SV Europeiska unionens officiella tidning C 341/71

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om vissa övergångsbestämmelser för stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och om ändring av förordning (EU) No […] [RD] vad gäller resurser och resursfördelning avseende år 2014 och om ändring av rådets förordning (EG) nr 73/2009 och förordningarna (EU) nr […] [DP], (EU) No […] [HZ] och (EU) No […] [sCMO] vad gäller deras tillämpning under år 2014”

COM(2013) 226 final – 2013/0117 (COD)

2013/C 341/16

Föredragande: Seamus BOLAND

Den 21 maj 2013 och den 17 juli 2013 beslutade Europaparlamentet respektive Europeiska rådet att i enlighet med artiklarna 43.2, 207.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

"Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om vissa övergångsbestämmelser för stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och om ändring av förordning (EU) No […] [RD] vad gäller resurser och resursfördelning avseende år 2014 och om ändring av rådets förordning (EG) nr 73/2009 och förordningarna (EU) nr […] [DP], (EU) No […] [HZ] och (EU) No […] [sCMO] vad gäller deras tillämpning under år 2014"

COM(2013) 226 final – 2013/0117 (COD).

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 3 september 2013.

Vid sin 492:a plenarsession den 18–19 september 2013 (sammanträdet den 18 september) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 138 röster för, 2 röster emot och 3 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK välkomnar förslaget om att fastställa övergångsbestämmelser för 2014 beträffande vissa regler inom den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt systemet med direktstöd och stöd till landsbygdsutveckling från Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU).

1.2 EESK ställer sig till fullo bakom övergångsbestämmelserna för 2014, som tryggar kontinuiteten i betalningarna till stödmottagarna om det dröjer innan de nya planerna för landsbygdsutveckling antas och om man av praktiska och administrativa skäl behöver skjuta upp tillämpningen av det nya systemet för direktstöd. Annars skulle jordbrukarfamiljer vara i fara, och utan stöd till miljöåtgärder skulle en stor del av det nuvarande skyddet inom detta område försvinna.

1.3 EESK rekommenderar starkt att stödmottagare inom "klassiska" system som bor i avlägset belägna bergstrakter inte missgynnas på något sätt av övergångsbestämmelserna. EESK noterar också med oro att avlägset belägna samhällen som är mycket starkt beroende av överenskommelser om miljöåtgärder inom jordbruket som en inkomstkälla i utbyte mot att de tillhandahåller viktiga samhällsnyttigheter kan drabbas av minskade inkomster under den nya programperioden fram till 2020.

1.3.1 EESK rekommenderar att övergångsstödet till dessa samhällen ska avspegla den stödnivå som man enats om under det gamla programmet.

1.4 EESK rekommenderar starkt att kommissionen ska analysera övergångsbestämmelserna för att se till att effekterna av de föreslagna minskningarna för familjer på landsbygden minimeras och att minskningarnas följder för miljöinitiativ blir åtminstone neutrala.

1.5 EESK anser att övergångsbestämmelserna måste möjliggöra nya åtaganden för areal- och djurrelaterade åtgärder samt för brådskande företagsinvesteringsåtgärder under 2014 även om resurserna för den nuvarande perioden är förbrukade.

1.6 Vad gäller de horisontella bestämmelserna för jordbruksstödet innebär ett uppskjutande av tillämpningen av det nya systemet för direktstöd att övergångsbestämmelser krävs för jordbruksrådgivningstjänsten, det integrerade administrations- och kontrollsystemet och tvärvillkoren. EESK anser därför att rådet och Europaparlamentet måste anta specifika övergångsbestämmelser före årets slut, vid behov genom att ändra de nuvarande grundläggande akterna om den gemensamma jordbrukspolitiken.

1.7 EESK betonar att inga övergångsbestämmelser får undergrävas genom att man inför orealistiska nationella tak för de tillgängliga medlen.

2. Inledande kommentarer

2.1 Kommissionen fortsätter att tillsammans med Europaparlamentet och rådet intensivt arbeta för att uppnå en slutgiltig politisk överenskommelse om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Man enades om huvudpunkterna i slutet av juni 2013, vilket borde göra att de nya rättsliga bestämmelserna kan träda i kraft den 1 januari 2014. Man har dock ännu inte nått en slutgiltig överenskommelse, vilket innebär att det inte är realistiskt att förvänta sig att medlemsstaterna kommer att ha infört alla de nödvändiga administrativa förfarandena till detta datum.

