Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Genomförandet av frihandelsavtalen 1 januari 2018–31 december 2018

(COM(2019) 455 final)

(2020/C 364/23)

Föredragande:

Tanja BUZEK

Medföredragande:

Alberto MAZZOLA

Remiss Kommissionen, 19.12.2019 Rättslig grund Artikel 32.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig sektion Yttre förbindelser Antagande av sektionen 16.6.2020 Antagande vid plenarsessionen 16.7.2020 Plenarsession nr 553 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 203/0/7

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Covid-19 har haft en djupgående och aldrig tidigare skådad inverkan på vår globaliserade värld och dess människor samt på handel och investeringar. Världshandelsorganisationen (WTO) uppskattar att världshandeln kommer att minska med 13–32 % under 2020 ( 1 ) . Handeln är en viktig drivkraft för tillväxt, jobbskapande och hållbar utveckling och kommer att spela en viktig roll för att främja en hållbar ekonomisk återhämtning från krisen och göra det möjligt för företag att återuppbygga och omorganisera sina brutna värdekedjor. Europa behöver snarast en stark, social, hållbar och inkluderande återhämtningsplan för EU, till stöd för företag och människor, i syfte att övervinna denna kris och skydda anständiga arbetstillfällen, bland annat genom att stimulera internationell handel. Den här planen bör finansieras med hjälp av euroobligationer eller andra gemensamma europeiska långfristiga skulder.

1.2 Den här krisen understryker hur viktigt globalt samarbete och WTO:s reformprocess är för att säkerställa en stark och effektiv organisation som kan agera mot protektionism och unilateralism. Det är dags för WTO att spela sin roll när det gäller att aktivt främja grundläggande arbetsnormer och Parisavtalet ( 2 )

1.3 Den aviserade tidiga översynen av EU:s handelsstrategi måste dra viktiga lärdomar av denna kris. EU är inte självförsörjande och är beroende av tillgång till internationella marknader. De globala leveranskedjorna måste bli mer motståndskraftiga, diversifierade och ansvarsfulla. Starkare instrument måste tillhandahålla en hållbar handels- och investeringsagenda i alla dess dimensioner. Den måste vara förenlig med den gröna given och vara lika ambitiös när det gäller ett effektivt genomförande och verkställande av arbetsrättsliga bestämmelser. Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs (EESK) rekommendationer i en rad tidigare och pågående viktiga yttranden om EU:s handel bör ligga till grund för denna översyn ( 3 ) . EU:s nya handelsstrategi bör gå utöver gamla handelsmodeller och bygga en ny modell som är ekonomiskt motståndskraftig, grönare, socialt hållbar och ansvarsfull.

1.4 Det civila samhället spelar en viktig roll för att öka medvetenheten om genomförandet av EU:s handelspolitik. Det kan bidra till att förmedla dess fördelar och är avgörande för att uppmärksamma farhågor och brister. EESK beklagar därför särskilt att de inhemska rådgivande gruppernas arbete och röst fortfarande till stor del saknas i genomföranderapporten. Bidraget från de inhemska rådgivande gruppernas arbetsprogram och gemensamma förklaringar med de inhemska rådgivande grupperna i partnerländerna bör återspeglas mer i framtida rapporter.

1.5 I framtida avtal kommer de inhemska rådgivande gruppernas övervakning att omfatta hela avtalet, samtidigt som de bör ägna särskild uppmärksamhet åt inverkan på handel och hållbar utveckling. Inverkan av de inhemska rådgivande gruppernas rekommendationer, i synnerhet men inte uteslutande på utredningar av överträdelser inom handel och hållbar utveckling, måste stärkas avsevärt. Expertgruppen med medlemsstaterna om handel och hållbar utveckling, den nya ansvariga för efterlevnaden av handelsavtal och de berörda EU-institutionerna bör upprätta ett strukturerat uppföljningsutbyte med de inhemska rådgivande grupperna, och gemensamma möten mellan de inhemska rådgivande grupperna bör inkluderas i samband med avtalsförhandlingarna.

1.6 Frihandelsavtal skapar en ram där företag kan utveckla långsiktiga förbindelser med nya kunder och leverantörer, ta till vara möjligheter i nya länder och bygga upp lokal kapacitet som uppfyller deras krav. En ambitiös bilateral och multilateral handelsagenda som återspeglar ovanstående lärdomar och ett fullständigt genomförande av EU:s befintliga frihandelsavtal måste lägga grunden.

1.7 Den årliga rapporten om genomförandet av frihandelsavtalen ger en omfattande och tydlig översikt över EU:s handelsnätverk. Den mäter enskilda frihandelsavtals framsteg och resultat och uppmärksammar brister i genomförandet. Den behöver dock förbättra sin informativa potential och bättre knyta an till tidigare rapporter och den övergripande livscykeln för handelsutvärderingspolitiken. Bedömningar av konsekvenserna för hållbar utveckling bör i synnerhet användas som informationskällor. När Europeiska kommissionen utarbetar framtida rapporter bör den prioritera samråd med det civila samhället.

