EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den19.6.2018 COM(2018) 367 final/2 2018/0191(COD) CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2018) 367 final of 30.5.2018

Concerns the SV linguistic version

Decimal commas added in the tables in sections 3.2.1 and 3.2.2

The text should read as follows: Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ”Erasmus”: Unionens program för utbildning, ungdom och idrott och om upphävande av förordning (EU) nr 1288/2013

(Text av betydelse för EES) {SEC(2018) 265 final}



{SWD(2018) 276 final}



{SWD(2018) 277 final}



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget Utbildnings- och ungdomsfrågorna har nyligen lyfts högt upp på EU:s stats- och regeringschefers dagordning. I Romförklaringen av den 25 mars 2017 säger EU-ledarna att de vill ha ”en union där medborgarna har nya möjligheter att utvecklas kulturellt, socialt och ekonomiskt” och förbinder sig för att verka för ”en union där ungdomar får den bästa utbildningen och kan studera och få arbete över hela kontinenten.” I Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om framtiden för Erasmus+ betonas det att det framtida programmet i slutändan bör rikta sig till alla ungdomar och att sådana högre ambitioner för den kommande programperioden måste åtföljas av ökade anslag för att frigöra programmets fulla potential. I samband med det sociala toppmötet i Göteborg den 17 november 2017 proklamerade Europaparlamentet, rådet och kommissionen högtidligt och undertecknade den europeiska pelaren för sociala rättigheter vars första princip är att ”[v]ar och en har rätt till god, inkluderande utbildning och livslångt lärande för att bibehålla och tillägna sig färdigheter som tillåter att man deltar fullt ut i samhället och framgångsrikt klarar övergångar i arbetslivet.” Europeiska rådet betonade i sina slutsatser av den 14 december 2017 vikten av den sociala, utbildningsrelaterade och kulturella dimensionen av EU:s politik när det gäller att föra européerna samman och bygga vår gemensamma framtid och uppmanade medlemsstaterna, rådet och kommissionen att inom sina respektive befogenheter fortsätta arbetet i syfte att intensifiera rörlighet och utbyten, bland annat genom ett betydligt stärkt, inkluderande och utökat Erasmus+-program. I meddelandet En ny och modern flerårig budgetram för ett EU som effektivt genomför sina prioriteringar efter 2020 av den 14 februari 2018 konstaterar kommissionen att EU-budgeten måste användas för att infria ledarnas löften, bl.a. genom att fullständigt genomföra den europeiska pelaren för sociala rättigheter och understödja ungdomar och EU-medborgarnas rörlighet. Enligt meddelandet råder det bred enighet om att det behövs mer rörlighet och utbyten, bl.a. genom ett väsentligt förstärkt, inkluderande och utbyggt Erasmus+, och det understryks att programmet förser unga med de färdigheter som arbetsmarknaden efterfrågar, ökar förståelsen mellan kulturer och stärker EU:s sociala sammanhållning. I meddelandet En modern budget för ett EU som skyddar, försvarar och sätter medborgarna i centrum – Flerårig budgetram 2021–2027, som antogs den 2 maj 2018, efterlyste kommissionen ”en starkare ungdomsinriktning i nästa budgetram. Det är tänkt att ske genom att man mer än fördubblar tilldelningen till Erasmus+ och Europeiska solidaritetskåren”. Tonvikten i det nya programmet ”ska läggas på inkludering och på att nå ut till fler ungdomar från mindre gynnade miljöer. Då får fler unga möjlighet att flytta till ett annat land för att studera eller arbeta”. Kommissionen föreslog följaktligen att ett ”förstärkt Erasmus+ ska få en tilldelning på 30 miljarder euro under perioden”. Dessutom föreslog kommissionen att 700 miljoner euro anslås till det nya initiativet ”DiscoverEU” som kommer att ge unga möjlighet att upptäcka andra EU-länder. Målen för det nya programmet går hand i hand med kommissionens vision om att skapa ett europeiskt område för utbildning senast 2025, såsom anges i meddelandet Stärka den europeiska identiteten genom utbildning och kultur av den 14 november 2017. Visionen för det europeiska området för utbildningen är ”ett EU där utbildning, studier och forskning inte hindras av gränser. En kontinent där det har blivit normalt att tillbringa en tid i en annan medlemsstat – för att studera eller arbeta – och där alla utöver sitt modersmål talar två andra språk. En kontinent där människorna har en stark känsla för sin identitet som européer, för det europeiska kulturarvet och dess mångfald”. Programmet kommer att vara en viktig beståndsdel i arbetet med att skapa ett europeiskt område för utbildning. Syftet är att förstärka det beprövade programmet för alla kategorier av deltagare, oavsett om de deltar i högre utbildning, allmän utbildning, yrkesutbildning, vuxenutbildning eller i icke-formellt lärande eller ungdomsverksamhet. För att programmet ska bli mer tillgängligt för en bredare målgrupp krävs det en större finansiell satsning på programmet, men framförallt krävs det en blandning av åtgärder, regler och villkor för deltagande som innebär stordriftsfördelar, leder till förenklingar som minskar den administrativa bördan och därigenom avlägsnar hindren för mobilitet och gör programmet mer relevant, attraktivt och inkluderande. Målet är både att öka antalet deltagare till det tredubbla och att införa kvalitativa åtgärder och incitament som skulle göra det möjligt att nå ut till fler personer med sämre förutsättningar. Människorna i EU måste utrustas med de färdigheter som krävs i ett samhälle som är allt mer rörligt, mångkulturellt och digitalt. Det är uppenbart att något måste göras på detta område och att man måste investera i verksamhet som ger människor de kunskaper och färdigheter och den kompetens de behöver, inte minst i språk, sett ur perspektivet livslångt lärande. Detta kommer att bidra till deras motståndskraft och anställbarhet och dessutom främja social sammanhållning. EU behöver också fler investeringar i digital kompetens och på framtidsorienterade områden som klimatförändringar, ren energi, artificiell intelligens, robotteknik, dataanalys samt konst och formgivning, som alla är viktiga för hållbar tillväxt och sammanhållning i framtiden i EU. Programmet kan bidra genom att stimulera innovation och avhjälpa de brister som finns i EU vad gäller kunskaper, färdigheter och kompetens. Målinriktade insatser kommer att hjälpa unionen att frigöra potentialen för innovation, kreativitet och entreprenörskap inom den digitala ekonomin. Genom att stödja kultur och kreativitet inom utbildningen kommer det europeiska samhället att få en bättre motståndskraft. För att få större kvalitativ inverkan bör det framtida programmet i högre grad vända sig till människor i olika åldrar och med olika kulturell, social och ekonomisk bakgrund. Programmet bör riktas till människor med sämre förutsättningar, inklusive personer med funktionsnedsättning, migranter och människor som bor i avlägsna områden. Skolelever har hittills bara i undantagsfall kunnat delta i mobilitet i utbildningssyfte. När det gäller högskolestudenter, praktikanter, lärlingar och unga i allmänhet kan det nuvarande programmet inte tillgodose den stora och växande efterfrågan vad gäller mobilitet i utbildningssyfte. Därför krävs det ytterligare ansträngningar för att göra programmet mer inkluderande och effektivt, med utgångspunkt i de utmärkta resultat som nåtts under de senaste 30 åren genom EU-program på detta område. Detta kommer framför allt att ske genom att man ökar och underlättar mobilitetsverksamhet för skolelever, yrkesstuderande, lärlingar och ungdomar. För alla typer av mobilitet gäller att nivån på bidraget måste optimeras så att vissa kategorier av studenter och elever får ett högre bidrag, inklusive vid mobilitet inom den högre utbildningen. Möjligheterna till mobilitet för unga som deltar i icke-formellt lärande bör även utvidgas för att man ska nå ut till fler unga. Åtgärder kommer att vidtas för att uppmuntra ungas deltagande i det demokratiska livet, genom att öka medvetenheten om EU:s gemensamma värden, föra samman unga och beslutsfattare på lokal och nationell nivå samt på EU-nivå och genom att bidra till den europeiska integrationsprocessen. Programmet bör också öppnas för en större målgrupp både inom och utanför unionen genom ökad användning av it-verktyg, blandad mobilitet (en kombination av fysisk och virtuell mobilitet) samt virtuellt samarbete. För att göra programmet mer inkluderande och särskilt för att tillgodose behoven hos vissa målgrupper som vuxenstuderande kommer mer flexibla former av mobilitet i utbildningssyfte att främjas, t.ex. kortvarig mobilitet, mobilitet i grupp eller virtuell mobilitet. Bästa praxis för inkluderande åtgärder på ungdomsområdet skulle kunna tas tillvara också på andra områden. En särskild insats – småskaliga partnerskap – skulle utformas för att göra programmet tillgängligt för organisationer med liten eller ingen erfarenhet eller med mindre operativ kapacitet, särskilt för organisationer på gräsrotsnivå och organisationer som arbetar med personer med sämre förutsättningar. Programmet kommer att ta itu med den EU-omfattande tendensen till begränsat deltagande i det demokratiska livet och dåliga kunskaper och låg medvetenhet om EU-frågor som påverkar alla människor i EU. Många människor vill inte eller har svårt att aktivt engagera sig och delta i lokalsamhället eller i det politiska och sociala livet i unionen. Även om 70 % av européerna – en ännu högre andel bland de yngre generationerna – upplever att de är unionsmedborgare så råder det en allmän brist på medvetenhet om och förståelse av vad Europeiska unionen är, hur den fungerar och vilket mervärde den har för vanliga människor. Att stärka den europeiska identiteten och uppmuntra ungas deltagande i demokratiska processer är av avgörande betydelse för unionens framtid. Programmet kan bidra till att öka medvetenheten och kunskaperna om Europeiska unionen bland fler människor än vad det har gjort hittills. Institutioner och organisationer som är verksamma inom utbildning, ungdomsfrågor och idrott är centrala för utvecklingen av medborgarutbildning och för att sprida kunskap om unionsfrågor i stort. Ungas kunskaper om EU är begränsade till grundläggande fakta. Nästan nio av tio unga i unionen anser att det borde ingå mer undervisning om EU-medborgarnas rättigheter och skyldigheter i skolan. Samtidigt omfattar de nationella läroplanerna bara i vissa fall kurser om EU och aktivt deltagande är en aspekt som nästan aldrig tas upp. Det finns också ett allmänt behov av att ge människor större påverkningsmöjligheter så att de vill och kan delta fullt ut i samhället och i det demokratiska livet i Europa. För att kunna uppnå de mål och klara av de utmaningar som beskrivs ovan är det avgörande att man stöder och främjar transnationellt och internationellt samarbete mellan organisationer och institutioner som är verksamma inom utbildning, ungdomsfrågor och idrott. Samarbetet mellan dessa organisationer och institutioner är en katalysator för innovativa sätt att stödja ungas personliga utveckling, utbildning och yrkesutveckling. Det får konkreta positiva resultat för enskilda individer, till exempel genom att människor ges fler nyckelkompetenser, andelen unga med högst grundskoleutbildning minskar, kompetens som förvärvats genom volontärarbete och icke-formellt lärande erkänns, andelen högskoleutbildade ökar och Bolognareformen genomförs. Genom samarbete kan man även utbyta idéer och sprida bästa praxis och expertis, vilket ger en bättre utbildning. Samarbetet inom ramen för det nuvarande Erasmus+ har dock inte varit tillräckligt aktivt och omfattande, särskilt inte bland små organisationer på gräsrotsnivå. Graden av samarbete varierar också mellan länder och regioner och mellan olika sektorer. Skolor, vuxenutbildningscentrum och ungdomsföreningar skulle kunna delta i högre grad. Denna situation hindrar institutionella reformer och modernisering på utbildningsområdet och inom ungdomsverksamheten både i enskilda medlemsländer och på EU-nivå. Programmets internationella dimension är ett grundläggande och övergripande inslag som är relevant för mobilitet, samarbete och insatser för politisk dialog. Den internationella mobiliteten och samarbetet med tredjeländer – särskilt kandidatländer, grannländer, industrialiserade länder och tillväxtekonomier – borde intensifieras för att stödja institutioner och organisationer i Europa i utmaningarna med globaliseringen. Samtidigt är det centralt att säkerställa synergieffekter med EU:s externa instrument och att arbeta för att uppnå målen för de yttre åtgärderna, dvs. att bidra till mänsklig och institutionell utveckling i tredjeländer, även i utvecklingsländerna, och att engagera unga i dessa länder. Detta är avgörande för att man ska kunna bygga upp mer motståndskraftiga samhällen och öka förtroendet mellan olika kulturer. Programmet kommer att behöva ta itu med övergripande frågor som är gemensamma för alla EU-program, som att förenkla tillgången till programmet för en så bred målgrupp som möjligt (enklare regler och administrativa förfaranden, bättre onlineverktyg), samtidigt som man ser till att urvalet av projekt är konkurrenskraftigt och öppet och att förvaltningen av bidrag sker korrekt med minsta möjliga finansiella risker för unionen. Formerna för genomförande och reglerna för den internationella delen av Erasmus+ bör också förenklas för att öka tillgängligheten till insatsen. I detta förslag föreskrivs den 1 januari 2021 som första tillämpningsdatum, och förslaget läggs fram för en union med 27 medlemsstater, i enlighet med Förenade kungarikets anmälan om landets avsikt att utträda ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom), på grundval av artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, som mottogs av Europeiska rådet den 29 mars 2017.

•Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Programmet är ett finansieringsinstrument i den fleråriga budgetramen 2021–2027 och syftar till att investera i människor, social sammanhållning och gemensamma värden. Det är ett centralt EU-instrument för finansiering av verksamhet som stöder mobilitet i utbildningssyfte, samarbete och en innovativ politisk utveckling på områdena för utbildning, ungdomsfrågor och idrott. Syftet med EU:s åtgärder inom utbildning, ungdom och idrott är att på sikt skapa ett europeiskt område för utbildning och att stödja det övergripande europeiska strategiska samarbetet på utbildningsområdet med dess sektorsspecifika mål för allmän utbildning, yrkesutbildning, högre utbildning och vuxenutbildning, att stärka det ungdomspolitiska samarbetet inom ramen för unionens ungdomsstrategi 2019–2027 och att skapa en europeisk dimension inom idrotten, särskilt på gräsrotsnivå. Programmets mål är att stödja EU:s åtgärder på dessa områden och därmed bidra till hållbar tillväxt, sysselsättning och social sammanhållning och till att stärka den europeiska identiteten. Programmet kommer i synnerhet att stödja a) utveckling av skolan och undervisning av hög kvalitet, b) Köpenhamnsprocessen för yrkesutbildning, c) den nya europeiska agendan för högre utbildning och Bolognaprocessen, d) den nya europeiska agendan för vuxenlärande, e) EU:s nya ungdomsstrategi och f) EU:s arbetsplan för idrott. Dessa åtgärder kommer även i fortsättningen att få stöd från programmet genom den integrerade strategin för livslångt lärande. Programmet kommer även att bidra till genomförandet av den nya kompetensagendan för Europa, med ett gemensamt åtagande vad gäller den strategiska betydelsen av färdigheter och kompetens för hållbara arbetstillfällen, tillväxt och konkurrenskraft. Programmet kommer vidare att stödja medlemsstaterna i arbetet med att nå målen i Parisförklaringen av den 17 mars 2015 om att främja medborgarskap och de gemensamma värdena frihet, tolerans och icke-diskriminering genom utbildning. Dessutom kommer programmet att bidra till Agenda 2030 för hållbar utveckling, särskilt mål 4 som är att säkerställa en inkluderande och jämlik utbildning av god kvalitet och främja livslångt lärande för alla. •Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Programmet kommer att vara förenligt med och komplettera andra unionsinstrument, särskilt instrumenten för yttre samarbete, de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna), Europeiska socialfonden plus (ESF+) och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf). I EU:s globala strategi för utrikes- och säkerhetspolitiken från juni 2016 och i det europeiska samförståndet om utveckling som antogs av rådet den 19 maj 2017 framhålls att utbildning och mänsklig utveckling är viktiga instrument för att lösa problem kopplade till den demografiska utvecklingen utanför unionen. Insatser som gäller utbildning och ungdomar är också viktiga med tanke på de utmaningar som migrationen för med sig och för att förebygga risken för radikalisering och extremism. Programmet kommer därför att sträva efter synergieffekter med Asyl- och migrationsfonden och med Fonden för inre säkerhet. Det finns också en betydande potentiell komplementaritet mellan målen och insatserna i programmet och i det kommande programmet för rättigheter och värden. Det senare syftar till att främja och öka medborgarnas kunskaper om vår gemensamma historia och öka medborgarnas demokratiska deltagande på unionsnivå. I kommissionens förslag till flerårig budgetram för perioden 2021–2027 fastställs ett ambitiösare mål för integrering av klimatåtgärder i alla EU-program, med det övergripande målet att 25 % av EU:s utgifter ska bidra till klimatmålen. Detta programs bidrag till uppnåendet av det övergripande målet kommer att följas upp med hjälp av EU:s system för klimatmarkörer på en lämplig uppdelningsnivå och genom mer exakta metoder om sådana finns tillgängliga. Kommissionen kommer att fortsätta att lägga fram information årligen i form av åtagandebemyndiganden inom ramen för det årliga budgetförslaget. För att programmets potential att bidra till klimatmålen ska utnyttjas till fullo kommer kommissionen att sträva efter att identifiera relevanta insatser vid utarbetandet, genomförandet, översynen och utvärderingen av programmet. Programmet kommer att vara förenligt med och utgöra ett viktigt komplement till det kommande programmet Kreativa Europa. Samarbete mellan institutioner och organisationer som är verksamma inom utbildning och på ungdomsområdet, med stöd av Erasmus, kommer att bidra till att utrusta enskilda människor med de kunskaper, färdigheter och den kompetens de behöver för att anta de sociala och ekonomiska utmaningarna så att de kan ta tillvara sina möjligheter i fråga om innovation, kreativitet och entreprenörskap, särskilt inom den digitala ekonomin. Verksamhet för att stärka alla aspekter av kreativitet i utbildningen och för att öka personers baskompetens kommer att utgöra en viktig koppling mellan de två programmen, i linje med den nya europeiska agendan för kultur. På ungdomsområdet kommer programmet också att vara förenligt med och komplettera Europeiska solidaritetskåren genom de olika typer av verksamhet som erbjuds. Syftet med Europeiska solidaritetskåren är att i högre grad uppmuntra unga och organisationer att delta i solidaritetsverksamhet som är lättillgänglig och av hög kvalitet, medan det föreslagna programmet Erasmus kommer att erbjuda verksamhet av andra typer, till exempel transnationell mobilitet i utbildningssyfte, ungdomsverksamhet, åtgärder för att förbättra samarbetet mellan organisationer och verksamhet som stöder politikutvecklingen. Båda programmen har gemensamma mekanismer för förvaltning och genomförande. Inom forskning och innovation kommer programmet att ha synergieffekter med Horisont Europa. Horisont Europa kommer när så är lämpligt att komplettera programmets stöd för initiativet med Europauniversitet, framför allt vad gäller forskning som en del av utvecklingen av nya gemensamma och integrerade långsiktiga och hållbara strategier för utbildning, forskning och innovation. På området digital kompetens kommer programmet för ett digitalt Europa att komplettera den breda syn på kompetens som finns inom Erasmus+, genom att stödja utveckling och tillägnande av avancerade digitala färdigheter som behövs för införandet av spetsteknik som artificiell intelligens eller högpresterande datorsystem, i samarbete med berörda branscher. I enlighet med artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) kommer programmet att beakta de yttersta randområdenas särdrag och sträva efter att öka deras deltagande i alla insatser, inklusive de som genomförs tillsammans med tredjeländer. Målet är att det framtida programmet ska stödja värdefulla former av mobilitet i utbildningssyfte inom EU:s övriga politikområden. En ny insats kommer att införas i programområde 3 i syfte att stödja mobilitet för organisationer eller enskilda som hör till målgrupper på andra politikområden (till exempel den offentliga förvaltningen, jordbruk och landsbygdsutveckling, näringslivet, tillsyn). 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Unionens insatser inom utbildning, yrkesutbildning, ungdomsfrågor och idrott fastställs i artiklarna 165 och 166 i EUF-fördraget, som ger unionen befogenhet att bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet, att genomföra en yrkesutbildningspolitik och en ungdomspolitik samt att främja europeiska idrottsfrågor. •Subsidiaritetsprincipen Medlemsstaterna är fortsatt ansvariga för innehållet i och organisationen av sina strategier på de berörda områdena, medan programmet syftar till att stimulera transnationella och internationella mobilitets- och samarbetsprojekt samt till att stödja utvecklingen av en politik med en europeisk dimension. Det kommer att bli lättare för små aktörer att få tillgång till programmet. Allmänt taget kommer programmet att stödja transnationell verksamhet och i undantagsfall även nationell verksamhet med en stark europeisk dimension, såsom verksamhet på ett särskilt europeiskt tema eller en politisk prioritering. Detta kommer att göra det möjligt för organisationer med en lägre organisatorisk kapacitet och deltagare med liten eller ingen erfarenhet av transnationellt samarbete, såsom organisationer på gräsrotsnivå och nya sökande, att för första gången få tillgång till EU-medel och få kunskaper inför framtida transnationell samarbete.

