A4-0112/95

Resolution om införandet av ecu som lagligt betalningsmedel (rapport från MAAS-arbetsgruppen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av expertgruppens delrapport om införandet av ecu som lagligt betalningsmedel (MAAS-gruppen),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0112/95), och

A. Tredje etappen av EMU bör inledas så snart som möjligt.

B. En inre marknad kan inte fungera ordentligt med femton olika valutor, som ständigt kan skifta i värde i förhållande till varandra.

C. För företag finns fördelar med en enhetlig valuta, bl.a. för att växlingskostnader och växelkursrisker vid handel inom unionen bortfaller.

D. Konsumenterna har nytta av en enhetlig valuta, till exempel vid inköp och resor i andra medlemsstater, bl.a. genom att växlingskostnaderna bortfaller.

E. I Fördraget om Europeiska unionen från den 7 februari 1992 fastslås att Europeiska rådet senast den 31 december 1996 skall besluta om huruvida en majoritet av de medlemsstater som önskar medverka verkligen uppfyller kraven för inledandet av tredje etappen av EMU.

F. Det är ännu möjligt att en sådan majoritet verkligen kommer att ha uppnåtts i slutet av 1996.

G. Om Europeiska rådet beslutar att en majoritet av medlemsstaterna uppfyller kraven, måste det även med kvalificerad majoritet besluta om huruvida det är lämpligt att gemenskapen inleder den tredje etappen.

H. Eftersom det krävs en kvalificerad majoritet kommer Europeiska unionen i slutet av 1996 troligen endast att kunna besluta om övergången till tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen om de medlemsstater som inte själva omedelbart kan eller vill ingå i EMU samtycker till detta.

I. Det vore önskvärt att unionen och samtliga femton medlemsstater kunde inleda tredje etappen av Europeiska och monetära unionen tillsammans, men detta kommer tyvärr inte att kunna genomföras vare sig 1997 eller 1999.

J. Ett uppskjutande av beslutet om starten av EMU till 1998 om detta beslut är möjligt redan 1996 är därför inte någon lösning på det obehagliga problemet med olika hastigheter för integration till en inre marknad.

K. Den gynnsamma konjunkturen kan göra det möjligt att 1996 fatta beslut om att inleda EMU till exempel år 1998, men en konjunkturvändning före 1999 kan göra inledningen av EMU det året meningslös, eftersom inte tillräckligt många medlemsstater uppfyller de uppställda kraven för att göra EMU trovärdig.

L. Enligt Europeiska monetära institutet krävs det ett år mellan Europeiska rådets beslut om att inleda tredje etappen av EMU och själva införandet av denna union, bland annat för att kunna tillsätta ECB:s ordförande, styrelse och personal.

M. Fördraget ger Europeiska rådet full frihet att själv besluta om vilket datum det vill inleda den tredje etappen av EMU, så att detta datum utan problem kan fastställas till ett år efter Europeiska rådets beslut.

N. Detta beslut kan alltså fattas i slutet av 1996 eller i slutet av 1997 (den tredje etappen kan då inledas den 1 januari 1998 eller den 1 januari 1999).

O. Europeiska monetära institutet anser att massutgivningen av ecu-sedlar tar tre år.

P. Överenskommelse har i stort sett nåtts avseende utformning och indelning av ecumynt och ecusedlar.

Q. Det är viktigt för alla inblandade (användare, banker och företag) att så snart som möjligt få veta det datum då ecun verkligen kommer att införas, så att de kan förbereda sig för dess användning.

Parlamentet

1. konstaterar att det första tillfället för ett beslut från rådet om starten för EMU kommer att vara i slutet av 1996 och att detta beslut endast kan fattas om konvergenskraven uppfylls; understryker att den första realistiska och genomförbara möjligheten att verkligen inleda tredje etappen av EMU måste utnyttjas,

2. anser att denna möjlighet inte får skjutas åt sidan, eftersom det inte är helt säkert att det kommer ett andra tillfälle; anser inte desto mindre att den 1 januari 1997 nu börjar bli allt mer orealistiskt som det datum då detta beslut kan fattas, med hänsyn till att endast ett fåtal medlemsstater troligen kommer att uppfylla konvergenskraven detta datum och då grunden måste vara den rätta från början; anser också att Europeiska monetära institutet, alla centralbanker, kommissionen och rådet bör inleda ingående och konstruktiva samtal under 1996 så att, om en majoritet av medlemsstaterna skulle uppfylla konvergenskraven, EMU kan införas i avsikt att stödja den inre marknaden, ekonomin och sysselsättningen; uppmanar de medlemsstater som ännu inte har gjort detta att senast den 30 juni 1996 meddela om de önskar delta,

3. delar Europeiska monetära institutets åsikt att det krävs ett år mellan Europeiska rådets beslut om att inleda tredje etappen av EMU och själva införandet av denna union, bland annat för att kunna tillsätta Europeiska centralbankens ordförande, styrelse och personal och för att säkra att begreppen gemensam valutapolitik och gemenskapstäckande instrument erkänns,

4. konstaterar att det första datum som EMU därför skulle kunna träda i kraft är omkring den 1 januari 1998 och anmodar om planering för att låsa ecun eller utforma en ny typ av EMS snarast möjligt, så att de medlemsstater som inte kan gå med i EMU det första möjliga datumet kan få möjlighet att dra fördel av den monetära integrationen på vissa förutbestämda villkor,

