[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 20.2.2008

KOM(2007) 747 slutlig/2

xxx

Corrigendum – Upphäver och ersätter förslaget till rådsdirektiv KOM(2007) 747 slutlig av den 28 november 2007. Punkten om subsidiaritetsprincipen i motiveringen har ändrats. Detta corrigendum gäller alla språkversioner.

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i fråga om behandling av försäkringstjänster och finansiella tjänster

(framlagt av kommissionen){SEK(2007) 1554}{SEK(2007) 1555}

MOTIVERING

BAKGRUND

- Motiv och syfte

Förslaget har följande två syften:

- Att öka den rättsliga förutsebarheten för ekonomiska aktörer och nationella skatteförvaltningar samt minska deras administrativa arbete med att korrekt tillämpa bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

- Att minska kostnadseffekterna av dold mervärdesskatt för tillhandahållare av försäkringstjänster och finansiella tjänster.

Dessa syften ska uppnås genom följande tre åtgärder som ingår i förslaget:

- Förtydligande av bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

- Vidgande av den befintliga möjligheten att välja beskattningsform genom att överföra beslutanderätten från medlemsstaterna till de ekonomiska aktörerna.

- Införande av regler om kostnadsdelningsgrupper som gör det möjligt för ekonomiska aktörer att slå samman investeringar och omfördela kostnaderna för dessa utan skatteplikt från gruppen till dess medlemmar.

Förtydligande av bestämmelserna

Förtydligandet av bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster syftar till att göra tillämpningen av undantaget mer enhetlig, skapa större rättslig förutsebarhet för de ekonomiska aktörerna och göra det lättare för dem att rätta sig efter bestämmelserna. Förtydligandet innefattar följande aspekter:

- Villkoren för tillämpningen av undantaget från skatteplikt bygger på objektiva ekonomiska kriterier som frikopplar dem från tolkningar som bygger på nationella privaträttsliga begrepp, som är en av de viktigaste orsakerna till skillnaderna i tolkning och tillämpning mellan medlemsstaterna (t.ex. att en försäkring måste täcka en risk och kunna ge upphov till skadeersättningar eller förmåner). Sådana objektiva ekonomiska kriterier innebär också att nya tjänster som kan utvecklas i framtiden kommer att omfattas av undantaget från skatteplikt, om de uppfyller kriterierna.

- Principen införs att undantaget ska omfatta tillhandahållande av varje inslag i en försäkringstjänst eller finansiell tjänst som utgör ett avgränsat helt och har den specifika och väsentliga karaktären hos den berörda från skatteplikt undantagna tjänsten.

- En gemensam harmoniserad definition av förmedling införs för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

- När så är möjligt skapar de nya definitionerna även större överensstämmelse med reglerna för den inre marknaden (t.ex. i fråga om investeringsfonder).

Direktivförslaget åtföljs av ett förslag till förordning som innehåller en icke-uttömmande förteckning över fall som omfattas av eller inte kan komma i fråga för undantaget från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

Möjlighet att välja beskattningsform

Enligt den vidgade möjligheten att välja beskattningsform kommer det att vara de ekonomiska aktörerna som avgör om de vill vara fullt beskattningsbara. Om de utnyttjar denna rätt kommer de att kunna dra av ingående mervärdesskatt som varje annan ekonomisk aktör. På så sätt skapas jämbördiga konkurrensvillkor för finansbranschen, vilket inte har varit fallet så länge som endast ett fåtal medlemsstater har medgett företagen denna möjlighet och det på skiftande villkor.

Samtidigt ges medlemsstaterna nödvändig flexibilitet för att själva kunna formulera tillämpningsföreskrifter för denna valmöjlighet och anpassa den till sina nationella strukturer för skattekontroll. Vid behov kan också tillämpningsföreskrifter på gemenskapsnivå övervägas med stöd av artikel 397 i direktivet.

