11. Globaliseringen av ekonomin och gemensam fiskeripolitik
A5-0365/2000
Europaparlamentets resolution om den gemensamma fiskeripolitiken och den utmaning som glo-
baliseringen av ekonomin innebär (2000/2027(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Pdash med beaktande av ingressen till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
Pdash med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen,
Pdash med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet och yttrandet från utskottet för industrifrågor, utri-
keshandel, forskning och energi (A5-0365/2000), och av följande skäl:
A. Globaliseringen av ekonomin, i betydelsen relationer mellan näringsliv, företag, samhällen och kultu-
rer, är ett allt mer utbrett fenomen som följer av utvecklingen av transporterna och den nya tekniken
och som nödvändigtvis kommer att innebära innovationer på alla områden av ekonomin och inom
den europeiska samhällsmodellen.
B. Globaliseringen kan innebära förbättringar av villkoren för handeln med varor och tjänster, något som
en stor del av befolkningen drar nytta av. Det är emellertid även troligt att globaliseringen ger upphovtill skadliga fenomen inom de traditionella sektorer av vår ekonomi som det finns skäl att skydda. Deoffentliga myndigheterna är därför skyldiga att vidta lämpliga åtgärder för att skydda dessa sektorer.
C. Förbättringen av handelsvillkoren för transaktionerna är inte ett mål i sig utan måste förenas med en
strävan efter bättre livskvalitet för hela befolkningen i unionen så att ekonomin blir ett instrumentsom står samhället till tjänst.
D. Den politik som syftar till att främja full sysselsättning och tillfredsställande arbetsvillkor, i synnerhet
inom fiskesektorn, måste i högsta grad prioriteras i gemenskapens verksamhet.
E. På det strikt ekonomiska området kan globaliseringen medföra en nedgång i råvarupriserna inom
fiskesektorn. Detta kan ge upphov till kriser som allvarligt skadar eller t.o.m. leder till att verksam-heten upphör inom känsliga sektorer som det kan finnas skäl att bevara av orsaker som inte är striktekonomiska, t.ex. för att undvika att kustområden avfolkas eller för att bidra till det lokala närings-livets integration och sammanhållning.
F. Globaliseringen bör stimulera utvecklingen av produktivkrafterna och produktionssektorerna inom
ramen för en integrations-och specialiseringssträvan som bidrar till att utveckla resurserna och göradem lönsamma.
G. Fiskerinäringen är en ekonomisk verksamhet som allt oftare bedrivs på världsnivå när det gäller att
fiska efter olika arter och utveckla flottan för att bedriva detta fiske samt när det gäller att försörjamarknaderna och beredningsindustrin.
H. För närvarande pågår det inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) förhandlingar som syf-
tar till en ökad liberalisering av handeln. Dessa förhandlingar kan få stort genomslag i utformningen
av gemenskapens fiskeripolitik.
I. I de diskussioner som förs inom WTO om fiskesektorn får man inte begränsa sig till endast de frågor
som behandlar marknadstillträde. I denna fråga är unionens ståndpunkt redan mycket inriktad på enliberalisering, eftersom importen till unionen är väldigt omfattande. Förutom att man tryggar konsu-mentskyddet med hjälp av hygienkontroller och inspektioner av importerade produkter måste manemellertid analysera fiskesektorn utifrån alla dess aspekter, inbegripet öppning av marknaderna förinvesteringar och rätt till etablering i tredje land.18.9.2001 SV C 262/157 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
J. Frågan om att bevara havsmiljön och rationellt utnyttja de resurser som kan exploateras prioriteras
inom ramen för gemenskapens verksamhet. Detta är nödvändigt för att man skall kunna trygga fiske-sektorns framtid.
K. För att strategierna för bevarande av marina arter och biotoper skall bli effektiva måste de, eftersom de
går utöver området för staternas egen suveränitet, behandlas på regional eller global nivå, vilket kräveratt samtliga berörda parter arbetar för en samordning på detta område.
L. Unionen har ett betydande intresse av att driva på utvecklingen och efterlevnaden av den internatio-
nella havsrätten, FAO:s uppförandekod för ansvarsfullt fiske, FN:s havsrättskonvention av den10 december 1982 och avtalet om bevarande och förvaltning av fiskbestånd, såväl inom som utanförde exklusiva ekonomiska zonerna, och av långvandrande arter.
M. Inom gemenskapsinstitutionerna, medlemsstaternas förvaltningar och yrkessektorn pågår för närva-
rande en omfattande diskussion inför den förestående reformen av gemenskapens fiskeripolitik
fr.o.m. 2002. Globaliseringen och dess konsekvenser måste beaktas korrekt i denna reform.
N. De regionala fiskeorganisationerna utgör ett effektivt instrument för en ansvarsfull förvaltning av
fiskeresurserna. Dessa organisationer är lämpliga mekanismer när man skall bekämpa icke önskvärdafenomen, såsom ett överutnyttjande av resurserna eller förekomsten av illegala fiskefartyg eller fartygsom seglar under bekvämlighetsflagg och bedriver fiske utan att följa bestämmelser om ansvarsfulltfiske för bevarande av havsresurserna.