5. påminner om att den tredje etappen av EMU enligt fördraget måste påbörjas senast 1 januari 1999,

6. konstaterar att Europeiska rådet därför före den 1 januari 1998 måste besluta om vilka av medlemsländerna som kan delta i den tredje etappen, då detta beslut endast kan fattas om konvergenskraven uppfylls,

7. konstaterar att benämningen på den gemensamma valutan är av yttersta vikt för att övergången skall accepteras av medborgarna och att denna benämning (nämligen ecu) redan fastställts i fördraget (artikel 109l.4 och 109l.5) och att vidare diskussion om detta är meningslös,

8. anser i enlighet med artikel 109l.4 i fördraget, som föreskriver ett snabbt införande av ecun som staternas gemensamma valuta, att perioden mellan början av EMU och införandet av ecun bör vara så kort som möjligt och i vilket fall som helst inte längre än sex månader,

9. begär att den treårsperiod som angivits av Europeiska monetära institutet minskas, och anser att det snarast bör fattas beslut om utformningen av sedlar och mynt och andra grundläggande tekniska åtgärder som är nödvändiga för att förbereda affärsvärlden och det finansiella systemet för EMU och som kan öka trovärdigheten hos EMU:s olika etapper,

10. anser att en fördröjning av det fullständiga införandet av ecun med tre år inte bara strider mot fördraget utan också är ödesdiger för hela EMU-projektets trovärdighet inför allmänheten och farlig med tanke på att finansmarknaderna inte skulle bli övertygade om de deltagande valutornas oåterkalleliga låsning till varandra; tror att ett och ett halvt till två år är tillräckligt för att fullständigt införa mynt och sedlar i den gemensamma valutan om alla tillgängliga resurser sätts in; uppmanar därför alla berörda myndigheter att se till att införandet sker på kortast möjliga tid,

11. anser därför att införandet av ecun för allmänheten bör ske senast den 1 juli 1998 eller den 1 juli 1999 beroende på om Europeiska rådet fattar sitt beslut i slutet av 1996 eller omkring den 1 januari 1998,

12. påpekar att Europeiska centralbanken genast efter införandet av ecun för allmänheten kommer att föra sin valutapolitik i ecu, och att transaktionerna mellan ECB och bankerna kommer att ske i ecu liksom troligen även transaktionerna bankerna emellan; härigenom skulle alltså transaktioner motsvarande 90% av det totala transaktionsvärdet redan från och med första dagen ske i ecu,

13. anser likväl att införandet av ecu som valuta för allmänheten, även om det handlar om en begränsad andel av det totala transaktionsvärdet, politiskt sett är det viktigaste, och att alla tillgängliga medel bör uppbådas för att få till stånd ett tidigt införande, att elektroniska hjälpmedel för betalning bör användas redan från början, så att införandet kan ske i tid, och att datumet för införandet därför bör tillkännages så snart som möjligt,

14. anser att fördraget ger Europeiska monetära institutet möjlighet att besluta om produktion av ecusedlar redan innan beslut har fattats om när och med vilka länder EMU skall starta; ECB måste dock ge sin fullmakt för utgivningen av dessa sedlar; på samma sätt kan också tillverkningen av ecu-mynten påbörjas så snart man kommit överens om formgivningen,

15. förvånas och oroas över att det tre år efter undertecknandet av fördraget och ett och ett halvt år före en eventuell inledning av den tredje etappen ännu inte finns någon offentlig förteckning över de beslut som skall fattas i samband med starten av EMU, att det inte heller finns någon riktigt tidsplan; konstaterar att kommissionen och EMI har brustit allvarligt i detta och kräver att Ecofin-rådet klargör situationen och fattar beslut i ärendet såsom krävs i EMI:s tidsplan,

16. anser att så snart en förteckning och en tidsplan för alla beslut som skall fattas inför början av EMU och införandet av ecun finns till hands, måste alla de åtgärder förberedas eller vidtas som även utan EMU har tillräckligt stora förtjänster (no regret-strategi), i synnerhet det storskaliga främjandet av elektroniska betalningssystem,

17. anser att företag och banker själva på kommersiella grunder måste bedöma huruvida de redan på ett tidigt stadium vill förbereda sig för övergången till ecu, med risk för att en del av kostnaderna för detta uppstår i onödan, eller om de vill vänta med förberedelserna till dess att övergången är absolut säker och då antagligen vara tvungna att ha extra kostnader för att bli klara i tid; anser även att de nödvändiga rättsliga och finansiella instrumenten bör fastställas, så att företag och banker är redo vid införandet av EMU,

18. påpekar behovet, inte minst vad gäller ansvar, av att klargöra situationen så snart som möjligt vad gäller ecuklausuler i kontrakt,

19. konstaterar att valutorna i de medlemsländer som just nu verkar komma i fråga för medlemskap i den ekonomiska och monetära unionen redan är så gott som lika starka som D-marken, och att framtidsutsikterna för ecun som en stark valuta därmed ser mycket bra ut,

20. uppmanar till en omfattande informationskampanj om EMU som sponsras gemensamt av Europaparlamentet och kommissionen och som skall genomföras i alla medlemsstater,

21. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Europeiska monetära institutet och medlemsstaternas parlament.