EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 22.11.1995 
KOM(95) 509 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, 
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
OCH REGIONKOMMITTÉN 
SAMMANHÅLLNINGSPOLITIK OCH MILJÖ 

SAMMANHÂLLNINGSPOLITIK OCH MILJÖ 
Meddelande från kommissionen till rådet, 
Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén 
samt Regionkommittén 
I. Bakgrund: Sammanhållningspolitiken och miliödimensionens övergripande 
karaktär 
I Fördraget om Europeiska unionen föreskrivs att både miljö- och 
sammanhållningsfrågor skall integreras i utformningen och genomförandet av all 
gemenskapens politik. Dessutom krävs att miljöpolitiken tar hänsyn till de varierande 
förhållandena i gemenskapens olika regioner. 
Gemenskapens miljöprogram - Mot en hållbar utveckling - (1992) innehåller en 
närmare redogörelse för en strategi för att uppnå en hållbar utveckling och framhäver 
integration - både ekonomisk och fysisk - som ett nyckelbegrepp. 
Gemenskapsprogrammets huvudmålsättningar måste emellertid ges praktisk innebörd 
och stå i lämpligt samband med de skilda processerna både när det gäller att utforma 
och genomföra politiken. Detta gäller särskilt strukturfonderna och 
sammanhållningsfonden, vilka är gemenskapens främsta redskap för 
sammanhållningspolitiken. 
De ändrade strukturfondsförordningarna från 1993 har skapat en bas för att införliva 
miljödimensionen med fondernas programplanering, vilket har resulterat i bättre 
strukturerade program med miljömålsättningar och -skydd. 
Inrättandet av sammanhållningsfonden har stärkt miljödimensionen ytterligare i 
gemenskapens sammanhållningspolitik. För de berörda medlemsstaterna utgör denna 
fond det viktigaste instrumentet för aft ta itu med sina behov, särskilt vad gäller skydd 
och förvaltning av vattenresurser samt hämtning, behandling och återvinning av avfall. 
Trots att huvudansvaret för genomförandet av miljö- och sammanhållningspolitiken 
vilar på medlemsstaterna har kommissionen i flera år mottagit klagomål om brott mot 
miljölagstiftningen i samband med genomförande av projekt som stöds av 
gemenskapens fonder. Kommissionen ser allvarligt på denna situation eftersom detta 
skadar allmänhetens uppfattning om gemenskapens verksamhet. 
Europaparlamentet har t sin resolution nr Â4-0064/95 av den 5 april 1995 och sedan 
under förberedelserna för 1996 års budget uttryckt oro över behovet att göra 
budgetgenomfbrandet mer känsligt för miljöfrågor. Kommissionen tar denna oro på 
allvar och betraktar detta meddelande som ett svar vad gäller 
san» 
Den fortsatta utmaningen är att se till att programmen genomförs i överensstämmelse 
med principerna för hållbar utveckling och gemenskapens miljöregler -
Detta meddelande ; behandlar det framväxande sambandet mellan 
sammanhållningspolitiken och miljöpolitiken och ger exempel på hur man kan uppnå 
bättre samverkan mellan dem under genomförandet av strukturfondsprogrammen och 
av sarnmanhållningsfondens projekt. 
W, Regional utveckling och mfliö 
• Tidigare sågs ofta miljöskydd och ekonomisk utveckling som motstridiga mål. Nu ökar 
- emellertid medvetandet om att miljö och regional utveckling kompletterar varandra 
Ett bra exempel i det här sammanhanget är sammanhållningsfondens och 
st rukturfondernas betydelse för finansieringen av transportinfrastrukturer som en del av 
de transeuropeiska näten (TEN). Å ena sidan har traiisportmvesteringar avgörande 
-betydelse för den ekonomiska aktiviteten inom regionen etter i samarbete med andra 
regioner. Å andra sidan kan transportinfrastrukturen också påverka miljön och den 
hållbara utvecklingen i en region För att minimera miljöskador såsom .luftföroreningar 
och skador på skyddade områden orsakade av förmodade ökningar av vägtrafiken 
(igods^ och persontransport) måste man diskutera frågan om jämvikt mellan olika 
transportmedel. Avgörande för att lösa detta problem är investeringar i järnvägar och 
koBefetivtEafifc. Dessutom bör bedömningar av transportkorridorer och individuelfa 
transportplaner innehålla relevanta undersökningar av alternativa lösningar och 
I... Det faktum att miljön i sig själv är en viktig faktor fir régional utveckling har ofta 
underskattats. Eftersom regionernas förhållanden varierar betydligt blir tillämpningen 
av lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ allt viktigare i detta sammanhang. 
