EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 23.05.1996 
KOM(96) 229 slutlig - COD 426 
KOMMISSIONENS YTTRANDE 
i enlighet med artikel 189b.2 d i Romfördraget 
om Europaparlamentets ändringar 
av rådets gemensamma ståndpunkt om 
förslaget till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om nya livsmedel och nya 
livsmedelsingredienser 
MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG 
i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget 

Inledning 
Den 7 juli 1992 lämnade kommissionen ett förslag till rådets förordning om nya livsmedel 
och nya livsmedelsingredienser (KOM (92) 295 slutl. - SYN 426). 
Till följd av Europaparlaments yttrande av den 27 oktober 1993 lämnade kommissionen ett 
ändrat förslag till rådet den 1 december 1993 (KOM (93) 631 slutl. - COD 426). 
Den 23 oktober 1995 antog rådet en gemensam ståndpunkt med kvalificerad majoritet. 
Den 12 mars 1996 antog Europaparlamentet sex ändringar av den gemensamma ståndpunkt 
som rådet antagit den 23 oktober 1995 angående kommissionens förslag till 
Europaparlamentets och rådets förordning om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser. 
Målsättning 
Inom Europeiska unionen kan för närvarande livsmedel i allmänhet släppas ut på marknaden 
utan föregående utvärdering eller godkännande. 
En rad nya råvaror, processer och tekniker, däribland modern bioteknik och genetisk 
modifikationsteknik, har kommit fram på senare tid. Dessa uppfinningar syftar exempelvis till 
att förbättra de diet- och näringsmässiga egenskaperna hos livsmedel, till att höja den tekniska 
effektiviteten inom produktionsprocesser och distribution, till att minska mikrobiologiska 
smittorisker och till att odla grödor med hjälp av mindre bekämpningsmedel. För att 
säkerställa konsumentskydd och undvika att det skapas handelshinder på den inre marknaden, 
ansågs âet nödvändigt att skapa ett gemenskaps förfarande för utsläppande på marknaden av 
"nya livsmedel" som härstammar från dessa uppfinningar, och att tillhandahålla 
säkerhetskontroll och detaljerade märkningsbestämmelser. Förslaget har därför stor betydelse 
ur konsumentskydds- och konsumentinformationssynpunkt liksom för en väl fungerande inre 
marknad och för den tekniska utvecklingen inom livsmedelsindustrisektorn. Kommissionen 
bedömer att institutionerna är eniga om det angelägna behovet av gemenskapslagstiftning på 
detta område. 
EGTnrC 190, 29.7.1992, s. 3. 
Kommissionens yttrande 
I enlighet med artikel 189b.2 d i RotaJMrafet avger kommissionen följande yttrande över 
dessa ändringar. 
Kommissionen håller med parlamentet om att förordningen bör träda i kraft så fort som 
möjligt och kan därför ställa sig positiv till ändring 48 vilket minskar tiden för 
genomförande av förordningen från 12 månader till 90 dagar. 
Kommissionen förstår parlamentets intresse, vilket uttrycks i ändring 53, av att 
livsmedelstillsatser, smakämnen och extraktionsmedel skall omfattas av samma säkerhetskrav 
som nya livsmedel och samtycker i denna fråga. Lydelsen i ändring 53 kan dock inte 
godkännas eftersom den innebär att undantaget är villkorligt och kräver särskilda åtgärder. 
Kommissionen vill uppmärksamma på att ramdirektivet om livsmedelstillsatser 
(89/107/EEGr och rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 december 1995 om förslaget 
till Europaparlamentets och rådets förordning om gemenskapsregler för aromämnen som är 
avsedda att användas i livsmeder redan innehåller bestämmelser om samma säkerhetskrav 
som nya livsmedel, inklusive obligatoriskt samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén 
när det gäller frågor som kan påverka folkhälsan. Vad beträffar extraktionsmedel föreskrivs 
redan i direktiv 83/344/EEG^ en lika h% nivå av skydd av folkhälsan. 
Ändring 54 innebär att reglerna för märkning enligt artikel 8 skall gälla nya livsmedel och 
nya livsmedelsingredienser som omfattas av det förenklade anmälningsförfarande. Denna 
ändring innebär i sig inte något problem eftersom den endast klargör den gemensamma 
ståndpunktens avsikt, nämligen att samma enhetliga mirkningsregler skall gälla för alla 
kategorier av nya livsmedel. Denna ändring måste dock ses tillsammans med ändring 55 
vilken innebär att orden "på ett avgörande sätt" tas bort i artikel 8.1 a i den gemensamma 
ståndpunkten så att märkning av nya Livsmedel skall kräva» varje gång ett nytt livsmedel 
skiljer sig från traditionellt framställd® livsmedel. Man bör hålla i minnet att märkning av 
livsmedel som skiljer sig på ett avgörande sätt är en spegelbild av den internationellt erkända 
vetenskapliga principen om "höggradig överensstämmelse" på vilken förordningen grundar 
sig. Den gemensamma ståndpunkten innebär därför att om en aktör kan bevisa att livsmedlet 
eller livsmedelsingrediensen är klart höggradigt överensstämmande så kan 
anrnälningsförfarandet användas och ingen särskild märkning av produkten krävs. Den nya 
formuleringen i ändring 55 innebär att aktören inte kan vara säker på att hans höggradigt 
överensstämmande produkt inte uppvisar försumbara skillnader. Anmälningsförfarandet 
skulle därför kunna bli oanvändbart i praktiken. 
