EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 28.11.2018 COM(2018) 766 final MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN Tredje lägesrapporten om minskning av nödlidande lån och ytterligare riskminskning i bankunionen {SWD(2018) 472 final}



MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA RÅDET, RÅDET OCH EUROPEISKA CENTRALBANKEN Tredje lägesrapporten om minskning av nödlidande lån och ytterligare riskminskning i bankunionen Inledning I den rådande ekonomiska och finansiella situationen bör Europeiska unionen ta vara på tillfället att förstärka Ekonomiska och monetära unionen. I linje med kommissionens färdplan av den 6 december 2017 om en fördjupning av Ekonomiska och monetära unionen , och i överensstämmelse med ledaragendan , är fullbordandet av bankunionen fortfarande ett av unionens viktigaste politiska mål. Fullbordandet av bankunionen kommer att ytterligare förstärka förtroendet för banksektorn och för Ekonomiska och monetära unionen i allmänhet. Detta kommer att öka Ekonomiska och monetära unionens motståndskraft mot ekonomiska störningar genom att underlätta privat riskdelning över gränserna. Detta meddelande är ett bidrag till Europeiska rådet och det inkluderande eurotoppmöte med 27 EU-länder som ska anordnas i december. Vid mötet kommer deltagarna att diskutera framstegen med förstärkningen av Europeiska stabilitetsmekanismen och fullbordandet av bankunionen, däribland ytterligare steg mot ett europeiskt insättningsgarantisystem, i enlighet med uttalandet från det inkluderande eurotoppmötet i juni. Dessa framsteg bör ske parallellt med framstegen inom riskminskning. Som kommissionen betonade i sitt meddelande av den 11 oktober 2017 bör fullbordandet av bankunionen uppnås genom en kombination av riskminskning och riskdelning på grundval av rådets färdplan av juni 2016 . Riskminskning och riskdelning kompletterar och förstärker till varandra. Framstegen inom de olika områdena, däribland överenskommelsen om säkerhetsmekanismen för den gemensamma resolutionsfonden och ett europeiskt insättningsgarantisystem, bör därför ske samtidigt. En av de viktigaste förutsättningarna för att riskerna inom den europeiska banksektorn ska minska är en fortsatt nedgång när det gäller volymerna av nödlidande lån. Finanskrisen och efterföljande recessioner ledde till att det blev allt vanligare att låntagare inte kunde betala tillbaka sina lån eftersom fler personer och företag drabbades av återkommande betalningssvårigheter och till och med konkurs. Detta var särskilt fallet i medlemsstater med långa eller djupa recessioner. På grund av detta ökade andelen nödlidande lån i många banker, och höga andelar nödlidande lån är fortfarande ett stort problem, i synnerhet för vissa av medlemsstaterna. Stora volymer av nödlidande lån kan försämra bankernas resultat. För det första genererar nödlidande lån lägre intäkter för en bank än icke nödlidande lån. De minskar därmed bankens lönsamhet och kan orsaka förluster som minskar bankens kapital. För det andra tar nödlidande lån upp betydande mängder av bankernas resurser, både finansiella resurser och personal. Detta minskar bankens förmåga att bevilja lån, bl.a. till små och medelstora företag. Denna negativa effekt på kredittillgången minskar i sin tur även företagens kapacitet att investera, och leder därmed till påtagliga konsekvenser för den reala ekonomin. För att minska den stora volymen av nödlidande lån enades unionen om omfattande åtgärder, vilka beskrivs i den handlingsplan för hantering av nödlidande lån i Europa som för närvarande håller på att genomföras. Som svar på detta behov och för att gå ännu längre än rådets färdplan för 2016 lade kommissionen fram ett specifikt och övergripande åtgärdspaket i mars 2018 för att minska de nödlidande lånen ytterligare. Rådet enades även om att ta upp frågan om nödlidande lån med jämna mellanrum och att utvärdera framstegen på grundval av en översyn utförd av kommissionen. Detta meddelande är kommissionens tredje lägesrapport som svar på rådets förväntningar. Rapporten är ett komplement till lägesrapporten om kapitalmarknadsunionen, som också antagits i dag. 1.ett vidare perspektiv: riskminskning i unionen Under det senaste årtiondet har unionen och medlemsstaterna arbetat hårt för att minska riskerna inom banksektorn. De åtgärder som har vidtagits sedan finanskrisen har stärkt bankernas solvens, bruttosoliditet och likviditetsställning på ett betydande och praktiskt sätt. De har avsevärt förbättrat styrningen inom och tillsynen av banksektorn och bankernas möjlighet till resolution. Den genomsnittliga primärkapitalrelationen för de banker i euroområdet som övervakas direkt genom den gemensamma tillsynsmekanismen har stigit från 14,18 % andra kvartalet 2017 till 14,67 % andra kvartalet 2018. Denna förstärkning av kapitalställningen avspeglas även i högre bruttosoliditetsgrader. Den genomsnittliga bruttosoliditetsgraden ökade ytterligare från 5,08 % andra kvartalet 2017 till 5,14 % andra kvartalet 2018. Bankerna i euroområdet bibehöll även sin motståndskraft mot likviditetsstörningar i och med att likviditetstäckningsgraden förblev stabil på 140,92 % andra kvartalet 2018, jämfört med 142,79 % andra kvartalet 2017. Allt detta vittnar om de beslutsamma åtgärder som vidtagits för att minska risken i hela euroområdet. Som en följd av detta har riskerna hanterats på ett mer effektivt och likvärdigt sätt. Det senaste stresstestet visar vidare att bankernas ansträngningar att bygga upp sin kapitalbas under senare år har stärkt deras motståndskraft och förmåga att stå emot störningar, vilket betonar det europeiska banksystemets goda hälsotillstånd. Som beskrevs i 2017 års meddelande om bankunionen, och som bekräftades av den andra lägesrapporten om minskningen av nödlidande lån, har kommissionen vidtagit ytterligare omfattande och kompletterande åtgärder för att minska riskerna och förstärka den europeiska banksektorns motståndskraft. I november 2016 föreslog kommissionen till exempel det så kallade riskminskningspaketet, ett omfattande lagstiftningspaket för att se över direktivet om återhämtning och resolution av banker, förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, det fjärde kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen. Syftet med detta var att ytterligare minska de återstående riskerna inom banksektorn . Kommissionen välkomnar de betydande framstegen i trepartsdiskussionerna mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen angående detta paket, som bör bana väg för en överenskommelse före slutet av året. Under 2016 antog kommissionen även ett förslag om ett direktiv om ramar för förebyggande omstrukturering, en andra chans och åtgärder för att göra förfarandena för omstrukturering, insolvens och skuldavskrivning effektivare . Effektiva omstrukturerings- och insolvensbestämmelser är verkligen avgörande för att förhindra och minska nödlidande lån.



Tabell 1: Resultat på vägen mot bankunionen BESKRIVNING AV POLITIKEN EUROPA- PARLAMENTET MINISTERRÅDET 1. Europeiskt insättningsgarantisystem 2. Kapitalkravsreform 3. Förlustabsorberings- och rekapitaliseringskapacitet – (förordning och direktiv) 4. Gemensam finansiell säkerhetsmekanism 5. Ytterligare utveckling av sekundärmarknader för nödlidande lån, inklusive effektivare återvinning av värde 6. Minsta förlusttäckning för nödlidande exponering KAN ANTAS OM ALLA EU-INSTITUTIONER VISAR STARK POLITISK VILJA 2.Den senaste utvecklingen av nödlidande lån Andelen nödlidande lån fortsatte att minska under det första halvåret 2018. Denna utveckling följer och bekräftar den övergripande förbättringstrenden under senare år. De senaste siffrorna visar att den totala andelen nödlidande lån för alla banker inom EU minskade ytterligare till 3,4 % (andra kvartalet 2018), en nedgång med 1,2 procentenhet jämfört med samma period året innan (se figur 1). Andelen nödlidande lån hos betydande institut minskade också under samma tidsperiod med nästan 1 procentenhet till 4,4 %. Den nedåtgående trenden för andelen nödlidande lån har därmed varit fortsatt obruten sedan fjärde kvartalet 2014. Ytterligare uppgifter avseende den långsiktiga trenden gav vid handen att andelen nödlidande lån närmar sig nivåerna före krisen (se figur 2). Reserveringskvoten har också förbättrats ytterligare och uppgår nu till 59 % (andra kvartalet 2018).