Naturresurser (vatten, luft, jordmån, etc.) har stor socioekonomisk och miljömässig 
betydelse eftersom de är människans och ekosystemens grundläggande 
livsuppehållande faktorer. Kvaliteten på miljön bestämmer hur attraktiv regionen är och 
utgör därmed en bidragande faktor till investeringar. Både överexploatering och 
förstörelse av naturresurserna kan få ödesdigra konsekvenser, inte bara för miljön, utan 
också för den ekonomiska aktiviteten. Förvaltning av vattenresurser är till exempel en 
viktig angelägenhet inom gemenskapen numera. Vare sig det rör sig om 
översvämningar, föroreningar eller överexploatering av vattentillgångarna kan man 
tydligt se att om gemenskapens färskvattentillgångar även i fortsättningen skall ligga till 
grund för ekonomisk aktivitet måste de förvaltas på ett bättre sätt. 
Miljön skapar nya arbetstillfällen. Förutom de arbetstillfällen som har skapats genom 
uppbyggnad och underhåll av de miljövänliga infrastrukturer som nämns ovan, riktas 
mer och mer intresse mot de möjligheter till sysselsättning som s.k. "eco-business" 
erbjuder, där små och medelstora företag spelar en viktig roll. "Eco-business" 
producerar varor och tjänster som är till för att mäta, förebygga, begränsa eller 
avhjälpa skador på vatten, luft och jordmån och innefattar verksamhet som har 
samband med hantering och minskning av buller och avfall. Tjänsterna omfattar bl.a. 
miljörevision och rådgivning för vanliga företag. Utveckling av sådana miljöinriktade 
industrier, främst teknologi-, tillämpnings- och innovationsinriktade (t.ex. produktion 
av varor som har samband med bekämpning av föroreningar, tillämpning av telematik 
för. bättre integrerade sätt att närma sig lokal och regional förvaltning av miljön för att 
förebygga naturliga risker och risker skapade av människor och för förvaltning av 
naturresurserna, energi sparande teknologi eller förnybar energi), erbjuder lovande 
möjligheter till varaktig sysselsättning. 
Dessutom är miljötjänster, inklusive utveckling och förvaltning av den nödvändiga 
infrastrukturen, (dvs. avfallshantering, bekämpning av föroreningar, förvaltning av 
vattenresurser, underhåll av naturområden, men även aktiviteter såsom bevarande av 
det nationella kulturarvet, förnyelse av städerna etc, som, trots att de ligger utanför 
miljöområdet i egentlig mening, även de starkt bidrar till bättre livskvalitet för 
medborgarna) mycket arbetsintensiva och bidrar på så sätt väsentligt till 
sysselsättningen. Kommissionens meddelande om en "Europeisk strategi för främjande 
av lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ" från juni 1995 ger många exempel på 
möjligheter till sysselsättning inom miljösektorn. 
I kommissionens meddelande om framtiden för människor på landsbygden underströks 
redan 1988 hur viktigt det är att förstärka miljöskyddet. Den ökande efterfrågan på 
"naturliga" jordbruksprodukter eller "grön" turism öppnar nya regionala perspektiv på 
landsbygden. Dessutom kan andra ekonomiska aktiviteter som är beroende av en "ren" 
miljö (t.ex. teknologisk forskning) i stor grad bidra till spridningen av inkomstkällor 
och på så sätt även bidra till att landsbygden inte avfolkas. 
Miljöutbildning och en lämplig politik för mänskliga resurser, som står i nära 
samband med miljöns sysselsättningseffekt, är av dubbel betydelse för en hållbar 
regional utveckling. 
För det första kan de bidra till att anpassa arbetskraften till ändrade krav på kunskap 
och på samma gång hjälpa regionerna att utveckla mer miljömässigt bärkraftiga 
industrier och sektorer. För det andra ökar de allmänhetens medvetande om miljöfrågor 
och skapar på så satt allmänt stöd för en hållbar utveckling. Nyskapande program för 
telematik baserade på avancerad informations- och telekommunikationsteknologi 
innebär nya möjligheter för offentliga informationstjänster på miljöområdet och bidrar 
därigenom till att allmänhetens medvetenhet om miljöfrågor ökar. 
