A4-0287/95

Resolution om kommissionens årsrapport «Sysselsättningen i Europa - 1995" (KOM(95)0396 - C4-0384/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i synnerhet artiklarna 2, 3, 3a, 103 och 118 i detta,

- med beaktande av kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (KOM(93)0700 - C3-0509/93),

- med beaktande av kommissionens vitbok om europeisk socialpolitik, en väg framåt för unionen (KOM(94)0333 - C4-0087/94) och kommissionens sociala handlingsprogram,

- med beaktande av Europeiska rådets beslut vid dess möten i Edinburgh, Köpenhamn, Bryssel, Essen, Cannes samt på Korfu,

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet om uppföljning av Europeiska rådets möte i Essen om sysselsättning (KOM(95)0074 - C4- 0114/95),

- med beaktande av kommissionens rekommendation om huvudsakliga riktlinjer för medlemsstaternas ekonomiska politik (KOM(95)0228 - C4-0210/95),

- med beaktande av rådets rekommendation om huvudsakliga riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (95/326/EEG) ((EGT nr L 191, 12.8.1995, s. 24)),

- med beaktande av kommissionens meddelande och förslag till rådets beslut om kommissionens verksamheter i samband med analys, forskning, samarbete och åtgärder inom sysselsättningsområdet (Essen) (KOM(95)0250 - C4- 0385/95) ((EGT nr C 235, 9.9.1995, s. 8.)),

- med beaktande av det gemensamma yttrandet från den sociala dialogens makroekonomiska grupp om riktlinjer för arbetsmarknadens parter för att förvandla återhämtning till en varaktig och sysselsättningsskapande tillväxtprocess, av den 16 maj 1995, som undertecknats av Europeiska fackförbundsorganisationen (ETUC), unionen för Europeiska gemenskapens industri (UNICE) och det europeiska centret för offentliga företag (CEEP),

- med beaktande av sina resolutioner av den 9 mars 1994 om kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 124)), den 10 mars 1994 om EMU-processens inverkan på socialpolitiken ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 206)), den 19 januari 1995 om vitboken om europeisk socialpolitik ((EGT nr C 43, 20.2.1995, s. 63)), den 2 mars 1995 om Europeiska unionens prioriteringar inför världstoppmötet om social utveckling ((EGT nr C 68, 20.3.1995, s. 49.)), den 7 april 1995 om den ekonomiska årsrapporten för 1995 ((EGT nr C 106, 2.5.1995, s. 273)), den 13 juli 1995 om en sammanhängande sysselsättningsstrategi för Europeiska unionen ((EGT nr C 249, 25.9.1995, s. 143.)), den 14 juli 1995 om kommissionens rekommendation om huvudsakliga riktlinjer för medlemsstaternas ekonomiska politik ((EGT nr C 249, 25.9.1995, s. 213.)) samt kommissionens årsrapport om sysselsättningen i Europa 1994 ((EGT nr C 249, 25.9.1995, s. 208.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande om en europeisk strategi för att främja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ (KOM(95)0273 - C4- 0289/95),

- med beaktande av kommissionens årsrapport om sysselsättningen i Europa - 1995 (KOM(95)0396 - C4-0384/95),

- med beaktande av interimsrapporten från ordföranden i reflexionsgruppen om regeringskonferensen 1996, i synnerhet slutsatserna om sysselsättningen,

- med beaktande av kommissionens meddelande om en europeisk sysselsättnings- strategis senaste utveckling och framtida möjligheter (KOM(95)0465 - C4- 0461/95),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för socialfrågor och sysselsättning och yttrandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0287/95), och

A. Ekonomisk och social utveckling är utmärkande för Europeiska unionen, som har åtagit sig att säkerställa ekonomisk och social sammanhållning.

B. Målet att skapa 15 miljoner arbetstillfällen fram till sekelskiftet, som satts upp i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, kommer inte att nås enbart genom den förväntade ökningen av den ekonomiska tillväxttakten även om det också fortsättningsvis är nödvändigt att bibehålla en stabil grad av ekonomisk tillväxt.

C. Unionen står inför en kritisk utmaning kopplad till dess förmåga att sätta stopp för arbetslösheten som för närvarande inbegriper 18 miljoner officiellt registrerade arbetslösa; detta utgör dessutom en viktig faktor för den sociala utslagningen.