Figurerna 1 och 2: Andelen nödlidande lån i EU Andelen nödlidande lån har minskat i nästan alla medlemsstater. Situationen varierar emellertid fortfarande avsevärt mellan medlemsstaterna (se tabell 2). I slutet av andra kvartalet 2018 var andelen nödlidande lån mindre än 3 % i tolv av medlemsstaterna, samtidigt som tre medlemsstater hade en andel på över 10 %. De flesta av medlemsstaterna med relativt hög andel nödlidande lån visar å andra sidan uppmuntrande och långvariga framsteg i de flesta fall, tack vare en kombination av politiska åtgärder och ekonomisk tillväxt. Denna minskning av volymen av och andelen nödlidande lån underlättats av beslutsamma åtgärder från bankernas ledning och beslutsfattare, särskilt i medlemsstater med relativt hög andel nödlidande lån. I flera av medlemsstaterna märks en trend mot att ytterligare förbättra förfarandena för riskhantering (särskilt i sårbara banker) och att stärka avsättningen för nödlidande lån för att förbättra bankernas kapitalställning. I Spanien har exempelvis flera banker påskyndat saneringen av sina balansräkningar efter resolutionen av Banco Popular 2017. I Cypern har de nödlidande lånen minskat fortlöpande sedan slutet av 2015, och de förväntas minska ännu snabbare under andra halvåret i år när en stor portfölj av nödlidande lån avlägsnas från banksystemet i samband med en betydande försäljning av nödlidande lån. Den fortsatta användningen av värdepapperiseringsprogram ger också drivkraft åt minskningen av nödlidande lån. Det värdepapperiseringsprogram som infördes i Italien under 2016 med stöd av statliga garantier (GACS, Garanzia Cartolarizzazione Sofferenze) utökades med ytterligare sex månader i september 2018. Flera andra initiativ för att stärka marknadens infrastruktur ger också stöd åt hanteringen av nödlidande lån. I Portugal är till exempel initiativ för att främja samordningen mellan borgenärer (i syfte att påskynda omstruktureringen av krediter eller försäljningen av nödlidande lån) ett välkommet tillskott i den politiska strategin. I allmänhet har den miljö där bankerna kan lösa sina nödlidande lån förbättrats avsevärt sedan krisen. Som en följd av detta har bankerna kunnat bygga vidare på den återställda stabiliteten i det finansiella systemet, delvis med hjälp av ett bättre och tydligare regelverk. Denna stabilitet har gjort det möjligt för bankerna att förbättra sin interna kapacitet att hantera och lösa nödlidande lån. I många fall har bankerna vidareutvecklat dessa verksamheter till särskilda fristående enheter. Utöver denna kapacitet har bankerna även dragit fördel av en utökad tillgång till externa utlåningstjänster, vilket har gjort det lättare att lägga ut verksamheten med att avveckla nödlidande lån. Marknaden för förvaltning av nödlidande lån har uppenbart vuxit och har utvecklats i hela Europa. I linje med förbättringarna av lagstiftningen efter krisen har banker och andra marknadsaktörer skaffat sig betydande kunskaper och erfarenheter när det gäller att lösa nödlidande lån. Den stadiga tillväxten i försäljningen och värdepapperiseringen av nödlidande lån har bidragit till denna viktiga utveckling mot en mer mogen miljö för avveckling av nödlidande lån. För att uppnå en verkligt hållbar lösning för de återstående problemen med nödlidande lån i Europa måste dock ytterligare ansträngningar göras för att utarbeta innovativa och samordnade strategier. Sådana strategier håller redan på att växa fram på marknaden, efterhand som omfattande partnerskap tar form mellan olika marknadsaktörer, till exempel mellan banker och specialiserade tredjepartsföretag. Detta ger aktörerna allt större möjligheter att dela kunskap och information med varandra. På detta sätt kan banker och andra marknadsaktörer ta ytterligare steg när det gäller digitalisering och utveckling av plattformar (t.ex. samordning mellan borgenärer eller databaser). Denna utveckling kan minska kostnaderna för hanteringen av nödlidande lån och göra det lättare att överföra nödlidande lån från banker till företag som har bättre förutsättningar att bära den relevanta operativa och finansiella bördan. En fortsatt specialisering bland marknadsaktörerna kommer att leda till förbättrad effektivitet när det gäller hantering och avveckling av nödlidande lån från olika