Uppskattningsvis har &G% av de människor som för närvarande arbetar inom "eco-
business" relativt låg utbildningsnivå. Emellertid är 20% av arbetskraften som sysslar 
mså förvaltning och teknik välutbildade och har lång arbetserfarenhet. I och med att 
tekniken förändras och energieffektivitet och bekämpning av föroreningar integreras i 
produktionsprocessen kommer ett behov att uppstå av riktiga tekniska specialister, 
företagsledare, ingenjörer och människor som arbetar med stadsplanering, 
landskapsvård, förvaltning av naturreservat, skogar etc 
2 SammankållMMgspotitikens positiva effekt pä mifön k 
För det första gör sammanrdUlriingspolitikens finansiella överföringar det lättare för 
hade offentlig förvaltning och foretag i de minst gynnade regionerna att handskas med 
lem (genom att starka deras investeringskapacitet), och skapar på så vis 
For Jet andra bidrar både det direkta ekonomiska biståndet till miljöprojekt och den 
indirekta positiva effekt på n»^ön som bfir en följd av produktiva investeringar till 
av mitiöfl. Fattande éd beskriver dessa effekter i 
Ill Sainmanhållningspolitik som en möilighet att praktiskt genomföra "hållbar 
utveckling" 
Eftersom sammanhållningspolitik representerar ett tvärsnitt av olika sorters 
områdesrelaterad politik, kan den fungera som ett instrument för att göra 
gemenskapens politik mer miljöinriktad. Strukturfonderna bidrar i hög grad till att 
stödja miljöinvesteringar, både direkt och indirekt. Inrättandet av 
sammanhållningsfonden (fonden är främst ämnad att ge stöd åt miljö- och 
transportprojekt) understryker miljöns ökade betydelse inom sammanhållningspolitiken. 
Under den första omgången av strukturfondsprogrammen (1989-1993) hördes stark 
kritik från Europaparlamentet, men också från revisionsrätten och icke-statliga 
miljöorganisationer. Kritiken gällde bristen på systematiska förfaranden för 
miljöutvärderingar av programmen och medfmansieringen av projekt som påstods vara 
miljöfarliga. Till följd av detta gjorde kommissionen en översyn av förordningarna om 
strukturfonderna med hänsyn till den mer allmänna frågan om hållbar utveckling och 
behovet av att integrera miljöaspekten i alla stadier av utarbetande och genomförande 
av program. 
Fyra aspekter av miljöfrågornas införlivande med sammanhållningspolitiken illustrerar 
hur hållbar utveckling främjas och stöds i praktiken. 
/. Förbättringar av miljön genom direkta investeringar i miljöprojekt (se tabell i 
bilagan) 
Sammanhållningsfonden och strukturfonderna ger direkt stöd till miljöinfrastruktur 
inom de bidragsberättigade medlemsstaterna och regionerna. Åtgärderna omfattar bl.a 
skydd och förvaltning av vattenresurserna, hämtning, hantering och återvinning 
av avfall, åtgärder för rening av kust- och flodområden. Åtgärderna omfattar även 
sanering och återställande av industriområden (särskilt i mål 2-områden) samt 
upprustning av eftersatta stadsområden. Diverse åtgärder stödda av det finansiella 
organet för fiskets utveckling bidrar till att minska fiskerisektorns negativa inverkan på 
miljön i allmänhet och på fiskeriresurserna i synnerhet. Alla dessa investeringar är i 
första hand inriktade på sanering av miljön. 
Mellan 1989 och 1993 användes ungefär 7% (2 751 miljoner ecu) av strukturfondernas 
totala budget till mål 1, 2 och 5b-områden till direkta miljöåtgärder. 
1 de programdokument som antogs för mål 1-områdena för 1994-1999 avsätts ungefär 
8,9% (8 328 miljoner ecu) av strukturfondernas totala budget till dessa områden 
(93 810 miljoner ecu(*)) enbart för miljöinvesteringar. 
1 de mål 2-program som antagits för perioden 1994-1996 föreslås att ungefär 5,7% 
(397 miljoner ecu) av den tillgängliga budgeten för de bidragsberättigade områdena 
(6 977 miljoner ecu(*)) skall användas till direkta miljöåtgärder. 
