P6_TA(2007)0063

En färdplan för jämställdhet 2006-2010

Europaparlamentets resolution av den 13 mars 2007 om en färdplan för jämställdhet 2006-2010 (2006/2132(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande om en färdplan för jämställdhet 2006-2010 (KOM(2006)0092),

- med beaktande av rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) [1] samt sin ståndpunkt av den 15 november 2000 om samma ämne [2],

- med beaktande av FN:s rättsliga instrument på området för de mänskliga rättigheterna och i synnerhet kvinnors rättigheter och konventionen om avskaffande av alla former av diskriminering av kvinnor (CEDAW) samt andra FN-instrument på området för våld mot kvinnor såsom den förklaring och det handlingsprogram som antogs av världskonferensen om mänskliga rättigheter den 14- 25 juni 1993 i Wien, resolutionen av den 20 december 1993 om avskaffande av våld mot kvinnor [3], resolutionen av den 19 februari 2004 om avskaffande av våld mot kvinnor inom familjen [4], resolutionen av den 20 december 2004 om åtgärder för att avskaffa hedersbrott mot kvinnor [5] och resolutionen av den 2 februari 1998 om åtgärder för att förebygga brott och straffrättsliga åtgärder för att avskaffa våld mot kvinnor [6],

- med beaktande av den förklaring och den handlingsplan som den 15 september 1995 antogs av den fjärde kvinnokonferensen i Peking samt sina resolutioner av den 18 maj 2000 om uppföljningen av handlingsplanen från Peking [7], och av den 10 mars 2005 om uppföljningen av handlingsplanen från FN:s fjärde kvinnokonferens (Peking+10) [8],

- med beaktande av FN:s generalsekreterares rapport av den 6 juli 2006"Djupstudie om alla former av våld mot kvinnor" [9],

- med beaktande av slutrapporten från mars 2005 från det 49:e sammanträdet i FN:s generalförsamlings kvinnokommission,

- med beaktande av protokollet till den afrikanska stadgan om de mänskliga rättigheterna och folkens rättigheter om afrikanska kvinnors rättigheter, det s.k. Maputoprotokollet, som trädde i kraft den 25 november 2005 och som föreskriver att all form av kvinnlig könsstympning skall förbjudas,

- med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 1325 av den 31 oktober 2000 om kvinnor, fred och säkerhet [10] där det föreskrivs att kvinnor i större utsträckning skall involveras för att förhindra väpnade konflikter och för att skapa fred,

- med beaktande av yttrandet från mars 2003 från kommissionens rådgivande jämställdhetskommitté om införlivandet av genusdimensionen i de nationella budgetarna,

- med beaktande av Europeiska rådets slutsatser från det extraordinära mötet i Lissabon den 23- 24 mars 2000, från Stockholm den 23- 24 mars 2001, Barcelona den 15- 16 mars 2002, Bryssel den 20- 21 mars 2003 och Bryssel den 25- 26 mars 2004,

- med beaktande av rådets beslut 2005/600/EG av den 12 juli 2005 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik [11],

- med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2006 om Lissabonstrategins framtid sedd ur ett jämställdhetsperspektiv [12],

- med beaktande av sin resolution av den 9 mars 2004 om möjligheterna att förena yrkesliv med familjeoch privatliv [13],

- med beaktande av sin resolution av den 11 februari 2004 om arbetstidens förläggning (ändring av direktiv 93/104/EG) [14],

- med beaktande av sin resolution av den 2 februari 2006 om dagens situation när det gäller bekämpning av våld mot kvinnor och eventuella framtida åtgärder [15],

- med beaktande av sin resolution av den 17 januari 2006 om förebyggande av handel med kvinnor och barn som riskerar att utsättas för sexuellt utnyttjande [16],

- med beaktande av sin resolution av den 24 oktober 2006 om kvinnors invandring: invandrarkvinnors roll och ställning i EU [17],

- med beaktande av den gemensamma förklaring som antogs av EU:s jämställdhetsminister vid ministerkonferensen i Luxemburg den 4 februari 2005,

- med beaktande av den europeiska pakt för jämställdhet som antogs vid Europeiska rådets möte i Bryssel den 23- 24 mars 2006,