tillgångsklasser. Dessa förbättringar är avgörande för att de nuvarande volymerna av nödlidande lån ska kunna hanteras effektivt. Än så länge har insatserna varit starkt koncentrerade på nödlidande lån som garanteras genom säkerheter och, i mindre utsträckning, på nödlidande privatlån utan säkerhet. En stor del av den återstående exponeringen består av nödlidande lån till bolag och små och medelstora företag, särskilt i medlemsstater där nödlidande lån har varit följden av en ekonomisk recession snarare än en kris på fastighetsmarknaden. Generellt sett är nödlidande lån till bolag och små och medelstora företag mer heterogena, och de kan ofta vara svårare att hantera. Hanteringen av nödlidande lån kan anses befinna sig vid en brytpunkt. Den har efterhand mognat från en krisverksamhet till en mer strukturerad och funktionell strategi. De kommersiella, tekniska och rättsliga framstegen håller på att falla på plats, men måste även i fortsättningen stödjas av målinriktade politiska beslut, både på nationell och europeisk nivå. Framstegen kan då fungera som språngbrädor så att systemet kan utvecklas till en hållbar konstruktion som kan användas för att på ett effektivt sätt lösa de befintliga volymerna av nödlidande lån och förhindra att de ackumuleras i framtiden. Tabell 2: Nödlidande lån och avsättningar per medlemsstat Källa: Europeiska centralbanken, konsoliderade bankuppgifter. Beräkningar av kommissionens avdelningar (GD FISMA). Trots dessa uppmuntrande framsteg utgör nödlidande lån fortfarande en risk för den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten. Den totala volymen av nödlidande lån i hela unionen uppgår fortfarande till 820 miljarder euro. Det finns fortfarande strukturella hinder som försvårar en snabbare minskning av mängden nödlidande lån. Bland annat utgör förfarandena för omstrukturering av skulder, insolvens och skuldindrivning fortfarande betydande hinder i vissa fall, eftersom de är alltför långsamma och oförutsägbara. Aktiviteten på andrahandsmarknaderna för nödlidande lån växer i vissa av medlemsstaterna med stöd av relevanta politiska åtgärder (som förklaras ovan), även om detta ännu inte är tillräckligt för att bidra i väsentlig grad till ansträngningarna att minska de nödlidande lånen på ett strukturerat sätt. Utvecklingen av andrahandsmarknaden är ändå uppmuntrande, eftersom den har gjort att drivkraften har bibehållits i flera medlemsstater där bankerna har kunnat sälja stora portföljer. Investerarnas intresse är på uppgång, och volymen av transaktioner med nödlidande lån växer. 3.Framsteg i genomförandet av rådets handlingsplan Rådet enades i sin handlingsplan om att lyfta frågan om nödlidande lån med jämna mellanrum för att skapa en överblick över deras utveckling i unionen och göra en bedömning av framstegen i genomförandet av handlingsplanen på grundval av kommissionens inventeringar. I detta avsnitt presenteras de detaljerade inventeringarna för de olika delarna av handlingsplanen. Av tabell 3 framgår att viktiga steg har tagits mot ett fullständigt genomförande av handlingsplanen. Tabell 3: Framsteg i genomförandet av handlingsplanen 1.Tolkning av befintliga tillsynsbefogenheter i EU-lagstiftningen när det gäller avsättning för nödlidande lån Kommissionen presenterade den begärda tolkningen i den granskningsrapport om den gemensamma tillsynsmekanismen som offentliggjordes den 11 oktober 2017. Det klargjordes att unionslagstiftningen, i synnerhet artikel 16.2 d i förordningen om den gemensamma tillsynsmekanismen och artikel 104.1 d i det fjärde kapitalkravsdirektivet , ger tillsynsmyndigheterna befogenhet att påverka en banks avsättningsstrategi för nödlidande lån inom gränserna för de tillämpliga redovisningsreglerna. De får även göra nödvändiga justeringar av eget kapital (avdrag och liknande behandlingar) från fall till fall. 2.Hantera potentiellt otillräckliga avsättningar genom automatiska och tidsbundna avsättningar