För mål 5b-områden är cirka 11,7% (mer än 720 miljoner ecu) av strukturfondernas 
totala budget för perioden 1994-1999 avsatta till miljöskydd och miljöförbättringar. 
Åtgärderna omfattar till exempel skapande av utbildningsmöjligheter och strukturer 
knutna till miljön (utveckling av "discovery trails", utbildnings- och informationscentra) 
eller åtgärder för skydd av vattenisotoper (planer på återinplantering av lax, ekologiska 
maskinanläggningar for återuppbyggnad av försummade områden). 
Dessutom understryker gemenskapsinitiativ såsom Leader och "Små och medelstora 
företag" speciellt nyskapande åtgärder. 
Under perioden 1993-1999 kommer sammanhållningsfonden att ha betalat ut ungefar 
16 000 miljoner ecu. Under de två första åren fonden var verksam (93 och 94) var 
balansen mellan miljö- och transportprojekt ungefär 45/55%. Kommissionen anser att 
miljöandelen bör höjas och att målet måste vara en 50/504>alans i fördelningen av 
bidrag (se avdelning IV 1.). 
2. Investeringar i projekt med positiv inverkan på miljön 
Förutom det ekonomiska stöd som direkt tillägnas miljön kan även stöd för produktiva 
investeringar ha en betydande indirekt positiv inverkan på miljön. Eftersom dessa 
åtgärder är av forebyggande karaktär* är de särskilt värdefulla vad gäller hållbarhet, 
och förbigås ofta i gängse analyser av fondernas resultat. 
Strukturfondernas stöd för främjandet av miljövänliga produkter och tekoologi, 
speciellt i små och medelstora foretag, illustrerar en attityd till ekonomisk 
utveckling som kan betecknas som "hållbar". Samma sak gäller för främjandet av 
fot-nybar energi och utnyttjande av vatten- och energisparande teknologi. 
Dessutom kan stöd till lämpliga infrastrukturella informationsnät stödja verksamheter 
som distansutbildning och distansrådgivning (med utnyttjande av telekommunikationer) 
för att förbättra den miljömässiga förvaltningen av små och medelstora företag: C 
m 
Det stöd till investeringar i kollektivtrafik som går via sammanhållningsfonden och 
strukturfonderna förstärker basen för inhemsk regional utveckling och förbättrar på 
samma gång kollektivtrafikens konkurrenssituation gentemot andra mindre miljövänliga 
transportsystem. 
Strukturfondernas främjande av produktiva aktiviteter som direkt är beroende av bra 
miljö, så som FoU-tjänster, hälsovård, "grön turism", biodynamisk odling och 
naturvård, ger i synnerhet landsbygden möjligheter att utnyttja naturtillgångarna och 
samtidigt skydda dem. 
Strukturfondernas strävan att föra en m iljöo rien terad politik för mänskliga resurser 
(t.ex. miljöutbildning) ökar allmänhetens och näringslivets medvetande om miljöfrågor 
samtidigt som den förbättrar arbetskraftens kunskapskvalitet och därmed också 
förmågan att anpassa sig till en förändrad arbetsmarknad. 
Slutligen kan alla tekniska regler för skydd av fiskresurser och av det marina 
ekosystemet i allmänhet under den gemensamma fiskeripolitiken och åtgärder för 
anpassning av jordbruksstrukturerna under mål 5a och tillhörande åtgärder för 
den gemensamma jordbrukspolitiken (dvs. miljöåtgärder för jordbruket) bidra till 
miljöskyddet. 
.?. Förstärkt miljöövervakning och utvärdering 
En viktig följd av de ändrade strukturfondsförordningarna är den ökade betydelse 
miljöaspekterna fatt på alla nivåer av programplanering och genomförande av 
sammanhållningspolitiken. Stärkningen av föregående och efterföljande utvärderingar 
med särskild tonvikt lagd på miljöpåverkan är central i detta nya synsätt. Det är nu 
obligatoriskt att programplaneringsdokumenten (dvs. inom gemenskapens stödramar 
och samlade programplaneringsdokument) innehåller en redogörelse för 
miljömålsättningarna. Förbättringar har också skett i sättet att fastställa vissa faktorer 
som tas med i beräkningen när man uppskattar påverkan på miljön. Enligt de nya, 
ändrade bestämmelserna måste miljöorgan delta i utvecklingen och övervakningen av 
programmen. 
