SV Europeiska unionens officiella tidning C 465/1

YTTRANDE nr 2/2016

(i enlighet med artikel 287.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget))

över förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) nr 1316/2013 och (EU) 2015/1017 och kommissionens utvärdering som åtföljer förslaget i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EU) 2015/1017

Efsi: ett tidigt förslag om förlängning och utvidgning

(2016/C 465/01)

INNEHÅLL

Punkt Sidan I. INLEDNING 1–5 3 Omfattningen av och tidpunkten för revisionsrättens yttrande 1–5 3 Förslaget 2 3 Garantiutvärderingen 3 4 Vårt yttrande 4–5 4 II. VÅRA IAKTTAGELSER OM DE VIKTIGASTE FÖRESLAGNA ÄNDRINGARNA 6–80 4 Faktaunderlaget till förslaget är begränsat 6–36 4 Det är för tidigt att föreslå att EU:s budgetgaranti ska höjas 6–17 4 Förslaget och garantiutvärderingen följer inte principerna om bättre lagstiftning 18–27 8 De föreslagna inbetalningarna till garantifonden är i linje med den uppdaterade uppskattningen av förväntade förluster 28–36 9 Det finns en risk för att Efsis effekter överskattas 37–51 10 Det finns en allmän definition av additionalitet i förslaget 37–46 10 Beräkningen av multiplikatoreffekten förutsätter att det inte görs några investeringar utan Efsi 47–51 13 Ett antal aspekter av styrningen av Efsi och öppenheten kan förtydligas och förbättras 52–80 14 Bestämmelser om utesluten verksamhet och icke samarbetsvilliga jurisdiktioner 53 14 Ett erkänt behov av att åtgärda geografiska obalanser och sektoriella koncentrationer 54–60 14 Förtydliga tillämpningen av reglerna för statligt stöd vid projekt där finansiering från Efsi och strukturfonderna kombineras 61–62 15 Ett erkänt behov av tydligare och rationellare förvaltning 63–73 15 Valet av Efsi-transaktioner bör vara mer öppet 74–80 17 BILAGA I: EFSIS STYRNINGSSTRUKTUR 18 BILAGA II: FÖRKORTNINGAR OCH REFERENSER 20

EUROPEISKA UNIONENS REVISIONSRÄTT HAR ANTAGIT DETTA YTTRANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), särskilt artiklarna 13.2 och 17.1,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artiklarna 172, 173, 175 tredje stycket, 182.1, 287.4, 317–319 och 322.1,

med beaktande av fördraget om inrättande av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget), särskilt artikel 106a,

med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning (1) om ändring av förordningarna (EU) nr 1316/2013 (2) och (EU) 2015/1017 (3) vad gäller förlängningen av löptiden för Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi) liksom införandet av tekniska förstärkningar av den fonden och Europeiska centrumet för investeringsrådgivning (EIAH) och kommissionens utvärdering som åtföljer förslaget (4),

med beaktande av förordning (EU) 2015/1017, särskilt artikel 18.2,

med beaktande av yttrande nr 4/2015 (5), och

med beaktande av Europaparlamentets begäran av den 19 oktober 2016.

ANTAGIT FÖLJANDE YTTRANDE:

I. INLEDNING

Omfattningen av och tidpunkten för revisionsrättens yttrande

1. Den 14 september 2016 lade kommissionen fram ett lagstiftningsförslag (nedan kallat förslaget) om att ändra den nuvarande Efsi-förordningen för att förlänga Efsis löptid och höja EU:s budgetgaranti till EIB (se punkt 2). Förslagets åtföljs av en utvärdering som kommissionen har gjort av användningen av EU-garantin och garantifondens funktion (nedan kallad garantiutvärderingen) (6). Utvärderingen lämnades tre månader innan tidsfristen gick ut (7). Som ett svar på detta beslutade vi att utfärda ett kombinerat yttrande om både förslaget och garantiutvärderingen.

Förslaget

2. Kommissionen föreslår att — EU:s budgetgaranti höjs från 16 till 26 miljarder euro (artikel 1.7 i förslaget) och EIB:s bidrag till Efsis egna medel från 5 till 7,5 miljarder euro (artikel 1.1 i förslaget), — man förlänger investeringsperioden från juli 2019 till den 31 december 2020 och den period under vilken kontrakt kan undertecknas från juni 2020 till den 31 december 2022 (artikel 1.5 i förslaget), — investeringsmålet höjs till 500 miljarder euro (skäl 13 och avsnitt 1 i bilagan till förslaget), — målsatsen för inbetalningar till EU:s garantifond sänks från 50 till 35 % av EU:s samlade garantiåtaganden (artikel 1.8 i förslaget) och EU-garantin utvidgas till att omfatta effekterna av valutafluktuationer (artikel 1.7 i förslaget), — definitionen av additionalitet (artikel 1.2 i förslaget) ändras och rollen för Europeiska centrumet för investeringsrådgivning (EIAH) justeras (artikel 1.9 i förslaget), — man anger som mål att 40 % av Efsis finansiering ska gå till projekt med klimatåtgärdskomponenter och utesluter finansiering av motorvägar (utom i gränsöverskridande projekt i sammanhållningsländer (8)) (artikel 1.5 i förslaget), — det uttryckligen anges att jordbrukssektorn, fiskeri- och vattenbrukssektorn är berättigade till Efsistöd (artikel 1.5 i förslaget), — öppenheten ökas och skattereglerna skärps (artikel 1.12 i förslaget), — 500 miljoner euro förs över från finansieringsinstrumenten i fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE) till garantifonden (artikel 2 i förslaget), — man stryker artikel 18.7 där det anges att Efsis framtid ska avgöras på grundval av en oberoende utvärdering som ska överlämnas till Europeiska rådet och rådet senast den 5 juli 2018 (artikel 1.10 i förslaget).

Garantiutvärderingen

3. Enligt artikel 18.2 i Efsi-förordningen ska kommissionen utvärdera ”användningen av EU-garantin och garantifondens funktion”. Kommissionen definierar ämnet för utvärderingen som det sätt på vilket EU-garantin utnyttjas för de olika verksamheter som får stöd från Efsi (9). (Garantiutvärderingen omfattar inte additionalitet och stödberättigande (10) för de transaktioner som garanteras av Efsi eftersom dessa omfattas av EIB:s utvärdering (11) i enlighet med artikel 18.1 i Efsi-förordningen, som vi hänvisar till nedan.)

Vårt yttrande

4. Yttrandet är uppbyggt kring följande frågor: — Det begränsade faktaunderlaget till förslaget (punkterna 6–36). — Risken att Efsis effekter överskattas (punkterna 37–51). — Metoderna för styrning och öppenhet (punkterna 52–80).

5. Vårt yttrande baseras inte på samma förfaranden som vi skulle använda för en särskild rapport. Vi planerar att offentliggöra en särskild rapport om Efsis resultat under första halvåret 2018.

II. VÅRA IAKTTAGELSER OM DE VIKTIGASTE FÖRESLAGNA ÄNDRINGARNA

Faktaunderlaget till förslaget är begränsat

Det är för tidigt att föreslå att EU:s budgetgaranti ska höjas

Kriterier

6. Vi övervägde tidpunkten för förslaget mot bakgrund av kraven i Efsi-förordningen, tillgången till information om Efsis resultat och genomförandet av Efsi så här långt.

7. I artikel 18.6 och 18.7 i Efsi-förordningen anges att ett förslag om att ändra Efsi-förordningen ska läggas fram senast den 5 juli 2018, och att ett sådant förslag måste stödjas av en oberoende utvärdering av om Efsi ”uppfyller sina mål och […] bibehållandet av en särskild ordning som stöder investeringar är befogat”. Medlagstiftarna fastställde denna tidsfrist för att säkerställa att en bedömning kunde göras när tillräckligt lång tid hade förflutit för att de första utfallen och effekterna av Efsi skulle kunna identifieras och mätas (12).

