SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.9.2010 
SEK(2010) 1016 slutlig 
  
KOMMISSIONENS SVAR PÅ DEN SÄRSKILDA RAPPORTEN  
”UPPNÅDDES DE VIKTIGASTE MÅLEN FÖR REFORMEN AV SOCKERMARKNADEN?”  
SV 2   SV KOMMISSIONENS SVAR PÅ DEN SÄRSKILDA RAPPORTEN  
”UPPNÅDDES DE VIKTIGASTE MÅLEN FÖR REFORMEN AV SOCKERMARKNADEN?”  
SAMMANFATTNING  
I, II, III. Reformen av EU:s sockermar knad 2006 blev framgångsrik. Den ledde till en 
omstrukturering av sockersektor n som försågs med långsiktiga politiska ramar, samtidigt som 
dess konkurrenskraft avsevärt förbättrades. EU:s sockerproducenter arbetar nu i ett 
sammanhang där de institutionella priserna sänkts med 36 % och produktionen är mer koncentrerad till regioner med hög lönsamhet.  
De viktigaste inslagen i reformen var en bet ydande sänkning av de inst itutionella priserna och 
inrättandet av en tillf ällig omstruktureringsfond. Syftet med fonden var att kompensera de 
operatörer som frivilligt avst od från produktionskvoter och att bidra till att motverka 
reformens eventuella negativa sociala och miljömässiga effekter. Det blev därigenom 
intressant för de minst konkurrenskraftiga socker producenterna att avstå från sina kvoter. För 
att ytterligare främja konkurrenskraften i EU:s so ckersektor ställdes ytterligare kvoter till EU-
odlarnas förfogande i utbyte mot en engångsbetalning.  
Reformen har varit budgetneutral i fråga om utgifterna inom jordbruksområdet. Behoven av 
justeringar i de AVS-länder som undertecknat sockerprotokolle t nämndes uttryckligen i 
kommissionens förslag och åtgärdades genom ett särskilt stödprogram som beslutades av 
rådet och Europaparlamentet som en del av reformpaketet. 
Sockerreformen bör ses mot bakgrund av EU:s  Allt utom vapen-in itiativ från 2001 och 
WTO:s avgörande om EU:s ordning för sock ersektorn från 2005. Genom Allt utom vapen-
initiativet fick de minst utvecklade ländern a fri tillgång till EU:s marknader, inklusive 
sockermarknaden, och WTO:s avgörande gj orde det nödvändigt att minska EU:s 
subventionerade sockerexport. För att bibehålla en korrekt marknadsbalans måste därför EU 
minska sina kvoter för sockerproduktion. Följa ktligen är en del av  den utveckling som 
beskrivs av revisionsrätten (t ill exempel de minskade pr oduktionskvoterna) i slutändan 
snarare en konsekvens av dessa båda förändr ingar i den bredare policymiljön. Annat (till 
exempel koncentration och nedläggning av pro duktionsanläggningar) kan åtminstone delvis 
tillskrivas långsiktiga trender. 
V. Den allmänt ökade konkurrenskraften för EU:s sockersektor till följd av reformen är 
uppenbar, och kommissionen anser att det målet har uppfyllts fullt ut. 
Reformen byggde på ett system för frivilliga kv otavståenden som framför allt stöddes av en 
tillfällig omstruktureringsfond. Va let att avstå från eller behålla  produktion skulle fattas av 
varje enskilt sockerproducerande företag i vetska p om att de i framtiden skulle behöva säkra 
sin långsiktiga lönsamhet i en miljö präglad av betydligt lägre institutionella priser. 
Att reformen samtidigt erbjöd en möjlighet att av stå från och erhålla ytterligare kvoter låg helt 
i linje med målet att skapa en mindre men mer konkurrenskraftig sockerproducerande sektor i 
EU. 
SV 3   SV Som framgår av kommissionens tabell 1 har kv otavståenden varit vanligare i medlemsstater 
med låg kombinerad lönsamhet, medan 93 % av de nya kvoterna har gått till medlemsstater 
med hög kombinerad lönsamhet. Som en följd av denna process svarar medlemsstater med 
hög lönsamhet för 78 % av EU:s  kvot (68 % före reformen), medan medlemsstater med låg 
lönsamhet nu svarar för 5 % av kvoten (12 % före reformen).  
VI. Kommissionen välkomnar revisionsrättens er kännande att reformens mål att stabilisera 
sockermarknaden och sockerpriserna har uppnåtts. 
Det ökade importen av socker är  resultatet av EU:s handels- oc h utvecklingspolitik, särskilt 
Allt utom vapen-initiativet som har lyft samtliga hinder för import från de minst utvecklade länderna till EU:s marknad. Nå gra av dessa länder har stor exportpotential när det gäller 
socker.  
I ordningen för socker ingår dessutom de nödvändi ga verktygen för att hantera en hypotetisk 
bristsituation på EU:s marknad, i första ha nd genom att tillgängligt utomkvotssocker kan 
konverteras till kvotsocker. 
Kommissionen kommer inom kort att inleda  en undersökning om prisöverföring inom 
sockersektorn för att skapa ytterligare klarhet i frågan. 
VII. I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det medlemsstaterna som har ansvaret för att 
hantera konsekvenserna av fabriksnedläggningar  (eller produktionsminskningar), bland annat 
genomförandet av nödvändiga diversifieringsåtgärd er. Trots detta, och för att säkra en snabb 
tillämpning av dessa åtgärder och sedan undvika onödiga förs eningar, innehåller EU:s 
lagstiftning detaljerade genomföra nde- och betalningsfrister som medlemsstaterna är skyldiga 
att följa.  
Reformen leder till en mer konkurrensutsatt affä rsmiljö för traditionella raffinaderier som 
måste lägga om sin verksamhet för att förbli konkurrenskraftiga  i denna nya miljö. Syftet med 
övergångsstödet, som inte ingick i kommissione ns ursprungliga förslag, är att göra det möjligt 
för dessa företag att vidta de åtgärder som krävs för att förbättra sin konkurrenskraft. 
VIII. När det gäller reformen av sockerordning en måste alla förändringar som infördes inom 
ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för socker beaktas, dvs. 
övergången från åtgärder som omfattar höga gara ntipriser för sockerbe tor samt produktions- 
och exportbidrag till ett system som i huvudsak bygge r på direkt stöd till jordbrukarna. I det 
avseendet ansågs sockerordningen vara budgetneutr al vad gäller jordbruk sutgifterna (se också 
revisionsrättens påpekande i punkt 89). Komm issionen anser att detta mål har uppnåtts.  
Enligt artikel 1.3 i rådets förordning (EG) nr  320/2006 ska de medel som eventuellt finns kvar 
i omstruktureringsfonden efter de t att fondens utgifter har fina nsierats överföras till EGFJ. 