Även om viktiga framsteg har gjorts inom detta område under den nya 
programplaneringsperioden, kan man fortfarande förbättra utvärderingar och 
övervakning av miljön på programnivån. 1 del IV nedan återfinns förslag till åtgärder 
inom detta område. 
4. Miljöhänsyn vid urval och genomförande av projekt 
Sammanhållningen och hållbarheten kommer i hög grad att stärkas genom förbättringar 
av projektens miljökvalitet. För närvarande finns till exempel rådets direktiv 
85/337/EEG on Environmental Impact Assessment -EtA- (om bedömning av 
miljöpåverkan) såväl som direktiven om bevarande av livsmiljöer och om bevarande av 
vilda fåglar att ta hänsyn till. Vad beträffar det förra har erfarenheten visat att 
miljöutvärderingar ofta är av dålig kvalitet och att offentlig insyn saknas. Det är 
meningen att El A-direktivets aktuella ändringar skall behandla dessa problem. Det 
finns dessutom ett behov av att utveckla kriterier för projekt och urval så att projekten 
inte endast uppfyller de grundläggande miljökraven, utan också speglar både 
ekonomisk och miljömässig hållbarhet. 
I linje med subsidiaritetsprineipen har övervakningskommittéerna ansvar både för 
övervakning och utvärdering, projekturval och genomförande Dessa kommittéer har 
en central roll1 som. forum för utveckling och förbättring av miljöutvärderingar och 
urvalskriterier för främjandet av håSbar utveckling. Kommittéerna har dock inte alltid 
de medel och den kapacitet som krävs för att påvedta de ansvariga myndigheterna 
y ( nationella och regjonafe) mot ett ökat medvetande om miljöns, betydelse » vid 
m 
I överensstämmelse med subsidiaritetsprineipen (både vad gäller sammanhållnings­
politik och miljöpolitik) kommer det till stor del att bero på samarbetet mellan 
medlemsstaterna och, där det är lämpligt, de berörda regionerna, huruvida en djupare 
integration av sammanhållningspolitiken och miljön lyckas 
Kommissionen har en viktig funktion att fylla inom de befintliga rättsliga ramarna för 
strukturfonderna och sammanhållningsfonden, genom uppmuntran, kontroll och 
samordning av nationella genomförandemetoder. Detta kommer att ske i en anda av 
samverkan snarare än tvång. En praktisk tillämpning av detta innehåller följande 
möjligheter: 
I Sammanhållningsfonden illustrerar det nära sambandet mellan miljöpolitik, 
transeuropeiska nät och sammanhållningspolitik. Förordningen om 
sammanhållningsfonden föreskriver att det skall finnas en rimlig jämvikt mellan 
transportinfrastruktur- och miljöprojekt. 
Kommissionen anser att för framtiden måste målet vara en 50/50 balans mellan bidrag 
till transportprojekt och bidrag till miljöprojekt. 
Vad gäller genomförandet av denna målsättning kommer kommissionen i samarbete 
med de berörda medlemsstaterna att vara flexibel, särskilt vad beträffar tidsgränser, 
varje enskilt falls särskilda situation och utvecklingsbehov. Efter medlemsstaternas 
olika behov, t.ex. i samband med .vattenförvaltning och -behandling och 
avfallshantering skall kommissionen garantera, i samarbete med de berörda 
medlemsstaterna, att sammanhållningsfondens projekt håller högsta möjliga 
miljökvalitet/Dessutom bör hänsyn tas till det faktum att många transportprojekt, till 
exempel investeringar i kollektivtrafik, kan utgöra lösningen på ett miljöproblem. 
Kommissionen kommer att garantera att projekt som finansieras av 
sammanhållningsfonden är förenliga med miljölagstiftning och -standard. 
Kommissionen kommer också att vidare undersöka möjligheterna till bättre samordning 
mellan sammanhållningsfonden och strukturfonderna vad gäller miljöövervakning och 
utvärderingar (t.ex. gemensamma mål, gemensamt rapporteringssystem) samt 
användning av objektiva urvalskriterier. 
2 På program planeringsnivån innehåller de program som redan godkänts eller snart 
kommer att godkännas till stor del åtgärder som direkt eller indirekt bidrar till skydd 
och förbättring av miljön. 