2.2 Efter en debatt i Europaparlamentet och rådet förväntas de olika förordningarna och genomförandeakterna godkännas i slutet av 2013, så att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken börjar gälla den 1 januari 2014.

2.3 För att trygga kontinuiteten syftar kommissionens förslag av den 18 april 2013 till att fastställa övergångsbestämmelser för vissa delar av politiken. Detta skulle innebära att de gällande reglerna inom systemet med samlat gårdsstöd, systemet för enhetlig arealersättning och riktat stöd enligt artikel 68 fortsätter att gälla under ansökningsåret 2014. De nya reglerna, t.ex. reglerna om miljöanpassning, skulle därför inte börja gälla förrän i början av 2015, vilket skulle ge de utbetalande organen mer tid att förbereda sig för dessa förändringar.

2.4 Europaparlamentet, rådet och kommissionen nådde den 27 juni en preliminär politisk överenskommelse om reformen av EU:s jordbrukspolitik, efter tre månaders intensiva trepartsförhandlingar. Denna överenskommelse är avhängig av det formella slutförandet av förhandlingarna om EU:s fleråriga budgetram (2014–2020) och måste bekräftas av jordbruksutskottet, Europaparlamentets plenarförsamling och rådet.

2.5 Förslaget står i samband med förordning (EU) nr 335/2013 av den 12 april 2013 om ändring av förordning (EG) nr 1974/2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från EJFLU.

2.6 För landsbygdsutvecklingsstöd är det sedvanlig praxis att fastställa övergångsbestämmelser för att överbrygga två fleråriga programperioder. Det behövs dock även vissa specifika övergångsbestämmelser, bland annat för att hantera följderna av förseningen i införandet av den nya ordningen för direktstöd. Förslaget omfattar också nya övergångsbestämmelser för Kroatien.

2.7 Kommissionen har för avsikt att ge de utbetalande organen tillräckligt med tid för att införa de administrativa förfarandena och garantera en korrekt förvaltning av EU-medlen, så att jordbrukarna förstår de nya reglerna och inte tvingas in i något nytt som inte är klart.

3. Sammanfattning av kommissionens förslag

3.1 Syftet med kommissionens förslag är att fastställa vissa övergångsbestämmelser för stöd för landsbygdsutveckling från EJFLU.

3.2 Det behövs övergångsbestämmelser för att definiera de tekniska arrangemang som krävs för att möjliggöra en smidig övergång till de nya reglerna, samtidigt som det säkerställs att de olika stödformerna enligt programmet för 2007–2013 fortsätter att fungera.

3.3 För att ge medlemsstaterna tid att på ett mer flexibelt sätt tillgodose behoven inom sina jordbrukssektorer eller stärka sin landsbygdsutvecklingspolitik bör de ges möjlighet att överföra medel från sina tak för direktstöd till stöd för landsbygdsutveckling och från stöd för landsbygdsutveckling till taken för direktstöd. Samtidigt bör medlemsstater där direktstödsnivån ligger under 90 % av EU-genomsnittet ges möjlighet att överföra ytterligare medel från stöd för landsbygdsutveckling till taken för direktstöd. Sådana val bör, inom vissa gränser, göras en gång och för hela budgetperioden 2015–2020.

3.4 Det system för enhetlig arealersättning som föreskrivs i förordning (EG) nr 73/2009 är av övergångskaraktär och var avsett att upphöra den 31 december 2013. Eftersom den nya ordningen för grundstöd kommer att ersätta systemet med samlat gårdsstöd den 1 januari 2015 är det nödvändigt att förlänga systemet för enhetlig arealersättning för år 2014 så att nya medlemsstater inte behöver tillämpa systemet med samlat gårdsstöd i endast ett år.

3.5 När det gäller direktstöd måste medlemsstaterna, och särskilt deras utbetalande organ, ges tillräckligt med tid för att förbereda ordningar som gör att stöd kan betalas ut till mottagarna, och samtidigt fastställa de förfaranden som krävs för att det nya programmet ska kunna inledas. Därför kommer ansökningarna för 2014 att behandlas enligt övergångsbestämmelser.