Målen för denna förordning kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna på grund av att den stora mängden mobilitets- och samarbetsprojekt som finansieras och på grund av deras transnationella karaktär och breda geografiska täckning, på grund av inverkan på tillgången till mobilitet i utbildningssyfte och mer allmänt på integrationen i unionen, samt på grund av förordningens förstärkta internationella dimension. Som påvisades i halvtidsöversynen av Erasmus+, är enskilda initiativ som tas av utbildningsanstalter eller medlemsstater inte tillräckligt omfattande för att ha en inverkan över hela EU, även om dessa initiativ anses vara effektiva och fördelaktiga på nationell nivå. Vad gäller räckvidden förblir den sammanlagda lands- och sektorsövergripande täckningen fortfarande begränsad jämfört med det nuvarande programmet. •Proportionalitetsprincipen Förslaget kommer att omfatta alla utbildningssektorer – allmän utbildning, yrkesutbildning, högre utbildning och vuxenutbildning – samt ungdomsfrågor och idrott på ett målinriktat och effektivt sätt. Det kommer att stärka de beprövade insatser vars effekt har påvisats vid halvtidsöversynen av Erasmus+. För att maximera effekterna av programmet kommer fler mobilitets- och samarbetsprojekt att stödjas i de sektorer där prestationerna har varit bäst. På detta sätt kommer man att kunna tillgodose den stora icke tillgodosedda efterfrågan och lösa de problem som beskrivs i avsnitt 1. De befintliga insatserna kommer att rationaliseras och deras inriktning ses över (till exempel vuxenutbildning, idrott och Jean Monnet) mot bakgrund av resultaten av halvtidsutvärderingen av Erasmus+ under 2014–2020 och av samråden med berörda parter. Användningen av nya och flexibla format kommer att främjas för att utvidga programmets räckvidd (till exempel virtuellt samarbete, kortvarig mobilitet och mobilitet i grupp). Ett begränsat antal nya insatser kommer att införas för att ta itu med nya utmaningar och politiska prioriteringar (till exempel initiativet för Europauniversitet och Jean Monnet inom andra utbildningsområden). Dessa åtgärder anses vara lämpligast för att göra programmet mer inkluderande och ändamålsenligt. De föreslagna förbättringarna kommer att integreras i den befintliga programstrukturen och de befintliga genomförandemekanismerna kommer att användas så att man säkerställer största möjliga kontinuitet och stabilitet i förhållande till det tidigare programmet. Förslaget sträcker sig inte längre än vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. •Val av instrument Det föreslagna instrumentet är en Europaparlamentets och rådets förordning. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning Vid den ovan nämnda halvtidsutvärderingen av Erasmus+ under 2014–2020 bedömdes framstegen vad gäller genomförandet av programmet under perioden 2014–2016 och de långsiktiga effekterna av de tidigare programmen. Utvärderingen visade att det nuvarande Erasmus+ har lett till unika resultat inom utbildning, ungdomsfrågor och idrott och att det är mycket uppskattat av de berörda parterna och av allmänheten. Utvärderingen visade också på det starka europeiska mervärdet med Erasmus + och dess föregångare. Dessutom framgick det att alla tidigare program ansågs ha varit mycket ändamålsenliga, medan Erasmus + är mer enhetligt och relevant, men endast delvis mer effektivt än sina föregångare. Det faktum att programmet omfattar lärande i alla sammanhang och i alla skeden av livet (livslångt lärande) konstaterades ha positiva effekter. Formerna för genomförandet ansågs på det hela taget också vara tydliga och ändamålsenliga. Utvärderingen visade att det fanns utrymme för förbättring på bland annat följande områden: –När det gäller relevans visade utvärderingen att det var viktigt att i högre grad nå ut till personer med sämre förutsättningar och att underlätta mindre organisationers deltagande för att göra programmet mer inkluderande samt att stärka åtgärder som främja kunskaperna om EU-integration och känslan av tillhörighet med Europa, särskilt hos de allra yngsta. –När det gäller ändamålsenlighet bör verksamhetens volym ökas inom sektorer där prestationerna har varit de bästa men som hittills relativt sett har fått mindre finansiering, till exempel inom den allmänna utbildningen, yrkesutbildningen och på ungdomsområdet, eftersom man även på detta sätt skulle bidra till att stärka programmets inkluderande dimension. –När det gäller effektivitet skulle ansökningsförfarandet och rapporteringsrutinerna kunna förenklas ytterligare för att minska bidragsmottagarnas administrativa börda, och onlineförfarandena skulle kunna förbättras. I detta förslag har den externa utvärderarens slutsatser och rekommendationer till förbättringar inför kommande program till stor del beaktats. De viktigaste resultaten av halvtidsutvärderingen beskrivs närmare i konsekvensanalysen (se avsnitt 1.3.1) och en ingående redovisning av resultaten och rekommendationerna från utvärderingen finns i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljde rapporten om halvtidsutvärderingen. •Samråd med berörda parter Omfattande samråd med allmänheten och intressenter i alla programländer hölls från november 2016 och under större delen av 2017 i samband med halvtidsutvärderingen av Erasmus+. Samrådet inbegrep bland annat halvstrukturerade intervjuer, webbenkäter bland bidragsmottagarna, fallstudier och ett öppet offentligt samråd som inleddes den 28 februari 2017 och pågick i tre månader, i syfte att inhämta synpunkter från allmänheten och alla berörda grupper. Uppgifter och synpunkter inkom också från de organ som genomför programmet samt från andra än bidragsmottagare och från organ som ansvarar för genomförandet av andra jämförbara program. Särskilda samråd med berörda parter om Jean Monnet-insatserna och studielånegarantin har också hållits. Sammantaget inkom mer än en miljon svar från alla berörda parter. Programländerna har lagt fram nationella rapporter om genomförandet och resultaten på respektive territorium av de insatser inom Erasmus+ som de har ansvarat för. De uppgifter som samlades in under dessa samråd visade att medlemsstaterna, läroanstalterna och deltagarna enhälligt stödde en ytterligare förstärkning av programmet men att de ville att programmets grundläggande struktur och genomförandemekanismer skulle behållas med tanke på stabiliteten och kontinuiteten. Samråden visade att det i framtiden skulle vara viktigast att förenkla reglerna och minska den administrativa bördan, särskilt när det gäller decentraliserade insatser för internationell högre utbildning, och att se till programmet blir mer inkluderande. Det föreslogs också att fördelningen av medel mellan olika sektorer av programmet och verksamhetens volym inom olika sektorer skulle ses över. De berörda parterna underströk också att det framtida programmet måste vara integrerat och bygga på begreppet livslångt lärande och efterlyste ännu enklare förfaranden, till exempel genom ett förbättrat onlineverktyg samt ökad budgetflexibilitet. Detta gäller framför allt internationella insatser inom högre utbildning som förvaltas av de nationella programkontoren och är separata för varje global region, vilket är för stelbent. De berörda parterna ville också förstärka synergierna med de europeiska struktur- och investeringsfonderna.

Ett separat offentligt samråd genomfördes från den 9 januari 2018 till den 9 mars 2018 i samband med utarbetandet av nästa omgång finansieringsprogram för perioden efter 2020, bland annat för att inhämta synpunkter på det framtida programmets utformning. Samrådet bekräftade att det nuvarande Erasmus+ betraktas som ett av unionens mest framgångsrika och mycket relevanta program. De berörda parterna betonade starkt att Erasmus+ har ett europeiskt mervärde jämfört med liknande nationella program. Programmets integrerade struktur och förvaltningsmetoder ansågs vara lämpliga och ändamålsenliga. När det gäller de viktigaste utmaningarna i det framtida programmet bekräftade detta samråd resultaten av tidigare samråd (behovet av att på ett effektivt sätt nå ut till de mest utsatta målgrupperna och att underlätta för organisationer på gräsrotsnivå och nya sökande att delta, otillräcklig finansiering som ett hinder för att programmet ska nå sin fulla potential, behov av ytterligare förenkling av ansöknings- och rapporteringsförfarandena). De berörda parterna lyfte också fram det begränsade mervärdet av studielånegarantin. När det gäller det framtida programmets mål betonade de berörda parterna att prioriteringarna måste ses över så att programmet i högre grad inriktas på social inkludering och rättvisa och på modernisering av utbildningssystemen samt att större betoning läggs på europeisk identitet, ett aktivt medborgarskap och deltagande i det demokratiska livet. De berörda parterna lyfte särskilt fram möjligheterna till kortvarig mobilitet, mobilitet för skolelever och för vuxenstuderande, ömsesidigt erkännande av examensbevis, fler virtuella verktyg, fler småskaliga projekt, en ökad budget för programmet, starkare förbindelser med grannländer och större geografisk täckning för samarbete med resten av världen, ökad flexibilitet och fler möjligheter till sektorsövergripande samarbete. De efterlyste också större synergier med Europeiska socialfonden och bättre spridning och effektivt utnyttjande av projektens resultat. Samråden med de berörda parterna beskrivs i den ovannämnda halvtidsutvärderingen och i konsekvensbedömningen (se bilaga II). •Extern experthjälp Kommissionen har tagit hjälp av en extern uppdragstagares expertis och av andra studier i samband med halvtidsutvärderingen av programmet. Uppdragstagaren sammanfattade resultaten av utvärderingen av Erasmus+ under perioden 2014–2016 och de föregående programmen under perioden 2007–2013i en rapport. Analysen omfattade alla delar av programmet: Utbildning, ungdom och idrott samt Jean Monnet och studielånegarantin. Den gällde också alla typer av finansierade insatser. Dessutom gjordes en specifik utvärdering av pilotinsatsen eTwinning Plus. Evalueringen gällde fem kriterier (relevans, enhetlighet, ändamålsenlighet, effektivitet och mervärde för unionen). Rapporten åtföljdes av flera fristående rapporter: En utvärdering av studielånegarantin och Jean Monnet, en sammanfattande rapport om resultaten från det tre månader långa offentliga samråd som inleddes i februari 2017 och en sammanställning av de nationella myndigheternas rapporter. I rapporten pekade uppdragstagaren på ett antal områden som skulle kunna förbättras och gjort relevanta rekommendationer. Som sades ovan har kommissionen utgått från dessa resultat och rekommendationer i sin rapport om halvtidsutvärderingen av Erasmus+. •Konsekvensbedömning Konsekvensbedömningen fokuserade på två alternativ: (1)Att programmet fortsätter som förut, men med en budget som har korrigerats för att beakta Storbritanniens utträde ur unionen (EU-27), vilket utgör den minsta kritiska massa av investeringar på EU-nivå inom utbildning, ungdom och idrott som krävs för att ge positiva resultat även i framtiden. Vissa effektivitetsvinster skulle kunna nås genom att rationalisera och se över en del av de befintliga insatsernas inriktning. (2)Ett förstärkt, mer inkluderande och utvidgat programmet med en rad förbättringar som skulle göra det möjligt att på ett bättre sätt ta itu med de problem som konstaterades i samband med halvtidsutvärderingen och i de samråd som hållits efter den, med beaktande av den senaste politiska utveckling. Enligt konsekvensbedömningen är det rekommenderade alternativet ett förstärkt program, i linje med meddelandet av den 2 maj 2018 om den fleråriga budgetramen för 2021–2027. I konsekvensbedömningen föreslogs flera delalternativ som innehöll förbättringar och nya inslag i förhållande till det nuvarande programmet, utan att för den skull ändra den nuvarande integrerade programstrukturen och genomförandemekanismerna. Den gav en vägledande prioritetsordning när det gäller ett antal förbättringar och nya inslag som skulle kunna genomföras med en måttlig ökning av programmets budget i den fleråriga budgetramen, medan andra endast skulle kunna genomföras under förutsättning att den totala budgeten höjdes betydligt. De finansierade insatsernas omfattning och volym skulle kunna –behållas på samma nivå med i stort sett samma finansieringsram, men genom att rationalisera och se över inriktningen på vissa insatser skulle man kunna uppnå förbättringar i form av förenkling och effektivitet så att programmet blir lika ändamålsenligt som under programperioden 2014–2020, eller –med en ökning av programmets finansieringsram skulle de nuvarande insatsernas omfattning och volym kunna ökas och den nya verksamhet som identifierats (även kostnadsintensiva insatser) skulle kunna genomföras i sin helhet, vilket skulle bredda programmets räckvidd och öka det europeiska mervärdet.