Kommissionen kommer dock att intensifiera sin strävan mot bättre förståelse av 
naturen och effekterna av de åtgärder som indirekt påverkar (eller skulle kunna 
påverka) miljön, som beskrivits ovan (III.2). Eftersom dessa åtgärder är av utpräglat 
förebyggande karaktär är de mycket viktiga för att åstadkomma hållbar utveckling. 
Den förebyggande inriktningen innehåller också en politik som stödjer och utvecklar de 
mänskliga resurserna för att svara på förändringar av arbetsmarknaden och striktare 
miljökrav. Det kommer att göras en kritisk genomgång av alla 
programplaneringsdokument, med målet att identifiera de typer av program med 
förebyggande karaktär som bör framhållas i framtiden. 
Den förestående programgenomgången (utvärdering efter halva perioden av 6* 
årsprogram, nya mål 2-progranvför 1997-1999) såväl som den väntade utvidgningen av 
gemenskapsinitiativet Interreg kommer att användas som. en möjlighet att vidare stärka 
strukturfondernas (förebyggande) nuljödimension Erfarenheter av Life skulle också 
kunna utnyttjas på ett värdefullt sätti detta sammanhang 
Kommissionen kommer att överväga- övriga, möjligheter att starta pilotprojekt inom 
miljöområdet som görs möjhga enfigt artikel 10 i ERUF*förordningen, artikel 6 i ESF-
förardnmgen, artikel 8 i EUGFJ-forordningen och artikel 4 i förordningen för fonden 
för fiskets utveckling, for att stärka den hållbara utvecklingen. Dessa möjligheter skulle 
till exempel kunna innebära hjälpprojekt för diskussioner om bästa sättet att förverkliga 
hållbar utveckling, efter regionala eller lokala utvecklingsprojekt för att skapa 
iw^mässigt fhåR6«ra'* arbeten. For detta ändamål skall Europeiska observatoriet för 
landsbygdsförnyelse och Httveekling, startat inom ramen för Leader Il-initiativet, 
¥%# att uppmuntra miljömässigt häBbara investeringar har kommissionen planer på att 
lägga roer tonvikt vid den iriöjlighet som finns att få preferentietl miljödifferentiering av 
. gemenskapens stödsatser under strnkturfbnderna (artikel 13 i ramförordningen), 
v Kommissionen understryker värdet av att man. systematiskt innefattar miljödimensionen 
i övervakning och tttvärdert&£ (i fSrvag/efteråt) av program. 
Eftersom ansvaret för genomförandet av programmen vilar på medlemsstaterna är det 
viktigt att notera att den förbättring av övervakning och utvärdering av påverkan på 
miljön som krävs bara kan uppnås i nära samarbete med dem och, där det är lämpligt, 
Därför kommer kommissionen att intensifiera diskussionerna med berörda 
medlemsstater och, där det är lämpligt, regioner; för att uppnå vidare fo^ättringar av 
miljömåtsättningar och mätningar av miljökonsekvenser. En kritisk analys av de 
miljömässiga målen och de faktorer som tas med i beräkningen när man uppskattar 
påverkan på miljön i de programplaneringsdokument som finns skulle kunna utgöra en 
utgångspunkt för vidare diskussioner och forskning om vidare, kvantifierbara 
hållbarhetsmdikatorer och på så sätt förbättra miljöutvärdering. Kommissionen avser 
själv att intensifiera sina ansträngningar inom ramen för "Tekniskt bistånd" för att 
vidareutveckla och förbättra metoder för miljöutvärdering och bedömningsindikatorer. 
to 
Den roll de utsedda miljömyndigheterna har tänkts fylla enligt de nya 
programplaneringsdokumenten är en viktig fråga i detta sammanhang. I förordningarna 
fastslås att de utsedda behöriga miljömyndigheterna skall vara delaktiga i fastställandet 
och genomförandet av programplaneringsdokumenten. För att stärka deras medverkan 
i programplanering och genomförande kommer kommissionen, i samarbete med de 
berörda medlemsstaterna och regionerna, att försöka utveckla en tydligare roll för dem 
i genomförandet av programmen. 