De kompletterande åtgärderna för AVS-länderna är ett resultat av EU:s övergripande åtagande 
inom ramen för partnerskapet AVS-EU at t stödja AVS-länderna på deras väg mot 
fattigdomsminskning och hållbar utveckling. Under processen som ledde fram till sockerreformen hade kommissionen åtagit sig att stödja behovet av an passning hos de länder 
som enligt sockerprotokollet skulle förmån sbehandlas och gjorde en analys av 
sockerreformens effekter för AVS-länderna. Be hovet av stödåtgärder för AVS-länderna hade 
vederbörligen beaktats och de hör  inte till budgetens jordbruksdel. 
IX.  
SV 4   SV Första strecksatsen – Kommi ssionen är alltid mycket noggr ann med att instrument och 
åtgärder ska utformas så att de ger en överg ripande enhetlighet och baseras på en grundlig 
teknisk behovsbedömning och objek tiva och ickediskriminerande kr iterier. Denna strategi har 
även tillämpats i reformen av sockermarknaden. 
Andra strecksatsen – När kommissionen ska utarbe ta sitt förslag till regler som ska gälla för 
socker efter regleringsåret 2014/15 kommer de n att utgå från tidigare erfarenheter och 
undersöka en hel serie olika alternativ. 
Tredje strecksatsen – Kommissionen anser at t den nya balans för sockermarknaden som 
uppnåtts genom reformen, inklusive EU:s självför sörjningsgrad, ligger i linje med fördragets 
bestämmelser. I fördraget sägs nämligen inget om att EU måst e vara självförsörjande med 
avseende på samtliga jordbruksprodukter. I ordningen för socker ingår dessutom de nödvändiga verktygen för att hantera en hypotetis k bristsituation på EU:s marknad, i första 
hand genom att tillgängligt utomkvotsso cker kan konverteras till kvotsocker. 
Fjärde strecksatsen – För att skapa ytterlig are klarhet i frågan kommer kommissionen inom 
kort att inleda en undersökning om prisöverföring inom sockersektorn.  
Femte strecksatsen – I linje med subsidiarite tsprincipen är det me dlemsstaterna som har 
ansvaret för att genomföra diversifieringsåtgärd er och garantera att miljökraven efterlevs. 
Medlemsstaterna har bättre förutsättningar fö r att fatta de nödvändiga besluten mot bakgrund 
av de särskilda faktorer som gäller i varje enskilt fall.  
INLEDNING
 
4. För att en ordning för socker som bygger på  kvoter ska fungera sm idigt krävs det kvoter 
även för isoglukos och inulinsira p. Båda dessa produkter  är nämligen, som revisionsrätten helt 
riktigt påpekar, möjliga ersättningar för socker. Kvoter infördes vid en tidpunkt när produktionen av dessa alternat iva sötningsmedel inom gemenskapen uppnådde en volym som 
riskerade att störa sockerordni ngens normala funktion. De kvotni våer som då fastställdes, 
motsvarade produktionsvolymen vid den tidpunkten. 
5. Kommissionen vill gärna klar göra att enlig t avgörandet från Värl dshälsoorganisationen 
(WTO) finns det ingen absolut kvantitativ  gräns för exporten av vitt socker: 
WTO:s panel och överprövningsorgan rekommende rade tvistlösningsorganet att ålägga 
Europeiska gemenskapen (EG) att vidta åtgä rder så att dess sock erordning uppfyllde EG:s 
åtaganden enligt WTO:s jordbruksavtal i den må n den inte uppfyllde skyldigheterna enligt det 
avtalet.  
Vad gäller bristen på överensstämmelse stödde  WTO:s överprövningsorgan i sin rapport av 
den 28 april 2005 panelens åsikt att  
Första strecksatsen – fotnot 1 i EG:s list a över förmånsbehandlad import från vissa AVS-
länder och Indien inte hade den rättsliga effekten  att utvidga eller på annat sätt ändra den nivå 
på Europeiska gemenskapens åtagande avseende  kvantiteter som framgick av EG:s lista, 
Andra strecksatsen – de klagande (Brasilien, Th ailand och Österrike) hade framlagt bevis för 
att producenter/exportö rer av C-socker (dvs. utomkvotssocker) som överskred EG:s 
åtagandenivåer fick ”betalning” för export (i) genom försäljning av C-betor till  producenter av 
C-socker under deras totala pr oduktionskostnad, och (ii) i form av överföringar av finansiella 
SV 5   SV resurser genom korsvis subventionering som va r ett resultat av  EG:s sockerordning i den 
mening som anges i artikel 9.1 c i WTO:s jordbruksavtal (och som följaktligen omfattades av 
åtaganden att minska exportsubventionerna),  
Tredje strecksatsen – EG inte hade visat att dess export av C-so cker och (likvärdigt) socker 
från AVS/Indien som överskred Europeiska gemenskapens åtagandenivåer inte var 
subventionerad. 
EU kan därför tillåta export av utomkvotssocker utöver sina WT O-åtaganden om EU kan visa 
att den exporten inte  är subventionerad.  
Textruta 1   
Se svaret på punkt 5. 
7. Kommissionen vill genast framhålla att inte all sockerexport från EU ska ligga inom de 
gränser som införts genom WTO:s avgörande , utan endast subventionerad export. 
Följaktligen omfattas kvotsocker och kvot- och utomkvotsisoglukos inte av denna 
begränsning, eftersom inga bidrag ges. 
9. Målen för reformen är direkt knutna till  målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, 
som är inskrivna i fördragen. Det är dessutom in te en brist hos reformen att den har många 
och varierande mål. Det är snarare ett resultat  av dess heltäckande syft e. Reformens olika mål 
återspeglar sockermarknadens olika aspekt er och måste stämmas av mot varandra. 
10. d) En mindre andel kvotavståenden under andra året  ledde till ett överutbud på den inhemska 
marknaden. Som en reaktion på detta tvingades kommissionen vidta två åtgärder: Å ena sidan 
utsträcktes exportbidragen till att även gälla regl eringsåret 2007/08 och å den andra sidan 
fastställdes en återtagningsa ndel på 13,5 % (kommissionens föro rdning (EG) nr 290/2007) för 
att bevara den strukturella  balansen på marknaden. 
e) Eftersom reformen omfattade en sänkning av priserna på sockerbetor fick detta direkt 
effekt på odlarnas inkomster, vilket alltså motiverade kompensationen. För spannmålsodlarna 
är isoglukos enbart en marginell marknad för span nmål, vars priser påve rkas betydligt mer av 
andra variabler. Reformen fick ingen märkba r effekt på spannmålsodlarnas inkomster och 
därför skulle en eventuell kompensation ha varit omotiverad.  
SYNPUNKTER
 
21. För att säkra en effektiv och smidig  omstrukturering valde kommissionen en 
reformmodell som byggde på frivilliga beslut från sockerproducenternas sida. Det valet har 
visat sig vara effektivt när det gäller att uppf ylla reformens mål. En strategi som bygger på att 
man siktar in sig på enskilda regi oner eller producenter skulle in te bara ha stött på kraftigt 
motstånd från medlemsstater och operatörer so m drabbas av kvotnedskärningar, utan också 
stora praktiska svårigheter när det gäller att välja ut vem som ska lägga ned verksamheten och 
vem som ska fortsätta.  
