsat användningsområde används på fel sätt skall tillhandahållaren av certifieringstjänster inte vara ersättningsskyldig.

// 3. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange begränsningar i ett visst certifikats användningsområde. Denna begränsning skall i tillräcklig grad vara igenkännlig för tredje man. Om ett sådant kvalificerat certifikat med begränsat användningsområde används på fel sätt skall tillhandahållaren av certifieringstjänster inte vara ersättningsskyldig.

Artikel 6.4

(på grundval av ändringsförslag 22)

4. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange en gräns för värdet av de transaktioner som certifikatet är giltigt för. Tillhandahållaren av certifieringstjänster skall inte vara ersättningsskyldig för skador som överstiger denna gräns.

// 4. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange en gräns för värdet av de transaktioner som certifikatet är giltigt för. Denna begränsning skall i tillräcklig grad vara igenkännlig för tredje man. Tillhandahållaren av certifieringstjänster skall inte vara ersättningsskyldig för skador som överstiger denna gräns.

Artikel 8.2

(på grundval av ändringsförslag 25)

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster endast får hämta personliga uppgifter direkt från den person som skall registreras och endast i den utsträckning som krävs för att utfärda ett certifikat. Uppgifterna får inte samlas in eller bearbetas för andra ändamål utan samtycke från den person som skall registreras. // 2. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster endast får hämta personliga uppgifter direkt eller med medgivande från den person som skall registreras och endast i den utsträckning som krävs för att utfärda ett certifikat. Uppgifterna får inte samlas in eller bearbetas för andra ändamål utan samtycke från den person som skall registreras.

Artikel 8.4

(på grundval av ändringsförslag 27)

4. Medlemsstaterna skall säkerställa att tillhandahållaren av certifieringstjänster i de fall där pseudonym används, på begäran och med den registrerade personens samtycke, skall överföra uppgifter om sådana personers identitet till offentliga myndigheter. Om det enligt nationell lagstiftning är nödvändigt att överföra uppgifter som avslöjar den registrerade personens identitet vid brottsutredningar beträffande användning av elektroniska signaturer under en pseudonym, skall överföringen registreras och den registrerade personen skall så snart utredningen är klar informeras om överföringen av uppgifterna. // 4. Om det enligt direktiv 95/46/EG och nationell lagstiftning är nödvändigt att överföra uppgifter som avslöjar den registrerade personens/undertecknarens identitet till offentliga myndigheter vid brottsutredningar beträffande användning av elektroniska signaturer med certifikat som utfärdats för pseudonymer, eller nödvändigt för rättsliga anspråk beträffande transaktioner som genomförts med elektroniska signaturer med certifikat som utfärdats för pseudonymer, skall överföringen registreras och den registrerade personen skall informeras om överföringen av uppgifterna.

Artikel 11

(på grundval av ändringsförslag 30)

1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna följande information:

a) Information om frivilliga nationella ackrediteringssystem, inbegripet alla ytterligare krav enligt artikel 3.4.

b) Namn och adress på de nationella organ som ansvarar för ackreditering och övervakning, och

c) Namn och adress på ackrediterade nationella tillhandahållare av certifieringstjänster.

2. All information som skall överlämnas enligt punkt 1 och ändringar i denna information skall anmälas av medlemsstaterna så snart som möjligt. // 1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna följande information:

a) Information om frivilliga nationella ackrediteringssystem, inbegripet alla ytterligare krav enligt artikel 3.4.

b) Namn och adress på de nationella erkända organ som ansvarar för ackreditering och övervakning.

c) Namn och adress på ackrediterade nationella tillhandahållare av certifieringstjänster.

2. All information som skall överlämnas enligt punkt 1 och ändringar i denna information skall anmälas av medlemsstaterna och de erkända organen inom en månad.

Bilaga I b

(på grundval av ändringsförslag 31)

b) innehavarens entydiga namn eller entydiga pseudonym, där det framgår att det rör sig om en pseudonym, // b) innehavarens namn eller pseudonym, där det framgår att det rör sig om en pseudonym,

Bilaga I f

(på grundval av ändringsförslag 32)

f) certifikatets unika identifieringskod, // f) certifikatets identifieringskod,

Bilaga I i

(på grundval av ändringsförslag 33)

i) eventuella begränsningar av ansvarsskyldigheten hos tillhandahållaren av certifieringstjänster och av värdet för transaktioner som certifikatet är giltigt för. // i) eventuella begränsningar av certifikatets användning och av värdet på de transaktioner för vilka certifikatet är giltigt.

Bilaga II e

(på grundval av ändringsförslag 34)

e) använda tillförlitliga system och produkter inom området elektroniska signaturer som är skyddade mot ändringar av produkterna så att de inte kan användas för andra ändamål än de är avsedda för; de skall också använda produkter inom området elektroniska signaturer som ger teknisk och kryptografisk säkerhet i de certifieringsprocesser som stöds, // e) använda tillförlitliga system och produkter inom området elektroniska signaturer som är skyddade mot ändringar av produkterna; de skall också använda produkter inom området elektroniska signaturer som ger teknisk och kryptografisk säkerhet i de certifieringsprocesser som stöds,