3.6 När det gäller andra pelaren är det sedvanlig praxis att utforma övergångsbestämmelser för tiden mellan två programperioder. Övergångsbestämmelser behövs i allmänhet för att överbrygga de två på varandra följande programperioderna. För landsbygdsutvecklingen behövs det vid detta tillfälle dock vissa specifika övergångsbestämmelser, bland annat för att hantera de följder som förseningen i införandet av den nya ordningen för direktstöd har för vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder, särskilt riktvärdet för miljöåtgärder inom jordbruket och klimatåtgärder och tillämpningen av reglerna om tvärvillkor. Övergångsbestämmelser är också nödvändiga för att se till att medlemsstaterna kan fortsätta att göra nya åtaganden för areal- och djurrelaterade åtgärder under 2014 även om resurserna för den nuvarande perioden är förbrukade. Dessa nya åtaganden, och motsvarande pågående åtaganden, kommer att kunna få stöd från de nya finansieringsramarna för nästa programperiods landsbygdsutvecklingsprogram.

3.7 Vad gäller rättsliga åtaganden enligt förordning (EG) nr 1698/2005 får medlemsstaterna fortsätta att göra nya rättsliga åtaganden till stödmottagare år 2014 i enlighet med de landsbygdsutvecklingsprogram som antagits på grundval av förordning (EG) nr 1698/2005 även efter det att de finansiella medlen från programperioden 2007–2013 har förbrukats, till dess att respektive landsbygdsutvecklingsprogram för programperioden 2014–2020 antas. Utgifter som uppstår på grundval av dessa åtaganden kommer att vara stödberättigande i enlighet med artikel 3 i denna förordning.

4. Budgetkonsekvenser

4.1 Detta förslag till förordning genomför endast kommissionens förslag om den fleråriga budgetramen och om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken för budgetåret 2015, med hänsyn tagen till Europeiska rådets slutsatser av den 8 februari 2013. Det införlivar den externa konvergensen för direktstöd, flexibiliteten mellan den gemensamma jordbrukspolitikens pelare och medfinansieringssatsen för landsbygdsutveckling.

4.2 För direktstöd motsvarar Europeiska rådets slutsatser av den 8 februari 2013 i förhållande till kommissionens förslag en minskning på 830 miljoner euro (i löpande priser) för budgetåret 2015 (vilket motsvarar ansökningsåret 2014 för direktstöd).

4.3 Fördelningen av taken för direktstöd mellan medlemsstaterna beaktar den externa konvergensen från och med budgetåret 2015. Jämfört med kommissionens förslag innebär Europeiska rådets slutsatser att tidsramen för konvergensen (sex år) ändras och att en regel om att minst 196 euro per hektar ska ha uppnåtts senast budgetåret 2020 läggs till. Jämfört med kommissionens förslag ökas flexibiliteten mellan pelarna i Europeiska rådets slutsatser. Detta kommer inte att påverka budgeten eftersom de belopp som tas från en fond (EGFJ eller EJFLU) kommer att göras tillgängliga för den andra fonden.

4.4 Vad gäller landsbygdsutveckling syftar detta förslag till förordning att säkerställa kontinuiteten för ett antal åtgärder som innefattar fleråriga åtaganden. Dessa bestämmelser har inte några finansiella konsekvenser eftersom stödet till landsbygdsutveckling förblir oförändrat. Fördelningen av utbetalningarna över tiden kan dock vara något annorlunda, men detta kan inte kvantifieras i detta skede.

4.5 Förslaget omfattar bestämmelser som ger kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

5. Allmänna kommentarer

5.1 Det är mycket viktigt att trygga kontinuiteten i stödet till mottagare i landsbygdsområden, vilket framgår av följande uppgifter: — Mer än 77 % av EU:s territorium är klassificerat som landsbygd (47 % är jordbruksmark och 30 % är skog), och ungefär hälften av EU:s befolkning bor där (jordbrukare och andra invånare). — Jordbruket och den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin – som i mycket hög grad är beroende av jordbrukssektorn för sin försörjning – står sammantaget för 6 % av EU:s BNP, omfattar 15 miljoner företag och tillhandahåller 46 miljoner arbetstillfällen. — I Europa finns det 12 miljoner jordbrukare, och den genomsnittliga gården är ca 15 hektar stor (som en jämförelse kan nämnas att det finns 2 miljoner jordbrukare i USA och att den genomsnittliga gården där är 180 hektar stor).