22. Huvudmålet för reformen var att uppnå en ny balans för EU:s socker producerande sektor i 
ett scenario som utmärks av stor öppenhet på de n inhemska marknaden för import från tredje 
SV 6   SV länder. För att uppnå detta må l krävdes det en kvotminskning. De kvarvarande företagen 
skulle kunna verka på en marknad med be tydligt lägre institutionella priser.  
23. För att främja effektivitet och insyn va lde kommissionen en reformmodell där de 
slutgiltiga besluten om att be hålla, minska eller överge produk tion skulle fattas av enskilda 
sockerföretag mot bakgrund av ett framtidsscen ario präglat av betydligt lägre priser. 
Finansiella stimulanser tillhanda hölls dessutom åt de företag so m valde att avstå från kvoter. 
Denna modell kräver ingen analys av de n nuvarande lönsamheten och de nuvarande 
framtidsutsikterna för varje enskild sockerprod ucent i EU. Därför ansåg kommissionen inte 
att det var nödvändigt att samla in sådana uppgi fter om produktivitet och effektivitet för den 
valda modellen. En sådana analys skulle dessuto m ha rört konfidentiella  aspekter av privata 
företag. Jämförelser mellan olika företag på grun dval av en sådana analys skulle följaktligen 
inte ha varit okontroversiell.  
Vinsterna vad gäller konkurrenskraften för EU :s sockerindustri efter reformen är 
ovedersägliga, eftersom företage n inom sektorn nu måste bevara sin lönsamhet i ett scenario 
präglat av betydligt lägre institutionella priser. 
24. Kommissionen har hela tiden utnyttjat bästa tillgängliga information för att beräkna 
lönsamheten för sockersektorn i varje enskild me dlemsstat. För att säkra resultatens pålitlighet 
ska dessa analyser utgå från konsoliderad e underliggande trender över en signifikant 
tidsperiod. Reformens nuvarande resultat har i myck et stor utsträckning bekräftat giltigheten 
för dessa beräkningar. 
Den ursprungliga konsekvensbedömninge n (SEK(2003)1022) byggde på data från Study to 
assess the impact of future options for the future reform of the sugar CMO,  en undersökning 
som LMC utförde 2003 för CEFS, de europeiska sockerproducenternas organisation, och som 
till största delen bekräftade tidigar e slutsatser från  kommissionen.  
Uppdateringen av konsekvensbedömningen (SEK( 2005)0808) utgick från en rad olika källor, 
inklusive olika studier som beställts av branschorganisationer (till exempel CEFS , de 
europeiska sockerproducenternas organisa tion, och CIBE, de eur opeiska betodlarnas 
organisation) eller medlemsstaterna, föruto m bidrag från den akademiska världen.  
De uppgifter som redovisas i tabell 2 i den uppdaterade konsekvensbedömningen är 
följaktligen de senast tillgängliga uppgifterna som är lämpliga för att beräkna lönsamheten för 
hela sockersektorn i varje enskild medlemsstat.  
25. Se svaret till punkt 23 för en beskrivn ing av den reformmodell som valdes av 
kommissionen. 
Som framgår av kommissionens tabell 1 har ande len kvoter som innehas av mycket lönsamma 
medlemsstater ökat från 68 % till 78 % efte r reformen, medan andelen som innehas av 
medlemsstater med låg lönsamhet har minskat från 12 % till 5 %. Den ökade allmänna konkurrenskraften hos EU:s sockerpr oducerande sektor är uppenbar. 
26. Syftet med reformen var att sex miljoner t on kvotproduktion skulle avstås frivilligt till 
säsongen 2009/10. Därför inrättades ett fyraårig t omstruktureringssystem. Medan resultatet 
för det första året (1,47 miljoner ton avstods) låg i linje med målet, så gällde det inte i lika hög 
grad för det andra året (0,71 miljoner ton). Kommissionen gjorde dä rför de nödvändiga 
justeringarna. Resolutionen på området, råde ts resolution (EG) nr 1261/2007, antogs i oktober 
2007. 
SV 7   SV Instrumenten för att uppmuntra till kvotavståe nde under reformens första  två år visade sig 
enbart vara attraktiva för de minst konkurrens kraftiga förädlarna oc h antalet kvoter som 
avstods var inte tillräckligt stort för att sektor n skulle finna en ny bala ns. Som revisionsrätten 
helt riktigt förklarar mer detaljerat i punkt 27 var ett av de stora hindren för branschen inte så 
mycket bristen på finansiella stimulansåtgär der som osäkerheten i samband med den del av 
stödet som skulle reserveras för odlare och entreprenörer. 
28. Det kopplade stödet till odlarna under en fe mårig övergångsperiod måste bedömas mot 
den politiska bakgrunden. Reformeringen av sock ersektorn måste nämligen också stödjas av 
de medlemsstater som skulle förlora kapac itet att producera socker  som ett resultat av 
reformen. Sockerreformen ska bedömas utifrån sitt slutresultat när övergångsperioden väl är avslutad.  
29. Den totala nivån på kvotavståenden som be räknats av kommissionen bygger inte på en 
analys av lönsamheten för enskilda företag, ut an är resultatet av de nya makroekonomiska 
förhållanden som gäller för EU:s sockermarkna d, nämligen avgörandet från WTO:s panel och 
det ökade tillträde som beviljas  vissa sockerexportörer.  
Eftersom kommissionen till största delen dela r revisionsrättens bedömning att lönsamheten 
för sockerproducenterna kan variera inom samm a region, valde den en reformmodell där de 
slutgiltiga besluten skulle fattas av enskilda sockerföretag. Mot den bakgrunden var reformens 
syfte inte att uppnå en ny marknadsbalans en bart genom att all produktion i de minst 
lönsamma medlemsstaterna upphörde helt, utan a tt fastställa villkor och stimulansåtgärder 
som tillät sektorn att göra de nödvändiga produktionsminskningarna.  
30. Beslutet att lägga ned socker produktion fattades av enskilda sockerföretag. De effektivaste 
sockerproducenterna har helt klar t bättre förutsättningar att behålla sin verksamhet i ett 
scenario präglat av lägre priser. Som revisionsrätten helt riktigt påpekar på annat håll i sin rapport är den totala lönsamheten för so ckerproduktionen inte bara beroende av 
förädlingsanläggningarnas e konomiska resultat, utan oc kså av odlingssektorns 
konkurrenskraft. För att vara kommersiell t hållbara måste de gå hand i hand. 
32.  c) Införandet av en obligatorisk minskning av kvoterna utan kompensation 2010 om målet 
inte hade uppnåtts genom frivilliga avståenden vi sade sig bli avgörande för att säkra en god 
marknadspenetration från och med reformens tredje år.  
