SV Europeiska unionens officiella tidning C 18/15

Anmälningar enligt artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna)

Möjligheten för en medlemsstat att i sin nationella lagstiftning föreskriva en skyldighet att inneha eller bära på sig dokument och handlingar enligt artikel 21 c

(2008/C 18/03)

BELGIEN

Denna skyldighet fastställs i artikel 38 i ett kungligt dekret av den 8 oktober 1981 om utlänningars inresa, vistelse och etablering samt om utvisning av utlänningar.

”Alla utlänningar över 15 år måste alltid bära på sig uppehållstillstånd eller bosättningsstillstånd eller annat uppehållsdokument och visa upp detta på anmodan av tjänsteman vid behörig myndighet.”

BULGARIEN

Skyldigheten att inneha eller bära på sig särskilda dokument regleras av lagen om bulgariska identitetshandlingar och lagen om EU-medborgares och deras familjemedlemmars inresa till, vistelse i och utresa ur Bulgarien.

1. Lag om bulgariska identitetshandlingar

Artikel 6: ”Medborgare ska visa upp identitetsbevis på anmodan av vederbörligen bemyndigad tjänsteman.”

Artikel 29.1: ”Alla bulgariska medborgare som är bosatta i Bulgarien ska ansöka om ett identitetskort inom 30 dagar efter det att de har fyllt 14 år.”

Artikel 55.1: ”För en utländsk medborgare som har fyllt 14 år och som har beviljats rätt att vistas i Bulgarien i tre månader eller mer ska det utfärdas en bulgarisk identitetshandling för utländska medborgare.”

Artikel 57.1: ”Bulgariska identitetshandlingar för utländska medborgare ska vara giltiga inom Bulgariens territorium tillsammans med den utländske medborgarens internationella resehandlingar.”

Artikel 57.2: ”Statslösa personer och utländska medborgare som har ansökt om eller som har beviljats skydd enligt asyl- och flyktinglagen behöver endast uppvisa en bulgarisk identitetshandling för att styrka sin identitet.”

Artikel 58: ”Utländska medborgare som vistas på Bulgariens territorium i högst tre månader, med undantag av utländska medborgare som innehar en tillfällig flyktingförklaring, ska styrka sin identitet med de internationella resehandlingar med vilka de reste in i landet.”

2. Lag om inresa till, vistelse i och utresa ur Bulgarien för medborgare i Europeiska unionen och deras familjemedlemmar

Artikel 4.1: ”Medborgare i Europeiska unionen ska vid inresa till och utresa från Bulgariens territorium uppvisa identitetskort eller pass.”

TJECKIEN

Enligt § 103 d i lag nr 326/1999 om utlänningars vistelse på Tjeckiens territorium är utlänningar skyldiga att visa upp resehandlingar (identitetsbevis) på begäran av polis.

DANMARK

Enligt § 39, stk. 1. i utlänningslagen måste en utlänning vid inresa och vistelse i samt utresa ur landet inneha pass eller resehandlingar, och enligt § 39, stk. 3, 1 pkt. måste passet eller resehandlingarna på begäran visas upp för myndigheterna under vistelsen i landet.

Enligt § 39, stk. 4, 1 pkt. är medborgare i de nordiska länderna undantagna från dessa skyldigheter, och enligt 2. pkt. i samma bestämmelse får integrationsministern undanta andra utlänningar från skyldigheten att bära pass eller andra resehandlingar (se § 5, stk. 2. i utlänningskungörelsen [Udlændingebekendtgørelsen]). De bestämmelser som antas i enlighet med § 5, stk. 2. i utlänningskungörelsen offentliggörs en gång per år i Danmarks officiella tidning (Statstidende).

TYSKLAND

§ 3.1, § 13.1 andra meningen, § § 48 och 82 i lagen om uppehållstillstånd (”Aufenthaltsgesetz”):

§ 3 Passtvång

1) Utländska medborgare får endast resa in på tyskt territorium om de har ett godkänt och giltigt pass eller en godkänd och giltig handling som ersätter pass, såvida de inte är befriade från passtvång genom rättslig förordning.

2) Tyska inrikesministeriet, eller en myndighet som utsetts av inrikesministeriet, kan i motiverade enskilda fall före en utländsk medborgares inresa bevilja denne undantag från passtvånget för gränspassage och därpå följande vistelse på upp till sex månader.

§ 13 Gränspassage

1) Inresa till och utresa från tyskt territorium är endast tillåten vid godkända gränsövergångsställen och mellan de klockslag som fastställts för trafikering, såvida inte undantag medges genom andra bestämmelser eller mellanstatliga överenskommelser. Utländska medborgare är skyldiga att vid inresa och utresa medföra ett godkänt och giltigt pass eller en godkänd och giltig handling som ersätter pass enligt paragraf 3.1 och underställa sig polisiär kontroll av den trafik som passerar gränsen.

2) En utländsk medborgare har inte rest in vid ett godkänt gränsövergångsställe förrän gränsen och gränsövergångsstället har passerats. Om de myndigheter som ansvarar för den polisiära kontrollen av gränstrafiken låter en utländsk medborgare passera gränsövergångsstället i ett visst provisoriskt syfte inför ett beslut om avvisning (§ 15 i denna lag, § § 18 och 18a i asyllagen [”Asylverfahrensgesetz”]) eller under föreberedelserna, säkerställandet eller genomförandet av avvisningen, är det inte fråga om inresa i den mening som avses i punkt 1 så länge som myndigheterna kan kontrollera var den berörda personen uppehåller sig. I övriga fall har en utländsk medborgare rest in i och med att gränsen passerats.