5.2 EESK välkomnar kommissionens förslag att reglera perioden mellan två program.

5.3 I hela Europa kommer många system för miljöåtgärder inom jordbruket som finansieras genom EJFLU att upphöra att gälla 2014. Flera "klassiska" system för miljöåtgärder inom jordbruket har funnits i tio år eller mer. Många av stödmottagarna inom dessa "klassiska" system bor i avlägset belägna bergstrakter och är mycket starkt beroende av överenskommelser om miljöåtgärder inom jordbruket som en inkomstkälla i utbyte mot att de tillhandahåller viktiga samhällsnyttigheter. Även om man utan ytterligare dröjsmål enas om den nya förordningen om landsbygdsutveckling, är det nästan säkert att de nya programmen inte kommer att vara godkända och införda till den 1 januari 2014. I avsaknad av ett nytt program och nya stödåtgärder kommer dessa jordbrukare inte att ha något annat system för stöd för landsbygdsutveckling att ansöka till när de nuvarande åtagandena upphör 2014.

5.4 Kommissionen måste införa system som garanterar att de miljövinster som uppnåtts under de tidigare landsbygdsutvecklingsprogrammen bibehålls och att dessa jordbrukares inkomster tryggas. Det är viktigt att se till att varken jordbrukarna eller miljön drabbas negativt om man inte lyckas enas om EU-budgeten eller förslagen om den gemensamma jordbrukspolitiken i så god tid att de nya landsbygdsutvecklingsprogrammen kan inledas 2014.

5.5 När det gäller direktstöd måste medlemsstaterna, och särskilt deras utbetalande organ, ges tillräckligt med tid så att de är väl förberedda och i tillräckligt god tid kan ge jordbrukarna detaljerad information om de nya reglerna. Därför kommer ansökningarna för 2014 att behöva behandlas enligt övergångsbestämmelser. När det gäller andra pelaren är det sedvanlig praxis att utforma övergångsbestämmelser för tiden mellan två programperioder. Övergångsbestämmelser behövs i allmänhet för att överbrygga de två på varandra följande programperioderna, vilket redan visade sig i början av den nuvarande programperioden. För landsbygdsutvecklingen kommer det dock att behövas vissa specifika övergångsbestämmelser. Detta beror bland annat på de allvarliga följder som en försening i införandet av den nya ordningen för direktstöd kan få för vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder, särskilt riktvärdet för miljöåtgärder inom jordbruket och klimatåtgärder och tillämpningen av reglerna om tvärvillkor.

5.6 Övergångsbestämmelser är också nödvändiga för att se till att medlemsstaterna kan fortsätta att göra nya åtaganden för areal- och djurrelaterade åtgärder samt för brådskande företagsinvesteringsåtgärder under 2014 även om resurserna för den nuvarande perioden är förbrukade.

5.7 För den horisontella förordningen är behovet av övergångsbestämmelser begränsat till jordbruksrådgivningstjänsten, det integrerade administrations- och kontrollsystemet och tvärvillkoren, med hänsyn till deras koppling till direktstöden. Här måste rådet och Europaparlamentet anta specifika övergångsbestämmelser före årets slut, vid behov genom att ändra de nuvarande grundläggande akterna om den gemensamma jordbrukspolitiken.

5.8 Ändrade nationella tak kan påverka det stöd som jordbrukare får under 2014 negativt. För att minimera denna möjliga konsekvens måste alla nationella regeringar klargöra sina avsikter beträffande detta innan de lägger fram sina förslag.

5.9 Enligt förordning (EG) nr 1698/2005 får medlemsstaterna fortsätta att göra nya rättsliga åtaganden, vilket innebär att staten kan vägra att fullgöra sitt åtagande, eftersom förpliktelsen är diskretionär.