Kommissionen kommer också att uppmuntra kontakter och skapandet av ett 
kontaktnät mellan miljömyndigheter både inom medlemsstaterna och mellan 
medlemsstaterna och regionerna för att ge dem möjligheter att utbyta erfarenheter och 
förtydliga sin roll inom övervakning och utvärdering. Slutligen bör man ägna mer 
uppmärksamhet åt kunskapsuppbyggnad inom förvaltningarna för styrning och 
övervakning av miljöprogram. I detta hänseende skulle även tekniskt bistånd kunna 
vara till hjälp. 
Medan sammanhållningsfondens verksamhet är projektbaserad, och därmed innebär att 
kommissionen direkt deltar i beslutsprocessen, innebär strukturfondernas sätt att styra 
programmen minskat deltagande från kommissionens sida vad gäller projekturval. 
I allmänhet fordrar kommissionen att det skall göras en god kvalitetsbedömning av 
vilken inverkan på miljön föreslagna åtgärder kommer att fa, och i detta hänseende en 
bättre tillämpning av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön, såväl 
som andra miljöbestämmelser såsom direktiven om bevarande av livsmiljöer och om 
bevarande av vilda fåglar. Övervakningskommittéerna bör se till att förfarandena för 
urval av projekt ger mer inflytande åt redan befintliga bestämmelser som förhindrar 
gemenskapen att medfinansiera projekt som är skadliga för miljön 
Kommissionen vill ändå understryka vikten av att utveckla kriterier för 
bidragsberättigande av projekt och urval som inte bara speglar kravet att följa 
miljöbestämmelserna utan också speglar ekonomisk, social och miljömässig hållbarhet 
(t.ex. inom avfallsreducering, energisparande). Tekniskt bistånd skulle kunna användas 
för att främja utbyte av erfarenheter och för att utveckla riktlinjer för bästa 
tillvägagångssätt på detta område. Kommissionen avser att påskynda sina förhandlingar 
i detta sammanhang med medlemsstaterna och, där det är lämpligt, regionerna, i 
synnerhet i övervakningskommittéerna. 
I framtiden kommer kommissionen att försöka spela en mer aktiv roll i förebyggande 
av brott mot miljöbestämmelser inom strukturfondernas och samman­
hållningsfondens verksamhet. I detta sammanhang blir det viktigt med en omedelbar, 
kritisk analys av de signaler och varningar som kommer fram i uppdaterade rapporter 
om miljöläget i de berörda regionerna, samt utvärderingar gjorda av miljömyndigheter 
och miljöorganisationer. Om brott mot bestämmelserna ändå skulle förekomma 
kommer kommissionen att använda sig av stränga sanktioner i enlighet med gällande 
bestämmelser, som till exempel krav på återbetalning av gemenskapsbidrag. 
il 
5. Som förutsetts i de ändrade strukturfondsförordningarna har de behöriga 
miljömyndigheternas roll stärkts betydligt sedan 1993. För att öka insynen stöder 
kommissionen etableringen av en dialog, där det är lämpligt och som respekterar 
bestämmelserna i artikel 4.1 i ramförordningen, med de olika parter som mest berörs av 
ett projekt, inklusive representativa icke-statliga miljöorganisationer tillsammans 
med medlemsstaterna. Dessutom kommer man att uppmuntra de ansvariga 
myndigheterna i medlemsstaterna att göra programplaneringsdokumenten och deras 
genomförande mer lättillgängliga för allmänheten. 
6 Europaparlamentet antog vid första behandlingen av budgetutkastet för 1996 införandet 
av ytterligare åtgärder för att göra budgetens genomförande mer miljöanpassat. 
Kommissionen bekräftar att förslagets underliggande mål är att stärka 
budgetgenomforandets miljödimension Detta meddelande understryker den vikt 
kommissionen faster vid sammanhållningspolitikens miljöaspekter. 
Meddelandet visar att revideringen av strukturfondsförordningarna så väl som 
skapandet av sammanhållningsfonden redan har lett till ett tydligt stärkande av 
miljöaspekterna inom programplaneringen och genomförandet av 
sammanhållningspolitiken. Förstärkta ansträngningar vad gäller miljöutvärdering är 
centrala i denna inriktning, i vilken medlemsstaterna spelar en viktig roll. 
Kommissionen kommer att, inom nuvarande rättsliga ramverk, använda sig av de olika 
möjligheter som beskrivits i detta meddelande för att ytterligare förbättra 
miljödimensionen, såsom Europaparlamentet begärt. Dessa möjligheter är de bästa 
möjliga under strukturfondsförordningarna i sin nuvarande form. Nya idéer baserade på 
ytterligare erfarenheter skulle dock kunna påverka den allmänna översyn av 
strukiurfbndsförordningarna som planeras för 1999. 