Kostnadsdelning

Enligt den föreslagna kostnadsdelningsmodellen kan särskilt mindre ekonomiska aktörer slå samman sina utgifter för investeringar (t.ex. i fråga om IT och specialiserad personal) inom grupper som kan anskaffa varor och tjänster på bättre marknadsvillkor och fördela utgifterna på nytt utan skatteplikt till gruppmedlemmarna.

- Allmän bakgrund

Definitionerna av försäkringstjänster och finansiella tjänster med undantag från skatteplikt är föråldrade och har lett till att medlemsstaterna tolkar och tillämpar dessa undantag på olika sätt. Berörda parter möter en betydande grad av rättslig komplexitet inom olika former av administrativ praxis, vilket skapar rättslig oförutsebarhet för de ekonomiska aktörerna och skattemyndigheterna. Denna rättsliga oförutsebarhet har lett till en ökning av antalet domstolsärenden och av aktörernas och förvaltningarnas administrativa kostnader för att tillämpa undantagen. Det är därför nödvändigt att förtydliga bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster i syfte att skapa större rättslig förutsebarhet och minska de administrativa kostnaderna för aktörer och förvaltningar. Ett offentligt samråd med berörda parter som genomfördes 2006 och en oberoende undersökning för ökad förståelse av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster, som beställts av kommissionen, har bekräftat denna slutsats.

Det andra problemet gäller den dolda mervärdesskatten i kostnaden för försäkringstjänster och finansiella tjänster. På området för finansiella tjänster och försäkringstjänster strävar alla ekonomiska aktörer efter att förbättra sin konkurrenskraft, eftersom de utsätts för en ökande konkurrens, både inom EU genom utvecklingen mot en enda alleuropeisk marknad och utifrån från ekonomiska aktörer som är etablerade utanför EU. Konsolideringen inom sektorn har i stor utsträckning drivits på av behovet av ökad effektivitet, men strategierna för kostnadsminskningar har varit olika. Denna utveckling har påskyndats genom skapandet av vidare rättsliga ramar för en integrerad marknad för finansiella tjänster inom EU i enlighet med handlingsplanen för finansiella tjänster. Dessa rättsliga ramar ökar konkurrensen mellan tillhandahållarna av försäkringstjänster och finansiella tjänster genom en obruten utveckling mot jämbördiga konkurrensvillkor. Under dessa förhållanden har de ekonomiska aktörerna utvecklat olika tekniker för att förbättra sin konkurrenskraft. Några av de vanligaste grundläggande teknikerna är följande:

- Utläggande av verksamheter på entreprenad (i syfte att minska administrations- och arbetskostnader, t.ex. när det gäller administrativa uppgifter och förvaring av aktier).

- Sammanslagning av verksamheter inom en företagsgrupp (syftande till kostnadsdelning, t.ex. när det gäller gemensam utveckling av datasystem och program för flera banker och bildande av ”kreditfabriker” (”credit factories” som med automatiserade och standardiserade metoder påskyndar och förbilligar utlåningen), antingen i samband med eller med stöd av en konsolidering).

- Utnyttjande av underleverantörer (införande av en ytterligare distributionsnivå för finansiella produkter eller försäkringar).

Sådana tekniker innebär att det värde som skapas inom själva företaget minskar till förmån för tjänster som tillhandahålls av oberoende tredje parter till tillhandahållare av försäkringar och finansiella produkter. Det problem detta skapar är att dessa tjänster kan komma att inte omfattas av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster och därför faktureras med mervärdesskatt. Kunderna kan ofta inte dra av denna mervärdesskatt, eftersom de inte har avdragsrätt på grund av att de tillhandahåller undantagna försäkringstjänster och finansiella tjänster. Sådan icke-avdragsgill mervärdesskatt blir en del av kostnaderna. Förslaget innehåller inslag som kommer att minska denna kostnadseffekt.

- Gällande bestämmelser

Artiklarna 135.1 a–g, 137.1 a och 137.2.

- Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

När så är möjligt skapar de nya definitionerna även större överensstämmelse med reglerna för den inre marknaden (t.ex. i fråga om investeringsfonder, kreditvärdering och derivat).