1.8 Att säkra och dela upp data verkar vara den största utmaningen. Rapporten bör använda nationella uppgifter på ett mer konsekvent sätt och visa de olika verkligheterna per EU-medlemsstat eller EU-region, och vid behov investera i aktiv datainsamling. Att fastställa kriterier gör jämförelser mer påtagliga. Andra källor, såsom Internationella arbetsorganisationen (ILO) om arbetsrättsliga överträdelser, bör komplettera bilden.

1.9 I framtida rapporter bör man mer systematiskt ta upp handeln med tjänster och dess utveckling. Det finns ett behov av mer detaljerade uppgifter, per sektor och leveranssätt, för att utvärdera i vilken utsträckning företag av alla storlekar utnyttjar möjligheterna i EU:s frihandelsavtal. För att hjälpa tjänsteexportörer bör den reviderade databasen om tillträde till marknaderna omfatta tjänster på ett konsekvent sätt och kompletteras med en EU-vägledning för europeiska tjänsteexportörer och investerare.

1.10 För att ge alla intressenter mervärde bör mer uppmärksamhet ägnas åt specifika områden och grupper i årsrapporten. Konsumenterna skulle behöva se hur ökade handelsflöden kan omvandlas till konkreta fördelar. Uppgifterna måste uppvisa en bättre symmetri mellan ambitiösa förhandlingsmål för konsumenterna och deras senare genomförande.

1.11 Förmånsutnyttjandegraden är en viktig indikator för genomförandet av frihandelsavtal. Rapporten visar att förmånsutnyttjandegraden i allmänhet är lägre för EU:s export till partnerländer än för import till EU. Kommissionen och medlemsstaterna måste vidta gemensamma åtgärder för att förbättra utnyttjandet av handelsförmåner och öka medvetenheten om handelsfördelar, särskilt bland små och medelstora företag. I samarbete med EU:s näringsliv bör de främja frihandelsavtal på sitt nationella språk och utarbeta nationella handlingsplaner för genomförandet av varje frihandelsavtal. I den utåtriktade verksamheten måste man också ta hänsyn till importörer i partnerländerna.

1.12 Transparens är avgörande för att förbättra de europeiska företagens tillträde till marknaden för offentlig upphandling i frihandelsavtalens partnerländer. Offentliggörande av tredjeländers upphandlingar i en särskild del av EU:s databas Tenders Electronic Daily skulle avsevärt underlätta för företag av alla storlekar att dra nytta av upphandlingskapitlet. Dessutom bör EU främja bästa praxis för hur miljökriterier och sociala kriterier ska inkluderas i offentlig upphandling.

1.13 Frihandelsavtal erbjuder en betydande potential för EU:s export av jordbruksprodukter, medan geografiska beteckningar ökar konkurrenskraften för EU:s jordbruks- och livsmedelsproducenter både inom och utanför EU. Genomförandet av bestämmelserna om jordbruk och livsmedel tycks dock inte nå upp till de ambitiösa målen. Produkternas spårbarhet och kapaciteten att tillämpa försiktighetsprincipen är avgörande för att säkerställa livsmedel av god kvalitet samt säker och trygg försörjning. En effektiv övervakning av sanitära och fytosanitära standarder (SPS) kräver inspektioner med tillräckliga resurser.

1.14 Många år efter att frihandelsavtalen ingicks ser vi fortfarande att det i vissa partnerländer inte gjorts några framsteg när det gäller efterlevnaden av åtagandena om handel och hållbar utveckling. EESK ger sitt fulla stöd till att kommissionen till slut vidtar rättsliga åtgärder i arbetsrättstvisten med Sydkorea, men uttrycker oro över panelrapportens faktiska inverkan, med tanke på att kapitlen om handel och hållbar utveckling för närvarande saknar bindande efterlevnadsverktyg. I detta avseende efterlyser EESK verkliga framsteg när det gäller översynen av den faktiska verkställbarheten av arbets- och miljöbestämmelserna inom ramen för det övergripande avtalet om ekonomi och handel (Ceta) ( 4 ) . I översynsprocessen bör man nära involvera och samråda med båda parternas inhemska rådgivande grupper.

1.15 EESK välkomnar med eftertryck de senaste initiativen från kommissionen och medlemsstaterna för att öka insatserna för handel och hållbarhet. I förhandlingarna med Förenade kungariket slår EU in på en ny väg där man säkerställer hållbara lika villkor och tillämpar kapitlet om allmän tvistlösning med tillgång till rättsmedel, vilket återspeglar parternas unika förbindelser. I meddelandet om den gröna given uppmanas till att göra Parisavtalet till en väsentlig del i alla framtida övergripande handelsavtal – ett positivt steg som bör utvidgas till att omfatta ILO:s grundläggande och uppdaterade konventioner som ratificerats av alla EU-medlemsstater. Som det erkända organet på internationell nivå bör ILO delta i övervakningen av genomförandet av ILO:s konventioner i frihandelsavtal. EESK ser fram emot en ny debatt bland medlemsstaterna om hur man kan stärka kapitlen om handel och hållbar utveckling så att de rättsligt bindande åtagandena i dem faktiskt efterlevs ( 5 ) . I den här debatten måste lika stor vikt läggas vid miljö- och arbetsnormerna som på genomförande- och tillsynsagendan.