34. En viktig faktor som förhindrade en större marknadspenetration för 
omstruktureringsfonden under andra året var, som revisionsrätten framhåller i punkt 27, ett 
visst mått av osäkerhet om den faktiska nivån på  det stöd som sockerförädlaren skulle erhålla. 
Kommissionen vill dessutom framhålla att det totala stödbeloppet inte ökades under 
reformens andra fas när målet för tota la kvotavståenden trots detta uppnåddes. 
35. Beslut om kvotavståenden fa ttades frivilligt av företag på grundval av deras egen 
bedömning av sina nuvarande förhållanden och framtidsutsikter. Samtliga operatörer i EU ställdes inför samma val på samma villkor, och alla fattade det beslut som de ansåg vara lämpligast.  
36. Syftet var att uppnå en allmän förstärkning av  produktiviteten för EU:s sockersektor efter 
reformen, och det målet uppnåddes.  
SV 8   SV Eftersom det är en frivillig ordning hade samtliga EU:s sockerproducenter tillgång till 
omstruktureringssystemet. Det slutgiltiga besl utet fattades av enskilda företag utifrån en 
bedömning av företagets troliga lönsamhet i den nya marknadsmiljön. 
Se också siffrorna som redovisas i kommissionens svar på punkt 25. 
37. De enskilda företagens konkurrenskraft är inte enbart beroende av i vilken medlemsstat de 
verkar, utan också av deras storlek, föräd lingsfabrikernas prestanda, ledningen och många 
andra funktioner. Som revisions rätten helt riktig t påpekar kan lönsamhetsskillnader mellan 
företag i samma medlemsstat vara viktiga.  
Den totala kvot som före reformen tilldelades medlemsstater med hög lönsamhet var betydligt 
större än i medlemsstater med låg lönsamhet.  Som framgår av bilaga  III uppgår den kvot som 
är tillgänglig i medlemsstater med låg lönsamhet efter reformen till 31 % av den kvot de hade före reformen. När det gäller medlemsstater me d hög lönsamhet är den procentsiffran 81 %.  
38. Kommissionen anser att reformens mål har uppnå tts fullt ut och är fortfarande övertygad 
om att enskilda producenter har bäst förutsättn ingar att fatta beslut på grundval av en 
bedömning av sin framtida konkurrenskraft. 
39.-40. Kommissionen anser inte att mekanism erna kommer i konflikt med varandra, 
eftersom motivet för att erbjuda alternativet med ytterligare kvoter samtidigt med incitament för att avstå kvoter via omstrukt ureringsfonden var just att stär ka det mål som revisionsrätten 
nämner, nämligen att underlätta  en ytterligare förbättring av  konkurrenskraften för de företag 
som redan var konkurrenskraftiga genom a tt öka deras produktionskapacitet.  
40 (andra strecksatsen). Sockerproducenter skulle  visserligen dra nytta av lägre priser på 
sockerbetor efter reformen, men priset på majs och andra råva ror för att framställa isoglukos 
skulle inte påverkas. För att garantera att producenterna av isoglukos skulle kunna bibehålla 
sin relativa konkurrenskraft bevilj ades ytterligare kvoter utan avgift för att ge dem en 
möjlighet att utnyttja skalfördelar.  
41. Resultatet av en kombinerad tillämpning av  båda åtgärderna var att underlätta en 
koncentration av sockerproduktionen till de före tag som hade bäst möjligheter att förbli 
konkurrenskraftiga under kommande år för a tt därigenom uppnå en total ökning av 
konkurrenskraften för EU:s sockerproducerande sektor.  
42. Syftet med reformen var att genomföra  den nödvändiga just eringen av EU:s 
sockerproducerande sektor på ett smidig t och effektivt sätt. Detta krävde en 
omstruktureringsfond för de företag som avstod kvoter och flexibla justeringsverktyg för de 
företag som beslutade att fortsätta sin verksamh et. Sockerföretagen i EU uppmanades att fatta 
en serie beslut utifrån den e gna analysen av framtidsutsikte r och marknadsprognoser. I denna 
komplicerade ekonomiska miljö bestämde sig vissa företag för att först köpa kvoter och sedan avstå från vissa kvoter.  
Kommissionen anser att resultatet  av denna ökade flexibilitet för operatörerna blev en 
effektivare justering av EU:s sockersektor, sa mtidigt som alla operatö rer behandlades lika. 
Som revisionsrätten helt riktigt påpekar var de t belopp som togs ut för att köpa kvoter och det 
belopp som beviljades för kvotavståenden lika stora. 
SV 9   SV När det gäller de påstådda ne gativa finansiella konsekvenser na hänvisas till kommissionens 
svar på punkt 43. 
43. Sockerproducenter skulle visserligen dra ny tta av lägre priser på sockerbetor efter 
reformen, men priset på majs och andra råva ror för att framställa isoglukos skulle inte 
påverkas. Eftersom sjunkande sock erpriser innebär lägre pris på isoglukos skulle reformen ha 
resulterat i minskad lönsamhet för isoglukosproducenter. 
För att isoglukosproducenter skulle kunna bi behålla sin relativa konkurrenskraft och 
därigenom garantera gemensamma  spelregler för socker- och isoglukosproducenter beviljades 
en ökning av kvoterna för isoglukos så att de  senare kunde dra nytta av skalfördelar. 
Kommissionen vill understryka  att isoglukosföretagen som avstår kvoter och ansöker om 
omstruktureringsbeloppet är tvungna att skicka in  en omstruktureringsplan och styrka att de 
tillämpar den korrekt på sa mma sätt som för sockerkvoter. 
44. Reformen syftade till en generell förbät tring av sektorns allmänna konkurrenskraft, 
inklusive odlarnas, genom lägre minimipris på  betor. Som framgår av revisionsrättens 
bilaga VI beslutade vissa medlemsstater att i första hand rikta diversifieringsstödet till 
sockerbetsodlarna.  
45. Reformens resultat visar att EU:s betodlar e har uppvisat en större anpassningsförmåga än 
vad de ursprungliga beräkningar na visade och att de fortsä tter att odla sockerbetor på 
betydande arealer i de medlemsstater som anges i tabell 2. 
46-47. Sockerproduktion är en verk samhet som i sig kräver tung industriutrustning. Den kan 
endast förbli konkurrenskraftig om både pr oduktion och förädling av betor utförs 
konkurrenskraftigt. Trots de fall som nämns av re visionsrätten är det även möjligt att fabriker 
tvingades stänga på grund av den begränsade  konkurrenskraften för de betor som odlades i 
omgivningarna. Detta verkar gälla i det fall som beskrivs av revi sionsrätten i punkt 30.  
50. Revisionsrättens synpunkter avser den rätts liga grund som antogs av rådet och som 
kommissionen är skyldig att tillämpa. 
51. Reformen har bidragit till att överbrygga prisskillnaden mellan EU:s inre marknad och 
världsmarknaden. EU:s sockersektor är nu mer marknadsdriven och konkurrenskraftig än den 
var före reformen. 