- med beaktande av Samväldets handlingsplan för jämställdhet 2005-2015,

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män och yttrandena från utskottet för utveckling, utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för industrifrågor, forskning och energi och från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A6-0033/2007), och av följande skäl:

A. I Wienförklaringen som antogs den 25 juni 1993 av FN:s världskonferens om de mänskliga rättigheterna anges att kvinnors och flickors mänskliga rättigheter på ett omistligt, fullständigt och oskiljaktigt sätt är en del av de universella mänskliga rättigheterna. Jämställdhet är också en rättighet och en grundläggande princip i EU som erkänns i EG-fördraget och i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Jämställdheten brister emellertid fortfarande på många punkter, trots att det gjorts betydande framsteg på detta område.

B. Våld mot kvinnor är den vanligaste kränkningen av de mänskliga rättigheterna, utan varken geografisk, ekonomisk eller social begränsning. Trots insatser på nationell och internationell nivå samt på EU-nivå är antalet kvinnor som faller offer för våld skrämmande [18].

C. Begreppet "våld mot kvinnor" skall förstås som alla könsrelaterade våldshandlingar som leder till, eller som troligen leder till, fysisk, sexuell eller psykisk skada eller fysiskt, sexuellt eller psykiskt lidande för kvinnor, inklusive hot om sådana handlingar, tvång eller egenmäktigt frihetsberövande, oavsett om det sker i det offentliga eller privata livet.

D. Fattigdom drabbar allt fler kvinnor, även dem som arbetar [19], och framför allt äldre kvinnor, ensamstående mödrar, tonårsmödrar och kvinnor som arbetar inom familjeföretag, på grund av den fortsatta könsdiskrimineringen och ojämlikheten i utbildning, persontjänster, tillträde till arbetsmarknaden, familjeansvar, pensionsrättigheter samt det rättsliga skyddet i fall av separation eller skilsmässa, i synnerhet för kvinnor i ekonomisk beroendeställning.

E. EU:s och medlemsstaternas kulturella och sociala principer och värden, nämligen respekten för mänskliga rättigheter, personlig värdighet, jämlikhet, dialog, solidaritet och deltagande är alla EU:s medborgares och bosattas kulturarv. Tillägnandet av dessa värden och principer är en prioritering för EU och en faktor som bidrar till frigörelse och integration, i synnerhet för de kvinnor och flickor som är isolerade på grund av språkliga, kulturella eller religiösa barriärer.

F. Det bör läggas större vikt vid integrationen av genusdimensionen i de nationella budgetarna i syfte att få en effektiv styrning av jämställdhetspolitiken. Kunskapen och erfarenheten på området på europeisk, nationell och regional nivå skulle kunna möjliggöra en omedelbar tillämpning i förberedelserna för, verkställandet och utvärderingen av gemenskapens budget och program [20].

G. I artikel 3.2, artiklarna 13 och 152 i EG-fördraget beskrivs gemenskapens roll i förverkligandet av jämställdhet i hälsoskyddspolitiken.

H. Förverkligandet av Lissabonmålen om kvinnors sysselsättning kräver uppföljande åtgärder inom ramen för den öppna samordningsmetoden, åtgärder som grundar sig på goda praktiska erfarenheter från nationell eller regional nivå och där särskilt det ömsesidiga beroendet mellan utbildningspolitik och politik för tillträde till arbetsmarknaden, politik för att förena yrkes- och familjeliv, tjänster och främjandet av kvinnors deltagande i beslutsfattandet beaktas. I detta sammanhang bör särskilda ansträngningar göras för att säkra den socioekonomiska sammanhållningen i syfte att få bort den digitala könsklyftan och främja kvinnors roll inom forskningen.

I. Trots gemenskapslagstiftningen och de nationella bestämmelserna om lika lön existerar löneklyftan fortfarande i hög grad eftersom kvinnor inom EU tjänar i genomsnitt 15 procent mindre än männen. Denna skillnad minskar i mycket långsammare takt än skillnaden i sysselsättningsgrad.

J. Kvinnor har ofta sämre pensionsrättigheter jämfört med männen, antingen på grund av lägre lön eller kortare yrkeskarriär med avbrott, på grund av att de har ett större ansvar för familjen.