Förslaget ingår i kommissionens strategi för förenkling av lagstiftningen (avsnitt 66 i KOM(2006) 690). Såväl ekonomiska aktörer som medlemsstaternas skattemyndigheter kommer att dra fördel av dessa förenklingar. Det är dock inte möjligt att kvantifiera dessa fördelar.

Förslaget kommer att ge ökad rättslig förutsebarhet och minska det administrativa arbetet för aktörerna och de nationella skattemyndigheterna. Eftersom det skulle påverka kostnaderna positivt, bör det inte få några negativa effekter på privatkunders kostnader för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

Samråd med berörda parter och konsekvensanalys

- Samråd med berörda parter

Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil

Fiscalis-seminariet i Dublin i december 2004 med branschföreträdare för försäkring och finansiella tjänster och representanter från medlemsstaternas skattemyndigheter.

Skattekonferens i Bryssel den 11 maj 2006 med branschföreträdare för försäkring och finansiella tjänster och representanter från medlemsstaternas skattemyndigheter.

Offentligt samråd med berörda parter i juni 2006.

Fiscalis-seminarium i mars 2007.

Offentliggörande av arbetsdokument med de första lagstiftningsutkasten på generaldirektoratets webbplats i juni 2007.

Rundabordssamtal med berörda parter i juli 2007.

Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats

På Fiscalis-seminariet i Dublin i december 2004 analyserades de olika problemområdena för de ekonomiska aktörerna, särskilt utläggande på entreprenad, vilket ledde till den gemensamma slutsatsen från såväl de ekonomiska aktörerna som medlemsstaterna att det krävdes ett lagstiftningsinitiativ från kommissionen.

Under uppföljningen av detta seminarium beställde generaldirektoratet en studie av en oberoende expert för att öka förståelsen av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster samt inledde en serie bilaterala samråd med medlemsstaterna och generaldirektoratet för den inre marknaden. Detta ledde till att man utarbetade ett basdokument (arbetsdokument Taxud 1802/06), där identifierade grundläggande problem och möjliga tekniska lösningar för att åtgärda dem beskrivs i stora drag. Detta dokument diskuterades med berörda parter och medlemsstaterna vid skattekonferensen i Bryssel i maj 2006.

Ett andra Fiscalis-seminarium genomfördes i mars 2007 i syfte att göra berörda tjänstemän från de nationella skatteförvaltningarna förtrogna med de policyöverväganden som driver på ändringen av de rättsliga ramarna samt med de ekonomiska drivkrafterna bakom den finansiella integrationen över nationsgränserna. Programmet omfattade även praktiska genomförandefrågor beträffande den gällande lagstiftningen.

Lagstiftningsförslag diskuterades ingående med alla berörda parter.

Ett öppet samråd på Internet genomfördes mellan den 9 maj och den 9 juni 2006. Kommissionen fick in 82 svar. Resultaten finns tillgängliga på följande adress:http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm

- Extern experthjälp

Berörda områden

Studie för att öka förståelsen av de ekonomiska effekterna av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster (”Study to increase the understanding of the economic effects of the VAT exemption for Financial and Insurance services”, anbud nr taxud/2005/AO-006)

Metoder

Oberoende extern studie.

De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats

Price Waterhouse Coopers.

Sammanfattning av inhämtade och använda råd

Inga potentiellt allvarliga risker med oåterkalleliga konsekvenser har nämnts.

Det rådde omfattande samstämmighet mellan slutsatserna i studien, kommissionens egen analys i arbetsdokumentet Taxud 1802/06 och reaktionerna från berörda parter vid det offentliga samrådet, vilket har gjort det möjligt för generaldirektoratet för skatter och tullar att fastställa de nödvändiga prioriteringarna och koncentrera sitt arbete på de lämpligaste lösningarna.

Offentliggörande av experternas synpunkter och förslag

Offentliggörande på generaldirektoratets webbplats:

http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm

- Konsekvensanalys

De alternativ som beaktats beskrivs utförligt i konsekvensanalysen.