Efsi-förordningen ändras tidigare än planerat

8. Kommissionen föreslog den 14 september 2016 en förlängning av löptiden för (13) och ökning av finansieringen till Efsi (14), nästan två år före tidsfristen i Efsi-förordningen. Samtidigt som kravet på oberoende utvärdering behålls i artikel 18.6 föreslår kommissionen att man ska ta bort den bestämmelse som anger att fortsatta investeringar, ändring eller avslutande när det gäller Efsi (15) ska bygga på resultatet av en oberoende utvärdering (se punkt 27).

Stödet från EU-budgeten till finansieringsinstrument är tänkt att fyrdubblas

9. Efsi ingår i systemet med finansieringsinstrument som utökas betydligt under den nya programperioden. Kommissionen föreslår att EU-garantin höjs med 10 miljarder euro (från 16 till 26 miljarder euro) (16). Enbart höjningen skulle vara större än EU:s totala bidrag till finansieringsinstrument med delad, indirekt och direkt förvaltning under programperioden 2007–2013 (se tabell 1). Tabell 1 Finansieringsinstrument som får stöd från EU-budgeten (miljarder euro) Programperioden 2007–2013 (*1) Programperioden 2014–2020 Eruf, ESF (17) och landsbygdsutveckling (18) för perioden 2007–2013/ESI-fonderna för perioden 2014–2020 12,3 21 Småföretagsinitiativet 0 8,5 Finansieringsinstrument med indirekt förvaltning (19) 3,8 (20) 5,8 (*2) Efsi (*3) – högsta EU-budgetgaranti, varav: 0 26 — Inbetalningar till garantifonden 8,7 — Ofinansierad skuld till nuvarande och framtida EU-budgetar 17,3 Totalt 16,1 61,3

10. När det gäller programperioden 2007–2013 konstaterade vi att finansieringsinstrument med delad förvaltning var överkapitaliserade, hade svårt att kontrollera kostnader/avgifter, attrahera privat kapitel och återanvända ekonomiskt stöd (21). Trots detta bygger kommissionens planer på att de fem ESI-fonderna (22) kommer att anslå uppskattningsvis 21 miljarder euro till finansieringsinstrument under programperioden 2014–2020.

11. Ett nytt innovativt finansieringsinstrument (initiativet för små och medelstora företag (23)) är tillgängligt för Eruf och Ejflu under programperioden 2014–2020. Den typ av finansiering (24) som ESI-fonderna tillhandahåller genom initiativet för små och medelstora företag påminner om den som tillhandahålls av Efsi genom småföretagsdelen (25). Även om initiativet för små och medelstora företag har skapats inom ramen för regional utveckling och Efsi riktas till hela EU vänder sig båda instrumenten till samma grupp av små och medelstora företag.

Användningen av Efsi hittills visar att det fortfarande finns mycket investeringskapacitet

12. För att nå det ursprungliga målet på 315 miljarder euro måste EIB finansiera ytterligare projekt värda omkring 60,8 miljarder euro under tre år.

13. Enligt EIB (26) var situationen den 30 juni 2016 följande (se diagram 1): — Undertecknade Efsi-transaktioner hade finansierats med 10,5 miljarder euro (de totala mobiliserade investeringarna uppgick till cirka 66 miljarder euro, omkring 21 % av målet). — Inom infrastruktur- och innovationstjänsten (27) hade kontrakt för 4,72 miljarder euro undertecknats, vilket motsvarar endast 9 % av målet (28). — De undertecknade transaktionerna inom småföretagsdelen (29) uppgick till 5,7 miljarder euro (där den redan mobiliserade finansieringen uppskattades motsvara 58 % av målet). — Den privata finansiering som hade mobiliserats uppgick till 44,7 miljarder euro (30). Diagram 1 Översikt över Efsi-portföljen per den 30 juni 2016 Källa: Revisionsrätten, baserat på uppgifter från EIB per den 30 juni 2016.

14. Det nuvarande Efsi-garantibeloppet räcker generellt för att man ska kunna fortsätta finansiera verksamheter under de kommande två åren. Undantaget är skuldtransaktioner för småföretagardelen (31) där kommissionen och EIB beslutade att tillgodose ansökningar som väntade på finansiering från befintliga finansieringsinstrument inom lånegarantiinstrumentet Cosme och garantiinstrumentet för små och medelstora företag InnovFin – Horisont 2020.

15. Kommissionen och EIB-gruppen har redan vidtagit ett antal åtgärder för att hantera risken för att de tillgängliga medlen i småföretagardelens skuldportfölj tar slut (32): — Efsis styrelse höjde taket för småföretagardelen från 2,5 till 3 miljarder euro genom att flytta över 500 miljoner euro från infrastruktur- och innovationstjänsten (33). — När det gäller småföretagardelens skuldportfölj kom kommissionen och EIB överens om att EU:s årliga bidrag, när de blir tillgängliga, ska användas till att frisläppa EU-garantin till lånegarantiinstrumentet Cosme och garantiinstrumentet för små och medelstora företag InnovFin och omvandla den till exponering för andra-förluster eller mezzanininslag. — Användningen av EU-garantin utvidgades till garantiinstrumentet EaSI (34) och värdepapperiseringsinstrumentet.

16. Kommissionen föreslår att investeringsperioden förlängs med ett och ett halvt år (från juli 2019 till december 2020) (35) och att målet för investeringsvolymen höjs till 500 miljarder euro (36). Kontrakten får undertecknas två år efter investeringsperioden (dvs. fram till december 2022) jämfört med ett år enligt den nuvarande Efsi-förordningen. EIB noterar emellertid i sin utvärdering att Efsi-transaktioner undertecknas omkring 90 dagar efter att de har godkänts (37).

Slutsatser

17. Kommissionen lade fram förslaget om att förlänga Efsi redan ett år efter att fonden hade lanserats. Det finns få belägg för att den föreslagna ökningen av EU-garantin är motiverad utom när det gäller småföretagsdelen. Kommissionen undersökte inte andra alternativ som att igen omfördela EU-garantin mellan de två delarna eller höja EU-garantin enbart för småföretagsdelen. EIB:s data och uppskattningar tyder på att den nuvarande garantin räcker för ytterligare en period med verksamhet inom infrastruktur- och innovationstjänsten, under vilken en översyn av Efsis resultat och mervärde kunde göras i enlighet med medlagstiftarnas anvisningar. Det skulle även kunna bidra till att minska splittringen och överlappningarna mellan Efsi och andra finansieringsinstrument och göra det möjligt att i högre grad fokusera på EU:s prioriteringar. Den föreslagna extra perioden för undertecknande av transaktioner (två år) överensstämmer inte med gällande praxis.

Förslaget och garantiutvärderingen följer inte principerna om bättre lagstiftning

Kriterier

18. Bättre lagstiftning (38) är ett prioriterat område för EU. Kommissionen måste göra ”en strikt bedömning av lagstiftningens konsekvenser då lagstiftningen tas fram, även väsentliga ändringar som införs under lagstiftningsprocessen, så att de politiska besluten är välinformerade och evidensbaserade” (39). En konsekvensbedömning måste göras av kommissionsinitiativ som sannolikt får betydande ekonomiska, miljömässiga och sociala konsekvenser, liksom av ändringar av befintliga rättsakter eller politiska meddelanden (40).

19. Bedömningarna måste inbegripa en utvärdering av alla betydande ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser av EU-insatser (med särskild betoning av sådana som identifierats vid tidigare konsekvensbedömningar) (41). I artiklarna 30 och 140 i budgetförordningen föreskrivs dessutom att förhandsutvärderingar ska göras av utgiftsprogram och finansieringsinstrument. Riktlinjerna för bättre lagstiftning anger också att bedömningarna ska göras enligt en tydligt definierad och stabil metod som ger objektiva resultat. Ändamålsenlighet, effektivitet, relevans, enhetlighet och EU-mervärde ska åtminstone bedömas, eller så ska det förklaras varför det inte görs i färdplanen för bedömning.