§ 48 Skyldighet att medföra identitetshandlingar

1) En utländsk medborgare är skyldig att på begäran av de myndigheter som ansvarar för tillämpningen av denna lag uppvisa, överlämna eller tillfälligt överlåta pass, handling som ersätter pass eller handling som ersätter identitetshandling samt uppehållstillstånd eller intyg om anstånd med utvisning, under förutsättning att detta är nödvändigt för att vidta eller säkerställa åtgärder enligt denna lag.

2) En utländsk medborgare som varken har pass eller på ett rimligt sätt kan erhålla det fullgör skyldigheten att medföra identitetshandlingar om han uppvisar ett intyg om uppehållstillstånd eller anstånd med utvisning, om dessa är försedda med personuppgifter och ett fotografi samt betecknas som handling som ersätter identitetshandling.

3) Om en utländsk medborgare saknar giltigt pass eller giltig handling som ersätter pass, är han skyldig att medverka till att skaffa fram identitetshandlingar och andra urkunder och handlingar i sin ägo som kan ha betydelse för att fastställa hans identitet och medborgarskap samt för att fastställa och hävda möjligheten att återsända honom till en annan stat; den utländske medborgaren ska på begäran av de myndigheter med ansvar för tillämpningen av denna lag uppvisa, överlämna och tillfälligt överlåta dessa handlingar. Om den utländske medborgaren inte fullgör sina skyldigheter enligt första meningen och om det finns faktiska tecken på att han förfogar över sådana handlingar, kan han kroppsvisiteras. Den utländske medborgaren är skyldig att underkasta sig denna åtgärd.

§ 82 Den utländske medborgarens medverkan

1) Den utländske medborgaren är skyldig att omgående hävda sina intressen och för honom själv gynnsamma omständigheter, såvida dessa inte är uppenbara eller kända, under angivande av påvisbara omständigheter samt omgående tillhandahålla erforderliga uppgifter om sina personliga förhållanden, andra erforderliga intyg och tillstånd liksom övriga erforderliga handlingar i sin ägo.

Invandringsmyndigheten kan ställa upp en tidsfrist för detta. Omständigheter och handlingar som åberopas efter det att fristen löpt ut kan förbli obeaktade.

2) Punkt 1 är på samma sätt tillämplig i invändningsförfaranden.

3) Den utländske medborgaren ska upplysas om sina skyldigheter enligt punkt 1 och sina lagstadgade rättigheter och skyldigheter enligt denna lag, särskilt skyldigheterna i § § 44a, 48, 49 och 81 samt möjligheten att lämna in en ansökan enligt § 11.1 tredje meningen. Om en tidsfrist ställs upp ska den berörda personen upplysas om vilka följderna kan bli om fristen inte hålls.

4) Om det är nödvändigt för att förbereda och genomföra åtgärder enligt denna lag eller enligt bestämmelser i andra lagar som rör utländska medborgare, kan det beslutas att en utländsk medborgare personligen ska inställa sig vid de ansvariga myndigheterna och representationen för den stat som denne förmodligen är medborgare i, samt att en läkarundersökning genomförs för att fastställa om personen kan resa. Om den utländske medborgaren inte efterlever ett beslut enligt första meningen kan det verkställas med tvångsmedel. I detta fall är § 40.1 och 40.2 samt § § 41 och 42.1 första och andra meningen i den tyska polislagen tillämpliga.

ESTLAND

Skyldigheten att inneha identitetshandlingar, handlingarnas giltighet samt kontrollen av dessa föreskrivs i artiklarna 5–8 och artiklarna 17 och 18 i lagen om identitetshandlingar (offentliggjord i Riigi Teataja (Estlands officiella tidning) I 1999, 25, 365; 2006, 29, 221.

Skyldigheten att inneha identitetshandlingar vid passage av statsgränsen föreskrivs i artikel 111–112 i lagen om statsgränser (offentliggjord i Riigi Teataja (Estlands officiella tidning) I 1994, 54, 902; 2006, 26, 191).

Anmälan och kontroll rörande utlänningar föreskrivs i artikel 15–151 i utlänningslagen (offentliggjord i Riigi Teataja (Estlands officiella tidning) I 1993, 44, 637; 2007, 9, 44).

GREKLAND

Tredjelandsmedborgares skyldighet att inneha eller bära på sig dokument och handlingar fastställs i artiklarna 6 och 8 i lag 3386/2005, som reglerar utlänningars inresa och vistelse i Grekland. I synnerhet i artikel 6.1 och 6.2 föreskrivs att tredjelandsmedborgare som reser in i Grekland måste inneha pass och visering, om detta krävs enligt gällande internationella konventioner, gemenskapslagstiftningen och nationella bestämmelser. Vidare är tredjelandsmedborgare enligt artikel 8.2 i lag 3386/2005 förbjudna att resa in i Grekland om de inte innehar pass eller andra resehandlingar som ger garantier för att de återvänder till ursprungslandet eller transitlandet, liksom nödvändiga dokument för att styrka syftet med resan.

SPANIEN

Enligt det spanska rättssystemet är både spanska och utländska medborgare skyldiga att inneha och visa upp dokument som styrker deras identitet. Dessa båda skyldigheter fastställs i följande rättsakter:

a) För spanska medborgare:

I artikel 2 i kungligt dekret 1553/2005 av den 23 december 2005 om utfärdande av nationella identitetshandlingar med tillhörande certifikat för elektronisk signering föreskrivs följande:

1. ”Alla spanska medborgare över 14 år är skyldiga att skaffa en nationell identitetshandling.”

2. ”Alla som är skyldiga att skaffa en nationell identitetshandling är också skyldiga att uppvisa denna på begäran av myndigheterna eller myndigheternas representanter.”

Enligt artikel 9 i den organiska lagen 1/1992 av den 21 februari 1992 om skydd av den allmänna säkerheten har alla spanska medborgare över 14 år rätt att få en nationell identitetshandling utfärdad och skyldighet att skaffa en sådan.