2. Bakgrund

2.1 I sitt meddelande ”Handel för alla” från 2015 åtog sig kommissionen att årligen rapportera om genomförandet av EU:s viktigaste handelsavtal. Det här är nu den tredje rapporten i denna fråga, och första gången EESK har lämnat rekommendationer.

2.2 Frihandelsavtal utgör en allt större andel av EU:s handel. Under 2018 omfattades 31 % av EU:s handel med varor med resten av världen av förmånshandelsavtal, och denna siffra förväntas stiga till över 40 % när man beaktar de handelsavtal som slutits sedan dess.

2.3 För närvarande har EU det största handelsnätverket i världen, med 44 förmånshandelsavtal som omfattar 76 länder. Den årliga genomföranderapporten omfattar olika typer av EU-handelsavtal: — ”Första generationens” avtal, som förhandlades före 2006 och fokuserar på tullbefrielse. — ”Nya generationens” avtal som omfattar nya områden, inbegripet tjänster, investeringar, offentlig upphandling, konkurrens, subventioner, regleringsfrågor och hållbar utveckling. — Djupgående och omfattande frihandelsområden som skapar starkare ekonomiska förbindelser mellan EU och dess grannländer. — Avtal om ekonomiskt partnerskap som fokuserar på utvecklingsbehoven i regioner i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet.

2.4 Sedan 2015 har EU slutfört efterhandsutvärderingar av sina handelsavtal med Mexiko, Chile och Sydkorea. Efterhandsutvärderingar av avtalen med Cariforum och med sex Medelhavsländer samt mellan EU och Moldavien, EU och Georgien, EU och Colombia, Ecuador och Peru samt EU och Centralamerika pågår.

2.5 Denna rapport för 2019 innehåller en uppdatering om genomförandet av 35 större handelsavtal med 62 partner, inklusive den första helårsrapporten om Ceta. I rapporten beskrivs dessutom det arbete som utförts innan avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan EU och Japan trädde i kraft, och den innehåller särskilda kapitel om små och medelstora företag, tjänster och handel med jordbruksbaserade livsmedel.

2.6 Syftet med rapporten är att undersöka effekterna av de bestämmelser som ingår i de särskilda kapitlen om handel och hållbar utveckling, som ingår i alla nya generationens EU-handelsavtal. Dessutom rapporteras om rättsliga verkställighetsåtgärder som vidtagits inom ramen för EU:s handelsavtal. Det omfattande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar innehåller detaljerad information om varje enskilt avtal.

3. Covid-19-pandemin samt global handel och EU-handel

3.1 Covid-19 kommer att ha en djupgående och aldrig tidigare skådad inverkan på vår globaliserade handelsvärld. Hittills uppskattar kommissionen att den globala handeln kommer att minska med rekordhöga 9,7 %, att exporten av varor och tjänster utanför EU-27 eventuellt kan minska med 9,2 % samt att importen från länder utanför EU-27 kommer att minska med 8,8 % under 2020 ( 6 ) . Vi har sett storskaliga störningar i leveranskedjorna, särskilda exportrestriktioner för krisrelaterade varor såsom medicinska förnödenheter, skärpta tull- och gränskontroller samt begränsningar av den fria rörligheten för arbetstagare och tjänsteleverantörer. Den här krisen har avslöjat en oroande bräcklighet och risker med anknytning till mycket fragmenterade och odiversifierade leveranskedjor. Den betonar också vikten av att ekonomier stöds av välfungerande och finansiellt starka offentliga tjänster, särskilt offentliga hälso- och sjukvårdstjänster, för att hålla handeln ”sund” och rörlig.

3.2 Krisen understryker vikten av globalt samarbete och visar att nationella och unilaterala lösningar inte är svaret, varken på europeisk eller på global nivå. Därför måste WTO:s reformprocess fortsätta för att säkerställa en stark och effektiv organisation som kan agera mot protektionism och unilateralism. Det är dags för WTO att spela sin roll när det gäller att aktivt främja grundläggande arbetsnormer och Parisavtalet ( 7 )

3.3 EESK erkänner att handel, med rätt politisk ram, kan vara en effektiv drivkraft för tillväxt, jobbskapande och hållbar utveckling. Under 2017 var ett av sju arbetstillfällen i EU beroende av export, vilket innebar 36 miljoner arbetstillfällen och 15,3 % av EU:s sysselsättning. Den inre marknadens betydelse för EU:s handel och dess positiva ”spridningseffekter” illustreras dessutom av det faktum att en femtedel av arbetstillfällena med koppling till export fanns i en annan medlemsstat ( 8 )

3.4 Handeln kommer att spela en viktig roll för att främja en hållbar ekonomisk återhämtning och göra det möjligt för företag att återuppbygga och omorganisera sina brutna värdekedjor. En återhämtningsplan för EU, som måste vara stark, social, hållbar och inkluderande, ska erbjuda företag möjligheter att stärka sin ställning inom internationell handel och skydda anständiga anställningar. Den här planen bör finansieras med hjälp av euroobligationer eller andra gemensamma europeiska långfristiga skulder.