Det andra förslaget ansågs vara det bästa alternativet, av följande skäl: –När det gäller programmets mål kan det rekommenderade alternativet bäst tillgodose behovet av ett instrument genom vilket man effektivt kan uppnå unionens mål för perioden efter 2020, särskilt när det gäller att öka mobiliteten och utbytesmöjligheterna för alla kategorier av studerande och att satsa på studerande med sämre förutsättningar samt att öka samarbetsmöjligheterna även för mindre organisationer. Detta kommer att föra människorna i Europa närmare varandra och stärka den europeiska identiteten och respekten för europeiska värden i en tid av ökande populism. –När det gäller prioriteringar har det rekommenderade alternativet utformats så att det stämmer bättre överens med unionens prioriteringar och tar hänsyn till återkopplingen från berörda parter och allmänheten i samband med halvtidsutvärderingen och kampanjen för Erasmus 30-årsjubileum. Alternativet innebär att vissa befintliga insatser rationaliseras och att deras inriktning ses över. Vissa insatser kommer till exempel att specifikt inriktas på verksamhet som främjar utvecklingen av färdigheter på framtidsorienterade områden, medan andra kommer att syfta till att främja innovation inom utbildning, ungdom och idrott. Jean Monnet-insatserna kommer delvis att ses över så att de omfattar exempelvis skolelever, och insatserna inom vuxenutbildningen kommer att riktas till en snävare målgrupp (lågkvalificerade). Men förslaget förstärker också programmets inkluderande dimension genom att vissa insatser anpassas och nya insatser införs (som kortvarig mobilitet, mobilitet i grupp och virtuellt samarbete). Det rekommenderade alternativet ger dessutom en viss flexibilitet så att man kan ta hänsyn till nya prioriteringar och behov som uppstår under programperioden. –När det gäller genomförandemekanismerna kommer det rekommenderade alternativet att fokusera på genomförande och prestation, men med minskad administrativ börda. Den unika kombinationen av förvaltningsmetoder inom det nuvarande Erasmus+ kommer inte att ändras, eftersom halvtidsutvärderingen har visat att erfarenheterna av genomförandet av programmet är positiva. De nationella programkontoren i de länder som deltar i Erasmus+ (indirekt förvaltning) kommer att fortsätta att ansvara för förvaltningen av merparten av medlen, dvs. de som anslås till insatser för mobilitet och samarbete. De har den kompetens och de resurser som krävs för förvaltning av en stor mängd insatser som inte omfattar stora penningbelopp men som kräver närhet till bidragsmottagarna, anpassning till olika nationella utbildningssystem och nationella strategier på ungdomsområdet samt samordning med nationella prioriteringar. Direkt förvaltning kommer att behållas för ett antal särskilda insatser 1) vars budget inte är tillräckligt stor för att decentraliseras, 2) som kräver europeiska eller internationella insatser, 3) vars utformning fortfarande befinner sig i ett så tidigt skede att det behövs en pilotfas innan de decentraliseras eller 4) som kräver konkurrens grundad på spetskompetens. Det rekommenderade alternativet kommer dessutom att medge en viss flexibilitet så att man kan ta hänsyn till nya prioriteringar och behov som uppstår under den fleråriga programperioden. Förslaget överensstämmer fullt ut med det rekommenderade alternativet. Den 13 april 2018 avgav nämnden för lagstiftningskontroll ett positivt yttrande med reservationer under förutsättning att utkastet till konsekvensbedömning justerades så nämndens rekommendationer om vissa viktiga aspekter beaktades. Rapporten ändrades därför i följande avseenden: (3)En tydligare beskrivning av syftet, effektivitetsvinsterna och mervärdet med en fortsättning och utvidgning av vissa av de föreslagna insatserna, bland annat Jean Monnet, idrott och vuxenutbildning. (4)En mer ingående analys av de nya initiativens ändamålsenlighet och relevans och förtydligande av de föreslagna insatserna för skolelevers mobilitet. En bättre prioritering av de föreslagna nya eller utvidgade insatserna och en noggrannare analys av potentiella risker och sätt att minska dessa. (5)Ett förtydligande av begreppet inkludering och vad detta innebär för Erasmusprogrammet, och en mer ingående redogörelse för de potentiella synergieffekterna med unionens andra framtida program och instrument. Yttrandet och ändringarna av konsekvensbedömningen beskrivs närmare i dess första bilaga. •Förenkling Syftet med detta förslag är att minska bördan för bidragsmottagare och genomförandeorgan, i linje med ett av de övergripande målen i den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020. Reglerna och förfarandena, till exempel i fråga om urval av bidragsmottagare, rapportering, övervakning och kontroll är så långt som möjligt anpassade till de regler och förfaranden som gäller för alla finansieringsinstrument, och de gemensamma övergripande bestämmelserna i budgetförordningen används i så stor utsträckning som möjligt. Förenklade och mer strömlinjeformade gemensamma indikatorer och kriterier för urval kommer också att bidra till att minska bördan för bidragsmottagare och nationella programkontor. Den administrativa bördan för bidragsmottagarna kommer dessutom att minska genom att förbättrade onlineverktyg utnyttjas till fullo. Förbättringarna och de nya inslagen kommer att integreras i den befintliga programstrukturen och de befintliga genomförandemekanismerna kommer att användas. För att så långt som möjligt garantera kontinuitet med programperioden 2014–2020 kommer man att ha ett enkelt och proportionellt förfarande för förnyad utnämning av de nationella programkontor som har ansvarat för genomförandet av programmet i medlemsstaten och av de oberoende revisionsorgan som har ansvarat för revisionen under den nuvarande programperioden. Fördelarna med ett förenklat förfarande för utnämning av de organ som ansvarar för genomförandet är att det frigör resurser på nationell nivå under förberedelserna av nästa omgång program. Detta förslag syftar också till att ytterligare förenkla och rationalisera programmets struktur. I enlighet med rekommendationerna i halvtidsutvärderingen kommer vissa insatser att få en bättre utformning, så att de blir mer målinriktade och så att man kan undvika överlappningar. Man kommer till exempel att skilja mellan partnerskap med inriktning på innovation och partnerskap som syftar till ömsesidigt lärande, samarbete och utbyte av bästa praxis. Vidare kommer de flesta mobilitetsinsatser att ingå i ett och samma programområde, vilket innebär att skolelevers mobilitet inte längre kommer att ingå i programområde 2 (samarbete mellan organisationer och institutioner) utan i programområde 1 (mobilitet i utbildningssyfte). Insatserna inom programmet, även idrottsinsatserna, kommer nu att organiseras enligt programområdena, vilket kommer att underlätta sektorsövergripande samarbete. Det kommer att bli lättare för mindre organisationer, t.ex. på gräsrotsnivå, nya sökande och personer som är svåra att nå, att delta. Potentiella sökande kan eventuellt bli avskräckta av ansökningsförfarandet och av den administrativa börda som förvaltningen av EU-projekt innebär. Trots att sökandena uppskattar användningen av förenklade kostnadsalternativ och bidrag (engångsbelopp, enhetskostnader och schablonbelopp) är byråkratin är ett stort problem för vissa, särskilt de mindre organisationerna, till exempel inom utbildningssektorn, vuxenutbildningen och på ungdomsområdet. I förslaget ingår en insats (småskaliga partnerskap) som uttryckligen är utformad med tanke på sådana små aktörer och som har förenklade administrativa kriterier och krav jämfört med andra traditionella samarbetsprojekt. Syftet är att minska tröskeln för organisationer med lägre organisatorisk kapacitet och för nya sökande att delta i programmet. Denna insats kommer även att stödja flexibla format (i princip transnationell, och i undantagsfall nationell, verksamhet med en stark europeisk dimension) som ger organisationer möjlighet att nå ut till personer med sämre förutsättningar. Genom att integrera särskilda EU-program för mobilitet på andra områden, men med ett tydligt inslag av lärande, i programmet kan man bidra till ett mer enhetligt genomförande samt till ytterligare förenkling och effektivitetsvinster. Det kommer också att göra det lättare för bidragsmottagare och berörda parter att få tillgång till mobilitet i utbildningssyfte, och innebär att man kommer ett steg närmare tanken om att samtliga EU-program för mobilitet skulle samordnas inom Erasmusprogrammet. Halvtidsutvärderingen har också visat att man i hög grad måste förenkla genomförandet av de internationella insatserna i programmet. För närvarande finansieras vissa delar av dessa insatser genom fyra olika EU-instrument för yttre samarbete och genom Europeiska utvecklingsfonden. Dessa insatser kommer att förenklas genom att antalet instrument för yttre samarbete minskas och genom att förfarandena för planering av genomförandet av Erasmusinsatser inom ramen för dessa instrument kommer att rationaliseras. •Grundläggande rättigheter Detta förslag är helt förenligt med EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Förslaget är förenligt med artikel 14 (rätt till utbildning), artikel 15 (fritt yrkesval och rätt att arbeta), artikel 21 (icke-diskriminering), artikel 23 (jämställdhet mellan kvinnor och män), artikel 24 (barnets rättigheter), artikel 26 (integrering av personer med funktionshinder), artikel 31 (rättvisa arbetsförhållanden) och artikel 32 (förbud mot barnarbete och skydd av ungdomar i arbetslivet) i stadgan. 4.BUDGETKONSEKVENSER