I artikel 20 i samma lag fastställs att representanter för de brottsbekämpande myndigheterna har rätt att i syfte att förhindra eller utreda brottslig verksamhet kräva att personer som befinner sig på offentlig plats legitimerar sig. Vid motstånd eller ogrundad vägran ska strafflagen och straffprocesslagen tillämpas.

b) För utländska medborgare:

I artikel 4.1 i den organiska lagen 14/2003 av den 20 november 2003 om ändring av Ley Orgánica 4/2000 av den 11 januari 2000 om utländska medborgares rättigheter och friheter i Spanien och om deras sociala integration, ändrad genom Ley Orgánica 8/2000 av den 22 december 2000, fastställs att utländska medborgare som uppehåller sig på spanskt territorium är skyldiga att inneha dokument och handlingar som styrker deras identitet och lagliga rätt att vistas i Spanien.

”Utländska medborgare som befinner sig på spanskt territorium har rätt och skyldighet att inneha dokument och handlingar som styrker deras identitet och som utfärdats av de behöriga myndigheterna i deras ursprungsland eller i det land från vilket de anlände till Spanien, samt dokument och handlingar som styrker deras rätt att vistas i Spanien.”

I artikel 100.2 i kungligt dekret 2393/2004 av den 30 december 2004 om antagande av tillämpningsföreskrifter för den organiska lagen 4/2000 av den 11 januari 2000 om utländska medborgares rättigheter och friheter i Spanien och om deras sociala integration fastställs följande:

”Utländska medborgare är skyldiga att visa upp dokument och handlingar som styrker deras identitet och lagliga rätt att vistas i Spanien på anmodan från myndigheterna eller myndigheternas representanter.”

I artikel 11 i den organiska lagen 1/1992 av den 21 februari 1992 om skydd av den allmänna säkerheten fastställs att utländska medborgare som uppehåller sig på spanskt territorium är skyldiga att inneha dokument och handlingar som styrker deras identitet och lagliga rätt att vistas i Spanien.

FRANKRIKE

I den franska lagstiftningen föreskrivs denna skyldighet i artikel L.611-1 i lagen om utlänningars inresa och vistelse och om asyl (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile, CESEDA), där det fastställs att personer med utländsk nationalitet, även utanför reguljära identitetskontroller, på begäran av en tjänsteman vid kriminalpolisen eller, under dennes överinseende, på begäran av polis eller polisassistent, ska kunna visa upp dokument och handlingar som styrker deras rätt att resa eller vistas på franskt territorium.

ITALIEN

Möjligheten att få en identitetshandling föreskrivs i den nationella lagstiftningen i artikel 3 i Testo Unico Leggi di Pubblica Sicurezza av den 18 juni 1931 nr 773. I artikeln fastställs att ”borgmästaren ska utfärda identitetshandlingar till personer över 15 år som bor i kommunen och som har ansökt om identitetshandlingar, i enlighet med förlagan från inrikesministeriet”.

När det gäller skyldighet att bära på sig identitetshandlingar föreskrivs det i artikel 4 i ovannämnda lag att polismyndigheten, inom sin jurisdiktion, får ålägga en farlig eller brottsmisstänkt person att bära med sig identitetshandlingar och uppvisa dessa varje gång en polisman begär detta.

Efter genomgång av dessa artiklar har vi kommit fram till att skyldigheten att bära på sig ovannämnda dokument bara gäller en farlig eller brottsmisstänkt person. För övriga (personer som inte är farliga eller misstänkta för brott) gäller endast skyldigheten, enligt artikel 651 i strafflagen, att på begäran upplysa en tjänsteman om sin identitet, allmänna situation eller personliga egenskaper.

Utländska medborgare som är lagligen bosatta i landet har rätt att skriva in sig i den kommun där de bor och erhålla en identitetshandling som dock inte gäller för utresa.

CYPERN

Enligt artikeln om kontroller inom territoriet i förordning (EG) nr 562/2006 ska avskaffandet av gränskontroll vid de inre gränserna inte påverka möjligheten för en medlemsstat att i sin nationella lagstiftning föreskriva en skyldighet att inneha eller bära på sig dokument och handlingar.

Cypern har en sådan bestämmelse i sin lagstiftning. Enligt lagen om folkbokföring från 2006 (L.13(I)/2006) har poliser i tjänst, ledamöter i en folkbokföringsmyndighet eller andra personer som har skriftligt tillstånd från direktören för invandrings- och folkbokföringsavdelningen, rätt att anmoda en person att visa upp sitt identitetskort. Om personen i fråga inte visar upp sitt identitetskort inom angiven tid har han eller hon gjort sig skyldig till en överträdelse och riskerar upp till ett års fängelse eller böter på högst 1 000 pund, eller både fängelse och böter. Enligt artikel 28 i polislagen (L.73(I)/2004) får poliser vidare stoppa, kontrollera och kroppsvisitera en person som de ser begå eller som de misstänker kommer att begå en handling, eller som de ser eller misstänker inneha något som kräver licens enligt gällande lag, och kan begära att den berörde visar upp en sådan licens.

LETTLAND

Enligt det lettiska ministerkabinettets bestämmelse nr 499 av den 4 november 2002”Bestämmelser om Lettlands gränsområden och Lettlands gränsordning” måste alla personer över 15 år bära på sig personliga identitetshandlingar när de uppehåller sig i gränsområden (vilka sträcker sig högst 2 km från gränsen) utmed Lettlands gräns. I övriga fall är det enligt Lettlands lagstiftning inte tvunget att ständigt bära på sig identitetshandlingar.

LITAUEN

Enligt den litauiska lagstiftningen är litauiska och övriga EU-medborgare inte skyldiga att bära på sig personliga dokument och handlingar.