54. Kommissionen välkomnar revisionsrättens konstaterande att EU:s sockermarknad har 
varit stabil sedan reformen inleddes. 
55. Den faktiska nivån på importen från dessa länder är beroende av hur attraktiv EU är 
jämfört med världsmarknaden. Därför var ett av de mål som uppnåddes genom reformen att 
överbrygga denna prisskillnad.  
56. Den ökade importen är inte resultatet av sockerreformen utan en konsekvens av EU:s 
politik att förstärka sockrets roll som en drivkraft för den ekonomiska verksamheten i de 
minst utvecklade länder som har en god produktionspotential.  
57. Kommissionen anser att den nya marknads balans som uppnåtts genom reformen av 
sektorn kan bibehållas under den närmaste fr amtiden. Marknadsutveckli ngen verkar bekräfta 
detta. 
SV 10   SV 58. Att EU har blivit mer beroende av import är en logisk följd av att EU:s marknad öppnats 
för tredje länder. Men importberoendet hade  varit betydligt större om de nuvarande 
sockerpriserna i EU hade legat kvar på den höga nivå som rådde före reformen.  
På det hela taget kan självförsörjningsgraden inom kvotgränsen efter reformen (cirka 85 %) 
anses vara tillfredsst ällande och kommissionen vill unders tryka att ordningen omfattar de 
instrument som krävs för att hantera hypotetiska  fall av underutbud på EU :s marknad, i första 
hand genom att göra om tillgänglig t utomkvotsocker till kvotsocker. 
59.  b) Detta ökade importberoende beror till störst a delen på avståndet mellan sockerpriset på 
världsmarknaden och inom EU. Reformen har varit avgörande för att överbrygga denna skillnad och har därför bidragit till att bevara en stabil, om än mindre, sockerproducerande 
sektor i EU.  
60. Eftersom den allmänna konkurrenskraften fö r EU:s produktion har förbättrats kraftigt 
anser kommissionen att EU:s sockersektor har bättre förutsättningar att motstå 
omlokaliseringar efter reformen.  
61. Som revisionsrätten helt riktigt påpe kar måste operatören lägga fram en 
omstruktureringsplan för att erhålla omstruktur eringsstöd. Planen måste innehålla detaljerade, 
konkreta åtgärder vilkas genomförande garanter as av nationella myndigheter. Endast de 
företag som på ett tillfredsställande sätt har genomfört dessa åtgärder har rätt att erhålla 
betalningar.  
Uppgiften att grupper av sockerpr oducenter från EU även importera r socker till EU är inte ny. 
I ett nytt scenario där EU ska öka sin so ckerimport skulle det faktum att vissa 
produktionsanläggningar görs om till raffinaderier göra det möjligt att behålla en del av förädlingen av detta socker i EU. 
62. Kommissionen välkomnar revisionsrättens erkännande att reformens mål att minska 
sockerpriserna har uppnåtts. 
63. För att skapa ytterligare klarhet i frågan kommer kommissionen inom kort att inleda en 
undersökning om prisöverföring inom sockersektorn.  
I samband med den regelbundna utvärderin gen av sin politik kommer kommissionen 
dessutom att inleda en utvärdering i efterh and av de åtgärder inom den gemensamma 
jordbrukspolitiken (GJP) som avser sockersektor n. Utvärderingen kommer att inriktas på att 
undersöka effekten av GJP-åtgärder som vidtagits  för sockrets försörjningskedja, inklusive 
jordbrukssektorn, sock erproducenterna och raffinaderier na, sedan reformen antogs 2006. 
Arbetet med utvärderingen ska enligt planerna  inledas under fjärde kvartalet 2010. Resultaten 
kan förväntas i slutet av 2011. 
64. Det är inte förvånande att en reform som minskar sektorns totala storlek samtidigt som 
den kräver att de återstående företagen kraftigt ökar sin konkurre nskraft leder till ett visst mått 
av företagskoncentration.  
69. Isoglukos framställs av spannmål (i huvudsak ma js och vete). Till skillnad från vad som 
gäller för sockerbetssektorn finns  det inga särskilda bransch övergripande avtal mellan odlare 
och förädlare. Att reservera en de l av stödet åt odlarna skulle dä rför inte ha varit motiverat.  
SV 11   SV 72. Som revisionsrätten medger i punkt 13, och i linje med subsidiaritetsprincipen, är det 
medlemsstaterna som har ansvaret för att genomf öra omstruktureringsstödet, eftersom de har 
bäst översikt över de speciella föru tsättningarna i de enskilda fallen. 
Kommissionen vill också understryka att operatöre n måste utarbeta en plan som redovisas för 
den berörda medlemsstaten, inklusive en deta ljerad beskrivning av konkreta åtgärder, innan 
omstruktureringsstödet kan beta las ut. Självklart måste dessa planer följa EU:s och det 
aktuella landet regler. Några av de reglerna kan variera kraftigt mellan olika medlemsstater.  
73. Medlemsstaternas myndigheter måste kontroll era att sociala skyldigheter efterlevs i 
enlighet med planerna för de sociala as pekterna. Revisionerna i samband med att 
räkenskaperna avslutas inkluderar en kontroll av  att medlemsstaterna utför sådana kontroller. 
Planer för de sociala aspekt erna utarbetas i regel geme nsamt av producenten och de 
anställda/fackföreningarna. Att skyldighetern a uppfylls – utbildning, omskolning, förtida 
pensionering – kommer också att öv ervakas av de berörda parterna. 
Kommissionen är dessutom värd för kommittén fö r den sociala dialogen på branschnivå för 
sockerindustrin som omfattar företrädare från fackföreningar och sockerföretag. Kommittén har enats om en uppförandekod för företagens soci ala ansvar inom sockerindustrin, som i stor 
utsträckning har tillämpats  i samband med reformen. 
Reformens sociala effekter kommer dessutom a tt beaktas i samband med utvärderingen av 
GJP-åtgärder som avser sockersektorn. Arbete me d utvärderingen ska enli gt planerna påbörjas 
under fjärde kvartalet 2010. Resultaten ka n förväntas till i slutet av 2011. 
74. Det fanns två skäl till att förlänga den ti dsfrist som producenterna måste uppfylla för sina 
miljöskyldigheter: Å ena sidan bestämdes den ursprungliga tidsfristen 2006 och tidsprogrammet behövde uppdateras för att ta hä nsyn till de viktiga förändringarna i de 
nationella omstruktureringsprogrammen som på börjades 2008. Å andra sidan medförde den 
globala finansiella krisens konsekvenser för ekonomierna i vissa medlemsstater att denna 
ändring blev lämplig. 
75. Isoglukos framställs av spannmål (i huvudsak ma js och vete). Till skillnad från vad som 
gäller för sockerbetssektorn finns  det inga särskilda bransch övergripande avtal mellan odlare 
och förädlare. Att reservera en del av stödet åt spannmålsodlare skulle därför inte ha varit 
motiverat, eftersom spannmålsprisern a inte påverkades av reformen. 