D. Globaliseringen av världsekonomin, något som förorsakats av en liberalisering av handeln, kapitalrörelserna och de finansiella tjänsterna i förening med en avreglering av marknaderna, sätter en enorm press på alla medlemsstater, som inte kan möta denna var för sig; härav följer nödvändigheten att anta en gemensam strategi för att främja en varaktig tillväxt och sysselsättning samt en hög nivå för det sociala skyddet som är en kombination av så effektiva åtgärder som möjligt på lämplig nivå.

E. En sådan gemensam strategi fordrar verkliga politiska åtgärder samt samordning, samarbete och kontrollförfaranden på unionsnivå, vilka måste inkludera acceptabla ekonomiska och sociala indikatorer för att säkerställa en väl avvägd fördelning av fördelarna av ekonomisk tillväxt mellan produktivitet, kapitalvinster och löner och nya arbetstillfällen så att den ekonomiska och sociala sammanhållningen når upp till en hög nivå.

F. Utvecklingen av en effektiv sysselsättningsstrategi för Europeiska unionen förutsätter en kombination av makroekonomisk och strukturell arbetsmarknadspolitik vilka ömsesidigt måste förstärka varandra, såväl på nationell nivå som på unionsnivå; utvecklandet av en sådan gemensam sysselsättnings-strategi fordrar ett intensivt interinstitutionellt samarbete mellan kommissionen, Europaparlamentet, rådet (sociala frågor), Ekofin och arbetsmarknadens parter, och fordrar att sysselsättningen sätts i centrum för arbetsmarknadspolitiken och den ekonomiska politiken och att ett kraftfullt samarbete mellan Europeiska unionens medlemsstater och institutioner gynnas.

G. Parlamentet stöder rapportens «sysselsättningsskapande strategi» som är tänkt att ge innehåll åt de fem politiska nyckelområden man enades om vid toppmötet i Essen men konstaterar att det, frånsett preliminära förslag, inte läggs fram några specifika riktlinjer i rapporten.

H. Regeringskonferensen 1996 utgör ett tillfälle att förena unionens ekonomiska, sociala och miljömässiga mål med åtagandet att skapa stabila priser och sunda offentliga finanser såsom det fastställs i bestämmelserna om Ekonomiska och monetära unionen genom att låta den fulla sysselsättningen ingå som ett explicit mål för Europeiska unionen.

Parlamentet

1. är oroat över det faktum att följande förändringar inträffade mellan 1991 och 1994 enligt årsrapporten om sysselsättningen i Europa 1995:

a) 6 miljoner arbetstillfällen gick förlorade, vilket resulterat i att 18 miljoner människor, eller nästan 11 % av arbetskraften, nu är arbetslösa,

b) sysselsättningsnivån sjönk till under 60 %,

c) långtidsarbetslösheten svarar för närvarande för 48 % av arbetslösheten, och hälften av de arbetslösa har varit arbetslösa längre än två år,

2. betonar den ekonomiska betydelsen och de sociala följderna av arbetskrafts- reserven som av kommissionen uppskattas omfatta 18 miljoner arbetslösa, 9 miljoner nya arbetstagare och 4 miljoner deltidsanställda som vill ha heltidssysselsättning,

3. välkomnar de möjligheter som framhålls i kommissionens rapport och som anger att

a) ett fullständigt genomförande av den makroekonomiska delen av de ekonomiska riktlinjerna skulle kunna resultera i en investeringsstyrd tillväxt på 3 till 3,5 % under perioden 1995-2000, vilket skulle kunna sänka arbetslösheten till 7,5 % år 2000,

b) ett konsekvent genomförande av de strukturella arbetsmarknadspolitiska åtgärder man enades om i Essen skulle kunna sänka arbetslösheten med ytterligare 2,5 %, vilket skulle göra att vitbokens mål att halvera arbetslösheten till år 2000 går att nå,

4. betonar att detta scenario inte förverkligar sig självt utan förutsätter en samtidig och samordnad mobilisering av den makroekonomiska strategin och den strukturella arbetsmarknadspolitiken till fördel för ökad sysselsättning,

5. är också oroat över att kommissionens bedömningar är känsliga när det gäller sambandet mellan procenttalen för tillväxt och arbetslöshet; i kommissionens översiktsrapport sägs det att en årlig tillväxttakt av BNP som endast är 0,25 procentenheter lägre än den beräknade takten under perioden 1996-2000 skulle leda till en arbetslöshet år 2000 på 9 % i stället för 7,5 % i det optimala scenariot,