!QT!«rL4*,n.:2.î*t*,s 27 
fiöTi»C5f,J1.2J9*M. 37 
10fiwllST,34,4J*«*,s 2S 
Kommissionen förstår parlamentets intresse att säkerställa att konsumenterna informeras om 
alla skillnader mellan nya livsmedel och traditionellt framställda livsmedel. Att tillämpa ett 
kriterium som skulle leda till särskilda märkningskrav till och med för livsmedel som är 
höggradigt överensstämmande skulle troligtvis innebära praktiska problem. Särskilt vad gäller 
frukt och grönsaker kan klimatfaktorer och geografiska faktorer som t.ex. jordmån påverka 
slutproduktens egenskaper märkbart. Klimatvariationer från år till år innebär t.ex. skillnader 
på skördarna. 1 sådana fall kan det vara svårt att bestämma exakt vilka parametrar som skall 
användas för att avgöra om ett nytt livsmedel skiljer sig från sin traditionellt framställda 
motsvarighet. Om informationen skall bli meningsfull för konsumenten anser kommissionen 
att produkterna endast skall märkas när de har egenskaper som går utanför naturliga 
variationer och som kan påverka sammansättningen, näringsvärdet, näringseffekterna eller 
produktens avsedda användning. Kommissionen kan därför inte godkänna dessa två ändringar 
och anser att man bör undersöka alla möjligheter att definiera skillnadsbegreppet så att den 
juridiska säkerheten blir större för de ekonomiska aktörerna. 
Nuvarande lydelse enligt den gemensamma ståndpunkten innebär att förekomsten av en 
genetiskt modifierad organism inte behöver anges i märkningen när förekomsten enbart beror 
på jordbruksmässiga egenskaper och inte ändrar egenskaperna hos själva livsmedlet. Detta 
undantag skulle till exempel omfatta spannmål som är genetiskt modifierat för att förbättra 
dess motståndskraft mot insekter. Ändringarna 51 och 52 skulle medföra att detta undantag 
tas bort. Kommissionen delar inte parlamentets uppfattning att förekomsten av genetisk 
modifierade organismer alltid bör anges i märkningen, även när dess förekomst inte påverkar 
livsmedlets egenskaper. Syftet med livsmedelsmärkningen är att informera konsumenterna om 
livsmedlets egenskaper. Information om produktionsmetoder och jordbruksmässiga 
egenskaper är bara nödvändigt när dessa påverkar slutprodukten. Dessutom skulle införandet 
av en sådan bestämmelse göra det nödvändigt att antingen inrätta särskilda 
distributionssystem för livsmedel som innehåller genetiskt modifierade organismer - vilket 
skulle vara synnerligen svårt att genomföra i praktiken - eller att kräva systematisk märkning 
av alla produkter som kan innehålla sådana organismer. Detta innebär särskilda problem vid 
import eftersom ingen av gemenskapens stora handelspartner kräver sådan märkning och 
produkter innehållande genetiskt modifierade organismer blandas vanligen med traditionellt 
framställda produkter före transporten till gemenskapen. 
Vidare krävs i ändring 51 märkning av "med genteknik genetiskt modifierade organismer". 
Kommissionen anser att denna formulering innebär juridisk osäkerhet eftersom begreppet inte 
är tillräckligt exakt och inte motsvarar redan befintliga definitioner. En klar definition av 
genetiskt modifierade organismer finns i direktiv 90/220/EG. Denna bör därför användas även 
för märkning av nya livsmedel. 
Mot bakgrund av denna analys har kommissionen tagit med en ändring (nr 48) i sitt ändrade 
förslag. Kommissionen vill dock understryka att det finns ett allmänt samförstånd om att det 
finns ett akut behov av att på gemenskapsnivå fastställa en tillfredsställande rättslig ram för 
nya livsmedel. För att nå detta mål kommer kommissionen att deltaga på ett konstruktivt sätt 
tillsammans med institutionerna i den fortsatta lagstiftningsprocessen genom att utnyttja alla 
möjligheter för att lösa de problem som angivits ovan. 
Ändrat förslag 
Europaparlamentets och rådets förordning 
om nya livsmedel och nya livsmedelstillsatser 
(framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget) 
Ursprungligt förslag Ändrat förslag 
Artikel 15 första stycket 
Denna förordning träder i kraft 12 månader Denna förordning träder i kraft 90 dagar 
efter det att den har offentliggjorts i efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella Europeiska gemenskapernas officiella 
tidning. tidning. 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 229 slutlig 
DOKUMENT 
SV 10 15 
Katalognummer : CB-CO-96-240-SV-C 
ISBN 92-78-04468-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
V