76-77. Se också kommissionens svar på punkt 73. Kommissionen vill också understr yka att antalet sockerfabriker  har minskat under flera år, 
sedan långt före sockerreformen, efte rsom varje produktionsenhet ökade sin 
förädlingskapacitet. Mellan 2000 och 2006 la des till exempel 67 fabriker ned i EU.  
Omstruktureringsfonden har erbjudit en rättslig  ram och ett finansiellt stöd som inte kunde 
utnyttjas vid nedläggningar so m ägde rum före reformen. 
80. Diversifieringsstödet introducerades för at t ge medlemsstaterna en möjlighet att vidta 
åtgärder i de berörda regionern a och ge dem en möjlighet att inkludera åtgärder för andra 
ekonomiska aktörer som påverkas av omstruktureringen av sockersektorn och som inte har kompenserats av omstruktureringsstöd. 
81. Se kommissionens svar på punkt 74. 
SV 12   SV 82. I linje med GD Jordbruks fleråriga utvärd eringsplan 2010-2012 kommer utvärderingen av 
GJP-åtgärdernas effekter på sockersektorn att genom föras 2010-2011. Undersökningen 
kommer att avse GJP-åtgärdernas effekter på sockersektorns försörjningskedja, inklusive 
jordbrukssektorn samt sockerproducenter och raffinaderier sedan reformen antogs 2006. 
Diversifieringsstödets effekt på regioner som påverkats av omstruktureringen bör också 
undersökas i denna utvärdering (p å grundval av fallstudier).  
Arbete med utvärderingen ska enligt planerna påbörjas under fjärde kva rtalet 2010. Resultaten 
kan förväntas till i slutet av 2011.  
Kommissionen genomför sina ko ntroller som ett led i förfarandet för avslutande av 
räkenskaperna.  
85. Även om kommissionens förslag inte omfatta de övergångsstöd till heltidsraffinaderier 
framgick det klart under rådets diskussioner att heltidsraffinaderier måste genomgå en serie 
strukturella justeringar som en följd av sjunkande institutionella  sockerpriser på samma sätt 
som förädlare av sockerbetor.  
Reformen medför faktiskt en mer konkurrensutsatt  affärsmiljö för tradi tionella raffinaderier 
som måste lägga om sin verksamhet för att förbli konkurrenskraftiga i denna nya miljö. De berörda operatörerna måste beskriva de nödvändi ga förändringarna i en  affärsplan som ska 
lämnas in till de nationella myndigheterna. Geno m att bevilja detta stöd kunde reformen säkra 
en lika behandling av samtliga sockerproducenter i gemenskapen, oavsett om de använder betor eller råsocker som råvara. 
86. EU:s lagar ska tillämpas enhetligt i medlem sstaterna, oavsett om det finns en potentiell 
stödmottagare eller flera.  
88. Variationerna beror på den kvot som faktis kt avstods och när avståendet gjordes. I 
verkligheten drevs större tillf älliga omstruktureringsbelopp  in och färre kostnader uppkom 
under sockersektorns omstruktureringsfond. De högsta priserna för stödet per ton kvotsocker 
var tillgängliga under reformens första två år. 
90. Reformen av sockerordningen utformades så att den skulle bli bu dgetneutral vad gäller 
jordbruksutgifter, snarare än självfinansierande. Omstruktur eringsfonden för sockersektorn 
var avsedd att vara självfinansierande. 
När det gäller reformen av sockerordningen måst e alla förändringar som infördes inom ramen 
för den gemensamma organisationen av marknade n för socker beaktas, dvs. övergången från 
åtgärder som omfattar höga garantipriser för sockerbetor och produktio ns- och exportbidrag 
till ett system som i huvudsak bygger på direkt st öd till jordbrukarna. I det avseendet ansågs 
sockerordningen vara budgetneutr al vad gäller jordbruksutgifter na (se också revisionsrättens 
påpekande i punkt 89). Kommissionen anser att det målet har uppnåtts.  
Omstruktureringsfonden för sock ersektorn, som inte ingår i GJP, var avsedd att vara 
självfinansierande, och detta har också uppnåtts. 
a) När reformen infördes förväntade man sig at t sockerimporten till EU skulle öka, i första 
hand som ett resultat av Allt utom vapen-åtgärd erna. Om reformen inte hade genomförts och 
om man tar hänsyn till WTO:s a vgörande skulle utvecklingen på EU:s sockermarknad ha lett 
till en minskad produktion inom EU. Överskot tsproduktionen skulle med andra ord minska 
och därmed förväntades också intäkterna från produktionsavgifterna minska gradvis till noll 
SV 13   SV från budgetåret 2010. I detta dynamiska sammanha ng fastställdes produktionsavgiften som 
infördes genom sockerreformen till 12 €/ton fö r att bevara budgetneutr aliteten vad gällde 
intäkterna. 
b) De kompletterande åtgärderna är ett result at av EU:s övergripande åtagande inom ramen 
för partnerskapet AVS-EU att stödja AVS-lände rna på deras väg mot fattigdomsminskning 
och hållbar utveckling. Under processen som ledde fram till sockerreformen hade kommissionen åtagit sig att stödja anpa ssningsbehoven hos de länder som enligt 
sockerprotokollet skulle förmånsbehandlas och gjorde även en analys av sockerreformens 
effekter för AVS-länderna. Behovet av sådana stödåtgärder för AVS-länderna hade beaktats i 
vederbörlig ordning. 
Stödet till AVS-länderna hamnar utanför tillämpningsområdet för rådets 
förordning (EG) nr 1290/2005, eftersom den gä ller utvecklingsstöd ti ll AVS-länderna och 
därför inte täcks av utgifterna fö r den gemensamma jordbrukspolitiken.  
91. Se kommissionens svar på punkt 90. 
SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER
 
93. Reformens mål är direkt knutna till målen fö r den gemensamma jordbrukspolitiken som är 
inskrivna i fördragen. Det är de ssutom inte en brist hos re formen att den har många och 
varierande mål. Det är snarare ett resultat av dess heltäckande syfte. Reformens olika mål 
återspeglar sockermarknadens olika aspekt er och måste stämmas av mot varandra. 
94. De företag som är verksamma efter reform en måste bevara sin lönsamhet i en miljö 
präglad av lägre institutionella pris er och följaktligen har syftet att förbättra sektorns allmänna 
konkurrenskraft uppfyllts. Denna ökning av produktiv iteten bekräftas av att medlemsstaterna 
med hög lönsamhet nu svarar för 78 % av kvoten (jämfört med 68 % före reformen) medan medlemsstater med låg lönsamhet nu svarar för ba ra 5 % (jämfört med 12 % före reformen). 