12 
Sammanhållningspolitikens bidrag till direkta miljöåtgärder 
i respektive programplaneringsperiod 
Följande tabell innehåller siffror på miljöutgifter för de sammanhållningsinstrument som 
planerats eller genomförts inom respektive programplaneringsperiod. 
De siffror som finns tillgängliga gäller enbart utgifter genom sammanhållningsfonden och 
strukturfonderna under mål 1, 2 och 5b. 
Under mål 3 ingår miljöåtgärder i sysselsättningsstöd till lokala myndigheter. Dessa 
åtgärder gäller i allmänhet miljöförbättrings- och upprensningsverksamhet, dvs. 
upprensning av industriområden, floder och stränder, kustskydd, naturvård... 
Under mål 4 kommer yrkesutbildning och arbetsmarknadsutbildning, rådgivning och hjälp 
som riktar sig till arbetstagaren att äga rum på grundval av industriella förändringar och 
förändringar inom produktionssystemen. En av de viktigaste förändringarna är införande 
av och omställning till miljövänliga och bärkraftiga produktionssätt. 
Under mål 5a kan EUGFJ (utvecklingssektionen) komma att framför allt stödja 
investeringar i jordbruksanläggningar som är ämnade att skydda och förbättra miljön. Man 
kan också komma att bidra till att i industrin för behandling av jordbruksprodukter 
finansiera investeringar som förenklar införandet av ny miljövänlig teknik. I detta 
hänseende ger de urvalskriterier som fastställts i kommissionens beslut av den 22 mars 
1994 prioritet till bland annat investeringar knutna till miljöskydd, förebyggande av 
föroreningar och avfallsdestruktion, även avfall från ekologiska jordbruksprodukter. 
Under mål 5a kan FFU medverka till materiella investeringar inom vattenbrukssektorn, 
skydd och utveckling av fiskeriresurser i marina områden, utrustning och anläggningar i 
fiskehamnar samt beredning och avsättning av fiskeri- och vattenbruksprodukter. Vissa av 
dessa investeringar är ämnade att minska skador på miljön. 
13 
Sammanriållningspolitikens bidrag till direkta miljöåtgärder i respektive programplawingsperiod (i miljouer ecu 1994 års priser) 
». 
* exakta siffror kan inte ges, eftersom miljöåtgärder till stor del ingår i indra utgiftskategorier. 
** 1993 års priser STWJKTVR-
FONDERNA 
MiU. 1 (94-99) Totalt 
Miljon 
Mai. 2 (94-96) Totalt 
Miljdn 
Mai 5b (94-99)Total 
Miljon 
SAMMANHALL-
NINGSFONPEN 
1993 Totalt 
Miljon 
1994 Totalt 
MiljSn Belgien 
730 
92 
160 
8 
77 
7 Danmark 
-
56 
pro* 
54 
p.m* Tyskland 
13640 
1106 
733 
52 
1227 
207 titekland 
13980 
624 
*• 
-
280 
175 
332 
198 mm 
~ 2JW 
1034 
1130 
40 
664 
67 
858 
252 
1018 
519 "fiijKJjw ' 
1190 
313 
" "1W 
103 
2238 
' J4S Irland 
5620 
,^, 
r 
-
m 
% 
168 
72 Italien 
UUo 
"~'rj»jT 
684 
41 
901 
94 Luxembourg 
^ 
1 
i 
6 
0,5 Nederl#n-
derna 
" 150T 
1 
300 
5 
110 
3fc Portugal 
\inja 
"># 
-
-
• 
284 
123 
334 
134 Fdrenade 
kungariket 
2360 
146 
2142 
138 
817 
64 EUR 12 
Totalt 
93810 
8328 
6977 
397 
6134 
720,5 100,0 % 
8,9% 
100,0% 
5,7% 
100,0 % 
11,7% 
EUR 4 
1565** 
606 
1853 
923 100,0 % 
38,7 % 
100,0 % 
49,8 % 

BSN 1024-4506 
KOM(95) 509 slutlig 
DOKUMENT 
SV 13 14 
Katalognummer : CB-CO-95-561-SV-C 
ISBN 92-77-95314-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg