Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om rättsligt skydd för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång" () (98/C 129/04)

Den 20 oktober 1997 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 6 februari 1998. Föredragande var Bernardo Hernández Bataller.

Vid sin 352:a plenarsessionen den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 25 februari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 120 röster för, inga emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Detta förslag till direktiv om rättsligt skydd för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång som framlagts av kommissionen med en begäran om yttrande, är en direkt följd av de påpekanden som gjordes under den debatt som följde offentliggörandet av grönboken om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster på den inre marknaden ().

1.2. Kommittén har uttalat sig om denna grönbok i sitt yttrande av den 25 september1996 ().

1.3. Behovet att säkerställa rättsskydd för kodade tjänster mot illegal mottagning stod klart redan i meddelandet om strategiskt program för den inre marknaden (), liksom i grönboken på samma tema som utlovades redan i kommissionens meddelande om Europas väg mot informationssamhället av den 19 juni 1994 ().

1.4. I kommissionens meddelande "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel" () i punkt 55 påpekas följande: "En säker distribution av tjänster kommer att kräva ett tillräckligt rättsligt skydd på hela den inre marknaden för tjänster med villkorad tillgång. Många tjänster kommer att använda någon form av kryptering eller något annat system för villkorad tillgång för att garantera att de får rimlig ersättning. Tjänsteleverantörerna måste skyddas mot stöld av deras tjänster med hjälp av olagliga dekodrar, smarta kort eller andra piratkopieringsverktyg."

1.5. Yttrandet om detta meddelande har antagits (CES 1191/97) ().

1.6. I yttrandet om grönboken drar kommittén följande slutsatser:

1.6.1. Kryptering av kommunikation är absolut nödvändig rent generellt för att förhindra att personer som saknar tillstånd får tillgång till denna information eller kan ändra den.

1.6.2. Det är nödvändigt med effektiva skyddsåtgärder i alla medlemsstater och det målet uppnås endast genom en harmonisering av gemenskapens rättsregler.

1.6.3. Det rättsliga instrument som bör användas för denna harmonisering torde vara en rådets förordning.

1.6.4. Dess tillämpningsområde bör omfatta all kodade tjänster.

1.6.5. Vad gäller den harmoniserade lagstiftningens tillämpningsområde bör det omfatta enskildas uppsåtliga innehav av otillåten dekoderutrustning.

1.6.6. I detta rättsinstrument bör möjligheten att inleda en skadeståndsprocess föreskrivas. Dessutom bör preventiva civilrättsliga medel ställas till förfogande mot speciella förberedelser till piratverksamhet, liksom straffrättsliga sanktioner mot otillåten mottagning och vidareförmedling av kodade tjänster.

1.6.7. Vidare uppmanade kommittén kommissionen att undersöka alla aspekter av frågan på internationell nivå, särskilt vad gäller bilaterala avtal och verksamheten inom Världshandelsorganisationen, WTO, och att utarbeta lämpliga villkor för en teknisk standardisering för dekodrar.

2. Kommissionens förslag

2.1. Rättsligt instrument

2.1.1. Kommissionens förslag ger vid handen att kommissionen har valt att utarbeta ett direktiv i stället för en förordning.

2.1.1.1. Med det valet anser sig kommissionen ha "säkerställt en likvärdig skyddsnivå" för alla medlemsstater, vilka ges valet av "medel för att uppnå dessa mål". Således överlåts följande på medlemsstaterna:

a) Att fastställa nödvändiga åtgärder för att i varje land förbjuda de aktiviteter som i det förslagna direktivet anses vara otillåtna.

b) Sanktioner som skall tillämpas på de som bryter mot reglerna, sanktioner som inte desto mindre skall vara effektiva, avskräckande och stå i proportion till den eventuella skada som den otillåtna aktiviteten kan ge upphov till.

2.2. Tillämpningsområde

2.2.1. I direktivet avgränsas tillämpningsområdet till tjänster som skyddas av villkorad tillgång, i så måtto att tillstånd för tillgången till tjänsten skall ha som mål att garantera ersättning för följande tjänster:

- "TV-sändning" enligt definitionen i artikel 1 a i direktiv 89/552/EEG ().

- "Radiosändning" vilket inte bara omfattar ljudsignaler utan även informationsöverföring som sker i samma kanal.

Bägge utesluter tjänster som utförs på individuell begäran.

- "Informationssamhällets tjänster" definierade som tjänster som utförs på distans och överförs elektroniskt på enskild begäran av en mottagare.

2.3. Direktivförslagets syfte

2.3.1. Det föreslagna direktivets syfte är att i Europeiska unionen förbjuda följande aktiviteter:

a) Tillverkning, import, försäljning och innehav av illegal utrustning i kommersiellt syfte.

b) Installation, underhåll och utbyte av illegal utrustning i kommersiellt syfte.