3.5 I de kommande rapporterna 2020 och 2021 bör man göra en omfattande politisk bedömning av handelsmiljön efter covid-19 och hur man kan se till att den ger fördelar för alla. Kommissionen bör prioritera att samråda med det civila samhället inför framtida genomföranderapporter om frihandelsavtalen, och EESK är redo att bidra med sin konkreta erfarenhet. I den nya handelsstrategi som syftar till återhämtning efter covid-19 och stärkande av världshandeln bör man ta hänsyn till nedanstående faktorer – faktorer som härrör från krisen, men även från EU:s åtagande om en koldioxidneutral ekonomi. Den europeiska industripolitiken måste stärka industrins suveränitet inom nyckelsektorer såsom läkemedel och medicinsk utrustning. Det måste ske på EU-nivå.

3.6 EESK:s rekommendationer i en rad tidigare och pågående viktiga yttranden om EU:s handel ( 9 ) bör ligga till grund för denna tidiga översyn av handelsstrategin. I pågående bilaterala förhandlingar och WTO-förhandlingar bör man snarast utvärdera effekterna av covid-19 för att ta itu med relaterade utmaningar, framför allt exportrestriktioner och leveranskedjornas hållbarhet, och överlag se över handelsmandaten.

3.7 EU:s stora nätverk av förmånshandelsregler ger viktig förutsägbarhet och säkerhet för EU:s företag, men denna kris visar att det finns ett akut behov av starkare instrument som omfattar handelns hållbarhet i alla dess dimensioner, nämligen den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. I detta sammanhang skulle EESK vilja hänvisa till det pågående arbetet med ett särskilt yttrande om hållbara leveranskedjor ( 10 ) , som ska antas i september 2020.

3.8 De globala leveranskedjorna måste bli mer motståndskraftiga och ansvarsfulla. Diversifierade handelsförbindelser utgör en viktig del i den ekonomiska hållbarheten eftersom de tillhandahåller en försäkring mot störningar i specifika länder och regioner. EU:s handelspolitik har en viktig roll att spela i detta avseende. Frihandelsavtal skapar en ram där företag kan utveckla långsiktiga förbindelser med nya leverantörer, starta verksamhet i nya länder och bygga upp lokal kapacitet som uppfyller deras krav.

3.9 Återupprättandet av handelsflödena måste bygga på starka åtaganden om sociala normer och arbetsnormer och ett effektivt genomförande av dem. Störningarna i försörjningen och produktionsprocesserna har visat hur viktigt det är att arbetsmiljöåtgärder vidtas och faktiskt genomförs samt att arbetstagarna hålls säkra och friska så att de kan leverera varor och tjänster till världen. Ratificeringen, genomförandet och verkställandet av ILO:s grundläggande konventioner om föreningsfrihet och kollektiva förhandlingar utgör en viktig ingång för att säkerställa säkra och anständiga arbetsvillkor, tillsammans med alla ILO:s grundläggande och uppdaterade konventioner.

3.10 Med tanke på de enorma finansiella återhämtningsåtgärder som ska vidtas i EU och globalt får den gröna given inte bli underordnad utan bör bli en påskyndad prioritering i EU:s befintliga och framtida handelsförbindelser i syfte att åstadkomma en socialt och miljömässigt rättvis omställning. Åtgärder inom ramen för den gröna given måste tas upp i alla delar av frihandelsavtalen, inbegripet främjande av bästa praxis för hur miljökriterier och sociala kriterier ska inkluderas i offentlig upphandling.

4. Allmänna kommentarer om årsrapporten

4.1 Kommittén ställer sig generellt sett positiv till årsrapporten om genomförandet av frihandelsavtalen, som kommissionen först började med 2017, eftersom den ger en omfattande och tydlig översikt över EU:s handelsnätverk. Den gör det möjligt att mäta enskilda frihandelsavtals framsteg och resultat. Därför bör den uppmärksamma brister i genomförandet, inbegripet brister som inte kan mätas med ekonomisk statistik, såsom kapitlen om handel och hållbar utveckling. Framtida rapporter bör därför bygga tydligare på slutsatserna i tidigare rapporter och använda spårbara uppföljningsåtgärder.