K. Politik för att förena yrkes- och familjeliv bör rikta sig såväl till kvinnor som till män och därför krävs det ett övergripande förhållningssätt där diskriminering av kvinnor tas i beaktande och där de nya generationerna ses som en tillgång för samhället i dess helhet.

L. Kvinnorna utgör 52 procent av befolkningen i EU men denna andel återspeglas inte i maktens boningar, varken när det gäller tillgång till makt eller deltagande i beslutsprocessen. Samhällets representativitet är en faktor som bidrar till att samhället styrs på ett bra sätt och till en politik som är anpassad till befolkningens förväntningar. Därutöver finns det en mångfald av lösningar på nationell nivå (lagar, avtal eller politiska initiativ) för att kvinnors representation i beslutsfattande organ skall bli verklighet.

M. Förslaget om ramstrategin "i2010" (europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning 2010) i kommissionens meddelande (KOM(2005)0229) syftar bland annat till att förbättra livskvaliteten tack vare allas deltagande i informationssamhället.

1. Europaparlamentet noterar kommissionens vilja att gå vidare med jämställdhetsstrategin i ett flerårigt perspektiv, eftersom den gör det möjligt att följa en långsiktig strategi för att främja jämställdhet på EU-nivå, men påpekar att färdplanen inte anger vilket ansvar kommissionen respektive medlemsstaterna har när det gäller genomförande och information till medborgarna eller vilka resurser som skall användas för att genomföra rekommendationerna.

2. Europaparlamentet erkänner att jämställdhet kan främjas på två sätt; både genom att jämställdhet eftersträvas inom alla politikområden och genom att särskilda åtgärder för att främja jämställdhet vidtas.

3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en allmän ram för utvärderingen av jämställdhetsrelaterade åtgärder och program, inklusive de nationella åtgärder som blir följden av detta. Parlamentet begär särskilt en fördjupad utvärdering av gemenskapens ramstrategi för jämställdhet 2000-2005) [21] och en analys av genomförandet av direktiven om lika möjligheter, i synnerhet direktiven 86/613/EEG [22], 89/391/EEG [23], 92/85/EEG [24] och 2003/41/EG [25], för att med användning av tillförlitliga uppgifter och statistik i den aktuella färdplanen upprätta en sammanhängande cykel av programplanering, genomförande, kontroll och utvärdering. Parlamentet vidhåller i detta avseende att det är nödvändigt att snabbt inrätta det europeiska jämställdhetsinstitutet för att hålla ständig uppsikt över framstegen med färdplanen.

4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inte se jämställdhetspolitiken bara som en prioritering för EU utan även och framför allt som en grundläggande förutsättning för respekten för individens rättigheter. Ett sådant förhållningssätt bör ta sig uttryck i en insats för att samordna och stärka europeiska och nationella åtgärder för att ge rättsligt skydd åt kvinnor och barn, i synnerhet

- i fall av slaveri eller i fall med inslag av heders- eller traditionsrelaterade brott, våld, människohandel, könsstympning av kvinnor, tvångsäktenskap, månggifte eller handlingar som fråntar någon dennes identitet (till exempel när kvinnor tvingas bära burka, niqab eller en mask), med nolltolerans som mål,

och uppmanar kommissionen att:

- bedriva forskning om de underliggande orsakerna till könsbaserat våld, ta fram indikatorer på antalet offer, förutsatt att en rättslig grund: fastställs och lägga fram ett förslag på direktiv om bekämpande av våld mot kvinnor,

- så snart som möjligt samla in jämförbara och tillförlitliga uppgifter om människohandel i syfte att minska antalet offer, utföra en studie över orsakssambandet mellan lagstiftning om prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt sprida bästa metoder, inklusive åtgärder som vidtagits när det gäller efterfrågan på sådana aktiviteter,

och uppmanar medlemsstaterna att:

- införa obligatorisk registrering av könsstympning av kvinnor som utförs av sjukvårdspersonal och dra in legitimationen för läkare som utför könsstympning.

5. Europaparlamentet uppmanar de medlemsstater som ännu inte gjort det att utan ytterligare fördröjning ratificera protokollet för att förebygga, förhindra och bestraffa människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn, som kompletterar FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet (ett av "Palermoprotokollen") och Europarådets konvention om bekämpande av människohandel samt att genomföra rådets direktiv 2004/81/EG av den 29 april 2004 om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna [26].