6. konstaterar emellertid att om man inte uppnår en budgetkonsolidering och samordning av medlemsstaternas politik, vilket kräver en sträng monetär politik, anger kommissionens scenario att tillväxten av BNP fortsatt skulle ligga på mellan 2 och 2,5 %, vilket skulle leda till en tillfällig minskning av arbetslösheten till runt 9,75 % 1997 men som sedan skulle öka till 11 % år 2000,

II. Sysselsättningspolitik i unionen

7. konstaterar att medlemsstaterna vidtagit åtgärder i avseende på de fem prioriteringarna i Essen; beklagar att somliga medlemsstater varit sena med att göra upp flerårsplaner liksom att arbetsmarknadspolitiken genomförts på ett mycket långsamt och fragmentariskt sätt och uppmanar med anledning härav rådet att öka och skynda på ansträngningar,

8. konstaterar att det viktigaste bidraget till en sänkning av de indirekta lönekostnaderna består i beslutsam kamp mot arbetslösheten och att varje nyskapad arbetsplats inte endast är ett bidrag till kampen mot arbetslösheten utan också till kampen mot risken för fattigdom, och som dessutom motverkar demografiskt betingad belastning av socialförsäkringssystemet; konstaterar också att möjligheten att skapa ytterligare arbetstillfällen genom att minska de indirekta lönekostnaderna kan ökas genom att selektivt koncentrera dessa sänkningar av arbetskraftskostnaderna på relativt lågutbildad arbetskraft och att socialförsäkringskostnaderna och därmed de indirekta lönekostnaderna kan minskas genom att förmåner som inte är relaterade till socialförsäkringen överförs till andra finansieringskällor; förespråkar inom ramen för detta att sådana kostnadssänkningar på ett tydligt sätt skall anknytas till ett kontrollerbara åtgärder för skapande av nettoarbetstillfällen i samarbete med arbetsmarknadsparterna,

9. uppmanar kommissionen att noggrant undersöka erfarenheterna som gjorts i vissa medlemsstater vad gäller minskning av lönekostnader genom överföring av avgifter och bidrag till andra inkomstkällor och på unionsnivå föreslå alternativa möjligheter till inkomstkällor såsom den föreslagna skatten på koldioxid av energi,

10. betonar betydelsen av att arbetstagarna informeras, rådfrågas och deltar i beslutsprocessen, i synnerhet när det gäller övergången till flexiblare produktionsmetoder; anser att arbetstagarnas deltagande i företagen och på lokal, regional, nationell och gemenskapsnivå bör utgöra en integrerad del av de nya modellerna för ekonomisk och social utveckling som bör utarbetas för att utveckla stabilitet och öka unionens ekonomiska konkurrenskraft; betonar i detta sammanhang, beträffande metod och innehåll, vikten av det dokument av den 16 maj 1995 som utarbetades av arbetsmarknadsparterna om riktlinjerna för att omvandla återhämtningen till en process för varaktig tillväxt och skapande av arbetstillfällen,

11. uppmanar medlemsstaterna att använda utgifterna och styrmedlen på arbetsmarknadsområdet mera aktivt för att främja inslussandet av arbetssökande på arbetsmarknaden, utan att för den skull ifrågasätta den höga nivån för socialt skydd; upprepar vikten av en kvantitativ och kvalitativ förbättring av investeringarna i undervisning och utbildning och livslångt lärande, i synnerhet för lågutbildad arbetskraft och arbetstagare i små och medelstora företag för att uppnå en bättre balans mellan tillgång och efterfrågan och skapa ökade arbetsmöjligheter för riskgrupper; betonar att omvandling av arbetslöshetsstöd till arbetsplatssubventioner eller att tillåta att dessa utbetalningar erhålls under utbildning eller vid utplacering i arbetslivet kan främja inslussningen av riskgrupper i arbetslivet; betonar att en aktiv arbetsmarknadspolitik bedriven av olika parter, inklusive offentliga arbetsförmedlingar, måste vara starkt inriktad på att förebygga långvarig arbetslöshet och stödjas med alla till buds stående medel; uppmanar medlemsstaterna, Europeiska unionen och arbetsmarknadens parter att förbättra och öka sina ansträngningar på detta område,