Syftet med den extra kvot som ställdes t ill förfogande (i utbyte mot ett belopp som 
motsvarade omstruktureringsstödet) var att y tterligare förstärka konkurrenskraften för EU:s 
sockersektor genom att ge företagen en mö jlighet att utöka sin produktion och utnyttja 
skalfördelar, eller åtminstone bibehålla en produktionsnivå som motsvarade den som rådde 
före reformen vid en eventuell slutgiltig kvotminskning.  
Se också kommissionens svar på punkt 23. 95. Efter reformen uppstod en ny balans på so ckermarknaden som resultat av en minskad 
inhemsk produktion och lägre inst itutionella priser. Beslutet att lägga ned produktion fattades 
frivilligt av de berörda fabrikerna sedan de utvärderat den långsiktiga lönsamheten för sin 
verksamhet i det nya scenariot. Samtliga operatörer i EU ställdes inför detta alternativ på identiskt lika villkor.  
Kommissionen understryker att storleken på den nödvändiga kvotnedskärningen analyserades 
mot bakgrund av behovet att skapa en markna dsbalans i den nya ekonomiska miljö som 
präglade sektorn. Detta uppnåddes genom att de företag som ansåg sig vara icke 
konkurrenskraftiga under de nya rådande villkoren lade ned (eller minskade) sin produktion.  
96. Skälet till att samtidigt erbjuda alternativen att avstå från kvoter och att erhålla ytterligare 
kvoter var behovet av att genomföra en  heltäckande omstrukturering av 
SV 14   SV sockerproduktionssektorn i EU. Resultatet är  att sektorn nu är mindre, men betydligt 
konkurrenskraftigare.  
Sockerproducenter skulle visserligen kunna dra nyt ta av lägre priser på sockerbetor efter 
reformen, men priset på majs och andra råva ror som används för att framställa isoglukos 
skulle inte påverkas trots sjunk ande priser på isoglukos. För at t garantera att förädlarna av 
isoglukos skulle kunna bibehålla sin relativa konkurrenskraft beviljades  ytterligare kvoter 
utan avgift. På det viset kunde de dra nytta av skalfördelar. 
97. Generellt sett är EU:s odlare konkurrens kraftigare efter reformen. Men odlarnas 
konkurrenskraft kan inte betraktas isolerad fr ån konkurrenskraften för den fabrik som de 
levererar sina skördar till. Se också kommissionens svar på punkterna 46-47. 
98. Rådet beslutade att bibehålla en ordning som byggde på produktionskvoter till 2014/15.  
99. Kommissionen anser att båda målen, dvs. att stabilisera marknaden och att minska den 
olönsamma produktionskapaciteten, har uppnåtts fullt ut. Efter reformen producerar EU 6 miljoner ton kvotsocker mindre och de verksa mma företagen måste försöka bli lönsamma i 
en miljö präglad av betydligt lägre institutionella priser. 
Reformen har överbryggat gapet mellan EU:s pris er och världspriserna. Detta har bidragit till 
att minska trycket på EU:s inhemska sockersektor. 
Rekommendation 1 
Kommissionen är alltid mycket noggrann med att se till att instrument och åtgärder utformas 
så att de garanterar övergripande enhe tlighet och bygger på en grundlig teknisk 
behovsbedömning och objektiva och ickediskrimine rande kriterier. Denna strategi har även 
tillämpats i reformeringen av sockermarknaden. 
Rekommendation 2 
När kommissionen utarbetar sitt förslag till re gler för sockersektorn efter regleringsåret 
2014/15 kommer den att utgå från tidigare erfa renheter och undersöka en hel serie olika 
alternativ. 
100. Reformen har bidragit till att göra EU:s sockersektor mer konkurrenskraftig och den bör 
garantera en fortsatt produktion i EU. 
101. Den ökade importen är inte resultatet av sockerreformen utan en konsekvens av EU:s 
politik att förstärka sockrets roll som en drivkraft för företagande i de minst utvecklade länder som har en god produktionspotential.  
Rekommendation 3 
Kommissionen anser att den nya ba lans på sockermarknaden som är ett resultat av reformen, 
inklusive EU:s självförsörjni ngsgrad, ligger i linje med förd ragets bestämmelser. Enligt 
fördraget måste inte EU nödvändigtvis vara själ vförsörjande med avseende på varje enskild 
jordbruksprodukt. Vissa instrument som byggts in  i ordningen för socker skulle dessutom 
göra det möjligt för EU att hantera en eventuell bristsituation på marknaden, i första hand genom att tillgängligt utomkvotssock er konverteras till kvotsocker. 
SV 15   SV 102. Kommissionen anser att reformens mål a tt minska sockerpriserna har uppnåtts.  
Kommissionen kommer inom kort att inleda  en undersökning om prisöverföring inom 
sockersektorn för att skapa ytterligare klarhet i frågan.  
I samband med den regelbundna utvärderin gen av sin politik kommer kommissionen 
dessutom att inleda en utvärdering i efterh and av de åtgärder inom den gemensamma 
jordbrukspolitiken som avser sockersektorn. Utvärderingen kommer att inriktas på att 
undersöka effekten av GJP-åtgärder som avse r sockrets försörjni ngskedja, inklusive 
jordbrukssektorn, sock erproducenterna och raffinaderier na, sedan reformen antogs 2006. 
Arbetet med utvärderingen är tänkt att inledas under fjärde kvartalet 2010. Resultaten kan 
förväntas i slutet av 2011. 
Rekommendation 4 
För att skapa ytterligare klarhet i frågan kommer kommissionen inom kort att inleda en 
undersökning om prisöverföring inom sockersektorn. 
103. Kommissionen vill också understryka att den gradvisa minskningen av antalet 
sockerfabriker har pågått under flera år, sedan långt före sockerreformen, eftersom varje 
produktionsenhet ökade sin förä dlingskapacitet. Me llan 2000 och 2006 la des till exempel 67 
fabriker ned i EU.  
Omstruktureringsfonden har erbjudit en rättslig  ram och ett finansiellt stöd som inte kunde 
utnyttjas vid nedläggningar so m ägde rum före reformen. 
104. I linje med subsidiaritetsprincipen har lags tiftaren gett ansvaret för att genomföra och 
följa upp de sociala konsekvenserna till medlemsst aterna, vilka har bättre förutsättningar att 
utföra denna uppgift.  
Medlemsstaternas myndigheter måste kontrollera a tt sociala skyldigheter efterlevs i enlighet 
med sociala planer. Revisionerna som utförs i samband med avslutandet av räkenskaperna 
inkluderar en kontroll av att medl emsstaterna gör sådana kontroller. 
Planer för de sociala aspekt erna utarbetas i regel geme nsamt av producenten och de 
anställda/fackföreningarna. Att skyldighetern a uppfylls – utbildning, omskolning, förtida 
pensionering – kommer också att öv ervakas av de berörda parterna. 
Kommissionen är dessutom värd för kommittén fö r den sociala dialogen på branschnivå för 
sockerindustrin som omfattar företrädare fr ån fackföreningar och sockerföretag. Den 
kommittén har kommit överens om en uppförande kod för företagens sociala ansvar inom 
EU:s sockerindustri som i stor utsträckni ng har tillämpats i samband med reformen. 