Nollskattesats (sid. 31).

Utvidgning av räckvidden för tjänster med undantag från skatteplikt (sid. 32).

Enhetligt begränsat avdrag för ingående mervärdesskatt (sid. 33).

Rätt att välja beskattningsform (sid. 34).

Gränsöverskridande mervärdesskattestrukturer (sid. 37).

Enskilda juridiska personer och transaktioner över nationsgränserna (sid. 37).

Mervärdesskattegrupper (sid. 38).

Arrangemang för kostnadsdelning (sid. 41).

Reducerad skattesats för inköpta tjänster (sid. 44).

Andra alternativ (sid. 44).

Kommissionen har i enlighet med arbetsprogrammet genomfört en konsekvensanalys. Rapporten från denna konsekvensanalys finns i dok. Taxud 15570.

Rättsliga aspekter

- Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Förslaget innehåller tre åtgärder:

- Förtydligande av bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster.

- Vidgande av den befintliga möjligheten att välja beskattningsform genom att överföra beslutanderätten från medlemsstaterna till de ekonomiska aktörerna.

- Införande av regler om kostnadsdelningsgrupper som gör det möjligt för ekonomiska aktörer att slå samman utgifterna för investeringar och omfördela dessa utgifter utan skatteplikt från gruppen till dess medlemmar.

- Rättslig grund

Artikel 93 i fördraget.

- Subsidiaritetsprincipen

Subsidiaritetsprincipen är tillämplig eftersom gemenskapen inte är ensamt behörig på det område förslaget gäller.

Förslagets syften kan av följande skäl inte uppnås i tillräcklig grad av medlemsstaterna själva:

I artiklarna 135 och 137 i rådets direktiv 2006/112/EG finns redan gemenskapsregler om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster. En ändring av dessa regler förutsätter således också åtgärder på gemenskapsnivå.

Medlemsstaterna kan inte själva anta nya nationella regler som strider mot gällande gemenskapslagstiftning.

Åtgärder från enbart medlemsstaternas sida skulle inte leda till att man uppnådde målet i form av en harmoniserad tolkning och tillämpning av definitionerna på de finansiella tjänster och försäkringstjänster som är undantagna från skatteplikt. Det faktum att medlemsstaterna tillämpar definitionerna på olika sätt är orsaken till de problem som de ekonomiska aktörerna stöter på.

Endast fem medlemsstater använder i nuläget möjligheten att välja beskattningsform. För att alla ekonomiska aktörer ska få den möjligheten, krävs att direktivet ändras.

Medlemsstaterna kan inte själva ändra gemenskapslagstiftningen. Det stigande antalet rättsliga tvister mellan medlemsstaternas skattemyndigheter och ekonomiska aktörer har redan medfört avsevärt ökade administrativa utgifter för dessa skattemyndigheter och till viss del skapat budgetmässig osäkerhet. I denna situation skulle nationella åtgärder från medlemsstaternas sida kunna skapa en nedåtgående spiral mot en situation där illojal skattekonkurrens råder.

Åtgärder på gemenskapsnivå innebär av följande skäl att förslagets mål uppnås lättare:

Genom en ändring av rådets direktiv 2006/112/EG uppnås målet i form av en harmoniserad tolkning och tillämpning av definitionerna på de finansiella tjänster och försäkringstjänster som är undantagna från skatteplikt. Genom ändringen får ekonomiska aktörer möjlighet att välja beskattningsform och skapas en metod för att dela kostnader som är undantagna från skatteplikt. Alla dessa åtgärder kräver att rådets direktiv 2006/112/EG ändras.

Kommissionens avdelningar, berörda parter, medlemsstaterna och oberoende experter är överens om att de eftersträvade målen bara kan uppnås genom gemenskapslagstiftning.

De skäl som beskrivs ovan talar för sig själva och visar att omfattningen av förslaget är begränsad till vad medlemsstaterna inte själva kan uppnå i tillräcklig grad och till vad gemenskapslagstiftaren kan uppnå bättre.

Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.

- Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:

Förslagen ingår i ett utkast till direktiv. Det kan endast finnas en korrekt tolkning av bestämmelserna om undantag från skatteplikt för försäkringstjänster och finansiella tjänster som är tillämplig inom hela gemenskapen. Detta mål kan endast uppnås genom en ändring av de befintliga bestämmelserna i direktiv 2006/112/EG. För att göra det möjligt för tillhandahållare av undantagna försäkringstjänster och finansiella tjänster att slå samman sina utgifter i en grupp och på nytt fördela dem utan skatteplikt från gruppen till dess medlemmar krävs det ett lämpligt instrument som fungerar även vid gränsöverskridande scenarier. Ett sådant instrument kan endast skapas genom att direktiv 2006/112/EG ändras.

Klara bestämmelser som bygger på ekonomiska kriterier minskar utrymmet för eventuella tvister och skapar därför förutsättningar för rättslig förutsebarhet, genom vilka de administrativa kostnaderna för att nå enighet, eventuellt med flera medlemsstater, om hur bestämmelserna ska tolkas och tillämpas minskas i betydande utsträckning.

- Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: direktiv.

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:

Det nu gällande rådets direktiv 2006/112/EG kan bara ändras genom ett nytt direktiv.

Budgetkonsekvenser

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

Övriga upplysningar

- Förenklingar

Förslaget innebär att lagstiftningen förenklas.

Det innehåller följande förenklande inslag:

- Villkoren för tillämpningen av undantaget från skatteplikt bygger på objektiva ekonomiska kriterier, vilket förenklar hanteringen av undantaget.

- Det klargörs att undantaget ska omfatta tillhandahållande av varje inslag i en försäkringstjänst eller finansiell tjänst som utgör ett avgränsat helt och har den specifika och väsentliga karaktären hos den berörda undantagna tjänsten. Detta minskar utrymmet för tvister.

- En gemensam harmoniserad definition av förmedling införs för försäkringstjänster och finansiella tjänster. Samma principer tillämpas på försäkringar och finansiella tjänster.

- Jämförelsetabell

Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de nationella bestämmelser genom vilka direktivet införlivas tillsammans med en jämförelsetabell mellan dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.

2007/0267 (CNS)

Förslag till

RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i fråga om behandling av försäkringstjänster och finansiella tjänster

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[2],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[3], och

av följande skäl:

(1) Sektorn för finansiella tjänster bidrar i betydande grad till tillväxt, konkurrenskraft och nya arbetstillfällen, men för att den ska kunna fylla sin funktion på den inre marknaden krävs oundgängligen neutrala konkurrensvillkor. Det är nödvändigt att införa ramar som skapar rättslig förutsebarhet vid behandlingen för mervärdesskatteändamål av finansiella produkter och av sådana produkters marknadsföring och hantering.

(2) De nu gällande bestämmelserna om undantag från skatteplikt för finansiella tjänster och försäkringstjänster i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[4] är föråldrade och har tolkats och tillämpats på olika sätt. Bestämmelsernas komplexitet och skillnaderna i administrativ praxis skapar rättslig oförutsebarhet för ekonomiska aktörer och skattemyndigheter. Denna bristande förutsebarhet har i betydande grad framkallat tvister och ökat den administrativa arbetsbördan. Det är därför nödvändigt att förtydliga vilka försäkringstjänster och finansiella tjänster som är undantagna från skatteplikt och på så sätt skapa ökad rättslig förutsebarhet och minska den administrativa arbetsbördan för aktörer och myndigheter.

(3) För att uppnå skatteneutralitet bör undantagen vara beroende av tjänsternas art och fastställas på grundval av objektiva ekonomiska kriterier och inte av vilka personer som tillhandahåller tjänsterna.