Enligt artikel 17.5 i lagen om landets gränser och skyddet av dessa måste alla medborgare som uppehåller sig i gränsområden bära på sig identitetshandlingar.

Litauiska medborgare över 16 år måste skaffa och inneha nationellt identitetskort eller pass. Enligt lagen om utlänningars rättsliga ställning måste alla EU-medborgare inneha identitetshandlingar och alla tredjelandsmedborgare inneha och bära på sig identitetshandlingar.

LUXEMBURG

Utländska medborgare är skyldiga att alltid bära på sig sitt uppehållstillstånd.

UNGERN

I artikel 61.3 i lag XXXIX från 2001 om utlänningars inresa och vistelse föreskrivs att alla utlänningar – på begäran av myndigheterna – måste kunna visa upp sina resehandlingar, uppehållstillstånd eller lämpliga dokument för identifiering.

MALTA

Det bör noteras att det enligt invandringslagen (kapitel 217) för närvarande krävs att man visar upp pass eller andra relevanta dokument vid inresan till landet. Det finns emellertid inga rättsliga bestämmelser som föreskriver att man ständigt måste bära på sig sådana handlingar.

I praktiken kan emellertid de nationella myndigheterna kräva att tredjelandsmedborgare visar upp de relevanta dokumenten vid behov. De förväntas därför alltid bära sådana dokument på sig under sin vistelse på Malta.

NEDERLÄNDERNA

I Nederländerna är alla över 14 år skyldiga att vid kontroll direkt kunna identifiera sig enligt lagen om identifieringsskyldighet [Wet op de identificatieplicht]. Detsamma gäller för utländska medborgare.

I artikel 4.21 i utlänningsförordningen [Vreemdelingenbesluit, eller ”V”] anges vilka dokument som kan användas för identifiering i Nederländerna enligt artikel 50.1 i utlänningslagen. Artikeln skiljer mellan följande grupper:

— Utländska medborgare som lagligen vistas i landet och som har tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd.

— Utländska medborgare som lagligen vistas i landet i egenskap av EU-medborgare.

— Personer som har ansökt om asyl för en begränsad period.

— Andra utländska medborgare än de som beskrivits ovan.

Följande handlingar eller dokument är aktuella:

a. Utländska medborgare som lagligen vistas i landet och som innehar ett tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd (artikel 8 a–d i utlänningslagen) har som en identitetshandling erhållit ett separat uppehållsdokument i enlighet med tillägg 7a–7d i utlänningsförordningen.

b. När det gäller utländska medborgare från EU eller EES-länder samt Schweiz som lagligen vistas i landet enligt artikel 8 e i utlänningslagen ska ett giltigt nationellt pass eller giltigt identitetskort uppvisas. När det gäller utländska medborgare som lagligen vistas i landet enligt artikel 8 e i utlänningslagen som familjemedlemmar till medborgare i ett EU- eller EES-land eller i Schweiz, men som är av annan nationalitet ska följande uppvisas: — Ett giltigt nationellt pass med den inresevisering som krävdes, om det har gått mindre än tre månader sedan inresan i landet. — Ett giltigt nationellt pass med inresestämpel, om det inte krävdes visering för inresan och om det har gått mindre än tre månader sedan inresan i landet. — Ett giltigt nationellt pass med ett intyg från den behöriga myndigheten att den berörde har ansökt om uppehållskort, om mindre än sex månader har gått sedan intyget utfärdades. — Ett uppehållskort enligt tillägg 7e i utlänningsförordningen.

c. Utländska medborgare som har ansökt om asyl för en begränsad period kommer att få identitetshandlingar i enlighet med tillägg 7f i utlänningsförordningen vid asylmottagningen.

d. Utländska medborgare som lagligen vistas i landet i enlighet med artikel 8j i utlänningslagen på grund av att det föreligger hinder för utvisning enligt artikel 64 i utlänningslagen, och personer som lagligen vistas i landet till följd av att avresan har skjutits upp kommer att som identitetshandling erhålla ett uppehållsdokument enligt tillägg 7f2 i utlänningsförordningen (dokument W2) om de inte redan har ett giltigt dokument för gränspassage.

e. (Personer som misstänks vara) offer för människohandel som lagligen vistas i landet enligt artikel 8 k i utlänningslagen kommer att erhålla ett uppehållsdokument enligt tillägg 7f2 i utlänningslagen (dokument W2) om de inte redan har ett giltigt dokument för gränspassage.

f. Ensamkommande minderåriga utländska medborgare som väntar på beslut om en ansökan om förlängd giltighet för eller ändring av ett tidigare utfärdat uppehållstillstånd kommer att erhålla ett uppehållsdokument i enlighet med tillägg 7f2 i utlänningsförordningen (dokument W2) om de inte redan har ett giltigt dokument för gränspassage.

g. Övriga utländska medborgare.

Övriga utländska medborgare bör ha ett giltigt dokument för gränspassage enligt kravet för inresa till Nederländerna i utlänningsförordningen, eller annat giltigt dokument för gränspassage med giltig visering. De dokument för gränspassage som krävs för inresa till Nederländerna framgår av artikel 2.3 i utlänningsförordningen. Denna bestämmelse gäller inte enbart utländska medborgare som får uppehållstillstånd för den fastställa perioden utan också utländska medborgare som vistas olagligt i landet. Ett W2-dokument får endast utfärdas under mycket speciella omständigheter, mot bakgrund av att den berörde redan har befriats från kravet att inneha pass.

Den särskilda bestämmelsen i artikel 2.4 i utlänningsförordningen gäller transitpassagerare. Utländska medborgare som innehar uppehållstillstånd från en annan medlemsstat som deltar i Schengen får röra sig fritt inom Schengenområdet utan visering under högst tre månader, men de måste inneha giltiga resehandlingar.