12. välkomnar det faktum att kommissionen i sitt meddelande om en europeisk strategi för att främja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ har identifierat 17 områden inom vilka upp till 400 000 nya arbetstillfällen kan skapas, särskilt för riskgrupperna på arbetsmarknaden; välkomnar den ståndpunkt som Europeiska rådet framförde vid sitt sammanträde i Cannes då det underströk att lokala sysselsättningsinitiativ är av stor betydelse och visade på nödvändigheten att se till att de nationella erfarenheterna sprids; uppmanar rådet att vid toppmötet i Madrid utarbeta en gemenskapsram som inte bara uppmuntrar till utbyte av idéer och praxis mellan medlemsstaterna utan också ger europeiskt stöd åt lokala sysselsättningsinitiativ inom ramen för strukturfonderna och som omfattar gemenskapsåtgärder som skapar gynnsamma villkor för utvecklandet av sådana initiativ,

13. anser med hänsyn till behovet av att inte sätta konkurrenskraften på spel att sysselsättningen också skulle kunna främjas genom att på lämpliga nivåer och tillsammans med arbetsmarknadens parter undersöka fördelningen av produktivitetsvinster till innovativa arbetsformer såsom omorganisering av, minskning av och nya former för arbetstiden som skulle kunna förbättra arbets- och livskvaliteten; konstaterar att kommissionen lagt fram förslag om flexibilitet på arbetsmarknaden och arbetarskydd och uppmanar arbetsmarknadens parter att ställa sig positiva till detta; anser att en större flexibilitet på arbetsmarknaden inte får uppnås på bekostnad av det sociala skyddet för de berörda arbetarna och kvaliteten på arbetstillfällena, i synnerhet till kvinnornas nackdel,

14. anser att positiv flexibilitet på arbetsmarknadens olika områden gynnar sysselsättningen och underlättar tillgången till arbetsmarknaden för unga, kvinnor och långtidsarbetslösa, de huvudsakliga problemgrupperna enligt Delors vitbok, varför flexibilitet snarast bör betraktas som ett annorlunda sätt att planera arbetslivet och olika former av organisering,

15. noterar kommissionens ståndpunkt om att produktivitetsökningar kommer att medföra ökad sysselsättning endast om de åtföljs av en reell men måttlig löneutveckling; konstaterar emellertid att återhållsamhet i fråga om lönekrav hittills inte alltid lett till ökade investeringar eller fler arbetstillfällen; uppmanar arbetsmarknadens parter att genom avtal ingångna på kollektiv väg skrida till verket med en rättfärdig fördelning av vinsterna av produktivitetsökningarna i form av ökade produktiva investeringar, måttliga löneökningar, framför allt till fromma för de lägre inkomstgrupperna samt bindande avtal om ökad sysselsättning; uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att i första hand utnyttja produktivitetsökningen för att skapa fler arbetstillfällen och är övertygat om att det är bland de små och medelstora företagen, i synnerhet bland de små, som den största potentialen för nya arbetstillfällen finns bland alla typer av företag,

16. begär att Europeiska rådet i Madrid skall besluta om möjligheter till tilläggsfinansiering av förverkligandet av transeuropeiska nät, miljöinvesteringar, forsknings- och utvecklingspolitik samt infrastrukturen inom informationssektorn i enlighet med vitboken och beslutet vid toppmötet i Bryssel i december 1993; konstaterar att ett viktigt element i en aktiv arbetsmarknadspolitik består i en strategi för att skapa arbetstillfällen med utgångspunkt i den ekologiska omstruktureringen, med vilken två till tre miljoner arbetstillfällen kan skapas (enligt en icke offentliggjord förstudie till kommissionens vitbok); uppmanar kommissionen att snarast möjligt lägga fram konkreta förslag i fråga om miljöinvesteringar («Joint Environment Projects»),