I linje med kommissionens förslag till den fleråriga budgetramen för perioden 2021–2027 kommer finansieringsramen för genomförandet av programmet under samma period att fastställas till 30 000 000 000 euro. I den finansieringsöversikt som bifogas detta förslag beskrivs budgetkonsekvenser samt de resurser som krävs i form av personal och administration. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Programmet kommer att övervakas kontinuerligt vad gäller förvaltning, rapportering och ansvarsskyldighet, kommunikation, synlighet och utnyttjande av resultaten. Centrala prestationsindikatorer kommer att fastställas i en bilaga till den föreslagna förordningen, men kommissionen har för avsikt att införa ytterligare indikatorer för kontinuerlig övervakning, såsom förklaras i avsnitt 5.1 i konsekvensbedömningen. Syftet med övervakningen ska vara att bedöma framstegen när det gäller att uppnå målen för programmets output och resultat och att följa upp prestationsindikatorerna på kort, medellång och lång sikt utifrån i förväg fastställda mål och riktmärken De mer komplexa, ambitiösa och långsiktiga indikatorerna kommer dessutom att bedömas ett begränsat antal gånger under programperioden, antingen i samband med de formella halvtidsutvärderingarna och efterhandsutvärderingarna av det framtida programmet eller genom särskilda oberoende studier och undersökningar som ska utföras av externa experter. Vissa undersökningar skulle kunna användas för att mäta de kausala effekterna av vissa av programmets insatser. Bestämmelserna om övervakning och utvärderingen kommer, med beaktande av resultaten av rapporten om halvtidsutvärderingen av Erasmus + under 2014–2020, inte att lägga några onödiga bördor på bidragsmottagarna och genomförandeorganen vad gäller undersökningarnas antal och frekvens, urvalet av deltagare, mängden insamlade uppgifter och deras komplexitet m.m. Medlemsstaterna kommer att bidra till övervakningen och utvärderingen genom nationella rapporter om genomförandet av programmet på deras territorium. Utvärderingarna kommer att genomföras i enlighet med punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016, där de tre institutionerna bekräftar att utvärderingar av befintlig lagstiftning och politik bör ligga till grund för konsekvensbedömningar av olika alternativ för vidare insatser. Syftet med utvärderingarna ska vara att bedöma programmets praktiska effekter på grundval av dess indikatorer/särskilda mål och att göra en detaljerad analys av i vilken utsträckning programmet kan anses vara relevant, ändamålsenligt och effektivt, ger tillräckligt mervärde för EU och stämmer överens med EU:s övriga politik. Erfarenheterna kommer att tas tillvara och utnyttjas till att identifiera eventuella brister/problem och eventuella möjligheter att ytterligare förbättra insatserna eller deras resultat och att bidra till att maximera utnyttjandet av dem samt deras effekter. •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget I kapitel I – Allmänna bestämmelser i förslaget till förordning fastställs syftet, definitionerna av vissa begrepp som används i förordningen samt programmets allmänna och särskilda mål. Målet för programmet är att stödja den utbildningsmässiga, yrkesmässiga och personliga utvecklingen för personer som är aktiva på områdena för utbildning, ungdomsfrågor och idrott i och utanför Europa och därigenom bidra till hållbar tillväxt, sysselsättning och social sammanhållning och till att stärka den europeiska identiteten. Programmet är det viktigaste instrumentet för stöd till genomförandet av unionens politik för utbildning, ungdomar och idrott. Särskilda mål fastställs för vart och ett av de tre politikområdena (utbildning, ungdomsfrågor och idrott). Vart och ett av de tre politikområdena är indelat i tre programområden – mobilitet i utbildningssyfte (programområde 1), samarbete mellan organisationer och institutioner (programområde 2) och stöd till politikutveckling och samarbete (programområde 3). I kapitel II–IV fastställs de insatser som ska stödjas genom programmet inom varje politikområde och för varje programområde. Kapitel II gäller utbildning, kapitel III ungdomsfrågor och kapitel IV idrott. I kapitel V – Finansiella bestämmelser anges finansieringsramen för programmet för perioden 2021–2027 och de former av unionsfinansiering som planeras. Det särskilda referensbeloppet ska vara 30 000 000 euro. Det föreskrivs även att ett kompletterande finansiellt bidrag ska anslås genom instrumenten för yttre samarbete. Vissa minimibelopp eller minimigränser fastställs för vissa insatser för att göra det möjligt för lagstiftaren att styra genomförandet av programmets olika dimensioner. I kapitel VI – Deltagande i programmet anges vilka tredjeländer som kan associeras till programmet och på vilka villkor de kan delta fullt ut tillsammans med medlemsstaterna. Dessa tredjeländer måste uppfylla alla de villkor som ställs på medlemsstaterna genom förordningen, som skyldigheten att inrätta ett nationellt programkontor. Organisationer och enskilda personer från andra tredjeländer kan emellertid delta i vissa av de insatser som stöds genom programmet. I detta kapitel fastställs även särskilda regler för direkt och indirekt förvaltning enligt budgetförordningen, särskilt när det gäller vilka organ som kan ansöka om finansiering och om experters deltagande i den utvärderingskommitté som avses i artikel [150.3] i budgetförordningen. I kapitel VII – Programplanering, övervakning och utvärdering fastställs de nödvändiga bestämmelserna för tilldelning av befogenheter till kommissionen att anta arbetsprogram och delegerade befogenheter att se över och/eller komplettera prestationsindikatorerna. Här preciseras även kraven i fråga om övervakning, rapportering och utvärderingen av programmet. I kapitel VIII – Information, kommunikation och spridning fastställs kraven för alla de aktörer som ansvarar för att sprida information om och följa upp de insatser som stöds genom programmet. I kapitel IX – Förvaltnings- och revisionssystem finns bestämmelser om inrättandet av organ för genomförande av programmet och om dessa organs funktion. Programmet ska genomföras genom en kombination av indirekt och direkt förvaltning. Kombinationen av förvaltningsmetoder bygger på programmets befintliga strukturer. De nationella programkontoren kommer att förvalta merparten av programmets medel. I kapitel X – Kontrollsystem föreskrivs det övervakningssystem som behövs för att säkerställa att unionens ekonomiska intressen skyddas på lämpligt sätt i samband med genomförandet av insatser som finansieras i enlighet med denna förordning.

I kapitel XI – Komplementaritet föreskrivs att programmet ska genomföras så att den övergripande överensstämmelsen och komplementariteten med unionens övriga relevanta politikområden, program och fonder garanteras. Kapitlet innehåller även bestämmelser om principerna för tilläggsfinansiering. Särskilda bestämmelser införs för att programmet och de europeiska struktur- och investeringsfonderna ska kunna komplettera varandra. I kapitel XII – Övergångs- och slutbestämmelser ingår nödvändiga bestämmelser för delegeringen av befogenheter till kommissionen och för att säkerställa övergången mellan programmen. Vad gäller den kommitté som enligt förordning (EU) nr 182/2011 ska bistå kommissionen vid antagandet av genomförandeakter kommer denna uppgift att handhas av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 36 i förordning (EU) nr 1288/2013 om inrättande av programmet Erasmus+. I slutbestämmelserna anges att förslaget till förordning ska träda i kraft och vara till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater från den 1 januari 2021. 2018/0191 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ”Erasmus”: Unionens program för utbildning, ungdom och idrott och om upphävande av förordning (EU) nr 1288/2013

(Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 165.4 och 166.4, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)I en värld där snabba och genomgripande förändringar sker till följd av den tekniska revolutionen och globaliseringen är det avgörande att investera i mobilitet i utbildningssyfte, samarbete och en innovativ politisk utveckling på områdena för utbildning, ungdom och idrott för att skapa inkluderande, sammanhållna och motståndskraftiga samhällen, upprätthålla EU:s konkurrenskraft samt för att bidra till att stärka den europeiska identiteten och till en mer demokratisk union. (2)Kommissionen lade i sitt meddelande Att stärka den europeiska identiteten genom utbildning och kultur av den 14 november 2017 fram sin vision om att arbeta för att ett europeiskt område för utbildning, där utbildning inte hindras av gränser, blir verklighet senast 2025; en union där det har blivit normalt att tillbringa en tid i en annan medlemsstat för studier och lärande i alla former och sammanhang och där alla utöver sitt modersmål talar två andra språk; en union där människorna har en stark känsla för sin identitet som européer, för det europeiska kulturarvet och dess mångfald. I detta sammanhang betonade kommissionen behovet av att förstärka det beprövade Erasmus+-programmet för alla kategorier av deltagare som programmet redan omfattar och nå ut till personer med sämre förutsättningar. (3)Betydelsen av utbildning och ungdomar för unionens framtid återspeglas i kommissionens meddelande av den 14 februari 2018 En ny och modern flerårig budgetram för ett EU som effektivt genomför sina prioriteringar efter 2020, där behovet av att genomföra de åtaganden som medlemsstaterna gjorde vid det socialpolitiska toppmötet i Göteborg betonas, inbegripet ett fullständigt genomförande av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och dess första princip om utbildning och livslångt lärande. I meddelandet framhålls det att det är nödvändigt att öka mobiliteten och utbytena, bland annat genom ett väsentligt förstärkt, inkluderande och utbyggt program, vilket Europeiska rådet efterlyste i sina slutsatser av den 14 december 2017. (4)I den första principen i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen högtidligt proklamerade och undertecknade den 17 november 2017, fastställs det att var och en har rätt till god, inkluderande utbildning och livslångt lärande för att bibehålla och tillägna sig färdigheter som tillåter dem att delta fullt ut i samhället och framgångsrikt klara övergångar i arbetslivet.