6. Europaparlamentet anser att respekten för kvinnors rättigheter är ett grundläggande krav jämställt med de andra mänskliga rättigheterna inom ramen för anslutningsförhandlingar med kandidatländerna. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att kontrollera och meddela parlamentet och rådet uppgifter om diskriminering och våld mot kvinnor i dessa länder och att aktivt främja kandidatländernas deltagande i gemenskapsprogrammen Progress och Daphne.

7. Europaparlamentet understryker att respekt för kvinnors rättigheter måste vara ett grundläggande villkor för EU:s grann-, utrikes- och utvecklingspolitik. Parlamentet:

- rekommenderar att EU inom ramen för denna politik visar ett större engagemang i den politiska dialogen med tredjeländer och när det gäller att ge ekonomiskt stöd som kopplas till utveckling, i syfte att främja jämställdhet mellan könen,

- understryker att feminiseringen av fattigdomen är ett specifikt problem och insisterar på att uppnåendet av millennieutvecklingsmålen är beroende av att jämställdhet i alla åldersgrupper främjas,

- begär att särskild vikt skall läggas vid millennieutvecklingsmål 2 och 3 och vid att främja utbildning av flickor på alla nivåer, samt säkerställa lika tillgång till utbildningsprogram som syftar till att främja kvinnligt företagande, särskilt i små och medelstora företag, som ett sätt att minska fattigdomen, förbättra hälsan och välfärden samt främja en genuin och hållbar utveckling,

- uppmanar till åtgärder som motverkar att kvinnor blir marginaliserade i utvecklingsprogram genom att garantera dem lika tillgång till arbetsmarknaderna, till fasta och bättre arbeten och till produktionsmedel som mark, krediter och teknik,

- uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder som en del av utvecklingssamarbetet för att verka för högre representation av kvinnor genom att se till att kvinnor har samma möjligheter som män och genom att uppmuntra deras deltagande i yrkesorganisationer samt organ för politisk planering och beslutsfattande,

- uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inom ramen för sina utvecklingsprogram överväga förebyggande metoder för att bekämpa sexuellt våld och människohandel för sexuella ändamål, att motverka och förhindra våld mot kvinnor och att garantera medicinskt, socialt, rättsligt och psykologiskt bistånd både till kvinnor som har fördrivits som följd av konflikter och till andra kvinnliga migranter,

- uppmanar kommissionen att göra en kvantitativ och kvalitativ utvärdering av utgifter och program relaterade till utvecklingsbiståndet i tredje länder.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att garantera kvinnor deras rättighet till hälsa, inbegripet sexuell och reproduktiv hälsa. Parlamentet upprepar att det särskilt inom ramen för kampen mot hiv/aids är mycket viktigt att förbättra tillgången till information om sexuell och reproduktiv hälsa och tillgången till hälsovårdstjänster.

9. Europaparlamentet anser att flickor är särskilt utsatta för våld och diskriminering och efterlyser ökade insatser för att skydda flickor mot alla former av våld, inbegripet våldtäkt, sexuellt utnyttjande och tvångsrekrytering till väpnade styrkor, samt för att främja politik och program som syftar till att förbättra skyddet av deras rättigheter under och efter konflikter.

10. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att uppfylla sitt åtagande att lägga fram ett meddelande om hur EU vill se jämställdheten förverkligad i utvecklingssamarbetet.

11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa samordning mellan EU och FN när det gäller jämställdhetspolitik och flickors rättigheter. Parlamentet bekräftar vikten av att främja ett nära samarbete mellan europeiska och internationella, regionala och/eller bilaterala institutioner, inbegripet FN:s organ, för att harmonisera jämställdhetsstrategierna på området för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd, i synnerhet genom att stärka kopplingen mellan handlingsplanen från Peking och handlingsprogrammet från Kairo, CEDAW och dess frivilliga protokoll samt millennieutvecklingsmålen.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin Afrikapolitik och i de nationella utvecklingsstrategierna för de afrikanska länderna verka för att Maputoprotokollet ratificeras och genomförs i alla afrikanska länder och att artikel 5, som fördömer och förbjuder all form av kvinnlig könsstympning, särskilt uppmärksammas.