Förslaget åtföljs inte av en konsekvensbedömning

20. Kommissionens meddelande av den 1 juni 2016 (42) och motiveringen till förslaget innehåller viss information om hur Efsi används i dagsläget och bygger på resultatet av samråd med berörda parter (43) och interna bedömningar. Dessa dokument utgör dock inte den heltäckande, strikta och evidensbaserade konsekvensbedömning som föreskrivs i riktlinjerna för bättre lagstiftning.

21. Eftersom kommissionen hävdade att det var bråttom att lansera Efsi under 2015 gjorde man då varken en konsekvensbedömning eller en förhandsutvärdering. Som vi konstaterade i vårt yttrande nr 4/2015 (44) ansågs Efsi vara ett undantag från budgetförordningens krav, trots att EU-budgeten tillhandahåller merparten av finansieringen till garantifonden och att budgetgarantin till EIB kommer att leda till betydande eventualförpliktelser för EU-budgeten.

22. Orsakerna till investeringsgapet liksom marknadens behov och hur de bäst ska tillgodoses har därför ännu inte analyserats och bedömts för Efsis räkning. Man har inte heller analyserat hur Efsi kompletterar andra program och finansieringsinstrument som finansieras från EU-budgeten och hur man ska undvika oönskade överlappningar.

Kommissionens och EIB:s utvärderingar utgör inte en genomgång av Efsis resultat och mervärde

23. Kommissionens förslag (se punkt 7) åtföljs av dess interna utvärdering av användningen av EU-garantin och garantifondens funktion. Den har gjorts på grund av ett särskilt rapporteringskrav i Efsi-förordningen (45). Den påverkar den föreslagna ändringen av garantifondens inbetalningssats (se punkt 34) men inga andra delar av förslaget.

24. Som komplement till kommissionens utvärdering gjorde EIB i september 2016 en egen utvärdering av Efsis funktion (i enlighet med artikel 18.1 i Efsi-förordningen). EIB bedömde i vilken utsträckning Efsi har utformats och fungerar på ett sätt som gör att de förväntade effekterna uppnås. Man bedömde inte utfallet och effekterna av Efsi som sådan. Utvärderingen omfattar Efsis underliggande transaktionsportfölj (inklusive additionalitet och stödberättigande), styrningsmetoder och organisationsstrukturer samt relevanta projektförfaranden och riktlinjer (46). EIB säger att det är för tidigt för att utvärderingen ska kunna leda till en slutgiltig bedömning av Efsis resultat (47).

25. I motiveringen till förslaget (48) åtog sig kommissionen också att i november 2016 tillhandahålla en oberoende utvärdering av hur Efsi-förordningen tillämpas. Den oberoende utvärderingen kommer även att omfatta hur Efsi fungerar och hur EU-garantin och EIAH används, och den kommer att bygga på resultaten från både kommissionens och EIB:s interna utvärderingar.

Slutsatser

26. Förslaget lades fram utan en heltäckande konsekvensbedömning (för andra gången) och för tidigt för att det ska gå att mäta Efsis ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser eller dra en slutsats om huruvida Efsi når sina mål. Informationen borde i synnerhet ha handlat om följande: — Befintliga finansieringsinstrument (och de sektorer och stödmottagare som de riktas till). — Överlappningar mellan instrumenten och Efsi. — Överensstämmelsen med EU:s politiska mål. — Möjligheten att minska fragmenteringen av instrument. — Riskförvaltning (och rapportering om eventualförpliktelser för EU-budgeten).

27. Garantiutvärderingen följde inte principerna om bättre lagstiftning. Ingen av de tre ovan nämnda utvärderingarna innehöll en bedömning av utfallet och effekterna av Efsi eftersom det hade gått alltför kort tid för att dessa skulle kunna identifieras eller mätas (49) (se även punkt 8). På grund av att det har gått så kort tid finns det få, om ens några, makroekonomiska indikatorer för att mäta effekten av Efsi. Vi ifrågasätter varför kommissionen har strukit den bestämmelse som kopplar en fortsättning på Efsi till resultatet av en oberoende utvärdering (se punkt 8).

De föreslagna inbetalningarna till garantifonden är i linje med den uppdaterade uppskattningen av förväntade förluster

Garantifonden

28. I syfte att tillhandahålla ”en likviditetsbuffert som ska användas för att betala EIB om anspråk görs på EU-garantin” (50) har EU-lagstiftarna upprättat en garantifond (51). I den nuvarande Efsi-förordningen fastställs målbeloppet för garantifonden till 50 % av EU:s totala garantiåtaganden (8 miljarder euro). I motiveringen till det ursprungliga förslaget (52) förklarar kommissionen att denna målsats fastställdes baserat på ”tidigare erfarenheter av karaktären hos de investeringar som Efsi ska stödja”.

Konsekvenser för EU:s budget

29. För att nå inbetalningsmålet på 50 % sänkte man de planerade utgifterna 2014–2022 för bidrag inom FSE med 2,8 miljarder euro och inom Horisont 2020 med 2,2 miljarder euro och använde 3 miljarder euro från ofördelade marginaler inom den fleråriga budgetramens utgiftstak.

30. Betalningar från EU-budgeten kommer att finansiera fonden fram till 2022. I december 2015 gjorde kommissionen åtaganden om inbetalningar till fonden på 1,4 miljarder euro (53). Fram till den 30 juni 2016 hade kommissionen redan betalat in 380 miljoner euro till garantifonden (av de planerade betalningarna på 500 miljoner euro under 2016) som investerades i obligationer. Det gjordes inga anspråk på fonden (54).

31. Om utbetalningarna når målet kommer Efsi dessutom att leda till ett ofinansierat potentiellt betalningsansvar för EU:s budget på omkring 8 miljarder euro (utöver de 8 miljarder euro som garantifonden ska stå för).

Förväntad förlust och inbetalningsbehov

32. Kommissionen föreslår att målsatsen för EU:s garantifond justeras från 50 till 35 % (55) av EU:s totala garantiåtaganden och lägger fram argument för denna slutsats i sin garantiutvärdering.

33. Baserat på de 39 transaktioner för infrastruktur- och innovationstjänsten som EIB hade undertecknat fram till den 30 juni 2016 och de historiska uppgifterna för instrumenten inom den förstärkta småföretagsdelen liksom de föreslagna ändringarna av småföretagsdelens skuldportfölj (se punkt 15) beräknade kommissionen att inbetalningssatsen i genomsnitt var 33,4 % (56). Kommissionen baserade sin utvärdering av beräkningarna av förväntade förluster för de olika portföljerna på antaganden som den klassificerade som ”försiktiga”.

34. Sänkningen av målsatsen med 15 procentenheter är en justering som kommer att minimera risken för att de belopp som placeras i garantifonden blir större än de förluster som garantifonden ska bära. Samtidigt ökar dock risken för att de belopp som placeras i garantifonden inte kommer att räcka och att det kommer att krävas ytterligare förstärkning från budgeten. Kommissionen har förklarat de antaganden som ligger till grund för det förslag som den lägger fram.

Slutsatser

35. Att Efsi och garantifonden har inrättats med en målsats på 50 % har begränsat budgetflexibiliteten för den fleråriga budgetramen 2014–2020 genom att de ofördelade marginalerna inom budgetramens utgiftstak har minskat. Dessutom har de planerade budgetarna för Horisont 2020 och FSE minskats. Det är för tidigt för en bedömning av alternativkostnaden för dessa nedskärningar som överenskoms 2015, eftersom kommissionen ännu inte kan bedöma effekterna av Efsi, Horisont 2020 och FSE. (Om kommissionen hade använt samma antaganden för det ursprungliga förslaget som den nu använder för det ändrade förslaget skulle effekten av garantifondens finansiering från EU-budgeten under de två senaste åren ha varit lägre.)

36. Med de föreslagna ändringarna kommer EU-budgetens totala potentiella betalningsansvar att uppgå till 26 miljarder euro (varav garantifonden står för cirka 9 miljarder euro). Det potentiella betalningsansvaret kommer att kvarstå så länge investeringsportföljen finns kvar.