III.Strategi för en europeisk sysselsättningsunion

17. påpekar för rådet det brådskande behovet av att anta en sammanhängande strategi för sysselsättning och att genomföra och följa upp framstegen inom de fem nyckelområden som Europeiska rådet fastställde i Essen; uppmanar Europeiska rådet i Madrid att införa ett förfarande för analys, utvärdering av efterlevnad av och samordning av relevant politik, vilket skulle göra det möjligt för kommissionen att utvärdera resultaten; anmodar rådet att särskilt harmonisera Europeiska investeringsbanken, en utbyggd Europeisk investeringsfond, strukturfonderna och andra finansiella instrument inom unionen med nationell sysselsättningspolitik; föreslår i detta sammanhang att processen för den årliga översynen av strukturfonderna inleds samtidigt som förfarandet för sysselsättningsövervakning, med striktare kontroller av de medlemsstater som inte använder medlen i Europeiska socialfonden i enlighet med överenskomna sysselsättningsmål,

18. uppmanar därför rådet att tillämpa övervakningsförfarandena för sysselsättning, för att kontrollera medlemsstaternas fleråriga sysselsättningsprogram med hänsyn till synpunkterna på kontrollförfarandet i betänkandet från det tillfälliga utskottet för sysselsättning; kräver att de nödvändiga överenskommelserna göra om hur dessa förfaranden skall fungera, med iakttagande av tidsfrister och upprättande av lämplig uppföljning; uppmanar rådet att förbättra samordningen och samarbetet mellan ad hoc-gruppen för sysselsättning och utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, och placera detta på en likvärdig nivå, dessa gemensamt skall förbereda en rapport om sysselsättningspolitiken till Europeiska rådet, varvid hänsyn skall tas till kommissionens rapport om sysselsättning och dess översiktsrapport; uppmanar rådet att det i samband med att det utarbetar ekonomiska riktlinjer mer uppenbart beaktar resultaten av övervakningsförfarandet i frågor om sysselsättningspolitik,

19. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag om jämförbara socioekonomiska indikatorer som mäter kvalitativa och kvantitativa förändringar som rör arbetsmarknaden och medlemsstaternas politik och se till att kriterierna för att mäta eller kvantifiera indikatorerna för arbetslöshet och sysselsättning är enhetliga i unionens samtliga medlemsstater och därmed går att jämföra; anser att dessa indikatorer kan bidra till genomförandet av ett övervakningsförfarande; betonar i detta syfte behovet av förbättrade statistiska uppgifter om arbetskraft och uppföljning av tendenser på arbetsmarknaden; stödjer kommissionens «Essenförslag» om gemenskapsåtgärder och uppmanar rådet att anta detta,

20. förespråkar en interinstitutionell överenskommelse om förfarandet för kontroll beträffande sysselsättningen, varvid Europaparlamentet borde kunna spela en mera framträdande roll än hittills för att avhjälpa demokratiunderskottet i det nuvarande förfarandet; uppmanar kommissionen att skyndsamt lägga fram sitt förslag om en omstrukturering av det ständiga utskottet för sysselsättning så att också arbetsmarknadens parter fullt ut kan medverka vid förberedandet, uppföljningen och utvärderingen av sysselsättningspolitiken,

21. stödjer tanken på en årligen återkommande sysselsättningskonferens som ett sätt för medlemsstaterna att utbyta idéer och exempel på framgångsrik politik och för att erbjuda ett forum för en öppen debatt om sysselsättningspolitiken inom EU och är för att det sker en årlig utvärdering av resultaten av en sådan konferens,

22. föreslår, för att förbättra sysselsättningspolitiken i unionen och i medlemsstaterna, vilka tillsammans med arbetsmarknadens parter måste ta huvudansvaret för att höja sysselsättningsnivån, att det i fördraget införs ett nytt kapitel om sysselsättningspolitik («Sysselsättningsunionen») som uttryckligen beskriver mål, förfaranden, övervakningskriterier och samordningen av nationella åtgärder för att nå målet med full sysselsättning; anser att det i analogi med förfarandet för den ekonomiska och monetära unionen bör fastställas bestämmelser för formulerandet av riktlinjer för sysselsättningspolitiken, rådets rekommendationer till medlemsstaterna och påföljder om dessa inte efterföljs, men även incitament för att uppnå målen; rådet bör ges uppgiften att förutom de ekonomiska riktlinjerna också anta riktlinjer för sysselsättningen, så att överensstämmelse mellan den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken säkerställs samt att lägga grunden till upprättandet av en sysselsättningskommitté med samma status och befogenheter som den monetära kommitté som avses i artikel 109c i Romfördraget,

23. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, Ekonomiska och sociala kommittén, parterna på Europas arbetsmarknad samt medlemsstaternas regeringar och parlament.