(5)Den 16 september 2016 i Bratislava betonade ledarna för 27 medlemsstater sin beslutsamhet att ge ungdomar bättre möjligheter. I Romförklaringen, som undertecknades den 25 mars 2017, utfäste sig ledarna för 27 medlemsstater, Europeiska rådet, Europaparlamentet och Europeiska kommissionen att sträva efter ett EU där unga får den bästa utbildningen och kan studera och få arbete över hela kontinenten; en union som bevarar vårt kulturarv och främjar kulturell mångfald. (6)Rapporten om halvtidsöversynen av Erasmus+-programmet för 2014–2020 bekräftade att inrättandet av ett samlat program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdomsfrågor och idrott har lett till betydande förenklingar, rationaliseringar och synergieffekter i samband med programmets förvaltning, samtidigt som ytterligare förbättringar behövs för att ytterligare konsolidera effektivitetsvinsterna i programmet 2014–2020. I de undersökningar som gjordes i samband med halvtidsöversynen uttryckte medlemsstaterna och de berörda parterna ett mycket starkt önskemål om att programmets tillämpningsområde, uppbyggnad och genomförandemekanismer skulle bibehållas, samtidigt som de efterlyste ett antal förbättringar, såsom att programmet borde göras mer inkluderande. De gav även sitt fulla stöd för att programmet ska fortsätta vara integrerat i och förstärkas av modellen för livslångt lärande. Europaparlamentet välkomnade i sin resolution av den 2 februari 2017 om genomförandet av Erasmus+ programmets integrerade struktur och uppmanade kommissionen att fullt ut utnyttja programmets dimension av livslångt lärande genom att främja och uppmuntra sektorsövergripande samarbete i det nya programmet. Medlemsstaterna och de berörda parterna framhöll också behovet av att bevara en stark internationell dimension i programmet och utvidga det till att omfatta andra utbildningssektorer. (7)Det offentliga samrådet om unionens finansiering på områdena för värden och mobilitet bekräftade dessa viktiga resultat och betonade behovet av att göra det nya programmet mer inkluderande och att fortsätta att fokusera på att modernisera utbildningssystemen och att stärka prioriteringarna när det gäller att främja en europeisk identitet, ett aktivt medborgarskap och deltagande i det demokratiska livet. (8)I meddelandet En modern budget för ett EU som skyddar, försvarar och sätter medborgarna i centrum – Flerårig budgetram 2021-2027, som antogs den 2 maj 2018, efterlyste kommissionen en starkare ungdomsinriktning i nästa budgetram, framför allt genom att man mer än fördubblar tilldelningen till Erasmus+-programmet, en av EU:s mest synliga framgångar. Tonvikten ska läggas på inkludering och på att nå ut till fler unga med sämre förutsättningar. Då bör fler unga få möjlighet att flytta till ett annat land för att studera eller arbeta. (9)I detta sammanhang är det nödvändigt att fastställa det efterföljande programmet för utbildning, ungdom och idrott (nedan kallat programmet) efter Erasmus+-programmet för 2014–2020, som fastställdes i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013. Programmets (2014–2020) integrerade karaktär omfattar lärande i alla sammanhang – formellt, icke-formellt och informellt lärande samt lärande i alla skeden av livet – bör bibehållas för att främja flexibla utbildningsvägar som gör det möjligt för enskilda personer att utveckla de färdigheter som behövs för att möta utmaningarna i dagens värld. (10)Programmet bör vara rustat för att bidra ännu mer till genomförandet av unionens politiska mål och prioriteringar på områdena för utbildning, ungdom och idrott. En enhetlig strategi för livslångt lärande är avgörande för att hantera de olika övergångar som människor står inför under olika skeden av livet. För att komma vidare med denna ansats bör nästa program upprätthålla en nära förbindelse med den övergripande strategiska ramen för unionens politiska samarbete på områdena för utbildning och ungdom, inbegripet den politiska dagordningen för skolor, högre utbildning, yrkesutbildning och vuxenutbildning, samtidigt som nya synergieffekter med andra relaterade unionsprogram och politikområden förstärks och utvecklas. (11)Programmet är en viktig beståndsdel i arbetet med att skapa ett europeiskt område för utbildning. Det bör bidra till efterföljaren till den strategiska ramen för samarbete på utbildningsområdet och den nya kompetensagendan för Europa med ett gemensamt åtagande vad gäller den strategiska betydelsen av färdigheter och kompetens för hållbara arbetstillfällen, tillväxt och konkurrenskraft. Programmet bör stödja medlemsstaterna i arbetet med att nå målen i Parisförklaringen om att främja medborgarskap och de gemensamma värdena frihet, tolerans och icke-diskriminering genom utbildning. (12)Programmet bör stämma överens med EU:s nya ungdomsstrategi, ramen för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet för 2019–2027, utgående från kommissionens meddelande av den 22 maj 2018, Engagera, sammanföra och stärka ungdomar – EU:s nya ungdomsstrategi. (13)Programmet bör ta hänsyn till unionens arbetsplan för idrott, som är ramen för samarbete på EU-nivå inom idrott för åren […]. Samstämmighet och komplementaritet bör säkerställas mellan unionens arbetsplan och de insatser som stöds av programmet på idrottsområdet. Tonvikten bör framför allt ligga på idrott på gräsrotsnivå, med tanke på den viktiga roll som idrott spelar när det gäller att främja fysisk aktivitet och en hälsosam livsstil, social inkludering och jämlikhet. Programmet bör bidra till att främja de gemensamma europeiska värdena genom idrott, god ledning och integritet inom idrotten samt genom utbildning och färdigheter inom och genom idrott. (14)Programmet bör bidra till att förstärka unionens innovationskapacitet, framför allt genom att stödja mobilitet och samarbetsverksamhet som främjar utvecklingen av färdigheter i framtidsorienterade studieämnen eller på områden som vetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, klimatförändringar, miljön, ren energi, artificiell intelligens, robotteknik, dataanalys samt konst och formgivning för att hjälpa människor att utveckla kunskaper, färdigheter och kompetens som behövs för framtiden. (15)Synergieffekter med Horisont Europa bör säkerställa att kombinerade medel från programmet och Horisont Europa-programmet används för att stödja verksamhet som stärker och moderniserar europeiska högskolor. Horisont Europa kommer när så är lämpligt att komplettera programmets stöd för initiativet med Europauniversitet, framför allt vad gäller forskningen som en del av utvecklingen av nya gemensamma och integrerade långsiktiga och hållbara strategier för utbildning, forskning och innovation. Synergieffekter med Horisont Europa kommer att bidra till att främja integrationen av utbildning och forskning vid högskolor. (16)Programmet bör vara mer inkluderande genom att i större utsträckning nå personer med sämre förutsättningar, bland annat genom mer flexibla upplägg för mobilitet i utbildningssyfte och genom att främja att små organisationer deltar i programmet, framför allt nykomlingar och lokala gräsrotsorganisationer som arbetar direkt med mindre gynnade personer i alla åldrar. Virtuella upplägg, såsom virtuellt samarbete samt blandad och virtuell mobilitet, bör främjas för att nå fler deltagare, framför allt personer med sämre förutsättningar och personer för vilka det skulle utgöra ett hinder att flytta fysiskt till ett annat land. (17)Kommissionen betonade i meddelandet Att stärka den europeiska identiteten genom utbildning och kultur den centrala roll som utbildning, kultur och idrott spelar för att främja ett aktivt medborgarskap och gemensamma värden bland de yngre generationerna. Att stärka den europeiska identiteten och främja enskilda individers aktiva deltagande i de demokratiska processerna är av avgörande betydelse för Europas framtid och för våra demokratiska samhällen. Att åka utomlands för att studera, praktisera och arbeta eller för att delta i ungdoms- och idrottsverksamhet bidrar till att stärka den europeiska identiteten i all dess mångfald och känslan av att ingå i en viss kulturell grupp och främjar ett aktivt medborgarskap bland människor i alla åldrar. Personer som deltar i mobilitetsverksamhet bör vara delaktiga i lokalsamhället och delta i lokalsamhället i värdlandet för att dela med sig av sina erfarenheter. Verksamhet som är kopplad till att stärka alla aspekter av kreativitet på områdena för utbildning och ungdom samt enskilda individers nyckelkompetenser bör stödjas. (18)Programmets internationella dimension bör förstärkas och programmet bör sträva efter att erbjuda fler möjligheter till mobilitet, samarbete och politisk dialog med tredjeländer som inte är associerade till programmet. Eftersom den internationella verksamheten inom högre utbildning och den internationella ungdomsverksamheten har genomförts på ett framgångsrikt sätt inom ramen för de tidigare programmen på områdena för utbildning och ungdom, bör den internationella mobilitetsverksamheten utvidgas till andra sektorer, såsom yrkesutbildning. (19)Den grundläggande strukturen för programmet för 2014–2020 har visat sig vara lyckad och bör bibehållas; programmet är uppdelat i tre kapitel – utbildning, ungdom och idrott – och kretsar kring tre programområden. Förbättringar för att effektivisera och rationalisera de insatser som stöds av programmet bör införas. (20)Programmet bör stärka befintliga möjligheter till mobilitet i utbildningssyfte, framför allt i de sektorer där programmet kan få störst effektivitetsvinster, för att utvidga sin räckvidd och möta den stora icke tillgodosedda efterfrågan. Detta bör framför allt ske genom att öka och underlätta mobilitet för högskolestudenter, skolelever och yrkesstuderande. Mobilitet för lågutbildade vuxna bör ingå i partnerskap för samarbete. Möjligheterna till mobilitet för unga som deltar i verksamhet för icke-formellt lärande bör även utvidgas för att nå ut till fler unga. Mobilitet för personal på områdena för utbildning, ungdom och idrott bör också förstärkas med tanke på dess hävstångseffekt. I enlighet med visionen om ett verkligt europeiskt område för utbildning bör programmet också främja mobilitet och utbyten samt främja de studerandes deltagande i utbildningsverksamhet och kulturell verksamhet genom att stödja en digitalisering av processerna, såsom det europeiska studentkortet. Detta initiativ kan vara ett viktigt steg för att förverkliga mobilitet för alla, framför allt genom att göra det möjligt för högskolor att sända ut och ta emot ytterligare utbytesstudenter, samtidigt som kvaliteten på studentmobiliteten förbättras, och även genom att underlätta studenternas tillgång till olika tjänster (bibliotek, transporter, boende) innan de anländer till värdinstitutionen utomlands. (21)Programmet bör stimulera ungas deltagande i det demokratiska livet i Europa, bland annat genom att stödja projekt för unga som uppmuntrar dem till att engagera sig och lära sig att delta i det civila samhället, öka medvetenheten om EU:s gemensamma värden, såsom grundläggande rättigheter, och genom att föra samman unga och beslutsfattare på lokal och nationell nivå samt på EU-nivå, liksom genom att bidra till den europeiska integrationsprocessen. (22)Programmet bör erbjuda unga fler möjligheter att upptäcka Europa genom vistelser utomlands. Artonåringar, framför allt personer med sämre förutsättningar, bör få en möjlighet att uppleva en första, kortvarig resa genom Europa, antingen på egen hand eller i grupp, inom ramen för en informell utbildningsverksamhet som syftar till att stärka deras känsla av att vara en del av Europeiska unionen och att upptäcka den kulturella mångfalden inom unionen. Programmet bör kartlägga organ med ansvar för att nå ut till och välja deltagarna och stödja verksamhet som främjar den utbildningsmässiga dimensionen av upplevelsen. (23)Programmet bör även främja språkinlärning, framför allt genom en ökad användning av nätbaserade verktyg, eftersom nätbaserat lärande erbjuder ytterligare fördelar vid språkinlärningen vad gäller tillgänglighet och flexibilitet. (24)Programmet bör stödja åtgärder som stärker samarbetet mellan institutioner och organisationer som är verksamma på områdena för utbildning, ungdom och idrott, och framhålla den grundläggande roll som de spelar när det gäller att förse människor med de kunskaper, färdigheter och den kompetens som krävs i en föränderlig värld samt att i tillräcklig utsträckning uppfylla potentialen för innovation, kreativitet och entreprenörskap, särskilt inom den digitala ekonomin.