Som en del av det paket med förslag om nödlidande lån som lades fram i mars 2018 föreslog kommissionen en förordning om ändring av kapitalkravsförordningen, inklusive ett införande av gemensamma miniminivåer för nyligen beviljade lån som blir nödlidande. Om en bank inte uppfyller gällande miniminivå görs avdrag från bankens egen kapitalbas. Förslaget diskuteras för närvarande i rådet och Europaparlamentet. Rådet har enats om sin förhandlingsposition, och kommissionen uppmanar parlamentet att göra detsamma så att en slutgiltig överenskommelse kan nås före utgången av innevarande valperiod. 3.Utvidga riktlinjerna för den gemensamma tillsynsmekanismen för nödlidande lån till små banker (som inte omfattas av direkt tillsyn) Europeiska centralbanken har, i sin tillsynsfunktion, haft ett nära samarbete med Europeiska bankmyndigheten för att slutföra de nyligen offentliggjorda riktlinjerna för hantering av nödlidande exponeringar (se punkt 4 nedan). Dessa riktlinjer bör tillämpas av alla kreditinstitut i unionen. Mindre systemviktiga institut bör också tillämpa riktlinjerna proportionellt i samarbete med de nationella behöriga myndigheterna. 4.Anta unionsomfattande riktlinjer för nödlidande exponeringar Europeiska bankmyndigheten offentliggjorde riktlinjer för hanteringen av nödlidande exponeringar och exponeringar med anstånd i oktober 2018 för banker och tillsynsmyndigheter. Riktlinjerna syftar till en effektiv och ändamålsenlig hantering och en hållbar minskning av de nödlidande lånen i bankernas balansräkningar. Grundtanken med dessa riktlinjer är att bankerna förväntas utarbeta strategier för nödlidande exponeringar i kombination med lämpliga styrnings- och arbetsrutiner. Dessa strategier och rutiner omfattas av en tillsynsbedömning i enlighet med översyns- och utvärderingsprocessen. Riktlinjerna bör tillämpas från och med den 30 juni 2019. 5.Nya riktlinjer om bankers låneutgivning, övervakning och interna styrning Europeiska bankmyndigheten har utarbetat utkast till riktlinjer för utgivning och övervakning av lån. Utkastet till riktlinjer planeras omfatta bankernas interna styrning av kreditrisker, bedömning av låntagarnas kreditvärdighet, värdering av säkerhet, samt bankernas övervakning av kreditrisker för olika tillgångsklasser och motparter. Med tanke på ämnets omfattning och dess koppling till regelverket för konsumentskydd, t.ex. bedömningen av låntagarnas kreditvärdighet, kan det ta lång tid att utarbeta övergripande riktlinjer. En eventuell samverkan med berörda parter inom området för konsumentskydd kan försena utarbetandet av utkastet till riktlinjerna. Europeiska bankmyndigheten planerar att diskutera utkastet till samrådsdokument om riktlinjerna för utgivning och övervakning av lån under mötet med myndighetens tillsynsstyrelse i början av 2019 och att offentliggöra samrådsdokumentet senare samma år. 6.Utarbeta tillvägagångssätt för makrotillsyn för att ta itu med ackumuleringen av framtida nödlidande lån Europeiska systemrisknämnden kommer före utgången av 2018 att slutföra en rapport om makrotillsyn för att förhindra uppkomsten av systemövergripande problem med nödlidande lån. Rapporten tar även vederbörlig hänsyn till de procykliska effekterna av åtgärder med inriktning på volymerna av nödlidande lån och de möjliga effekterna på den finansiella stabiliteten. Under tiden offentliggjorde nämndens rådgivande vetenskapliga kommitté sitt eget bidrag i ämnet i september 2018. En av de viktiga aspekter som har undersökts är den optimala hastigheten och utformningen av avvecklingen av nödlidande lån ur ett systemövergripande perspektiv. 7.Stärkta krav för offentliggörande av uppgifter om tillgångskvalitet och nödlidande lån för alla banker Europeiska bankmyndigheten har tagit fram riktlinjer för offentliggörande av uppgifter om nödlidande exponeringar och exponeringar med anstånd. Dessa riktlinjer syftar till att fastställa ett gemensamt innehåll och ett enhetligt format för offentliggörande av uppgifter om nödlidande exponeringar, exponeringar med anstånd och utmätta tillgångar som bankerna bör offentliggöra. De syftar till att anpassa de olika aspekterna av offentliggörandet för alla institut i unionen med de som för närvarande rekommenderas i den gemensamma tillsynsmekanismens riktlinjer för bankerna. Europeiska bankmyndigheten har genomfört ett offentligt samråd, och de slutliga riktlinjerna förväntas offentliggöras under fjärde kvartalet 2018. De bör tillämpas från och med den 31 december 2019. 