(4) Osäkerhet uppstår särskilt när ekonomiska aktörer lägger ut verksamheter på entreprenad till oberoende aktörer eller genomför verksamheter gemensamt i en grupp. För att undvika denna osäkerhet bör det klargöras att verksamheter som ingår i en försäkringstjänst eller finansiell tjänst, utgör ett avgränsat helt och har den specifika och väsentliga karaktären hos den berörda, från skatteplikt undantagna, tjänsten ska omfattas av det undantag som är tillämpligt på den tjänsten.

(5) Försäkringstjänster och finansiella tjänster kräver liknande förmedlingsformer. Det är därför lämpligt att förmedling behandlas på samma sätt, oavsett om den gäller försäkring eller finansiella tjänster.

(6) Moderniseringen av undantagen för försäkringstjänster och finansiella tjänster syftar även till samstämmighet med reglerna för den inre marknaden, särskilt handlingsplanen för finansiella tjänster[5], och bestämmelserna om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag). Med hänsyn till kravet på en strikt tolkning av undantagen från skatteplikt är det dock i vissa fall nödvändigt att göra definitionerna av undantagna försäkringstjänster och finansiella tjänster mer avgränsade än de som ges i reglerna för den inre marknaden.

(7) Tillhandahållare av försäkringstjänster och finansiella tjänster kan i ökande utsträckning koppla ingående mervärdesskatt på egna kostnader till just de belopp för vilka de debiterar utgående mervärdesskatt. Om de tjänster de tillhandahåller är arvodesbaserade kan de lätt fastställa beskattningsunderlaget för dessa. Det är därför lämpligt att utvidga sådana aktörers möjligheter att välja beskattning.

(8) Genom att stärka samarbetet över nationsgränserna kan tillhandahållarna av försäkringstjänster och finansiella tjänster öka sin konkurrenskraft och bidra till att den inre marknaden förverkligas. Under förutsättning att principen om skatteneutralitet efterlevs, bör därför de berörda ekonomiska aktörerna ges rätt att välja beskattning och att samarbeta i kostnadsdelande syfte.

(9) Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2006/112/EG ska ändras på följande sätt:

(1) Artikel 135 ska ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 ska leden a–g ersättas med följande:

”a) Försäkring och återförsäkring.

b) Beviljande av krediter och garantier för skulder till följd av beviljandet av krediterna.

c) Transaktioner rörande insättningar och kontoföring.

d) Valutaväxling och tillhandahållande av betalningsmedel.

e) Tillhandahållande av värdepapper.

f) Förmedling i samband med sådana försäkringstransaktioner och finansiella transaktioner som avses i a–e.

g) Förvaltning av investeringsfonder.”

b) Följande punkter 1a, 1b och 1c ska införas:

”1a. De undantag som föreskrivs i punkt 1 a–e ska tillämpas på tillhandahållande av varje inslag i en försäkringstjänst eller finansiell tjänst som utgör ett avgränsat helt och har den specifika och väsentliga karaktären hos den berörda, från skatteplikt, undantagna tjänsten.

1b. Om en transaktion består av olika delar, varav en separat angiven försäkringsdel, ska försäkringen vara en separat tjänst med undantag enligt punkt 1 a.

1c. Om leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster omfattar beviljande av en kredit som inte anges separat, ska beviljandet av krediten inte anses som en separat tjänst med undantag enligt punkt 1 b.”

(2) Följande artikel 135a ska införas:

”Artikel 135a

Vid tillämpningen av undantagen i artikel 135.1 a–g gäller följande definitioner:

(1) försäkring och återförsäkring : ett åtagande genom vilket en person till en annan person, som motprestation för betalning, är skyldig att, om en risk förverkligas, överlämna en ersättning eller förmån enligt villkoren för åtagandet.

(2) beviljande av krediter : utlåning av, eller utfästelse att låna ut, betalningsmedel.

(3) garantier för skulder : övertagande av ansvar för en annan persons skulder.

(4) insättning : insättning av betalningsmedel som innehas på insättarens vägnar, förblir dennes egendom och ska återbetalas enligt tillämpliga lagar och avtalsvillkor.