Med "illegal utrustning" förstås varje slag av utrustning eller dataprogram avsett eller anpassat för att bereda otillåten tillgång till en villkorad service.

c) Marknadsföring av illegal utrustning genom kommersiella meddelanden.

2.3.1.1. Med "kommersiella meddelanden" avses varje sorts meddelande som har som mål att marknadsföra ett företags eller en organisations tjänster, produkter eller image till slutkonsumenter eller distributörer.

2.3.1.2. Bland definitionerna i artikel 1 förekommer emellertid inte konceptet "kommersiellt meddelande".

2.3.2. Kommissionen fokuserar på det sättet förslagets syfte kring "tillverkning och marknadsföring av illegal utrustning".

2.3.2.1. Denna åtgärds tillämpningsområde omfattar inte följande områden:

a) Aspekter som hör samman med "otillåten mottagning" av någon av de nämnda tjänsterna, vare sig privat införskaffande eller innehav av otillåten utrustning, om det inte finns ett kommersiellt syfte.

b) Rättigheter som hör ihop med informationsinnehållet som vidarebefordras med den otillåtna utrustningen.

c) Företags rättigheter i förhållande till dekodrarna, som kommer att bli föremål för att annat förslag som håller på att förberedas.

d) Aspekter som har samband med skyddet av rätten till privatliv och säkerhet vad gäller handel och transaktioner om de inte baseras på betalningen av kodad kommunikationstjänst.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Kommittén stödjer med tillfredsställelse kommissionens förslag till direktiv i vilket synpunkter från kommitténs tidigare yttrande med anledningen av grönboken tas upp.

3.2. Kommittén anser emellertid att med tanke på nuvarande skillnader och den snedvridning av kompetensen som de ger upphov till vore det riktiga rättsliga instrumentet en förordning och inte ett direktiv. Det skulle ha följande fördelar:

- Säkerställa en mer effektiv harmonisering som skulle vara direkt tillämplig i alla medlemsstaterna.

- Undvika en långdragen process av införande av de föreslagna åtgärderna i de olika nationella lagstiftningarna.

3.3. Tillämpningsområdet borde utvidgas till att omfatta professionella tjänster, som till exempel telemedicin.

3.4. Syftet med artikel 2 är att garantera den fria spridningen av skyddade tjänster, av därmed sammanhängande tjänster och av utrustningen för villkorad tillgång. Artikel 2.2 kan emellertid visa sig vara överflödig, eftersom den bara upprepar principer från fördraget av allmän och uppenbar karaktär.

3.5. Vad gäller förbjuden verksamhet bör i artikel 3c "sammanhängande tjänster" läggas till, vilket omfattar installation, underhåll eller utbyte av utrustning för villkorad tillgång liksom utförandet av kommersiella kommunikationstjänster som har samband med skyddade tjänster och utrustning eller andra därmed sammanhängande tjänster.

3.6. Artikel 4.1 skulle kunna bytas ut mot en bestämmelse som förbjuder de verksamheter som beskrivs i artikel 3.

3.7. I artikel 4.2 borde det på ett mer omfattande sätt behandlas aktiv legitimering för att göra det möjligt för alla som har ett "direkt intresse" att i domstol väcka skadeståndstalan, ansöka om förbudsföreläggande och om att illegal utrustning beslagtas.

3.8. I artikel 5 borde det läggas till att varje medlemsstat är skyldig att till kommissionen rapportera tillämpliga sanktioner eftersom dessa inte kan ingå i de lagtexter som skall införas.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Kommittén anser att skyddsnivån bör öka för de konsumenter som sluter avtal om tillgång till tjänster med villkorad tillgång, särskilt vad gäller behandling av reklamationer och eventuella skadeståndsanspråk, tjänstens kvalitet och bevisbördan för detta, liksom vad gäller betalning i olika former som inte täcks av direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal.

4.2. Kommittén anser att när tjänster med villkorad tillgång införs i samhället måste medborgarnas intimitet och privatliv skyddas.

4.3. Ytterligare sanktionsmedel bör antas inom tullområdet, liknande förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkelseförfalskade och pirattillverkade varor.

4.3.1. Om sanktionsmedel inom tullområdet införs vore det lämpligt att inrätta en övervakningskommitté liknande den som föreskrivs i förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994.

Bryssel den 25 februari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 314, 16.10.1997, s. 7.

() KOM(96) 76 slutlig.

() EGT C 30, 30.1.1997.

() KOM(93) 632 slutlig.

() KOM(94) 347 slutlig.

() KOM(97) 157 slutlig.

() EGT C 19, 21.1.1998, s. 72.

() EGT L 298, 17.10.1989, s. 23.