8.Förbättra de elektroniska lånedata som banker ska lämna för sina kreditexponeringar utanför handelslagret För att förstärka infrastrukturen med enhetliga och standardiserade uppgifter om nödlidande lån utfärdade Europeiska bankmyndigheten mallar för övervakning av elektroniska lånedata i december 2017. Mallarna ingår inte i tillsynsrapporteringen, men banker och investerare uppmuntras att använda dessa standardiserade mallar för nödlidande lån vid affärstransaktioner. I mallarna ingår uppgifter om lånen, vilka motparter som deltar i lånetransaktionerna och vilka säkerheter som har ställts. När mallarna hade utfärdats genomfördes ytterligare tester med aktuella uppgifter under första halvåret 2018. Institutens användning av mallarna och Europeiska bankmyndighetens kontakter med de berörda parterna medförde ytterligare återkoppling, och myndigheten offentliggjorde en reviderad version i september 2018. Myndighetens samverkan med branschen bekräftade att olika marknadsaktörer för närvarande använder mallarna för sina transaktioner. 9.Förstärka infrastrukturen för uppgifter om nödlidande lån och utvärdera möjligheten att införa transaktionsplattformar för nödlidande lån En unionsövergripande transaktionsplattform för nödlidande lån skulle kunna fungera som en elektronisk marknadsplats där innehavare av nödlidande lån – banker och andra borgenärer – och intresserade investerare kan handla och utbyta information. En sådan plattform hade kunnat användas för att hantera flera av de källor till marknadsstörningar som för närvarande förekommer på andrahandsmarknaden för nödlidande lån, däribland asymmetrisk information mellan säljare och köpare och höga transaktionskostnader. Den skulle även kunna hjälpa bankerna att öka sin försäljning och uppnå högre försäljningspriser än vad som är möjligt i nuläget. Investerarna skulle få bättre tillgång till marknaderna för nödlidande lån, och bankerna hade kunnat göra sig av med sina nödlidande lån och snabbare sanera sina balansräkningar. En sådan plattform skulle underlätta hanteringen av de nuvarande volymerna av nödlidande lån och fungera som en permanent kanal för en effektiv avveckling av nödlidande lån efterhand som de uppstår. I detta avseende hade det varit en viktig, och samtidigt billig, infrastrukturinvestering för att förhindra uppkomsten av stora volymer av nödlidande lån i framtiden. Plattformen hade därför varit en viktig förutsättning för en hållbar lösning av problemet med nödlidande lån i Europa. Rådet uppmanade Europeiska centralbanken, Europeiska bankmyndigheten och kommissionen att undersöka möjligheten att inrätta en plattform för transaktioner med nödlidande lån för att stimulera utvecklingen av andrahandsmarknader. Detta meddelande åtföljs därför av ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar om ett möjligt inrättande av en sådan transaktionsplattform. Utkastet till arbetsdokumentet har utarbetats gemensamt av kommissionen, Europeiska centralbanken och Europeiska bankmyndigheten. I dokumentet beskrivs kommissionsavdelningarnas syn på hur ett sådant verktyg skulle kunna fungera i praktiken. Kommissionen har i dag även bjudit in aktörer inom branschen till ett rundabordssamtal för att sätta igång arbetet med unionsövergripande plattformar för nödlidande lån. Senast under våren 2019 kommer kommissionen att be aktörerna att enas om de konkreta formerna för utarbetande och utfärdande av branschstandarder för plattformar för nödlidande lån i Europa. Tillsammans med Europeiska centralbanken och Europeiska bankmyndigheten kommer kommissionen även i fortsättningen att spela en viktig roll för att underlätta för alla relevanta aktörer att ta de nödvändiga stegen mot unionsövergripande plattformar för nödlidande lån. 10.Utveckla en plan för nationella kapitalförvaltningsbolag Som en del av paketet för nödlidande lån offentliggjorde kommissionens avdelningar i mars 2018 en teknisk plan för inrättande av nationella kapitalförvaltningsbolag. Detta skedde i nära samarbete med Europeiska centralbanken, Europeiska bankmyndigheten och den gemensamma resolutionsnämnden. I den icke-bindande planen ges vägledning till de medlemsstater som vill omstrukturera sina banker genom att inrätta nationella kapitalförvaltningsbolag (eller andra åtgärder som rör nödlidande lån), i full överensstämmelse med EU:s regler för bankverksamhet och statligt stöd. 11.Utveckla andrahandsmarknaderna för nödlidande lån