Det finns en risk för att Efsis effekter överskattas

Det finns en allmän definition av additionalitet i förslaget

Kriterier

37. I artikel 5.1 i Efsi-förordningen definieras ”additionalitet” (se rutan 1 nedan): Ruta 1: Additionalitet – artikel 5.1 i Efsi-förordningen med föreslagna ändringar (kursiverade) Vid tillämpning av denna förordning avses med additionalitet stöd från Efsi till transaktioner avsedda att åtgärda marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer och som inte skulle ha kunnat genomföras, eller inte genomföras i samma utsträckning, utan Efsis stöd under den period som EU-garantifonden kan användas, med EIB:s, EIF:s eller enligt unionens befintliga finansieringsinstrument. De projekt som stöds av Efsi ska i normalfallet ha en högre riskprofil än projekt som stöds av EIB:s gängse transaktioner, och Efsiportföljen ska generellt ha en högre riskprofil än den portfölj med investeringar som stöddes av EIB inom ramen för dess gängse investeringsstrategi innan denna förordning trädde i kraft. De projekt som stöds av Efsi ska, samtidigt som de bidrar till att skapa sysselsättning och hållbar tillväxt, betraktas som projekt som åstadkommer additionalitet om de är förknippade med en risk som motsvarar EIB:s särskilda verksamhet, enligt definitionen i artikel 16 i EIB-stadgan och EIB:s riktlinjer för kreditrisker. För att bättre åtgärda marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer ska EIB:s särskilda verksamheter med Efsistöd vanligen bestå av efterställda lån, deltagande i riskdelningsinstrument, gränsöverskridande element, exponering mot specifika risker eller övriga identifierbara aspekter som beskrivs närmare i bilaga II. EIB-projekt med lägre risk än den minimirisk som gäller för EIB:s särskilda verksamhet kan även stödjas av Efsi om ett utnyttjande av EU-garantin krävs för att trygga additionalitet, enligt definitionen i första stycket i denna punkt. Projekt med Efsistöd som avser fysisk infrastruktur som sammanlänkar två eller flera medlemsstater, eller utvidgning av fysisk infrastruktur eller tjänster kopplade till fysisk infrastruktur från en medlemsstat till en eller flera andra medlemsstater, ska också anses tillhandahålla additionalitet.

Konsekvenser för EIB-gruppen

38. Under Efsis genomförandeperiod planerar EIB (57) att upprätthålla de utlåningsvolymer som uppnåddes efter kapitalökningen 2013 (58) (se diagram 2). Efsi kommer att i hög grad påverka EIB:s särskilda verksamhet (59) som förväntas öka från 6,4 miljarder euro 2015 (60) till 16–20 miljarder euro per år (varav cirka 2,5 miljarder euro per år i transaktioner där EIB själv bär risken) (61). Diagram 2 EIB-gruppens historiska och prognosticerade utlåningsvolymer Källa: Revisionsrätten, baserat på EIB:s övergripande verksamhetsplaner för 2015–2017 och 2016–2018.

39. I artikel 5.1 anges att projekt som får stöd från Efsi ”ska betraktas som projekt som åstadkommer additionalitet om de är förknippade med en risk som motsvarar EIB:s särskilda verksamhet”. Utifrån detta anser EIB att dess särskilda verksamhet som får stöd från Efsi de facto åstadkommer additionalitet (62) utan att det måste visas att den i) åtgärdar marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer och ii) inte skulle ha kunnat genomföras, eller inte genomföras i samma utsträckning, utan stöd från Efsi av EIB, EIF eller med unionens befintliga finansieringsinstrument. Enligt artikel 5.1 kan Efsi även stödja projekt med lägre riskprofil (t.ex. traditionell/normal EIB-utlåning snarare än särskild verksamhet). Då måste projekten uppfylla kraven på additionalitet.

40. EIB klassificerar transaktioner som ”särskild verksamhet” baserat på ett antal faktorer som låntagarens kreditvärdighet, värdet av lämnade garantier, lånets löptid, komplexiteten i finansieringsstrukturen och transaktioner med kapital likställt med eget kapital. Samtliga Efsi-transaktioner som undertecknades inom infrastruktur- och innovationstjänsten fram till den 30 juni 2016 har status som särskild verksamhet. EIB anser också alla transaktioner inom småföretagsdelen motsvarar definitionen av särskild verksamhet i riktlinjerna för kreditrisker.

41. I sin utvärderingsrapport noterar EIB att det kan finnas situationer där transaktionens riskprofil inte innehåller additionalitet, det vill säga att alternativa strukturer (däribland strukturer med lägre risk) kunde ha övervägts. Dock sägs det vidare i rapporten att EIB i praktiken tar hänsyn till de mer heltäckande kriterierna för additionalitet när det gäller särskild verksamhet och därför går längre än kraven i Efsi-förordningen (63).

Kommissionens förslag om definitionen av additionalitet

42. Kommissionen föreslår att de kännetecken som gör att EIB klassificerar en transaktion som särskild verksamhet förtydligas i artikel 5 och bilaga II till Efsi-förordningen och även att investeringskommittén offentliggör motiveringen till besluten att godkänna användningen av EU-garantin (64), med fokus på efterlevnad av additionalitetskriteriet.

43. Kommissionen föreslår också att gränsöverskridande projekt per definition ska anses tillhandahålla additionalitet (65).

Slutsatser och förslag

44. Om EIB i praktiken likställer statusen ”särskild verksamhet” med additionalitet riskerar det, i kombination med trycket på att nå investeringsmålet, att skapa ett incitament för att använda onödigt komplicerade finansieringsstrukturer eller ge en transaktion en riskprofil som inte motsvarar den verkliga risken. Vi kommer att undersöka denna aspekt vid granskningsarbetet inför en kommande särskild rapport.

45. Definitionen av additionalitet kompliceras ytterligare av att man lägger till hänvisningen till ”fysisk infrastruktur som sammanlänkar två eller flera medlemsstater, eller utvidgning av fysisk infrastruktur eller tjänster kopplade till fysisk infrastruktur från en medlemsstat till en eller flera andra medlemsstater”.

46. Vi föreslår att — det tydligt anges att alla projekt som får Efsi-stöd ska uppfylla additionalitetskriteriet i den första punkten av definitionen av additionalitet (se ruta 1) och att underlaget för bedömningen ska dokumenteras, — definitionen av additionalitet hålls enkel och allmän genom att man undviker hänvisningar till specifika fall som fysisk infrastruktur.

Beräkningen av multiplikatoreffekten förutsätter att det inte görs några investeringar utan Efsi

Kriterier

47. Det är svårt att fastställa vilka belopp som mobiliseras tack vare offentliga investeringar. OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (66) har emellertid föreslagit en metod för att mäta de ytterligare belopp som mobiliserats tack vare offentliga investeringar. De centrala komponenterna sammanfattas nedan: — När det gäller garantier för ett lån som finansierar ett projekt anses det belopp som mobiliseras endast vara det garanterade lånet – eventuell ytterligare finansiering utöver lånet anses inte ha uppkommit tack vare garantins hävstångseffekt. — Vid konsortielån tillskrivs det mobiliserade beloppet proportionellt den offentliga investeraren och den som har arrangerat konsortielånet – med andra ord erkänns bidraget från arrangören i stället för att den offentliga investeraren anses ha mobiliserat hela beloppet. — När det gäller kapitalinvesteringar ingår inga tidigare investeringar i de belopp som mobiliseras av den offentliga investeraren – och när flera offentliga investerare deltar fördelas de belopp som mobiliseras från den privata sektorn proportionellt mellan dem.

Uppskattad investering som mobiliserats av Efsi

48. Den utsträckning i vilken Efsi mobiliserar ytterligare medel beräknas enligt den metod för beräkning av Efsis multiplikatoreffekt (67) som har antagits av styrelsen. Metoden utgår från projektets investeringskostnad. När det gäller investeringslån och direkta investeringar med eget kapital mäts investeringskostnaden först som den totala projektkostnad som angetts i låneavtalet med EIB i enlighet med EIB:s normala metod som, även efter viss justering, tar hänsyn till hela den finansiering som ställs till projekts förfogande under Efsi-perioden. Men om finansieringen från EIB/Efsi endast gäller en del av projektet ska investeringskostnaden anses motsvara den del av projektet som finansieras.