4.2 Tid är en relevant faktor för genomförandet av frihandelsavtalen och mätning av deras resultat. I detta avseende är årsrapporter endast ögonblicksbilder av varaktiga trender som kan visa sig med tiden eller behöver undersökas ytterligare, och som förtjänar att hanteras i en bättre sammanlänkad utvärderingspolitik. Varje handelsavtal utvärderas på ett omfattande sätt vid olika tillfällen under sin livscykel. EESK föreslår därför att man närmar sig framtida rapporter på ett mer övergripande sätt och ser över resultaten av tidigare konsekvensbedömningar som genomförts före och under förhandlingarna. Bedömningar av konsekvenserna för hållbar utveckling bör i synnerhet användas som informationskälla och bör läsas korsvis med genomförandearbetet.

4.3 Information är avgörande för att finjustera EU:s handels- och investeringspolitik och maximera dess fördelar. Att säkra och dela upp data verkar vara den största utmaningen. EU bör använda nationella uppgifter på ett mer konsekvent sätt och visa de olika verkligheterna per EU-medlemsstat eller EU-region, och vid behov investera i aktiv datainsamling. Fastställandet av kriterier kan göra resultaten mer konkreta att jämföra. När det gäller handel och hållbar utveckling, och i synnerhet situationen för arbetsnormer i länder, måste andra datakällor såsom ILO komplettera bilden.

4.4 Förmånsutnyttjandegraden är en viktig genomförandeindikator. Den analyserar dock endast handel med varor, och inte alla fördelar, såsom marknadstillträde inom upphandling, uttrycks faktiskt genom tullförmåner. Den genomsnittliga förmånsutnyttjandegraden för import från EU:s förmånshandelspartnerländer till EU var 87 % 2018. Den var i allmänhet lägre för EU:s export till partnerländer. Det finns dock inte någon exakt beräkning av genomsnittlig förmånsutnyttjandegrad, eftersom EU förlitar sig på uppgifter som samlats in av det importerande landet och denna statistik inte är harmoniserad. För att ge en mer heltäckande bild måste andra indikatorer utvecklas för att utvärdera i vilken utsträckning företag av alla storlekar utnyttjar möjligheterna i EU:s frihandelsavtal.

4.5 Under 2018 stod tjänsteexporten för 32 % av det totala värdet av EU:s export, och nästan 59 % när den räknas som handel uttryckt i förädlingsvärde ( 11 ) . Beklagligt nog återspeglar den del av rapporten som ägnas åt handel med tjänster inte i tillräcklig utsträckning det höga värdet av handel med tjänster för EU (25,2 % av dess BNP) och saknar detaljer. I framtida rapporter bör man mer systematiskt ta upp handeln med tjänster och dess utveckling, inte bara i en sammanställning utan även på sektorsnivå och per leveranssätt. Exempelvis omfattas allt fler professionella tjänster av handelsavtal. Fria yrken såsom advokater, ingenjörer eller arkitekter tillhandahåller mycket specialiserade tjänster som ofta är kopplade till andra relaterade tjänster och upphandlingar, men de återspeglas inte i rapporten.

4.6 EESK uppmanar till att i framtida rapporter lägga mer vikt vid specifika områden och grupper som i stort sett inte ingår i rapporten. Fördelarna med EU:s handelsavtal för små och medelstora företag och handeln med jordbruksbaserade livsmedel framhävs redan väl. När det gäller jordbruket är det viktigt att titta på frihandelsavtalens kumulativa inverkan på specifika sektorer och detta bör begrundas innan nya förhandlingar inleds. Framför allt för konsumenterna måste en ökning av handelsflödena omvandlas till konkreta fördelar. Av denna anledning har EESK efterlyst ”ett särskilt konsumentinriktat kapitel om ’handel och konsumenter’ på området för handel och hållbar utveckling för att ta upp relevanta internationella konsumentstandarder och stärka samarbetet när det gäller genomdrivandet av konsumenternas rättigheter” ( 12 )

4.7 EESK stöder starkt införandet av ett särskilt kapitel om genomförandet av handel och hållbar utveckling i rapporten. Dess fokus bör ligga bortom de åtgärder som vidtagits och närmare beskriva deras resultat, uttryckta åsikter och synpunkter samt uppföljningsåtgärder. EESK beklagar särskilt att de inhemska rådgivande gruppernas arbete och röst när det gäller att övervaka avtalens inverkan på åtagandena i fråga om handel och hållbar utveckling till stor del inte finns med i rapporten, trots deras institutionella bidrag inom ramen för alla nya generationens avtal. Bidraget från de inhemska rådgivande gruppernas arbetsprogram och gemensamma förklaringar med de inhemska rådgivande grupperna i partnerländerna bör återspeglas mer i framtida rapporter.