Artikel 50 i utlänningslagen

1. De tjänstemän som är ansvariga för gränskontroll och de tjänstemän som ansvarar för övervakning av utländska medborgare är bemyndigade att kontrollera enskilda personer i syfte att fastställa deras identitet, medborgarskap och ställning när det gäller rätt att vistas i landet, antingen på grundval av fakta och omständigheter som, objektivt sett, ger upphov till skälig misstanke om olaglig vistelse, eller i syfte att förhindra olaglig vistelse efter gränspassage. Den som uppger att han eller hon har nederländskt medborgarskap men inte kan bevisa detta riskerar tvångsåtgärder enligt punkterna 2 och 5. De dokument och handlingar som en utländsk medborgare måste inneha för att hans eller hennes identitet, nationalitet och ställning enligt lagen om rätt att vistas i landet ska kunna fastställas kommer att fastställas i form av ett ministerdekret.

2. Om det inte är möjligt att direkt fastställa den kontrollerades identitet får han eller hon föras till en förhörslokal. Den berörde kommer att hållas kvar där i högst sex timmar, förutsatt att denna tidsperiod inte omfattar någon tid mellan midnatt och kl. 9 på morgonen.

3. Om den kontrollerades identitet omedelbart kan fastställas, och om det framgår att han eller hon inte har laglig rätt att vistas i landet, eller om det inte omedelbart framgår att han eller hon har laglig rätt att vistas i landet, får hon eller hon föras till en förhörslokal. Den berörde kommer att hållas kvar där i högst sex timmar, förutsatt att denna tidsperiod inte omfattar någon tid mellan midnatt och kl. 9 på morgonen.

4. Om det fortfarande finns skäl att misstänka att den kvarhållne inte har laglig rätt att vistas i landet får den tid som anges i punkterna 2 och 3 av utredningsskäl utsträckas till högst 48 timmar av befälhavaren vid Koninklijke Marechaussee eller av den behörige polischefen i den ort där den utländske medborgaren befinner sig.

5. De tjänstemän som avses i punkt 1 har befogenhet att visitera den kvarhållne och dennes kläder, liksom hans eller hennes personliga tillhörigheter.

6. Närmare bestämmelser kommer att föreskrivas genom ett ministerdekret avseende tillämpningen av de ovanstående punkterna i denna artikel.

Artikel 4.21 i utlänningsförordningen från 2000

1. De dokument och handlingar som avses i artikel 50.1 sista meningen i utlänningslagen är följande:

a) För utländska medborgare som lagligen vistas i landet enligt artikel 8 a–8 d i utlänningslagen: Ett dokument som är utfärdat av de behöriga myndigheterna, enligt en förlaga som fastställs genom en ministerförordning.

b) För utländska medborgare som lagligen vistas i landet enligt artikel 8 e i utlänningslagen: Ett giltigt nationellt pass eller ett giltigt identitetskort om de är medborgare i en stat enligt definitionen i artikel 8.7.1 eller, om de inte är medborgare i en sådan stat, 1o. ett giltigt nationellt pass med den inresevisering som krävdes, om det har gått mindre än tre månader sedan inresan i landet, 2o. ett giltigt nationellt pass med inresestämpel, om det inte krävdes visering för inresan och om det har gått mindre än tre månader sedan inresan i landet, 3o. ett giltigt nationellt pass med ett intyg från den behöriga myndigheten enligt artikel 8.13 punkt 4, om mindre än sex månader har gått sedan intyget utfärdades, 4o. ett uppehållsdokument som utfärdats av de behöriga myndigheterna enligt artikel 8.13 punkt 5 eller artikel 8.20 punkt 1.

c) För utländska medborgare som har ansökt om asyl för en begränsad period enligt artikel 28 i utlänningslagen: Ett dokument som är utfärdat av de behöriga myndigheterna, enligt en förlaga som fastställs genom en ministerförordning.

d) För andra utländska medborgare än de som avses i c, som har laglig rätt att vistas i landet enligt definitionen i artikel 8 f, 8 g, 8 h, 8 j eller 8 k i utlänningslagen och som inte hade några giltiga handlingar eller dokument för gränspassage enligt utlänningslagen: Ett dokument utfärdat av de behöriga myndigheterna enligt en förlaga som fastställs genom en ministerförordning, tillsammans med ett tilläggsblad enligt artikel 4.29 punkt 3, där vederbörandes status enligt lagen om rätt att vistas i landet anges.

e) För övriga utländska medborgare, ett giltigt dokument för gränspassage som uppfyller kravet för inresa till Nederländerna enligt utlänningslagen, eller annat giltigt dokument för gränspassage med giltig visering eller med en angivelse om status enligt lagen om rätt att vistas i landet.

2. Inga andra dokument än de som anges i punkt 1 a eller 1 b kommer att utfärdas till barn under 12 år, såvida de enligt ministern inte har ett berättigat intresse av att få ett sådant dokument.

3. På det dokument som avses i punkt 1 a–d ska det finnas en anteckning om huruvida den utländske medborgaren får lov att arbeta och om det krävs arbetstillstånd för detta arbete enligt lagen om utländsk arbetskraft [Wet arbeid vreemdelingen].

4. Om vistelsen i Nederländerna för en utländsk medborgare enligt punkt 1 a eller 1 b omfattas av restriktioner enligt artikel 3.4 punkt 4, kommer det att stå på dokumentet att utnyttjande av offentliga medel kan få följder för rätten att vistas i landet [”beroep op de publieke middelen kan gevolgen hebben voor verblijfsrecht”] på dokumentet.