13. Europaparlamentet välkomnar kommissionens åtagande att främja genomförandet av FN:s säkerhetsråds tidigare nämnda resolution 1325 samt att utarbeta riktlinjer för att integrera jämställdhetsaspekten i krishanteringsutbildning.

14. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att anta konkreta initiativ för invandrarkvinnors ekonomiska och sociala frigörelse och integration, i synnerhet inom ramen för det gemensamma ramprogrammet för integration av tredjelandsmedborgare och stödåtgärder för språkinlärning, upplysning om rättigheter och skyldigheter enligt gemenskapens regelverk, internationella konventioner, mottagarlandets principer och lagstiftning (såsom förbud mot månggifte inom ramen för familjeåterförening) och EU:s grundläggande värderingar genom att utforma särskilda utbildningsstrategier inriktade på jämställdhet, icke-diskriminering på grund av kön och insatser baserade på ett könsperspektiv, genom program för att bekämpa diskriminering vid anställning och på arbetet, genom stöd till invandrarkvinnors affärsprojekt som främjar bevarandet och spridandet av deras ursprungsländers kulturrikedom samt genom skapande av och stöd till offentliga forum för invandrarkvinnor, där de representeras aktivt.

15. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna och kommissionen att planera för finansiering av program som syftar till att tillhandahålla information i ursprungsländerna om vilka krav som ställs på immigranter före ankomst och uppehåll i EU, och vilka faror som den olagliga invandringen medför.

16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lansera de första pilotprojekten för att integrera genusdimensionen i EU:s allmänna budget och i gemenskapsprogrammen, särskilt i strukturfonderna, Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för åtgärder inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007-2013), gemenskapens handlingsprogram för hälsa och konsumentskydd (2007-2013) samt gemenskapens handlingsprogram för folkhälsa (2003-2008). Dessa pilotprojekt bör visa på EU:s allmänna budgets konsekvenser för jämställdheten (horisontell metod), effektiviteten i särskilda reserver för kvinnor eller så bör det vara projekt som föreslagits av kvinnor och som innefattar en analys av de svårigheter kvinnor stöter på för att delta i dessa program (specifik metod).

17. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i de nationella handlingsplanerna för sysselsättning och social integration föra in eller stärka åtgärder som syftar till att främja kvinnors tillträde till arbetsmarknaden på lika villkor och kvinnligt företagande, att identifiera och främja nya arbetstillfällen inom den sociala sektorn och hälsovårdssektorn samt i person- och familjetjänstesektorn, där arbetskraften huvudsakligen består av kvinnor, samtidigt som det ekonomiska och sociala värdet i dessa arbeten understryks och det utarbetas ett regelverk för att garantera kvaliteten på tjänsterna, erkännandet av de sociala rättigheterna och arbetstagarnas värdighet samt för att minska risken för fattigdom. Parlamentet anser att kvinnor genom sin missgynnade ställning på det sociala och ekonomiska området, som karaktäriseras av högre arbetslöshet och lägre löner än män, löper större risk att utnyttjas.

18. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillämpa konkreta strategier för att stärka kvinnligt entreprenörskap genom att till exempel använda de möjligheter som IKT erbjuder och vidta åtgärder för att underlätta för kvinnliga entreprenörer att få tillgång till banklån och banktjänster, i synnerhet när det gäller mikrofinansiering och åtgärder för att stödja kvinnliga företagsnätverk.

19. Europaparlamentet noterar de ökande utmaningar som medlemsstaterna och EU ställs inför på jämställdhetsområdet till följd av den allt hårdare globala ekonomiska konkurrensen, som skapar efterfrågan på en ständigt flexiblare och rörligare arbetskraft. Parlamentet framhåller att kvinnor fortfarande diskrimineras i samhället, på arbetsplatsen och i andra sammanhang och att de förändrade kraven troligen påverkar kvinnor mer än män. Parlamentet anser att detta förhållande inte får skada jämställdheten och kvinnors reproduktiva rättigheter.

20. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utnämna en nationell jämställdhetsansvarig inom ramen för genomförandet av Lissabonstrategin som skulle ha ansvaret för att delta i utarbetandet och översynen av de olika nationella planerna och för att kontrollera genomförandet av planerna för att främja införlivandet av genusdimensionen och budgetering i planernas åtgärder och mål.