5. Särskilda kommentarer om genomförandet av frihandelsavtalen

5.1 Det civila samhället spelar en viktig roll för att öka medvetenheten om genomförandet av EU:s handelspolitik, kan bidra till att förmedla dess fördelar och är avgörande för att uppmärksamma farhågor och brister. EESK spelar en aktiv roll i allt detta, genom sina yttranden och som medlem av inhemska rådgivande grupper. Att utvidga ansvarsområdet för framtida inhemska rådgivande grupper till att övervaka alla aspekter av avtalet, samtidigt som särskild uppmärksamhet ägnas åt handel och hållbar utveckling, skulle kunna komplettera kommissionens insatser för att främja ett bättre genomförande av EU:s framtida frihandelsavtal. EESK stöder därför en sådan utvidgning ( 13 )

5.2 De inhemska rådgivande grupperna är ett viktigt resultat av den nya generationens frihandelsavtal, men de måste stärkas för att de ska kunna utföra sina övervakningsuppgifter framgångsrikt, särskilt när det gäller handel och hållbar utveckling och, i EU:s framtida frihandelsavtal, även på andra områden. Expertgruppen med medlemsstaterna om handel och hållbar utveckling och den nya ansvariga för efterlevnaden av handelsavtal bör vara nära kopplade till de inhemska rådgivande gruppernas arbete, med rapporterings- och utbytesstrukturer inrättade. Detta bör kompletteras med ett informationsutbyte med ILO om det arbetsrelaterade genomförandet av handel och hållbar utveckling. För att öka synligheten och den interinstitutionella uppföljningen behövs en strukturell dialog mellan EU:s inhemska rådgivande grupper, kommissionen, Europeiska utrikestjänsten, Europaparlamentet och medlemsstaterna. För att på bästa sätt utnyttja dialogen med det civila samhället i partnerländerna är gemensamma möten mellan de inhemska rådgivande grupperna nödvändiga och bör inkluderas vid förhandlingarna om avtalstexten. De inhemska rådgivande grupperna skulle verkligen kunna bidra på ett användbart sätt genom gemensamma projekt och gemensamma rekommendationer. I och med att antalet frihandelsavtal ökar, och följaktligen också antalet inhemska rådgivande grupper, finns det ett brådskande behov av att genomföra systemlösningar med tillräckliga resurser, både mänskliga och ekonomiska. Det finns ingen lösning som passar alla. I varje potentiell ny strategi, såsom att regionalisera de inhemska rådgivande grupperna, måste man garantera att de fungerar effektivt för att hantera utmaningarna i det specifika avtalets genomförande och involvera de inhemska rådgivande grupperna själva i dess utformning.

5.3 EESK välkomnar med eftertryck en rad nya insatser för att förbättra genomförandet och verkställandet av frihandelsavtal. Utnämningen av en ansvarig för efterlevnaden av handelsavtal signalerar ett tydligt politiskt åtagande och en tydlig politisk strategi. Den bör leda till ett effektivare genomförande och verkställande av alla delar av frihandelsavtalen och stärka det civila samhällets roll i genomförandet av avtalen, bland annat genom inlämnandet av klagomål. De franska och nederländska handelsministrarnas nyligen framlagda icke-officiella dokument ( 14 ) är ett välkommet initiativ för att inleda en ny debatt om hur man kan se till att de rättsligt bindande åtagandena i kapitlen om handel och hållbar utveckling efterlevs till fullo. I den här debatten måste lika stor vikt läggas vid miljö- och arbetsnormerna som på genomförande- och tillsynsagendan. Som en avspegling av det unika förhållandet fastställs i EU:s utkast till ett framtida handelsavtal med Förenade kungariket en ny väg genom att lika villkor och hållbarhet sätts i främsta rummet, och i synnerhet tillämpas vid eventuella överträdelser den allmänna tvistlösningsmekanismen med tillgång till rättsmedel ( 15 ) . Att göra respekten för Parisavtalet till en väsentlig del i alla framtida övergripande handelsavtal, såsom tillkännages i meddelandet om den gröna given ( 16 ) , är ett positivt steg som måste utvidgas till att även omfatta respekt för och genomförande av ILO:s grundläggande och uppdaterade konventioner som alla EU-medlemsstater har ratificerat. I enlighet med sitt nya initiativ bör ILO, eftersom organisationen är erkänd på internationell nivå, delta i övervakningen av genomförandet av ILO:s konventioner i frihandelsavtal, för att övervaka, bistå, utreda överträdelser och föreslå lösningar.