49. En liknande definition av hävstångseffekten och metoden för att uppskatta multiplikatoreffekt har använts när det gäller finansieringsinstrument som finansieras från EU:s budget. För centralt förvaltade instrument definieras hävstångseffekten i budgetförordningen sedan 2013 som ”[…] beloppet i finansiering till slutmottagarna dividerat med unionens bidrag” (68). I vår särskilda rapport nr 19/2016 konstaterade vi att indikatorn kan bli för hög när de ytterligare investeringar som mobiliserats av finansieringsinstrument beräknas eftersom alla finansieringskällor som ett projekt attraherar inte är resultatet av EU:s bidrag (69).

Slutsatser och förslag

50. Det finns en risk för att Efsis multiplikatoreffekt överskattas, i synnerhet för de investeringsprojekt som redan hade investerare eller ingår i nationella program som fanns eller annonserades redan innan Efsi lanserades.

51. Vi föreslår att — metoden för beräkning av Efsis multiplikatoreffekt anpassas till den metod som föreslås av OECD och även tar hänsyn till de fall som beskrivs i punkt 50, — metoden utvidgas till att omfatta finansieringsstrukturer och finansieringsprodukter som inte fanns när den nuvarande metoden fastställdes, — den nya metoden används för att ta fram den nyckelresultatindikator för Efsi som visar det privata kapital som har attraherats.

Ett antal aspekter av styrningen av Efsi och öppenheten kan förtydligas och förbättras

52. I detta avsnitt redovisar vi våra synpunkter på ett antal kommissionsförslag om att stärka den rättsliga ramen, styrningen och öppenheten när det gäller Efsi.

Bestämmelser om utesluten verksamhet och icke samarbetsvilliga jurisdiktioner

53. Vi stöder kommissionens förslag att införa en bestämmelse om skatteundandragande (70) som ett sätt att förstärka en central aspekt av den rättsliga ramen. Vi anser att bestämmelsen överensstämmer med vår rekommendation i särskild rapport nr 19/2016.

Ett erkänt behov av att åtgärda geografiska obalanser och sektoriella koncentrationer

Kriterier

54. Efsi har inga geografiska eller sektoriella kvoter och stödet till projekt är efterfrågestyrt. Trots det föreskriver Efsis investeringsriktlinjer att ”alltför stor sektoriell eller geografisk koncentration [ska] undvik[a]s” (71), och i Efsis strategiska inriktning anges gränserna för sådana koncentrationer (72). De geografiska och sektoriella koncentrationerna, uppdelade efter storleken på de undertecknade transaktioner som stöds av EU-garantin, är två av de centrala övervakningsindikatorerna för Efsi (73).

Utnyttjandet av Efsi så här långt

55. I EIB:s utvärderingsrapport (74) noteras att det finns geografiska obalanser (75) och sektoriella koncentrationer (76) i infrastruktur- och innovationstjänstens portfölj. Finansieringen inom infrastruktur- och innovationstjänsten är koncentrerad (63 %) till tre medlemsstater (77). Det har inte angetts några koncentrationsgränser för småföretagardelen, men fyra medlemsstater (78) svarar för 44 % av finansieringen.

56. EIB:s utvärderingsrapport (79), liksom andra nyligen offentliggjorda studier (80), anger som potentiella orsaker inriktningen på att snabbt utnyttja Efsi och nå investeringsmålet på 315 miljarder euro som ger EIB incitament att prioritera färdiga ekonomiskt genomförbara projekt i länder med utvecklade finansmarknader som har kapacitet att utnyttja finansieringsinstrument och strukturera högriskprojekt.

57. Kommissionen föreslår också (81) att EIAH:s roll ska omdefinieras när det gäller förberedelse av projekt, inriktning på klimatåtgärdsprojekt och bidraget till uppnåendet av sektoriell och geografisk diversifiering samt när det gäller att tillhandahålla rådgivande stöd på lokal nivå.

58. I kommissionens förslag anges också att jordbrukssektorn, fiskeri- och vattenbrukssektorn ska vara berättigade till Efsistöd (82). Men projekt som är lämpliga att finansiera inom Efsi kan även vara berättigade till stöd inom Ejflu. Slutsatsen i vår särskilda rapport nr 5/2015 om finansiella instrument inom landsbygdsutveckling var att de finansiella instrument som var tillgängliga inom Ejflu dittills hade varit överkapitaliserade och inte varit framgångsrika.

Slutsatser

59. Vi välkomnar kommissionens förslag om att vidta åtgärder när det gäller obalanser i hur medlen används. EIAH spelar en central roll när det gäller att åtgärda geografiska och sektoriella obalanser, men det är för tidigt att dra en slutsats om EIAH:s ändamålsenlighet i allmänhet och i synnerhet om denna aspekt.

60. Baserat på tidigare erfarenhet och förekomsten av alternativa finansieringskällor ifrågasätter vi mervärdet av Efsi-finansiering till projekt inom jordbrukssektorn, fiskeri- och vattenbrukssektorn.

Förtydliga tillämpningen av reglerna för statligt stöd vid projekt där finansiering från Efsi och strukturfonderna kombineras

61. Medel som tillhandahålls direkt av EIB vid tillämpning Efsi-förordningen är inte statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget, och kommissionen behöver inte godkänna Efsi-finansiering enligt EU:s regler för statligt stöd (83). Trots det kan projekt som får stöd av Efsi även samfinansieras av EU-medlemsstaterna genom ESI-fonderna (84) vilket, om finansieringen inte beviljas på marknadsmässiga villkor, är statligt stöd som ska godkännas av kommissionen i enlighet med ramen för statligt stöd (85).

62. Vi föreslår att man förtydligar hur Efsi-transaktioner ska behandlas med avseende på reglerna om statligt stöd, när de samfinansieras med medel som kontrolleras av medlemsstaterna, bland annat ESI-fonderna.

Ett erkänt behov av tydligare och rationellare förvaltning

Kriterier

63. För att Efsi ska fungera ändamålsenligt måste metoderna för styrning rationaliseras så att det tydligt definieras vilka roller och vilket ansvar kommissionen och EIB – liksom de aktörer som utses av dem – har i Efsis beslutsprocess och tillräckliga åtgärder vidtas för att garantera oberoende och undvika intressekonflikter.

Styrningen av Efsi

64. Efsis styrningsstruktur (86) består av en styrelse, en investeringskommitté, en verkställande direktör och en biträdande verkställande direktör (se bilaga 1). Efsis styrningsstruktur ligger utanför EIB:s organisation och förvaltning av projektcykler, och ska inte intervenera i EIB-gruppens beslutsprocess (87).

Styrelsen

65. Efsis styrelse inrättades formellt i juli 2015. EIB:s utvärdering uppmärksammade att tre av fyra medlemmar i Efsis styrelse också sitter i styrelserna för antingen EIB eller EIF och att de där godkänner EIB:s eller EIF:s strategier och projekt, däribland Efsi-projekt (88).

66. I EIB:s utvärdering påpekas att rapporteringen, ansvarigheten och det allmänna samspelet mellan den verkställande direktören (89) och styrelsen skulle kunna förbättras (90).

Investeringskommittén

67. Styrelsen var klar med valet av ledamöter till investeringskommittén i december 2015 och kommittén arbetar sedan januari 2016. Under övergångsperioden mellan juli 2015 och januari 2016 fullgjorde kommissionen investeringskommitténs skyldigheter och beviljade att de EIF-instrument och EIF-projekt som EIB:s styrelse hade godkänt skulle läggas till Efsis garanterade portfölj. Ledamöterna i investeringskommittén måste uppfylla krav på oberoende och avsaknad av intressekonflikter (91).