21. Europaparlamentet beklagar att löneskillnaderna mellan könen fortfarande uppgår till [27] 15 procent. Kommissionen uppmanas att prioritera en översyn av direktiv 75/117/EEG i synnerhet när det gäller de delar som behandlar arbetsinspektioner och tillgängliga rättsmedel i fall av diskriminering. Vidare uppmanar parlamentet kommissionen att se till att direktivet tillämpas på ett sådant sätt att kvinnor inte diskrimineras utifrån den kortare arbetslivserfarenhet de förvärvar på grund av barnafödandet.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter uppmuntra en politik för att förena yrkes- och familjeliv, genom att

- garantera att kostnaden för föräldraskap bärs av samhället för att få bort diskriminerande behandling i företagen, främja barnafödandet och underlätta anställning av kvinnor,

- genomföra en medvetandehöjande kampanj och lansera pilotprojekt för att underlätta ett balanserat deltagande av kvinnor och män i yrkes- och familjelivet,

- inom ramen för Barcelonamålen förbättra tillgången till omsorg och hjälp för personer som inte klarar sig själva (barn, funktionshindrade, kroniskt sjuka och äldre) och öka flexibiliteten i dessa tjänster genom att fastställa ett minimikrav för vård och hjälp inklusive inrättningar som är öppna även på natten för att möta de krav som arbets- och familjelivet ställer,

- aktivt uppmuntra fäder och manliga sambor att utnyttja tillgängliga möjligheter till flexibla arbetstidslösningar och att utföra hushållssysslor och arbete i familjen, till exempel genom att fastställa en första form av pappaledighet och inleda översynen av rådets direktiv 96/34/EG [28],

- definiera alternativa sätt att säkerställa att kvinnors pensioner täcks i de fall då deras yrkeskarriär inte ger en tillräcklig pension, eftersom den varit för kort eller avbrutits på grund av ökat familjeansvar,

23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att konsekvenserna för jämställdheten ägnas tillbörlig uppmärksamhet när EG-lagstiftning, till exempel direktiv 93/104/EG, ses över eller utarbetas och att vidta lämpliga åtgärder när lagstiftningen såsom i fallet med detta direktiv kan påverka jämställdheten negativt. Parlamentet uppmanar rådet att avskaffa möjligheten till undantag från detta direktiv, eftersom detta skadar kvinnor i högre grad än män och gör det svårare att förena arbetsliv och familjeliv.

24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att beakta resultatet av konferensen om män och jämställdhet som anordnas av det finländska ordförandeskapet och ta hänsyn till männens roll när det gäller att uppnå jämställdhet.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på grundval av det europeiska jämställdhetsinstitutets arbete och de uppgifter som databanken om beslutsfattande [29] har registrerat, utvärdera bra metoder på internationell, nationell eller regional nivå som gör det möjligt för kvinnor att delta i beslutsfattandet och att därefter främja spridningen och antagandet av dessa metoder särskilt genom att stödja ett nätverk av kvinnor som deltar i beslutsfattandet.

26. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta och genomföra tydliga mål och tidsplaner för att öka kvinnors deltagande i alla former av beslutsfattande och se till att deras representation i det politiska livet ökar.

27. Europaparlamentet framhåller att det är viktigt att främja kvinnors vetenskapliga karriärer och forskarkarriärer och att det därför krävs olika åtgärder och instrument för att säkra en jämn könsfördelning och excellens på detta område.

28. Europaparlamentet framhåller att kvinnor kan uppmuntras till vetenskapliga karriärer genom avtalsbaserade lösningar som stipendier eller deltidsarbete för att göra det lättare att förena familjeliv och förvärvsarbete.

29. Europaparlamentet anser att om media skulle publicera goda exempel både på kvinnors roll i samhället och på deras framgångar på alla områden, något som måste uppmärksammas om man skall kunna skapa positiva exempel på kvinnor och uppmuntra engagemang av andra kvinnor och män i att förverkliga jämställdheten och i att förena yrkes- och familjeliv så skulle detta vara ett effektivt sätt att bekämpa de negativa stereotyper som kvinnor ställs inför. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att uppmuntra initiativ till exempel inom ramen för Media 2007, för att medvetandegöra medierna till exempel genom permanenta samrådsforum med företrädare från denna sektor om de stereotyper som de förmedlar och om jämställdhet särskilt när det gäller att informera och höja medvetandet bland unga kvinnor och män.

30. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder för att eliminera könsstereotyper, särskilt på arbetsmarknaden, och att främja mäns närvaro i sektorer och positioner som domineras av kvinnor, till exempel i skolan och inom barnomsorgen.

31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inbegripa transpersoners rättigheter och problem i färdplanen, i enlighet med domar nyligen i EG-domstolen.

32. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en utbildning om integrering av könsperspektiv i all verksamhet och medvetenhet om könsfrågor för kommissionsledamöter och de högsta tjänstemännen samt inom all managementutbildning för EU-tjänstemän.

33. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i alla officiella EU-handlingar och i all tolkning till alla officiella språk verka för ett könsmedvetet språk som når fram till samtliga kulturella grupper.

34. Europaparlamentet uppmanar EU:s institutioner och organ att främja jämställdhet inom administrationen och att eftersträva en jämn könsfördelning vid rekrytering och tillsättning, särskilt när det gäller högre tjänster.

35. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i årsrapporten om lika möjligheter för kvinnor och män i EU ägna ett särskilt kapitel åt färdplanen och att där rapportera vilka framsteg som gjorts med avseende på färdplanen.

36. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att regelbundet informera behörigt eller behöriga utskott i Europaparlamentet om uppföljningen av framstegen med färdplanen, bland annat genom offentliga rapporter för varje land.

37. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén samt till verkställande och folkvalda organ på lokal, regional och nationell nivå med behörighet i jämställdhetsfrågor.

[1] EGT L 17, 19.1.2001, s. 22.

[2] EGT C 223, 8.8.2001, s. 149.

[3] FN:s generalförsamlings resolution A/RES/48/104.

[4] FN:s generalförsamlings resolution A/RES/58/147.

[5] FN:s generalförsamlings resolution A/RES/59/165.

[6] FN:s generalförsamlings resolution A/RES/52/86.

[7] EGT C 59, 23.2.2001, s. 258.

[8] EUT C 320 E, 15.12.2005, s. 247.

[9] A/61/122/Add. 1.

[10] Säkerhetsrådets resoltuion 1325(2000).

[11] EUT L 205, 6.8.2005, s. 21.

[12] EUT C 287 E, 24.11.2006, s. 323.

[13] EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 492.

[14] EUT C 97 E, 22.4.2004, s. 566.

[15] EUT C 288, 25.11.2006, s. 66.

[16] EUT C 287, 24.11.2006, s. 75.

[17] Antagna texter från detta sammanträde P6_TA(2006)0437.

[18] Enligt uppgift från FN:s utvecklingsfond för kvinnor (UNIFEM) har minst en kvinna av tre drabbats av något slags våld under sin livstid.

[19] Med beaktande av att i 85 procent av familjer med en förälder är familjeöverhuvudet en kvinna.

[20] Se bl.a. arbetet i OECD, UNIFEM, Världsbanken, Samväldets jämställdhetssekretariat samt de studier och projekt som genomförts av Europarådet, Nordiska ministerrådet och det nederländska ministeriet för sysselsättning och sociala frågor.

[21] Rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) (EGT L 17, 19.1.2001, s. 22).

[22] Rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap (EGT L 359, 19.12.1986, s. 56).

[23] Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, 29.6.1989, s. 1).

[24] Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (EGT L 348, 28.11.1992, s. 1).

[25] Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EGT L 235, 23.9.2003, s. 10).

[26] EUT L 261, 6.8.2004, s. 19.

[27] Rådets direktiv 75/117/EEG av den 10 februari 1975 om tillnärmningen av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män (EGT L 45, 19.12.1975, s. 19).

[28] Rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS (EGT L 145, 19.6.1996, s. 4).

[29] Projekt inom GD Sysselsättning och sociala frågor på kommissionen där fakta om kvinnors deltagande i beslutsfattandet (politiska institutioner, offentlig förvaltning, arbetsmarknadens parter och större icke-statliga organisationer) samlas in och analyseras, URL: http://ec.europa.eu/employment_social_women_men_stats/index_en.htm.

--------------------------------------------------