5.4 amicus curiae- inlagor, bör utgöra en integrerad del av panelens utfrågning. Resultatet av panelens rapport och dess bindande inverkan återstår att se, eftersom det för närvarande saknas mer långtgående efterlevnadsverktyg i kapitlen om handel och hållbar utveckling. I detta avseende efterlyser EESK verkliga framsteg när det gäller översynen av den faktiska verkställbarheten av arbets- och miljöbestämmelserna inom ramen för Ceta Många år efter att frihandelsavtalen ingicks ser vi fortfarande att det i vissa partnerländer inte gjorts några framsteg när det gäller efterlevnaden av åtagandena om handel och hållbar utveckling. I december 2018 efterlyste EU inrättandet av en expertpanel för att utreda tvisten mellan EU och Sydkorea om arbetstagares rättigheter, i synnerhet det faktum att de grundläggande och uppdaterade ILO-konventionerna inte hade ratificerats. EESK välkomnar denna första användning av tvistlösningsförfaranden relaterade till handel och hållbar utveckling ( 17 ) . Kommittén beklagar dock förfarandets längd med tanke på att avtalet ratificerades för åtta år sedan. EESK hade därför rekommenderat en ytterligare förstärkning av övervakningsmekanismerna för det civila samhället genom att ge dem möjlighet att ”på ett oberoende sätt kunna få till stånd utredningar av brott mot tydliga åtaganden om handel och hållbar utveckling” ( 18 ) . Panelens ansvarsområde omfattade dessvärre inte en rad andra lagstiftningsbestämmelser och kränkningar av föreningsfriheten, som ILO har begärt att Sydkorea ska rätta till ( 19 ) . En muntlig presentation av det civila samhällets aktörer, utöver skriftligainlagor, bör utgöra en integrerad del av panelens utfrågning. Resultatet av panelens rapport och dess bindande inverkan återstår att se, eftersom det för närvarande saknas mer långtgående efterlevnadsverktyg i kapitlen om handel och hållbar utveckling. I detta avseende efterlyser EESK verkliga framsteg när det gäller översynen av den faktiska verkställbarheten av arbets- och miljöbestämmelserna inom ramen för Ceta ( 20 ) . I översynsprocessen bör man nära involvera och samråda med båda parternas inhemska rådgivande grupper ( 21 )

5.5 Frihandelsavtal erbjuder en betydande potential för EU:s export av jordbruksprodukter, medan geografiska beteckningar ökar konkurrenskraften för EU:s jordbruks- och livsmedelsproducenter både inom och utanför EU. Med en sammanlagd import och export på 254 miljarder euro 2018 förblir EU världens främsta handlare med jordbruksbaserade livsmedel ( 22 ) . Samtidigt som handeln med jordbruksbaserade livsmedel ofta granskas ingående under förhandlingarna verkar genomförandet av bestämmelserna inte nå upp till de ambitiösa målen. Produkternas spårbarhet och kapaciteten att tillämpa försiktighetsprincipen är avgörande för att säkerställa livsmedel av god kvalitet samt säker och trygg försörjning. En effektiv övervakning av sanitära och fytosanitära standarder (SPS) kräver inspektioner med tillräckliga resurser.

5.6 Trots stora möjligheter för företag finns det fortfarande en brist på medvetenhet om frihandelsavtalens fördelar, särskilt under de första åren av deras genomförande. Kommissionen och medlemsstaterna bör, i samarbete med EU:s näringsliv, främja avtalen på sina respektive nationella språk bland potentiella exportörer, i syfte att minska kunskapsluckorna, särskilt bland små och medelstora företag. Åtgärderna skulle kunna omfatta utarbetandet av nationella handlingsplaner för genomförandet av varje frihandelsavtal innan det träder i kraft.

5.7 Som direkta förmånstagare av tullbesparingar är importörer i handelspartnerländer viktiga aktörer i utnyttjandet av tullförmåner inom ramen för ett frihandelsavtal. De bör beaktas i alla EU:s insatser för att öka förmånsutnyttjandegraden för exporten. Utåtriktad verksamhet skulle kunna inbegripa seminarier om de möjligheter som erbjuds genom respektive frihandelsavtal och om hur man ansöker om tullförmåner. EU:s utåtriktade verksamhet i partnerländerna inom ramen för frihandelsavtalen bör genomföras i nära samarbete med EU:s delegationer, nationella representationer och näringslivsrepresentanter, inbegripet handelskammare.

5.8 Tjänster utgör en stor del av bestämmelserna i de moderna frihandelsavtalen, men deras fördelar är svårare att tolka än sänkta tullar. Här är transparens när det gäller lagstiftningskrav på tredjeländers marknader avgörande för att underlätta handeln. Den kommande sammanslagningen av EU:s databas om tillträde till marknaderna och helpdesken för handel ger möjlighet att täcka inte bara varor, utan även tjänster, på ett konsekvent sätt. En ny portal bör tillhandahålla information om marknadstillträde och begränsningar per leveranssätt för varje CPC-kod ( 23 ) samt information om dokumentation, certifiering, licensiering, testning och andra krav per sektor. Det skulle dessutom kunna vara till hjälp att ha en vägledning för europeiska tjänsteexportörer och investerare för EU:s viktigaste förmånshandelspartner för tjänster, såsom Japan eller Kanada.

5.9 EU är den mest öppna marknaden för offentlig upphandling i världen och frihandelsavtal tillhandahåller omfattande regler och betydande möjligheter till tillträde till upphandlingsmarknader för europeiska företag i partnerländer. Det råder dock brist på öppenhet och konsekventa åtgärder för att integrera arbetsklausuler i offentliga kontrakt samt offentlig politik och praxis ( 24 ) , vilket bör återspeglas i frihandelsavtalen. Offentliggörande av tredjeländers upphandlingar i en särskild del av EU:s databas Tenders Electronic Daily skulle avsevärt underlätta för företag av alla storlekar att dra nytta av upphandlingskapitlet. Dessutom skulle ett specialiserat automatiskt översättningsverktyg på alla EU-språk för de offentliggjorda upphandlingarna kunna bidra till att övervinna språkbarriären.