105. I enlighet med subsidiaritetsprincipen är de t medlemsstaterna som har ansvaret för att 
genomföra diversifieringsåtgärderna. 
106. I december 2009 ändrade kommissionen lagstift ningen för att medge en förlängning av 
tidsfristerna för miljöåtgärder till september 2011. Det fanns två skäl till detta: Å ena sidan 
bestämdes den ursprungliga tidsfristen 2006 oc h tidsprogrammet behövde uppdateras för att ta 
hänsyn till de viktiga ändringar i de natione lla omstruktureringspr ogrammen som påbörjades 
2008. Å andra sidan fick den globala finansiell a krisen konsekvenser för ekonomierna i vissa 
medlemsstater som gjorde att denna ändring blev lämplig. 
SV 16   SV 107. Även om kommissionens förslag inte omfa ttade övergångsstöd till heltidsraffinaderier 
framgick det klart under rådets diskussioner att heltidsraffinaderier måste genomgå en serie 
strukturella förändringar som en följd av sjunkande institutionella sockerpriser, på samma sätt som förädlare av sockerbetor.  
Reformen medför faktiskt en mer konkurrensutsatt  affärsmiljö för tradi tionella raffinaderier 
som måste lägga om sin verksamhet för att förbli konkurrenskraftiga i denna nya miljö. Berörda operatörer måste beskriva de nödvänd iga förändringarna i en  affärsplan som ska 
lämnas in till de nationella myndigheterna. Geno m att bevilja detta stöd kunde reformen säkra 
en lika behandling av samtliga sockerproducenter i gemenskapen, oavsett om de använder betor eller råsocker som råvara. 
108. Kommissionen vill också understryka att den gradvisa minskningen av antalet 
sockerfabriker har pågått under flera år, sedan långt före sockerreformen, eftersom varje 
produktionsenhet ökade sin förädlingskapacite t. Omstruktureringsfonden har erbjudit en 
rättslig ram och ett finansiellt stöd som inte kunde utnyttjas vid nedlä ggningar som ägde rum 
före reformen. 
Rekommendation 5 
I linje med subsidiaritetsprincipen är det medl emsstaterna som har ansvaret för att genomföra 
diversifieringsåtgärder. Medlemsstaterna har bä ttre förutsättningar för att fatta de nödvändiga 
besluten i ljuset av de särskilda faktorer som gäller i varje enskilt fall. 
Rekommendation 6 
I linje med subsidiaritetsprincipen är det medlem sstaterna som har ansvaret för att se till att 
miljökraven uppfylls. Medlemsstaterna har bättre  förutsättningar för att fatta de nödvändiga 
besluten i ljuset av de särskilda faktorer som gäller i varje enskilt fall. 
109. När det gäller reformen av sockerordning en måste alla förändringar som genomfördes 
inom ramen för den gemensamma organisatione n av marknaden för socker beaktas, dvs. 
övergången från åtgärder som omfattar höga gara ntipriser för sockerbe tor samt produktions- 
och exportbidrag till ett system som i huvudsak bygge r på direkt stöd till jordbrukarna. I det 
avseendet ansågs sockerordning en vara budgetneutral vad gäller jordbruksutgifter. 
Kommissionen anser att det målet har uppnåtts. 
Enligt artikel 1.3 i rådets förordning (EG) nr  320/2006 ska de medel som eventuellt finns kvar 
i omstruktureringsfonden, och som för närvar ande beräknas till 640 miljoner euro, överföras 
till EGFJ sedan fondens utgifter har finansierats. 
Vad gäller intäkten, se kommi ssionens svar på punkt 90 a. 
De kompletterande åtgärderna är ett resultat  av EU:s övergripande åtagande att stödja 
AVS-länderna på deras väg mot fattigdomsmins kning och hållbar utveckling inom ramen för 
partnerskapet AVS-EU. Under processen som ledde fram till sockerreformen hade kommissionen åtagit sig att stödja anpa ssningsbehoven hos de länder som enligt 
sockerprotokollet skulle förmånsb ehandlas och gjorde en analys av sockerreformens effekter 
för AVS-länderna. Stödet som ges åt AVS-län derna ligger utanför tillämpningsområdet för 
SV 17   SV rådets förordning (EG) nr 1290/ 2005, eftersom det är utveck lingsstöd till AVS-länderna och 
därför inte ingår i utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken. 
SV 18   SV Nivå på MEDLEMSSTAT KVOT Kvot som i % av Tillagt Kvot i % av
kombinerad 2006/2007 avstods ursprunglig / ursprunglig
lönsamhet (ton) kvot Köpt 2009/2010 kvot
LÅG GREKLAND 317.502 158.800 50% 158.702 50%
IRLAND 199.260 199.260 100% 0 0%
ITALIEN 1.557.443 1.049.064 67% 508.379 33%
PORTUGAL 69.718 69.718 100% 0 0%
Gruppen totalt 2.143.923 1.476.842 69% 0 667.081 31%
i %  av TOTALT 12% 28% 0% 5%
MEDELHÖG TJECKIEN 454.862 102.473 23% 20.070 372.459 82%
DANMARK 420.746 80.083 19% 31.720 372.383 89%
SPANIEN 996.961 498.481 50% 498.480 50%
LETTLAND 66.505 66.505 100% 0 0%
LITAUEN 103.010 20.758 20% 8.000 90.252 88%
UNGERN 401.684 301.264 75% 5.000 105.420 26%
SLOVENIEN 52.973 52.973 100% 0 0%
SLOVAKIEN 207.432 103.717 50% 8.605 112.320 54%
FINLAND 146.087 65.088 45% 80.999 55%
Gruppen totalt 2.850.260 1.291.342 45% 73.395 1.632.313 57%
i % av  TOTALT 16% 25% 7% 12%
BELGIEN 819.812 206.066 25% 62.489 676.235 82%
HÖG TYSKLAND 3.416.896 757.200 22% 238.560 2.898.256 85%
FRANKRIKE 3.288.747 683.655 21% 351.695 2.956.787 90%
NEDERLÄNDERNA 864.560 126.547 15% 66.875 804.888 93%
ÖSTERRIKE 387.326 54.785 14% 18.486 351.027 91%
POLEN 1.671.926,0 366.868,9 22% 100.551,0 1.405.608,1 84%
SVERIGE 368.262 92.798 25% 17.722 293.186 80%
STORBRITANNIEN 1.138.627 165.000 14% 82.847 1.056.474 93%
Gruppen totalt 11.956.156 2.452.920 21% 939.225 10.442.461 87%
i % av TOTALT 68% 47% 93% 78%
övriga* 604.114 9.227 2% 0 594.886
TOTALT 17.554.453 5.230.331 1.012.619 13.336.741
* Azorerna, Madeira, Franska utomeuropeiska departement, RO, BUUppdelning per medlemsstat  av kombinerad lönsamhetOmstrukturering av sockersektorn