68. I projektcykeln intervenerar investeringskommittén mellan godkännandet av en transaktion i EIB:s förvaltningskommitté och i EIB:s styrelse för att godkänna ”stödet från EU-garantin för EIB-transaktioner”. För detta använder investeringskommittén en resultattavla över indikatorer (92) som EIB:s avdelningar utarbetar för varje projekt (se punkterna 78 och 79).

69. EIB ska två gånger om året överlämna den förteckning över alla beslut som investeringskommittén har fattat om att inte godkänna användning av EU-garantin till Europaparlamentet, rådet och kommissionen, med förbehåll för strikta sekretesskrav (93). Kommissionen och EIB-gruppen bekräftade att det fram till den 30 juni 2016 inte hade fattats några beslut om att inte godkänna användning av EU-garantin. Emellertid hade tre transaktioner inom infrastruktur- och innovationstjänsten annullerats (varav en efter att ha undertecknats) och inom småföretagardelen avbröts en transaktion.

Slutsatser

70. Vi välkomnar kommissionens förslag att skärpa bestämmelserna (94) om anmälan av intressekonflikter för ledamöter i investeringskommittén.

71. Vi noterar också att EIB:s utvärdering betonar att rollerna och ansvaret för Efsis förvaltningsorgan måste förtydligas och rationaliseras ytterligare eftersom de är så komplexa.

72. I dagsläget spelar både kommissionen och EIB flera olika roller i relation till Efsi, och båda institutionerna har också ansvar på många andra områden. Kommissionen förvaltar garantifonden och har en företrädare i Efsis styrelse, som ansvarar för att fastställa Efsis strategiska inriktning och för att välja ut och tillsätta ledamöterna i investeringskommittén. Kommissionen är även ledamot av EIB:s styrelse och konsulteras därför av EIB före varje godkännande av finansierings- och investeringstransaktioner (95). Samtidigt har EIB en företrädare i Efsis styrelse och är också ansvarig för förvaltningen och genomförandet av Efsis transaktioner.

73. Dessa komplexa kopplingar mellan kommissionen och EIB, och deras respektive företrädare i Efsis beslutsprocess, gör det svårt att när det gäller ansvarighet fastställa vem som har det slutliga ansvaret inför EU:s budgetmyndigheter och lagstiftande myndigheter för Efsis resultat och riskhantering liksom att identifiera potentiella intressekonflikter mellan roller och ansvar inom och utom Efsi.

Valet av Efsi-transaktioner bör vara mer öppet

Kriterier

74. Det är av grundläggande betydelse att valet av Efsi-transaktioner görs på ett oberoende och öppet sätt – och att det också uppfattas så – inte minst för att visa på de gjorda investeringarnas additionalitet.

75. Europaparlamentet underströk (96) att Efsi måste fungera på ett ändamålsenligt, fullkomligt transparent och rättvist sätt i enlighet med kriterierna i fondens mandat och förordning, och rekommenderade ett nära samarbete mellan parlamentet och revisionsrätten och en översyn av Efsis insatser. Parlamentet upprepade också behovet av att uppnå största möjliga öppenhet och institutionella ansvarighet genom att säkerställa ett proaktivt offentliggörande av uttömmande och säker budget- och finansinformation som rör EIB-finansierade projekt.

Insyn i styrelsens och investeringskommitténs arbete

76. Artikel 7 i Efsi-förordningen föreskriver att protokollen från styrelsens möten ska offentliggöras och att investeringskommitténs beslut om att godkänna användningen av EU-garantin ska vara offentliga och tillgängliga för allmänheten. Besluten offentliggörs (97).

77. Investeringskommitténs offentliggjorda beslut innehåller endast en kortfattad beskrivning av de godkända Efsi-transaktionerna. De förklarar inte anledningen till att EU-garantin har beviljats eller en specifik transaktions additionalitet eller EU-mervärde.

78. I Efsi-förordningen anges att ”resultattavla[n] […] ska användas av investeringskommittén i syfte att säkerställa en oberoende och öppen bedömning av den eventuella användningen av EU-garantin” (98).

79. Resultattavlorna för de godkända transaktionerna offentliggörs inte, och EIB offentliggjorde endast grundläggande (och ibland inaktuell) information om Efsi-transaktioner. Detta är problematiskt både när det gäller ansvarighet och öppenhet.

Slutsatser

80. Vi välkomnar förslagen om att — besluten i Efsis investeringskommitté bör innehålla en motivering om varför stöd inom EU-garantin beviljas och särskilt fokusera på additionalitetskriteriet (99), — resultattavlorna för Efsi-transaktioner som omfattas av EU-garantin (100) ska offentliggöras så snart de har undertecknats.

Detta yttrande antogs av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 11 november 2016. För revisionsrätten Klaus-Heiner LEHNE Ordförande

(1) COM(2016) 597 final, 14.9.2016.

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa, om ändring av förordning (EU) nr 913/2010 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 680/2007 och (EG) nr 67/2010 (EUT L 348, 20.12.2013, s. 129).

(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 av den 25 juni 2015 om Europeiska fonden för strategiska investeringar, Europeiska centrumet för investeringsrådgivning och portalen för investeringsprojekt på europeisk nivå samt om ändring av förordningarna (EU) nr 1291/2013 och (EU) nr 1316/2013 – Europeiska fonden för strategiska investeringar (EUT L 169, 1.7.2015, s. 1).

(4) SWD(2016) 297 final/2, 22.9.2016 och SWD(2016) 298 final, 14.9.2016.

(5) EUT C 121, 15.4.2015, s. 1.

(6) SWD(2016) 297 final/2.

(7) I enlighet med artikel 18.2 i Efsi-förordningen var kommissionen skyldig att utarbeta garantiutvärderingen och överlämna den till Europaparlamentet och rådet senast den 5 januari 2017, tillsammans med ett yttrande av revisionsrätten.

(8) Kommissionens genomförandebeslut 2014/99/EU (EUT L 50, 20.2.2014, s. 22).

(9) Fotnot 10 i SWD(2016) 297 final/2, s. 7.

(10) Artiklarna 5 och 6 i Efsi-förordningen

(11) EIB, Evaluation of the functioning of the European Fund of Strategic Investments (EFSI) (utvärdering av hur Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi) fungerar), september 2016 (nedan kallad EIB:s utvärdering).

(12) http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/toc_guide_en.htm

(13) Förslagets artikel 1.5 om ändring av artikel 9.3 i Efsi-förordningen.

(14) Förslagets artikel 1.1 och 1.7 om ändring av artikel 4.2 och 11.1 i Efsi-förordningen.

(15) Förslagets artikel 1.10 om att artikel 18.7 i Efsi-förordningen ska utgå.

(16) Förslagets artikel 1.7 om ändring av artikel 11.1 i Efsi-förordningen.

(*1) Baserat på de senast tillgängliga genomföranderapporterna.

(*2) Baserat på förslaget att föra över 500 miljoner euro från FSE:s finansieringsinstrument till Efsis garantifond och 1,15 miljarder euro till bidrag (SWD(2016) 299 final, 14.9.2016, s. 23).

(*3) Baserat på den föreslagna ändringen av Efsi-förordningen.

(17) EU hade totalt betalat ut 11,6 miljarder euro till finansieringsinstrument inom Eruf och ESF per den 31 december 2015, varav endast 8,5 miljarder euro (73 %) nådde slutmottagarna. Beloppen motsvarar en genomförandeperiod på nio år (2007–2015) (EGESIF_16-0011-00, sammanfattning av de uppgifter om framstegen med att finansiera och genomföra finansieringstekniska instrument som rapporterats av förvaltningsmyndigheterna i enlighet med artikel 67.2 j i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 210, 31.7.2006, s. 25–78), s. 66).

(18) Särskild rapport nr 5/2015 (http://eca.europa.eu).

(19) För programperioden 2014–2020 uppskattade vi att den vägledande budgeten för finansieringsinstrument med indirekt förvaltning var 7,4 miljarder euro (årsrapport för budgetåret 2015, figur 2.10 (EUT C 375, 13.10.2016)).