(5) kontoföring : förvaltning av ett penningkonto för en kund.

(6) valutaväxling : tillhandahållande av tjänster varigenom en person, med tillämpning av växelkurserna mellan olika länders valutor, till annan valuta överför sedlar och mynt som normalt används som lagligt betalningsmedel, insättningar eller medel på ett penningkonto.

(7) betalningsmedel : sedlar och mynt som normalt används som lagliga eller överlåtbara betalningsmedel.

(8) tillhandahållande av värdepapper : tillhandahållande av andra omsättningsbara instrument än instrument som ger innehavarna rättigheter såsom ägare av varor eller sådana rättigheter som avses i artikel 15.2, varvid de instrument som tillhandahålls representerar ett finansiellt värde och ett eller flera av följande:

a) Innehav av aktier eller andelar i ett bolag eller annan associationsform.

b) Borgenärsfordring för skuld.

c) Ägande av andelar i företag för kollektiva investeringar i sådana värdepapper som avses i a eller b, i andra finansiella instrument med undantag som avses i artikel 135.1 a–d eller i andra företag för kollektiva investeringar.

(9) förmedling i samband med försäkringstransaktioner och finansiella transaktioner : ett tillhandahållande av tjänster till förmån för, och betalade av, en avtalspart som görs av en förmedlare som är tredje part, när detta sker som separat förmedlingsprestation i samband med försäkringstransaktioner eller finansiella transaktioner enligt artikel 135.1 a–e.

(10) investeringsfonder : företag för kollektiva investeringar i sådana finansiella instrument med undantag som avses i artikel 135.1 a–e och i fastigheter.

(11) förvaltning av investeringsfonder : verksamheter som syftar till att förverkliga investeringsmålen för investeringsfonderna i fråga.”

(3) Artikel 137.1 a ska utgå.

(4) Följande artiklar 137a och 137b ska införas:

”Artikel 137a

1. Från och med den 1 januari 2012 ska medlemsstaterna medge beskattningsbara personer rätt att välja beskattning för sådana tjänster som avses i artikel 135.1 a–g.

2. Rådet ska anta nödvändiga åtgärder för genomförandet av punkt 1 i enlighet med förfarandet i artikel 397. I avvaktan på att rådet antar sådana åtgärder får medlemsstaterna fastställa närmare regler för utövandet av den valmöjlighet som avses i punkt 1.

Artikel 137b

Medlemsstaterna ska från skatteplikt undanta tjänster som en grupp av beskattningsbara personer tillhandahåller medlemmarna i samma grupp, om följande villkor är uppfyllda:

(1) Själva gruppen och alla dess medlemmar är etablerade eller bosatta i gemenskapen.

(2) Gruppen utför självständig verksamhet och agerar som en oberoende enhet i förhållande till sina medlemmar.

(3) Medlemmarna i gruppen tillhandahåller tjänster som är undantagna från skatteplikt enligt artikel 135.1 a–g eller andra tjänster för vilka de inte är beskattningsbara.

(4) Gruppen tillhandahåller tjänsterna uteslutande till de egna medlemmarna, och tjänsterna är nödvändiga för att medlemmarna ska kunna tillhandahålla tjänster som är undantagna från skatteplikt enligt artikel 135.1 a–g.

(5) Gruppen debiterar sina medlemmar enbart den exakta summa som krävs för återbetalning av deras andelar av de gemensamma utgifterna, utan något arrangemang för att anpassa internpriserna i syfte att påverka den direkta beskattningen.”

(5) I artikel 174.2 ska led c ersättas med följande:

”c) den omsättning som kan hänföras till de finansiella transaktioner som avses i artikel 135.1 b–g i de fall de har karaktären av bitransaktioner.”

Artikel 2 Införlivande

1. Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2009 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den […] dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

[…] Ordförande

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] EUT C […], […], s. […].

[4] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. Direktivet ändrat genom direktiv 2006/138/EG (EUT L 384, 29.12.2006, s. 92).

[5] KOM(1999) 232.