ÖSTERRIKE

§ 2 i Österrikes federala lag om passystemet för österrikiska medborgare (passlagen från 1992), Österrikes officiella tidning (BGBl.) 1992/839 i den lydelse som framgår av Österrikes officiella tidning I 2006/44

Inresa i och utresa ur landet

(1) Om inte annat framgår av mellanstatliga överenskommelser eller av internationell praxis som motsäger detta måste österrikiska medborgare ha giltiga resehandlingar (pass eller ersättning för pass) för att resa in i eller lämna landets territorium. Oavsett det ansvar som åligger medborgarna enligt artikel 24.1 får en medborgare, som inte innehar giltiga resehandlingar men som kan bevisa sitt medborgarskap och identitet, inte vägras inresa.

(2) I den mån den federala regeringen har befogenhet att ingå mellanstatliga överenskommelser enligt artikel 66.2 i Österrikes federala konstitution (Bundes-Verfassungsgesetz) har den rätt att, i syfte att förenkla utrikesresor, ingå internationella avtal som ger medborgare rätt att resa till andra stater och att resa in på Österrikes territorium på grundval av andra dokument och handlingar än de som anges i punkt 1. Under förutsättning att de underlättar resandet till gränsområden i Österrikes grannländer får sådana avtal inbegripa specificeringar i denna fråga om att sådana lättnader endast ska tillämpas på medborgare som har sin hemvist eller är bosatta i landets gränsområden.

Avtal enligt § 2.2 i passlagen:

— Avtal mellan Republiken Österrike och Socialistiska Federativa republiken Jugoslavien om lokal gränstrafik (nu Republiken Slovenien), Österrikes officiella tidning nr 379/1968 i den lydelse som framgår av Österrikes officiella tidning nr 143/1996 – se artiklarna 3, 4 och 7 (för närvarande under revidering).

— Avtal mellan Republiken Österrike och Schweiziska edsförbundet om gränsövergångar för passagerare i lokal gränstrafik, Österrikes officiella tidning nr 164/1974 – se artiklarna 2–4 och 7–9.

§ 15 i Österrikes federala lag om utlänningspolisens verksamhet, utfärdande av dokument och handlingar för utlänningar samt utfärdande av inresedokument (Lagen om utlänningspolisen från 2005 – FPG), Österrikes officiella tidning I nr 100/2005

Villkor för laglig inresa till den federala republikens territorium

(1) Om inte annat framgår av bestämmelser i den federala lagen eller internationella avtal eller av internationell praxis, krävs det att utlänningar ska inneha giltiga resehandlingar för laglig inresa till Republiken Österrikes territorium (skyldighet att inneha pass).

Andra resehandlingar som avses i § 15.1 i lagen om utlänningspolisen:

— Utländska pass (§ § 88–93)

— Konventionsresehandling (§ 94)

— Identitetskort med foto för personer som åtnjuter immunitet och privilegier (§ 95)

— Provisorisk resehandling för medborgare i en av Europeiska unionens medlemsstater (§ 96)

— Resedokument för återsändande av tredjelandsmedborgare (§ 97)

§ 16 Lagen om utlänningspolisen från 2005 (FPG), Österrikes officiella tidning I nr 100/2005

Allmänna villkor avseende skyldigheten att inneha pass

(1) Om allmänintresset så kräver, i synnerhet i frågor som rör pass, utlänningspolis och utrikespolitik, har förbundsinrikesministern befogenhet att, i samråd med förbundsutrikesministern, utfärda en förordning enligt vilken vissa typer av resehandlingar som utfärdats av andra stater än de som är parter i fördraget inte kan betecknas som förenliga med skyldigheten att inneha pass.

(2) Utlänningar som registrerats på gemensam resehandling får resa in i eller ut ur landet enbart i sällskap med innehavaren av den resehandling på vilken de registrerats. Detta gäller inte i fråga om åtgärder som vidtagits i samband med avvisning eller transport utomlands enligt kapitlen 5–10.

(3) Utlänningar för vilka det utfärdats ett kollektivpass anses fullgöra skyldigheten att inneha pass men de får endast resa in i eller ut ur landet tillsammans. Varje medlem i den grupp som reser tillsammans måste ha ett av myndigheterna utfärdat dokument som visar hans eller hennes identitet. Detta gäller inte i fråga om åtgärder som vidtagits i samband med utvisning eller transport utomlands enligt kapitlen 5–10.

§ 17 Lagen om utlänningspolisen från 2005, Österrikes officiella tidning I nr 100/2005

Inskränkningar i skyldigheten att inneha pass

(1) I den mån som den federala regeringen har befogenhet att ingå mellanstatliga överenskommelser enligt artikel 66.2 i Österrikes federala konstitution (Bundes-Verfassungsgesetz) har den rätt, med förbehåll för ömsesidighet, att ingå överenskommelser enligt vilka utlänningar som omfattas av skyldigheten att inneha pass får rätt att resa in i landet, att tillfälligt vistas på österrikiskt territorium och att lämna landet på grundval av andra resehandlingar än de som anges i § § 15.1 och 16.3. Dessa utlänningar anses fullgöra skyldigheten att inneha pass.

(2) I överenskommelser enligt punkt 1, som syftar till att underlätta resor till Österrikes gränsområden, får det specificeras att utlänningar som har rest in i landet med denna typ av resehandling får stanna i Österrikes gränsområden. I sådana fall får det också i den internationella överenskommelsen specificeras att de dokument som är avsedda för inresa eller tillfällig vistelse i eller utresa ur landet måste kontrasigneras av en österrikisk statlig myndighet.

(3) Om allmänintresset så kräver har förbundsinrikesministern befogenhet att, i samråd med förbundsutrikesministern, utfärda bestämmelser om att vissa utländska medborgare som omfattas av skyldigheten att inneha pass får resa in i Österrike, tillfälligt vistas där och lämna landet på grundval av andra handlingar. Dessa utlänningar anses fullgöra skyldigheten att inneha pass.

(4) EES-medborgare och schweiziska medborgare kan också anses fullgöra skyldigheten att inneha pass om de innehar ett identitetskort och får resa in i landet, tillfälligt vistas på österrikiskt territorium och resa ut ur landet med denna typ av resehandling.

Överenskommelser som avses i § 17.1 i lagen om utlänningspolisen:

Avtal mellan medlemmarna i North Atlantic Treaty Organization (Nato) gällande statusen för deras styrkor (Statusavtal för Natos styrkor), Österrikes officiella tidning III nr 135/1998 i den lydelse som framgår av Österrikes officiella tidning III nr 96/1999 i samband med avtalet mellan de stater som är parter i Nato och övriga stater som deltar i partnerskapet för fred gällande statusen för deras styrkor (Nato-PFF-avtalet), Österrikes officiella tidning III nr 136/1998 i den lydelse som offentliggjordes i Österrikes officiella tidning III nr 178/1998 – se artikel III.1 i statusavtalet för Natos styrkor.

Avtal som avses i § 17.2 i lagen om utlänningspolisen: (se avtal som avses i § 2.2 i den österrikiska passlagen):

§ 18 Lagen om utlänningspolisen från 2005, Österrikes officiella tidning I nr 100/2005

Undantag från skyldigheten att inneha pass

(1) Utlänningar omfattas inte av skyldigheten att inneha pass i följande fall:

1. Om en övertagandeförklaring (§ 19) har utfärdats,

2. om ett tillstånd för tillfällig vistelse har utfärdats i enlighet med den österrikiska lagen om etableringsrätt och tillfällig vistelse, i de fall där utlänningen inte har några resehandlingar, eller

3. vid transitering (§ 48).

(2) Utlänningar som konstateras vara berättigade till asyl eller till status som skyddsbehövande i Österrike och som inte har giltiga resehandlingar men som kan visa upp prima facie-bevis på sin identitet får inte – oavsett deras ansvar enligt § § 120 och 121 – vägras inresa i landet.

§ 19 i lagen om utlänningspolisen – övertagandeförklaring

(1) En övertagandeförklaring ska upprättas på begäran från en behörig myndighet i en annan stat för en utländsk medborgare som ska utvisas till Österrike från denna stats territorium och som Österrike måste ta emot enligt en internationell överenskommelse (punkt 4), en EG-konvention eller enligt internationell praxis.

(2) Övertagandeförklaringen måste uttryckligen utformas som ett sådant, och utlänningens identitet och nationalitet måste anges.

(3) Om inte annat särskilt anges i en internationell överenskommelse eller i en EG-konvention måste övertagandeförklaringens giltighetstid fastställas till den tidsperiod som krävs för återsändandet av utlänningen. En viss gränsövergång eller en viss plats i en stat som är part i fördraget måste anges för inresan till landet.

(4) I den mån som den federala regeringen har befogenhet att ingå mellanstatliga överenskommelser enligt artikel 66.2 i Österrikes federala konstitution (Bundes-Verfassungsgesetz) har den, med förbehåll för ömsesidighet, rätt att ingå överenskommelser enligt vilka personer som olagligt har rest in på en annan stats territorium eller som inte längre uppfyller kraven för inresa eller vistelse i det landet kan återvända till Österrike (återtagandeavtal).

§ 23 Lagen om utlänningspolisen från 2005, Österrikes officiella tidning I nr 100/2005

Läkarintyg

(1) I syfte att skydda folkhälsan har förbundsministern för hälsovård och kvinnofrågor rätt att utfärda en förordning med angivande av vissa stater där det finns en betydande risk att smittas av

1. en anmälningspliktig sjukdom, som lätt smittar vid normal social kontakt (allvarlig sjukdom) i den mening som avses i den österrikiska epidemilagen [Epidimiegesetz] från 1950, Österrikes officiella tidning nr 186/1950,

2. annan allvarlig smittsam sjukdom som inte är anmälningspliktig eller omfattas av rapporteringsskyldighet, eller

3. anmälningspliktig tuberkulos i den mening som avses i § 3 a i den österrikiska lagen om tuberkulos Österrikes officiella tidning nr 127/1968,

och det därför finns risk för att ett stort antal personer utsätts för bestående och allvarlig fara.

(2) Utlänningar som tillfälligt har vistats i den stat som anges i en förordning enligt punkt 1 under de sex månader som omedelbart föregick inresan till Österrike ska ha rätt till visering under förutsättning att de lämnar ett läkarintyg där det anges att de är fria från de sjukdomar som nämns i den förordning som avses i punkt 1.

(3) I förordningen måste de sjukdomar som avses i punkt 1 anges liksom läkarintygets innehåll och giltighetstid.

POLEN

Polen har inte infört några särskilda förordningar när det gäller skyldighet att inneha eller bära på sig dokument och handlingar.

PORTUGAL

Artikel 2.1 i lag nr 5/95 av den 21 februari 1995 (lag som gör det obligatoriskt att bära på sig identitetshandlingar) enligt vilken ”medborgare över 16 år måste bära på sig identitetshandlingar när de uppehåller sig på allmän plats, platser som är öppna för allmänheten eller står under polisövervakning”.

I artikel 2.2 i samma lag fastställs att ”vid tillämpningen av punkt 1 ska följande anses som identitetshandlingar:

a) identitetskort eller pass för portugisiska medborgare,

b) uppehållstillstånd, identitetskort eller pass för medborgare i Europeiska gemenskapens medlemsstater,

c) uppehållstillstånd, identitetskort eller pass för medborgare i länder utanför EU.”

SLOVENIEN

En utlänning måste styrka sin identitet genom att visa upp en utländsk resehandling, personligt id-kort eller annan lämplig handling som föreskrivs i utlänningens hemland och som styrker dennes identitet, en resehandling för utlänningar, ett personligt id-kort för utlänningar, gränsöverskridande identitetskort, eller annan officiell handling som utfärdats av en myndighet och som är försedd med ett foto och på grundval av vilken utlänningens identitet kan fastställas. Utlänningar måste på polismans begäran styrka sin identitet genom att visa upp ovannämnda handlingar och ett tillstånd som visar att de lagligen har rest in i och lagligen vistas i Slovenien (Artikel 75 Ztuj-1-UPB3, Ur. l. RS [Sloveniens officiella tidning] nr 107/2006).

Utlänningar riskerar böter på 20 000 slovenska tolar (83,46 euro) om de, inte på polismans begäran, kan visa upp en handling som styrker att de har laglig rätt att resa in i och stanna i landet eller styrka sin identitet (artikel 97.3 och 97.4 Ztuj).

SLOVAKIEN

Om gränskontrollerna vid de inre gränserna avskaffas får medlemsstaterna, enligt artikel 21 c och d i kodexen om Schengengränserna, i sin nationella lagstiftning föreskriva en skyldighet att inneha eller bära på sig dokument och handlingar och en skyldighet för tredjelandsmedborgare att anmäla sin närvaro på en medlemsstats territorium i enlighet med bestämmelserna i artikel 22 i Schengenkonventionen. Efter avskaffandet av gränskontrollerna kommer skyldigheten för tredjelandsmedborgare (jämförbar med skyldigheten för slovakiska medborgare) att inneha en giltig resehandling (och, om så krävs, visering, ett identitetskort eller ett uppehållstillstånd för vistelsen på slovakiskt territorium) förmodligen att behållas. Registreringsskyldigheten för utlänningar enligt artikel 49.2 i lag nr 48/2002 Coll. kommer också att behållas.

FINLAND

Utlänningslagen (301/2004) 13 § – Pass

En utlänning som reser in i eller vistas i Finland ska ha ett giltigt pass som har utfärdats av en myndighet i hans eller hennes hem- eller vistelseland. Passet ska på uppmaning visas upp för gränskontrollmyndigheten eller polisen.

Det finns ingen skyldighet att bära på sig dokument och handlingar under ett besök i landet enligt den nationella lagstiftningen.

SVERIGE

De nationella bestämmelserna avseende artikel 21 c finns i 9 kap. 9 § utlänningslagen

§ 9

En utlänning som vistas i Sverige är skyldig att på begäran av en polisman visa upp pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i Sverige. Utlänningen är också skyldig att efter kallelse av Migrationsverket eller polismyndigheten komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse i landet. Om utlänningen inte gör det, får han eller hon hämtas genom polismyndighetens försorg. Om det på grund av en utlännings personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får han eller hon hämtas utan föregående kallelse.

Kustbevakningen ska medverka i polisens kontrollverksamhet som sägs i första stycket genom kontroll av och i anslutning till sjötrafiken. Om kontrollen utövas av Kustbevakningen, ska pass eller andra handlingar visas upp för tjänstemannen vid Kustbevakningen.

Kontroll enligt första och andra styckena får vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll.

RUMÄNIEN

I artikel 104 i utlänningslagen nr 194/2002 föreskrivs följande:

1. Uppehållstillståndet utgör beviset för utlänningens identitet och rätt att vistas i Rumänien, samt för vistelsens varaktighet och det syfte för vistelsen som ligger till grund för beviljandet av denna rätt.

2. Innehavaren av uppehållstillståndet är skyldig att alltid bära det på sig, att inte överlåta det till någon och att på begäran uppvisa det för de behöriga myndigheterna.

ISLAND

Enligt den nationella lagstiftningen är isländska medborgare enligt lag inte skyldiga att bära på sig identitetshandlingar eller dokument. Polisen får emellertid, enligt artikel 15.5 i polislagen, begära att en person (isländsk eller utländsk medborgare) uppger namn, personligt id-nummer och adress, och uppvisar en identitetshandling som styrker uppgifterna.

Enligt artikel 5.1 i utlänningslagen (lag nr 96/2002) ska en utlänning som anländer till Island, om inte annat anges i bestämmelser från inrikesministeriet, inneha ett pass eller annan identitetshandling som godkänns som resehandling. Enligt artikel 53 i samma lag ska en utlänning på begäran av polis visa upp sina identitetshandlingar och vid behov lämna uppgifter så att hans eller hennes identitet och lagliga rätt att vistas i Island kan fastställas.

Inrikesministeriet får besluta att andra utlänningar än danska, finska, norska och svenska medborgare ska bära på sig pass eller andra personliga identitetshandlingar under vistelsen i Island. Ministern får undanta andra utlänningar från denna skyldighet.

Som framgår av ovanstående har de isländska myndigheterna tillräckliga möjligheter att ålägga en utlänning att inneha eller bära på sig handlingar och dokument, både vid ankomsten till Island och under vistelsen i landet. Avskaffandet av gränskontrollen vid de inre gränserna påverkar inte genomförandet av bestämmelserna ovan.

NORGE

Frågan behandlas i artikel 44 första stycket i utlänningslagen (Lag om utlänningars tillträde till riket och deras vistelse i detta av den 24 juni 1988 nr 64). I denna bestämmelse fastställs följande:

På polisens begäran måste en utländsk medborgare styrka sin identitet och vid behov tillhandahålla uppgifter så att hans eller hennes identitet och lagliga rätt att vistas i landet kan fastställas.

I enlighet med denna bestämmelse är utländska medborgare följaktligen skyldiga att inneha och bära på sig identitetshandlingar. Det finns ingen motsvarande skyldighet för norska medborgare.