(25)I slutsatserna av den 14 december 2017 uppmanade Europeiska rådet medlemsstaterna, rådet och kommissionen att lägga fram ett antal initiativ för att lyfta upp det europeiska samarbetet på utbildningsområdet på en ny nivå, bland annat genom att uppmuntra uppkomsten av Europauniversitet senast 2024; Europauniversiteten kommer att bestå av nätverk som skapas av universiteten själva runtom i EU. Programmet bör stödja dessa Europauniversitet. (26)Bryggekommunikén från 2010 efterlyste stöd för hög yrkeskompetens för smart och hållbar tillväxt. I meddelandet Ökad innovation i EU:s regioner från 2017 framhölls det att yrkesutbildningen bör kopplas samman med innovationssystem, som en del av strategier för smart specialisering på regional nivå. Programmet bör tillhandahålla de medel som krävs för att reagera på dessa uppmaningar och stödja utvecklingen av transnationella plattformar av yrkeskunskapscentrum som är nära integrerade i lokala och regionala strategier för tillväxt, innovation och konkurrenskraft. Dessa kunskapscentrum bör fungera som en drivkraft för kvalitativa yrkesmässiga färdigheter mot bakgrund av sektorsspecifika utmaningar, samtidigt som de stöder övergripande strukturella förändringar och den socioekonomiska politiken i EU. (27)För att öka användningen av den virtuella samarbetsverksamheten bör programmet stödja en mer systematisk användning av onlineplattformar, såsom eTwinning, School Education Gateway, webbplattformen för vuxenutbildning i Europa, den europeiska ungdomsportalen och onlineplattformen för högre utbildning. (28)Programmet bör bidra till att underlätta öppenhet i och erkännande av färdigheter och kvalifikationer, liksom överföring av studiemeriter eller utbildningsmoduler, för att främja kvalitetskontroll och stödja validering av icke-formellt och informellt lärande, förvaltning av färdigheter och vägledning. I detta avseende bör programmet också tillhandahålla stöd till kontaktpunkter och nätverk på nationell nivå och EU-nivå som underlättar EU-övergripande utbyten och utvecklar flexibla utbildningsvägar mellan olika områden på områdena för utbildning och ungdom samt mellan formella och icke-formella sammanhang. (29)Programmet bör utnyttja potentialen hos tidigare Erasmus+-deltagare och stödja verksamhet som framför allt anordnas av alumninätverk, ambassadörer och EuroPeers genom att uppmuntra dem att vara förmedlare för programmet. (30)Som ett sätt att säkerställa samarbete med andra unionsinstrument och unionens övriga politikområden bör personer inom olika verksamhetssektorer, såsom den offentliga sektorn, jordbrukssektorn och näringslivet, erbjudas möjligheter att vistas utomlands i alla skeden av livet för att utvecklas både yrkesmässigt och på det personliga planet, framför allt genom att skapa en medvetenhet om sin europeiska identitet och en förståelse för den europeiska kulturella mångfalden. Programmet bör utgöra en enda ingångspunkt för unionens transnationella mobilitetsprogram med en tydlig lärandedimension och förenkla utbudet av sådana program för bidragsmottagarna och dem som deltar i denna verksamhet. Det bör göras lättare att expandera Erasmusprojekt; särskilda åtgärder bör införas för att hjälpa ansvariga för Erasmusprojekt att ansöka om bidrag eller skapa synergieffekter genom stöd från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och program för migration, säkerhet, rättvisa och medborgarskap, hälsa och kultur. (31)Det är viktigt att stimulera undervisning och forskning om frågor som rör europeisk integration samt att främja diskussioner om dessa frågor med stöd av Jean Monnet-insatser inom högre utbildning och även på andra utbildningsområden. Att främja en känsla av en europeisk identitet och ett gemensamt åtagande är särskilt viktigt i tider när de gemensamma värden som unionen bygger på och som utgör en del av vår europeiska identitet sätts på prov och när medborgarnas engagemang inte är stort. Programmet bör fortsätta att bidra till att utveckla spetskompetens inom europeiska integrationsstudier. (32)För att spegla vikten av att bekämpa klimatförändringarna, i överensstämmelse med EU:s åtaganden att genomföra Parisavtalet och uppfylla FN:s mål för hållbar utveckling, kommer detta program att bidra till att integrera klimatåtgärder i unionens politik och till att uppnå det övergripande målet om att 25 % av utgifterna i unionsbudgeten ska stödja klimatmålen. De berörda åtgärderna kommer att identifieras under utarbetandet och genomförandet av programmet och omprövas i samband med relevanta utvärderingar och översyner. (33)I denna förordning fastställs en finansieringsram för programmet som ska utgöra det särskilda referensbeloppet i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet. (34)Inom ramen för en grundläggande finansieringsram för insatser på utbildningsområdet som ska förvaltas av de nationella programkontoren bör en minimitilldelning per sektor (högre utbildning, skolutbildning, yrkesutbildning och vuxenutbildning) fastställas i syfte att säkerställa den kritiska massa av anslag som krävs för att uppnå de avsedda utfallen och resultaten inom var och en av dessa sektorer. (35)Förordning (EU, Euratom) nr [nya budgetförordningen] (nedan kallad budgetförordningen) gäller för detta program. I den förordningen fastställs regler för genomförandet av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling och indirekt genomförande. (36)Valet av finansieringstyp och genomförandemetod inom ramen för denna förordning bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå insatsernas särskilda mål och leverera resultat. Hänsyn ska särskilt tas till kostnader för kontroller, administrativa bördor och förväntad risk för bristande regelefterlevnad. Detta bör omfatta användningen av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader och finansiering som inte är kopplad till kostnader i den mening som avses i artikel [125.1] i budgetförordningen. (37)Tredjeländer som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) får delta i programmet i samband med det samarbete som inrättats genom EES-avtalet, som ligger till grund för genomförandet av unionsprogrammen genom ett beslut enligt det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. Denna förordning ska bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och Europeiska revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. Tredjeländers fulla deltagande i programmet bör omfattas av de villkor som fastställs i särskilda avtal som omfattar deltagande i programmet för det tredjeland som berörs. Fullt deltagande innebär även en skyldighet att inrätta ett nationellt programkontor och att förvalta vissa av programmets insatser på en decentraliserad nivå. Enskilda personer och enheter från tredjeländer som inte är associerade till programmet bör kunna delta i vissa insatser inom programmet, i enlighet med det arbetsprogram och de ansökningsomgångar som offentliggjorts av kommissionen. Vid genomförandet av programmet bör särskilda arrangemang för enskilda personer och enheter från europeiska mikrostater tas i beaktande. (38)I enlighet med kommissionens meddelande Ett starkare och förnyat strategiskt partnerskap med EU:s yttersta randområden bör programmet ta den specifika situationen i dessa områden i beaktande. Åtgärder kommer att vidtas för att öka de yttersta randområdenas deltagande i alla insatser. Mobilitetsutbyten och samarbete mellan personer och organisationer från dessa områden och tredjeländer, framför allt deras grannländer, bör främjas. Sådana åtgärder kommer att övervakas och utvärderas regelbundet. (39)I enlighet med [reference to be updated as appropriate according to a new Decision on OCTs artikel 94 i rådets beslut 2013/755/EU] är enskilda personer och enheter i utomeuropeiska länder eller territorier berättigade till finansiering, med förbehåll för programmets regler och mål och eventuella ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. De begränsningar som uppkommer genom att dessa länder och territorier är så avlägset belägna bör tas i beaktande vid genomförandet av programmet och deras deltagande i programmet övervakas och regelbundet utvärderas. (40)I enlighet med EU:s budgetförordning bör kommissionen anta arbetsprogram och informera Europaparlamentet och rådet om detta. Arbetsprogrammet bör fastställa de åtgärder som behövs för att de ska kunna genomföras, i överensstämmelse med programmets allmänna och särskilda mål, urvals- och tilldelningskriterier för bidrag samt alla övriga uppgifter som krävs. Arbetsprogram och eventuella ändringar av dessa bör antas genom genomförandeakter i enlighet med granskningsförfarandet. (41)I enlighet med punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016 behöver programmet utvärderas på grundval av information som samlas in till följd av specifika övervakningskrav, samtidigt som överreglering och administrativa bördor, särskilt för medlemsstaterna, undviks. Sådana krav bör omfatta specifika, mätbara och realistiska indikatorer som kan mätas över tid som en grund för att utvärdera effekterna av programmet på fältet. (42)Lämplig utåtriktad verksamhet, med offentliggörande och spridning av de möjligheter och resultat som de insatser som stöds av programmet medför, bör säkerställas på europeisk, nationell och lokal nivå. Den utåtriktade verksamheten, offentliggörandet och spridningen bör utgå från alla de organ som genomför programmet, i förekommande fall, med stöd av andra viktiga parter. (43)För att göra kommunikationen med den breda allmänheten effektivare och stärka synergieffekterna mellan de kommunikationsinsatser som vidtas på kommissionens initiativ bör de budgetmedel som anslås för kommunikationsinsatser i enlighet med denna förordning också bidra till spridning av information om unionens politiska prioriteringar i den mån de berör de allmänna målen för denna förordning. (44)För att säkerställa ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av denna förordning bör programmet i högsta möjliga mån använda sig av befintliga genomförandemekanismer. Genomförandet av programmet bör därför överlåtas till kommissionen och till de nationella programkontoren. När så är möjligt, och för att maximera effektiviteten, bör de nationella programkontoren vara samma som de som utsetts för förvaltningen av det föregående programmet. Räckvidden av förhandsbedömningen av kravuppfyllelse bör begränsas till de krav som är nya och specifika för programmet, såvida detta inte är motiverat, till exempel vid allvarliga brister eller undermåliga prestationer vad gäller det nationella programkontoret i fråga.

(45)I syfte att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och rättssäkerhet i varje deltagande land bör varje nationell myndighet utse ett oberoende revisionsorgan. När så är möjligt, och för att maximera effektiviteten, bör det oberoende revisionsorganet vara samma som det som utsetts för de insatser som det hänvisas till i det föregående programmet. (46)Medlemsstaterna bör sträva efter att vidta alla lämpliga åtgärder för att undanröja juridiska och administrativa hinder för att programmet ska fungera väl. Detta inbegriper att, när så är möjligt, lösa problem som skapar svårigheter att få visering och uppehållstillstånd, utan att det påverkar tillämpningen av unionens lagstiftning om inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare. I överensstämmelse med Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 uppmuntras medlemsstaterna att inrätta skyndsamma antagningsförfaranden. (47)Rapporteringssystemet bör säkerställa att uppgifter för övervakning av programmets genomförande och utvärdering samlas in effektivt, ändamålsenligt och rättidigt samt är på lämplig detaljnivå. Sådana uppgifter ska meddelas till kommissionen på ett sätt som är förenligt med relevanta bestämmelser om skydd av personuppgifter. (48)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011. (49)I syfte att förenkla kraven på bidragsmottagarna bör förenklade bidrag i form av enhetsbelopp, enhetskostnader eller schablonbelopp användas i största möjliga utsträckning. De förenklade bidragen för att stödja programmets mobilitetsinsatser, som fastställts av kommissionen, bör ta levnads- och försörjningskostnaderna i värdlandet i beaktande. Kommissionen och de nationella programkontoren i de sändande länderna bör ha möjlighet att anpassa dessa förenklade bidrag på grundval av objektiva kriterier, framför allt för att garantera tillgång för personer med sämre förutsättningar. I enlighet med nationell rätt bör medlemsstaterna också uppmuntras att låta dessa bidrag vara befriade från skatter och sociala avgifter. Samma undantag bör gälla för offentliga eller privata enheter som beviljar sådant ekonomiskt stöd till de berörda personerna. (50)I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013, rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och rådets förordning (EU) nr 2017/1939 ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet förebyggande, upptäckt och utredning av oriktigheter och bedrägeri, krav på återbetalning av belopp som gått förlorade, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt i tillämpliga fall administrativa sanktioner. I enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 och förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 får Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) utföra utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på plats, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen. I överensstämmelse med förordning (EU) 2017/1939 får Europeiska åklagarmyndigheten utreda och lagföra bedrägeri och annan olaglig verksamhet i unionen som påverkar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371. I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som tar emot medel från unionen samarbeta fullständigt för att skydda unionens ekonomiska intressen och ge kommissionen, Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, Europeiska åklagarmyndigheten och Europeiska revisionsrätten alla rättigheter och all tillgång som behövs och säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter. (51)Det bör säkerställas att de insatser som genomförs inom ramen för programmet kompletterar medlemsstaternas verksamhet och annan verksamhet i unionen, framför allt på områdena för utbildning, kultur och media, ungdomsfrågor och solidaritet, sysselsättning och social inkludering, forskning och innovation, näringsliv och företagande, jordbruk och landsbygdsutveckling med tonvikten på unga lantbrukare, sammanhållning, regionalpolitik samt internationellt samarbete och utveckling. (52)Även om regelverket redan tidigare tillät medlemsstaterna och regionerna att skapa synergieffekter inom ramen för den tidigare programplaneringsperioden mellan Erasmus+ och andra unionsinstrument, såsom de europeiska struktur- och investeringsfonderna, som även stödjer en kvalitativ utveckling på utbildningsområdet och inom ungdomsverksamheten i EU, har denna potential hittills varit underutnyttjad, vilket således begränsar de systemiska effekterna av projekt och inverkan på politiken. Ändamålsenlig kommunikation och samarbete bör äga rum på nationell nivå mellan de nationella organ som ansvarar för förvaltningen av dessa instrument för att maximera deras respektive inverkan. Programmet bör möjliggöra ett aktivt samarbete med dessa instrument. (53)För att granska eller komplettera programmets prestationsindikatorer, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på bilagan. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter bör Europaparlamentet och rådet erhålla alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (54)Ett korrekt slutförande av det föregående programmet bör säkerställas, särskilt när det gäller sådana fleråriga arrangemang för förvaltning av programmet som fortsätter att löpa, exempelvis finansiering av tekniskt och administrativt stöd. Från och med den 1 januari 2021 bör det tekniska och administrativa stödet vid behov säkerställa förvaltningen av insatser enligt det föregående programmet som ännu inte slutförts före den 31 december 2020. (55)Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Denna förordning syftar särskilt till att säkerställa full respekt för rätten till jämställdhet mellan kvinnor och män och rätten att inte utsättas för diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, och att främja tillämpningen av artiklarna 21 och 23 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. (56)Övergripande finansiella regler som antas av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är tillämpliga på denna förordning. Dessa regler fastställs i budgetförordningen och bestämmer särskilt förfarandet för fastställande och genomförande av budgeten genom bidrag, upphandling, priser och indirekt genomförande och föreskriver kontroller av finansiella aktörers ansvar. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget gäller även skyddet av unionens budget vid allmänna brister när det gäller rättsstatsprincipen i medlemsstaterna, eftersom respekten för rättsstatsprincipen är en förutsättning för en sund ekonomisk förvaltning och en ändamålsenlig unionsfinansiering. (57)Eftersom målet för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av dess transnationella karaktär, den stora omfattningen och den breda geografiska räckvidden av den mobilitets- och samarbetsverksamhet som finansieras, dess inverkan på tillgången till mobilitet i utbildningssyfte och mer allmänt på integrationen i unionen, samt dess förstärkta internationella dimension, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet. (58)Förordning (EU) nr 1288/2013 bör upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021. (59)I syfte att säkerställa kontinuiteten i det finansieringsstöd som föreskrivs i detta program, bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2021. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte

Genom denna förordning inrättas ”Erasmus”, programmet för unionens insatser inom utbildning, ungdom och idrott (nedan kallat programmet). Här fastställs målen för programmet, budgeten för perioden 2021–2027, formerna för unionens finansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: (1)livslångt lärande: all utbildning (formellt lärande, icke-formellt lärande och informellt lärande) under hela livet, inbegripet förskoleverksamhet och barnomsorg, allmän utbildning, yrkesinriktad utbildning, högre utbildning och vuxenutbildning, som leder till bättre kunskaper, färdigheter, kompetenser och attityder eller samhällsdeltagande ur ett personligt, medborgerligt, kulturellt, samhälleligt och/eller arbetsrelaterat perspektiv, inklusive tillhandahållandet av rådgivning och vägledning, (2)mobilitet i utbildningssyfte: att flytta fysiskt till ett annat land än hemlandet för studier, yrkesutbildning eller icke-formellt eller informellt lärande. Det kan åtföljas av åtgärder såsom språkstöd och utbildning och/eller kompletteras med e-lärande och virtuellt samarbete. I vissa särskilda fall kan det ske i form av lärande genom användning av informationsteknik och kommunikationsverktyg, (3)icke-formellt lärande: frivilligt lärande som äger rum utanför den formella utbildningen genom målinriktad verksamhet (vad gäller mål, metoder och tid), där det finns visst stöd till lärandet, (4)informellt lärande: lärande till följd av dagliga aktiviteter och upplevelser som inte är organiserade eller strukturerade vad gäller mål, tid eller lärandestöd. Det kan vara oavsiktligt ur den lärandes perspektiv, (5)unga: personer mellan 13 och 30 år, (6)idrott på gräsrotsnivå: idrott i organiserad form som utövas på lokal nivå av amatöridrottare, samt idrott för alla, (7)högskolestudent: person som är inskriven vid en högskola för en kort utbildning, på kandidatnivå, mastersnivå eller doktorandnivå eller motsvarande. Det omfattar även nyutexaminerade, (8)personal: personer som antingen yrkesmässigt eller på frivillig grund är involverade i utbildning eller icke-formellt lärande, och det kan omfatta professorer, lärare, utbildare, skolledare, ungdomsarbetare, idrottsinstruktörer, personal som inte undervisar och andra berörda sakkunniga som främjar lärande, (9)yrkesstuderande: person som är inskriven på en grundläggande yrkesutbildning eller yrkesinriktad fortbildning, eller på ett yrkesinriktat studieprogram, på alla nivåer från sekundär till eftergymnasial nivå. Det omfattar deltagande av personer som nyligen utexaminerats från sådana program, (10)skolelev: person som är inskriven vid en läroanstalt som tillhandahåller allmän utbildning på alla nivåer från förskoleverksamhet och barnomsorg till gymnasieutbildning och som enligt de nationella myndigheterna är berättigade att delta i programmet på sina respektive territorier, (11)vuxenutbildning: alla former av icke-yrkesinriktad utbildning för vuxna efter avslutad grundutbildning; utbildningen kan vara formell, icke-formell eller informell, (12)tredjeland som inte är associerat till programmet: ett tredjeland som inte deltar fullt ut i programmet, men vars rättsliga enheter i undantagsfall kan dra nytta av programmet i välmotiverade fall i unionens intresse, (13)tredjeland: en stat som inte är medlemsstat, (14)partnerskap: ett avtal mellan en grupp av läroanstalter och/eller organisationer om att genomföra gemensam verksamhet och gemensamma projekt, (15)gemensam masterexamen: ett integrerat utbildningsprogram som erbjuds av minst två högskolor och som ger ett enda examensbevis, utfärdat och undertecknat av samtliga deltagande högskolor gemensamt och erkänt officiellt i de länder där de deltagande högskolorna är belägna,

(16)internationell: all verksamhet som omfattar minst ett tredjeland som inte är associerat till programmet, (17)virtuellt samarbete: allt samarbete med hjälp av informationsteknik och kommunikationsverktyg, (18)högskola: alla slags högre utbildningsanstalter som i överensstämmelse med nationell rätt eller praxis utfärdar erkända examina eller erbjuder annan erkänd eftergymnasial utbildning, oavsett vad dessa utbildningsanstalter kallas, och alla slags högre utbildningsanstalter som enligt de nationella myndigheterna är behöriga att delta i programmet på deras respektive territorier, (19)transnationell: all verksamhet som omfattar minst två länder som antingen är medlemsstater eller tredjeländer som är associerade till programmet, (20)ungdomsverksamhet: en verksamhet utanför skolan som utförs av informella grupper av unga och/eller ungdomsorganisationer och som utmärks av en icke-formell utbildningsstrategi, (21)ungdomsarbetare: en person som yrkesmässigt eller på frivillig grund arbetar med icke-formellt lärande, och som stöder unga människor i deras sociopedagogiska och yrkesmässiga utveckling, (22)EU:s ungdomsdialog: dialogen med unga och ungdomsorganisationer som fungerar som ett forum för fortlöpande gemensamma reflexioner om prioriteringar, genomförande och uppföljning av det europeiska samarbetet på ungdomsområdet, (23)tredjeland som är associerat till programmet: ett tredjeland som är part i ett avtal med unionen som möjliggör landets deltagande i programmet och som uppfyller alla skyldigheter som fastställs i denna förordning i förhållande till medlemsstaterna, (24)rättslig enhet: varje fysisk eller juridisk person som inrättats och erkänts som sådan enligt nationell rätt, unionsrätt eller internationell rätt, som har rättskapacitet och som för egen räkning kan utöva rättigheter och ha skyldigheter, eller en enhet som saknar rättskapacitet i enlighet med artikel [197.2 c] i budgetförordningen. (25)personer med sämre förutsättningar: personer som möter hinder som gör det svårt för dem att få faktisk tillgång till de möjligheter som erbjuds genom programmet av ekonomiska, sociala, kulturella, eller geografiska skäl, eller av skäl som rör hälsa, migrantbakgrund, funktionsnedsättning och inlärningssvårigheter, (26)nationell myndighet: den myndighet som på nationell nivå ansvarar för att övervaka och utöva tillsyn över förvaltningen av programmet i en medlemsstat eller i ett tredjeland som är associerat till programmet, (27)nationellt programkontor: ett eller flera organ i en medlemsstat eller ett tredjeland som är associerat till programmet som ansvarar för att förvalta genomförandet av programmet på nationell nivå. Det kan finnas mer än ett nationellt programkontor i en medlemsstat eller ett tredjeland som är associerat till programmet. Artikel 3 Programmets mål 1.Det allmänna målet för programmet är att stödja den utbildningsmässiga, yrkesmässiga och personliga utvecklingen för personer som är aktiva på områdena för utbildning, ungdom och idrott i och utanför EU och därigenom bidra till hållbar tillväxt, sysselsättning och social sammanhållning och stärka den europeiska identiteten. Programmet är ett viktigt instrument i arbetet med att skapa ett europeiskt område för utbildning och det stöder genomförandet av det europeiska strategiska samarbetet på utbildningsområdet med dess underliggande sektorsspecifika dagordningar, stärker det ungdomspolitiska samarbetet inom ramen för unionens ungdomsstrategi 2019–2027 och skapar en europeisk dimension inom idrotten. 2.Programmet har följande särskilda mål: (a)Främja enskilda personers mobilitet i utbildningssyfte, liksom samarbete, inkludering, spetskompetens, kreativitet och innovation på organisationsnivå och inom politiken på utbildningsområdet. (b)Främja ungas mobilitet i utbildningssyfte inom icke-formell utbildning och ungas aktiva deltagande, liksom samarbete, inkludering, kreativitet och innovation på organisationsnivå och inom politiken på ungdomsområdet. (c)Främja mobilitet i utbildningssyfte för idrottsinstruktörer och personal, liksom samarbete, inkludering, kreativitet och innovation på organisationsnivå och inom politiken på idrottsområdet. 3.Programmets mål ska uppnås genom följande tre programområden:

(a)Mobilitet i utbildningssyfte (programområde 1). (b)Samarbete mellan organisationer och institutioner (programområde 2). (c)Stöd till politikutveckling och samarbete (programområde 3). Målen ska också uppnås genom Jean Monnet-insatser enligt artikel 7. En beskrivning av de insatser som stöds inom varje programområde anges i kapitel II (utbildning), kapitel III (ungdom) och kapitel IV (idrott). KAPITEL II UTBILDNING Artikel 4 Programområde 1

Mobilitet i utbildningssyfte På utbildningsområdet ska programmet stödja följande insatser inom ramen för programområde 1: (a)Mobilitet för studenter och personal inom högre utbildning. (b)Mobilitet för studenter och personal inom yrkesutbildning. (c)Mobilitet för skolelever och skolpersonal. (d)Mobilitet för personal inom vuxenutbildning. (e)Möjligheter till språkinlärning, inbegripet sådana som stöder mobilitetsverksamhet. Artikel 5 Programområde 2

Samarbete mellan organisationer och institutioner På utbildningsområdet ska programmet stödja följande insatser inom ramen för programområde 2: (a)Partnerskap för samarbete och utbyte av praxis, inbegripet småskaliga partnerskap i syfte att främja en bredare och mer inkluderande tillgång till programmet. (b)Partnerskap för spetskompetens, framför allt för Europauniversitet, yrkeskunskapscentrum och gemensamma masterexamina.

(c)Partnerskap för innovation för att öka Europas innovationskapacitet. (d)Onlineplattformar och verktyg för virtuellt samarbete, inbegripet stödtjänster för eTwinning och webbplattformen för vuxenutbildning i Europa. Artikel 6 Programområde 3

Stöd till politikutveckling och politiskt samarbete På utbildningsområdet ska programmet stödja följande insatser inom ramen för programområde 3: (a)Förberedandet och genomförandet av unionens allmänna och sektorsspecifika politiska dagordningar på utbildningsområdet, inbegripet med stöd av Eurydicenätverket eller andra relevanta organisationers verksamhet. (b)Stöd till unionens verktyg och åtgärder som främjar kvaliteten och tydligheten i fråga om kompetenser, färdigheter och kvalifikationer och erkännandet av dessa. (c)Politisk dialog och samarbete med viktiga berörda parter, inbegripet EU-omfattande nätverk, europeiska icke-statliga organisationer och internationella organisationer på utbildningsområdet. (d)Åtgärder som bidrar till ett kvalitativt och inkluderande genomförande av programmet. (e)Samarbete med unionens övriga instrument och stöd till unionens övriga politikområden. (f)Insatser för att sprida kunskap och öka medvetenheten om resultat av och prioriteringar inom EU-politik samt om programmet. Artikel 7 Jean Monnet-insatser Programmet ska stödja undervisning, inlärning, forskning och debatter om den europeiska integrationen med hjälp av följande insatser (a)Jean Monnet-insatser inom högre utbildning. (b)Jean Monnet-insatser på andra utbildningsområden. (c)Stöd till följande institutioner med europeisk målsättning: Europeiska universitetsinstitutet i Florens, inbegripet dess School of Transnational Governance, Europeiska högskolan (i Brygge och Natolin), Europeiska institutet för offentlig förvaltning i Maastricht, Europeiska rättsakademin i Trier, Europeiska byrån för utveckling av undervisning för elever med behov av särskilt stöd i Odense och Internationella centrumet för Europautbildning i Nice. KAPITEL III UNGDOM Artikel 8

Programområde 1

Mobilitet i utbildningssyfte På ungdomsområdet ska programmet stödja följande insatser inom programområde 1: (a)Mobilitet för unga. (b)Ungdomsverksamhet. (c)DiscoverEU-verksamhet. (d)Mobilitet för ungdomsarbetare. Artikel 9