5.10 För att omfattas av förmånstullar inom ramen för ett frihandelsavtal måste produkterna följa ursprungsreglerna. En sänkt administrativ kostnad för att ansöka om förmånstullar måste betraktas som en nyckelfaktor för att öka förmånsutnyttjandegraden, särskilt för transaktioner med lågt värde. En förenkling och harmonisering av ursprungsreglerna i olika frihandelsavtal skulle vara avgörande i detta avseende. Dessutom kan den nya metod för ursprungskontroll som överenskommits i frihandelsavtalen med Kanada och Japan, där den importerande myndigheten fastställer huruvida produkterna uppfyller ursprungskraven, i praktiken kräva att exportören överför kommersiellt känsliga uppgifter.

5.11 Frihandelsavtalens kapitel om investeringar ger rättslig säkerhet för inkommande och utgående utländska direktinvesteringar och undanröjer hinder för investeringar. De europeiska företagen är globala ledare när det gäller att tillhandahålla hållbara, långsiktiga investeringar. Det är dock fortfarande svårt att locka till sig dessa investeringar. EU:s externa investeringsplan, där fokus ligger på hållbar utveckling, sysselsättning och tillväxt, är ett lovande steg i detta avseende, men den är för begränsad geografiskt, tematiskt och när det gäller tillgänglig finansiering. EU skulle kunna stödja denna strategi genom att sätta relevanta hållbara investeringsrelaterade frågor högt upp på den politiska dagordningen under officiella besök, möten på hög nivå och besök i dessa länder, i samordning med medlemsstaterna och EU:s näringsliv.

5.12 Europeiska företag som är verksamma i tredjeländer är viktiga för spridningen och tillämpningen av ansvarsfullt företagande. EESK noterar att bestämmelserna om företagens ansvar i handels- och investeringsavtal ökar och går i olika riktningar ( 25 ) . Eftersom europeiska företag är världsledande på detta område är EU unikt lämpat att inta en ledarroll när det gäller tillbörlig aktsamhet. EESK välkomnar följaktligen att kommissionen följer dess rekommendation att föreslå EU-lagstiftning på detta område ( 26 )

Bryssel den 16 juli 2020. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) WTO:s handelsprognos, april 2020.

(2) EUT C 159, 10.5.2019, s. 15.

(3) Nyligen antagna yttranden anges i EUT C 47, 11.2.2020. REX/529 ”En brådskande fråga för tiden efter covid-19: utformningen av en ny multilateral matris” (se sidan … i detta nummer av EUT), pågående NAT/791 ”EU:s handelspolitiks förenlighet med den europeiska gröna given” och REX/532 ”Hållbara leveranskedjor och anständiga arbetsvillkor inom internationell handel”.

(4) Gemensamt tolkningsinstrument om det övergripande avtalet om ekonomi och handel (Ceta), oktober 2016.

(5) Non-paper from the Netherlands and France on trade, social economic effects and sustainable development, maj 2020.

(6) ”The impact of the Covid-19 pandemic on global and EU trade”, chefsekonomteamet, GD Handel, april 2020.

(7) EUT C 159, 10.5.2019, s. 15.

(8) EUT C 47, 11.2.2020, s. 38 .

(9) Se fotnot 3.

(10) Yttrande REX/532 ”Hållbara leveranskedjor och anständigt arbete inom internationell handel” (förväntas i september 2020).

(11) Eftersom tjänster också står för en betydande andel på 34 % av exporten av tillverkade varor. Alla uppgifter kommer från databasen över handel uttryckt i förädlingsvärde, 2016.

(12) EUT C 227, 28.6.2018, s 27.

(13) EUT C 159, 10.5.2019, s. 28.

(14) Se fotnot 5.

(15) Utkast till avtal om det nya partnerskapet med Förenade konungariket, 18 mars 2020.

(16) COM(2019) 640 final

(17) Med beaktande av två tvistlösningar som inleddes 2019, i synnerhet med Ukraina och Södra Afrikas tullunion, inom ramen för frihandelsavtalens allmänna tvistlösningsmekanism.

(18) EUT C 227, 28.6.2018, s. 27.

(19) Amicus curiae till expertpanelen för bedömning av Sydkoreas efterlevnad av kapitlet om hållbarhet, januari 2020.

(20) Se fotnot 4.

(21) Gemensamt uttalande från EU:s och Kanadas inhemska rådgivande grupper, november 2019.

(22) Agri-food trade in 2018, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling, 2019.

(23) Kod för central produktindelning enligt WTO:s klassificering av tjänstesektorer.

(24) ILO:s allmänna undersökning 2008, Labour clauses in public contracts. Integrating the social dimension into procurement policies and practices.

(25) Business Responsibilities and Investment Treaties, Consultation paper by the OECD Secretariat, januari 2020.

(26) EUT C 47, 11.2.2020, s. 38.