(20) Den 31 december 2014 var EU:s samlade bidrag under programperioden 2007–2013 till finansieringsinstrument med indirekt förvaltning närmare 3,8 miljarder euro (exklusive kombinationsinstrument) (COM(2015) 565 final, 13.11.2015, s. 4).

(21) Särskild rapport nr 19/2016 och särskild rapport nr 5/2015 (http://eca.europa.eu).

(22) SWD(2016) 299 final, 14.9.2016, s. 24.

(23) Anslagen till detta instrument kan uppgå till så mycket som 8,5 miljarder euro i bidrag från Eruf och Ejflu på EU-nivå (artikel 39 i förordningen om gemensamma bestämmelser).

(24) Instrumentet kan ge små och medelstora företag obegränsade garantier för skuldportföljer eller finansiera transaktioner med hjälp av värdepapperisering.

(25) Garantiinstrumentet för små och medelstora företag InnovFin (Horisont 2020, garantiinstrument för små och medelstora företag), som kan förstärkas av Efsi genom småföretagsdelen, är en av risktagarna i initiativet för små och medelstora företag.

(26) EIB:s utvärdering, tabell 2, s. 5.

(27) Inom infrastruktur- och innovationstjänsten var användningen av EU-garantin begränsad till 13,5 miljarder euro (11 miljarder euro för första-förlustgarantin i skuldportföljen och 2,5 miljarder euro för transaktioner med kapital likställt med eget kapital) och 2,5 miljarder euro från EIB:s egna medel för investeringar på samma villkor i transaktioner med eget kapital.

(28) Dessutom uppskattar EIB i Efsis verksamhetsrapport för första halvåret daterad den 30 juni 2016 att investeringskommittén kommer att godkänna att EU-garantin används för att finansiera transaktioner inom infrastruktur- och innovationstjänsten för ytterligare 14,5 miljarder euro fram till den 30 juni 2017.

(29) Inom småföretagsdelen hade 1,25 miljarder euro av EU-garantin anslagits till en förstärkning av garantitransaktionerna inom lånegarantiinstrumentet Cosme (programmet för företagens konkurrenskraft och små och medelstora företag) och garantiinstrumentet för små och medelstora företag InnovFin, och 1,25 miljarder euro till riskkapitalportföljen. Garantin på 1,25 miljarder euro för småföretagsdelens riskkapitalportfölj kommer att börja användas under andra halvåret 2016 till småföretagsdelens nya riskkapitalprodukt. Därutöver anslog EIB 2,5 miljarder euro från sina egna medel till riskkapitalmandatet för EIF.

(30) Efsis verksamhetsrapport för första halvåret daterad den 30 juni 2016.

(31) Kommissionen uppskattar att EIF kommer att ha använt de EU-garantier som har anslagits till skuldportföljen för småföretagardelen vid slutet av 2017 (SWD(2016) 297 final/2, s. 17).

(32) 1,25 miljarder euro från EU-garantin anslogs från början till en förstärkning av lånegarantiinstrumentet Cosme och garantiinstrumentet för små och medelstora företag InnovFin.

(33) Artikel 7.3 i det ändrade och omräknade avtalet om förvaltningen av Europeiska fonden för strategiska investeringar och för beviljandet av EU-garantin (nedan kallat det ändrade Efsi-avtalet).

(34) EU:s program för sysselsättning och social innovation (EaSI).

(35) Förslagets artikel 1.5 om ändring av artikel 9.3 i Efsi-förordningen.

(36) Avsnitt 1 i bilagan till förslaget om ändring av avsnitt 2 i bilaga II till Efsi-förordningen.

(37) EIB:s utvärdering, figur 9, s. 30.

(38) Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Bättre lagstiftning för bättre resultat — en EU-agenda (COM(2015) 215 final, 19.5.2015).

(39) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-4988_sv.htm

(40) När det specifikt gäller politiska meddelanden styrs kravet på att göra en konsekvensbedömning (och hur ingående den ska vara) i första hand av deras ambitionsnivå, hur förpliktande de planeras vara och i vilken utsträckning de binder kommissionen. Meddelanden om exempelvis ambitiösa åtaganden (som en tioårig strategi för att uppnå vissa miljömål) kräver med största sannolikhet en konsekvensbedömning eftersom effekterna av ett sådant åtagande sannolikt blir betydande och i stort sett är identifierbara redan i ett sådant allmänt skede av det politiska beslutsfattandet (http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/tool_5_en.htm).

(41) http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/ug_chap6_en.htm

(42) Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Europa investerar igen – Utvärdering av investeringsplanen för Europa (COM(2016) 359 final, 1.6.2016).

(43) Efsis styrelse anordnade den 7 september 2016 det första samrådet med berörda parter, med över 30 deltagare (från det civila samhället, tankesmedjor, privata organisationer och organisationer från banksektorn). Paneldiskussionerna handlade bland annat om genomförandet av Efsi inom infrastruktur- och innovationstjänsten och småföretagsdelen, och om Efsis strategiska inriktning.

(44) Punkt 10 i yttrande nr 4/2015.

(45) Artikel 18.2 i Efsi-förordningen.

(46) EIB:s utvärdering, avsnitt 1.3, s. 3.

(47) EIB:s utvärdering, sammanfattningen.

(48) COM(2016) 597 final, 14.9.2016, s. 6.

(49) http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/toc_guide_en.htm

(50) Artikel 12 i Efsi-förordningen.

(51) Den 21 januari 2016 antog kommissionen beslut C(2016) 165 om godkännande av riktlinjerna för förvaltning av garantifondens tillgångar.

(52) KOM(2015) 10 final, 13.1.2015, s. 5.

(53) Beloppet omfördelades från budgetposterna för FSE (790 miljoner euro), Horisont 2020 (70 miljoner euro) och Iter (490 miljoner euro).

(54) SWD(2016) 297 final/2, s. 17.

(55) Förslagets artikel 1.8 om ändring av artikel 12.5 i Efsi-förordningen.

(56) SWD(2016) 297 final/2, tabell 4, s. 19.

(57) EIB:s övergripande verksamhetsplan 2015–2017.

(58) Den 31 december 2012 godkände medlemsstaterna en ökning på 10 miljarder euro av det inbetalda kapitalet för att EIB skulle kunna tillhandahålla upp till 60 miljarder euro i ytterligare långsiktig utlåning till ekonomiskt bärkraftiga projekt. Kapitalökningen ledde till att EIB:s utlåningsvolymer under perioden 2013–2015 ökade från 51 miljarder euro 2012 till mer än 70 miljarder euro per år.

(59) Särskild verksamhet definieras i artikel 16 av EIB:s stadgar och i EIB:s riktlinjer för kreditrisker och innefattar i) låne- och garantitransaktioner med en kreditvärdering på D- eller lägre och ii) transaktioner med eget kapital eller kapital likställt med eget kapital.

Särskild verksamhet omfattar transaktioner där EIB själv bär risken (högre risk) och transaktioner som omfattas av kreditriskreduceringsportföljer (riskdelning) för befintliga instrument (RSFF, FSE, etc.) och Efsi.

(60) EIB, finansiell rapport om 2015, s. 10.

(61) EIB:s övergripande verksamhetsplan 2016–2018, s. 14.

(62) EIB:s utvärdering, s. 23.

(63) EIB:s utvärdering, s. 16.

(64) Förslagets artikel 1.4 om ändring av artikel 7.12 i Efsi-förordningen.

(65) Förslagets artikel 1.2 om ändring av artikel 5.1 i Efsi-förordningen.

(66) OECD, Methodologies to measure amounts mobilised from the private sector by official development finance interventions (metoder för att mäta belopp som mobiliserats från den privata sektorn tack vare offentliga insatser vid utvecklingsfinansiering), DCD/DAC/STAT(2015)8, 24 februari 2015.

(67) Beräkning av Efsis multiplikatoreffekt, 26 oktober 2015 (http://www.eib.org/attachments/strategies/efsi_steering_board_eif_efsi_multiplier_methodology_calculation_en.pdf).

(68) Artikel 223 i tillämpningsföreskrifterna för budgetförordningen.

(69) Punkt 70 i särskild rapport nr 19/2016.

(70) Förslagets artikel 1.12, som ersätter artikel 22.1 i Efsi-förordningen.

(71) Avsnitt 8 i bilaga II till Efsi-förordningen.

(72) I Efsis strategiska inriktning, av den 15 december 2015, anges en geografisk koncentrationsgräns på 45 % för infrastruktur- och innovationstjänsten i tre medlemsstater och en vägledande sektoriell koncentrationsgräns på 30 % under investeringsperioden (http://www.eib.org/attachments/strategies/efsi_steering_board_efsi_strategic_orientation_en.pdf).

(73) Tidsplan II i det ändrade Efsi-avtalet.

(74) EIB:s utvärdering, avsnitt 2.2 och 2.3.

(75) 92 % av Efsis finansiering är koncentrerad till EU-15 och endast 8 % till EU-13.

(76) 46 % av Efsis finansiering anslås till energisektorn och 19 % till transportsektorn.

(77) Storbritannien (29 % eller 1 369 miljoner euro), Italien (24 % eller 1 152 miljoner euro) och Spanien (10 % eller 470 miljoner euro).

(78) Italien (15 % eller 903 miljoner euro), Frankrike (11 % eller 623 miljoner euro), Tyskland (10 % eller 586 miljoner euro) och Storbritannien (8 % eller 488 miljoner euro).

(79) EIB:s utvärdering, avsnitt 2.2, s. 7.

(80) Rubio, E., Investment in Europe: making the best of the Juncker plan (Investeringar i Europa, att göra det bästa av Junckerplanen), Delors-institutet i Paris, Berlin, 2016, s. 49–50.

(81) Förslagets artikel 1.9 om ändring av artikel 14 i Efsi-förordningen.

(82) Förslagets artikel 1.5 om ändring av artikel 9 i Efsi-förordningen.

(83) Europeiska kommissionen – Faktablad: Investeringsplanen för Europa – Frågor och svar, daterat den 20 juli 2015.

(84) Se särskild rapport nr 24/2016 (http://eca.europa.eu).

(85) Gruppundantagsförordningarna för jordbruket respektive fiskeri och vattenbruk samt den allmänna gruppundantagsförordningen.

(86) Artikel 7 i Efsi-förordningen.

(87) Skäl 29 i Efsi-förordningen.

(88) EIB:s utvärdering, s. 26–27.

(89) Som är ordförande i investeringskommittén.

(90) EIB:s utvärdering, s. 26.

(91) Artikel 7.9 i Efsi-förordningen och artikel 5.12 i det ändrade Efsi-avtalet.

(92) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/1558 av den 22 juli 2015 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 genom fastställande av en resultattavla över indikatorer för tillämpningen av EU-garantin (EUT L 244, 19.9.2015, s. 20).

(93) Artikel 7.12 i Efsi-förordningen.

(94) Förslagets artikel 1.4 om ändring av artikel 7 i Efsi-förordningen.

(95) Artikel 19 i EIB:s stadga.

(96) Europaparlamentets resolution av den 28 april 2016 om Europeiska investeringsbanken (EIB) – Årsrapport 2014 (2015/2127(INI)).

(97) http://www.eib.org/efsi/governance/efsi-steering-board/minutes.htm;

http://www.eib.org/efsi/governance/efsi-investment-committee/decisions.htm

(98) Avsnitt 5 i bilaga II till Efsi-förordningen.

(99) Förslagets artikel 1.4 om ändring av artikel 7.12 i Efsi-förordningen.

(100) Förslagets artikel 1.14 om ändring av bilaga II i Efsi-förordningen.

BILAGA I EFSIS STYRNINGSSTRUKTUR STYRELSEN Artikel 7.3 i Efsi-förordningen och artikel 4 i Efsi-avtalet — Styrelsen har fyra ledamöter; tre som utses av kommissionen och en som utses av EIB. En av kommissionens företrädare väljs till ordförande för styrelsen. — Styrelsen ska fatta beslut i samförstånd, och den är beslutsmässig när två företrädare för kommissionen och ledamoten för EIB är närvarande. — Efsis styrelses strategiska styrning av användningen av EU-garantin, och av allokeringen av EU-garantin, operativa strategier och förfaranden samt Efsis riskprofil. — I enlighet med artikel 4 i Efsiavtalet ska Efsis styrelse även fastställa vägledande sektoriella och geografiska koncentrationsgränser, ge vägledning om fördelningen av transaktioner, anpassa projektmixen i fråga om sektorer och länder, regelbundet kontrollera hur genomförandet av Efsi utvecklas och varje år avge operativa och finansiella rapporter om Efsis transaktioner, utse ledamöterna av investeringskommittén, välja kandidater till tjänsterna som verkställande direktör och biträdande verkställande direktör, besluta om storleken på den första förlustdelen i portföljen, fastställa strategier och regler för transaktioner med investeringsplattformar, nationella utvecklingsbanker och fonder, besluta om tredje parters deltagande i Efsi, godkänna produkter för småföretagsdelen gemensamt med den verkställande direktören och efter samråd med investeringskommittén, och utföra andra uppgifter som specificeras i Efsiavtalet. INVESTERINGSKOMMITTÉN Artikel 7.7–7.12 och 9.5 i Efsi-förordningen och artikel 5 i Efsi-avtalet — Investeringskommittén ska bestå av åtta oberoende experter och den verkställande direktören. De oberoende experterna ska ha en hög grad av relevant marknadserfarenhet av projektstrukturering och projektfinansiering liksom mikro- och makroekonomisk expertis. — Experterna ska ha erfarenhet av investeringar på ett eller flera av följande områden: forskning, utveckling och innovation, transportinfrastruktur och innovativ transportteknik, energiinfrastruktur, energieffektivitet och förnybar energi, infrastruktur för informations- och kommunikationsteknik, miljöskydd och miljöstyrning (klimatåtgärder har lagts till i det nya förslaget), utbildning, hälsa och läkemedel, små och medelstora företag, den kulturella och den kreativa sektorn, rörlighet i städer, social infrastruktur och socialekonomi och solidarisk ekonomi (jordbrukssektorn och fiskeri- och vattenbrukssektorn lades till i det nya Efsiförslaget). — Dessutom ska könsfördelningen i investeringskommittén vara jämn. — Experterna har utnämnts av Efsis styrelse för en period på ett år som kan förlängas med högst fem år. — Den verkställande direktören är ordförande för investeringskommittén. — Kommitténs beslut om användningen av EU-garantin fattas med enkel majoritet där varje ledamot har en röst, även den verkställande direktören. — Investeringskommittén rådfrågas också om nya produkter för småföretagsdelen. — Investeringskommittén måste godkänna att EIB använder EU-garantin för att stödja investeringsplattformar eller -fonder och nationella utvecklingsbanker eller -institutioner (godtagbara instrument) som investerar i transaktioner som uppfyller kraven i Efsi-förordningen. Investeringskommittén ska bedöma huruvida sådana instrument och särskilda instrument är förenliga med de strategier som styrelsen fastställt, och den kan besluta att bibehålla rätten att godkänna nya projekt som presenterats. DEN VERKSTÄLLANDE DIREKTÖREN Artikel 7.5 i Efsi-förordningen och artikel 6 i Efsi-avtalet — Den verkställande direktören ska vara ansvarig inför Efsis styrelse och ska, med stöd av en biträdande verkställande direktör, ansvara för den löpande förvaltningen av Efsi samt förberedelserna av och ordförandeskapet för mötena i investeringskommittén. — Den verkställande direktören har, tillsammans med Efsis styrelse och i samråd med investeringskommittén, även ansvaret för att godkänna nya produkter inom EIF:s ansvarsområde. — Han eller hon ska dessutom ansvara för den externa kommunikationen och är Efsis talesperson gentemot politiska organ och allmänheten.