O. Europeiska unionens institutioner bör, i överensstämmelse med principen om tillräckliga medel för
den gemensamma fiskeripolitiken, förfoga över de mänskliga och materiella resurser som är lämpligaoch nödvändiga för att de skall kunna företräda och försvara fiskesektorns och de berörda medlems-staternas intressen inom de regionala fiskeorganisationerna.
P. EU borde fästa mycket större uppmärksamhet vid fisket och betrakta det som en strategisk ekonomisk
och social verksamhet för att garantera sysselsättning inom sektorn i framtiden och se till att befolk-ningen i Europa och i hela världen försörjs med proteinrikt livsmedel.
Q. Vid den översyn av den gemensamma fiskeripolitiken som enligt de rättsliga bestämmelserna måste
ske 2002 bör man beakta den övergripande globaliseringen av ekonomin och den roll som den euro-peiska flottan och industrin bör spela i denna nya världsomfattande struktur.
1. Parlamentet upprepar att principerna om skyddet av marina biotoper och bevarandet av fiskeresur-
serna i ett tillfredsställande tillstånd för att garantera en hållbar utveckling och ett rationellt utnyttjande avarterna bör styra fiskeripolitiken på EU-och världsnivå; respekteras inte dessa principer kommer självafortlevnaden för sektorn att äventyras,
2. begär att man förbättrar de mekanismer inom den gemensamma fiskeripolitiken som står till förfo-
gande för att bekämpa ett överutnyttjande, såsom fastställande av många olika totala tillåtna fångstmängder(TAC) med flera års giltighet eller genom inrättande av nya försöksmekanismer för att minska de storamängder kasserad fångst som för närvarande förekommer och som innebär ett oberäkneligt slöseri med
näringsrika proteiner,
3. uppmanar kommissionen att vidta specifika åtgärder för att skydda fiskyngel och ungfisk av arter
som utsätts för överfiske eller som befinner sig i en riskzon genom att fastställa perioder av fiskeförbud,begränsa verksamheten inom vissa områden och stimulera användningen av selektiva fångstmetoder medmålet att öka förekomsten av exemplar i fortplantningsduglig ålder och på lång sikt garantera en tillfreds-ställande förnyelse av resurserna och fiskeverksamhetens fortlevnad,
4. uppmanar kommissionen och rådet att inom ramen för WTO-förhandlingarna om en liberalisering
av handeln inom fiskeproduktsektorn brådskande anta en enhetlig strategi som bl.a. grundar sig påföljande synpunkter:
Pdash gemenskapens fiskeverksamhet kan inte analyseras utifrån ett uteslutande ekonomiskt perspektiv grun-
dat på handelsutbytet; Europeiska unionens fiske har många olika funktioner och det bidrar till eko-C 262/158 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
nomisk och social integration i kustområdena genom att utgöra en livsstil och en sammanhållande
faktor i omfattande områden längs gemenskapens kust samtidigt som det är en garanti för livsmedels-försörjningen,
Pdash det kan konstateras att dagsläget karakteriseras av behovet av att importera stora produktmängder för
att tillfredsställa den ökande efterfrågan på fiskeprodukter avsedda som livsmedel samtidigt som detexisterar en fångst-och beredningssektor som endast kan skyddas om man håller fast vid vissa av despecifika begränsningar i gemenskapens öppna handelssystem som tillämpas på känsliga produkter,
Pdash en övergripande strategi bör antas i handelsförhandlingarna, vilket innebär att man inte uteslutande
beaktar tullsänkningar, utan även andra viktiga frågor för unionen, såsom rätten att etablera sig ochinvestera i tredje länder samt fritt tillträde till dessa länders hamnar,
Pdash liberaliseringen av handeln inom fiskesektorn får inte innebära eftergifter när det gäller de miljöstan-
darder och de villkor för hygien och livsmedelssäkerhet som föreskrivs inom Europeiska unionen,
Pdash i de handelsförhandlingar som pågår skall de sociala aspekterna beaktas så att endast sådana initiativ
främjas som utvecklas med respekt för tillfredsställande villkor för arbetsförhållanden, hygien ochsäkerhet i arbetet,
5. uppmanar kommissionen och rådet att fortsätta sitt arbete med att anslå strukturstöd för sektorn och
hålla kvar de befintliga stöd som inte leder till att fiskeansträngningen ökar totalt, i synnerhet de stöd somförutsätter miljöförbättringar eller skydd av havsmiljön och stöd avsedda för flottor i de länder som upp-fyllt de åtaganden som fastställs i de fortlöpande fleråriga utvecklingsprogrammen (FUP),
6. uppmanar kommissionen att fortsätta sitt arbete med att anpassa gemenskapsflottan till befintliga
resurser på europeisk och global nivå genom att utarbeta ett nytt, trovärdigt utvecklingsprogram för flottansom överensstämmer med verkligheten inom sektorn och som kan tillämpas effektivt och enligt rättvisavillkor på samtliga flottor och yrkesverksamma inom sektorn, oberoende av deras nationalitet,
7. erkänner att man på fiskeområdet, inom ramen för den nya ekonomiska världsordningen, endast kan
bevara fiskeresurserna, skydda havsmiljön och bedriva ett bärkraftigt och varaktigt fiske på ett effektivt sättom samtliga berörda stater verkar i samförstånd och samarbetar i dessa frågor,
8. anser att gemenskapens fiskesektor inom ramen för den nya globaliserade ekonomin måste utveckla
nya och omfattande samarbetsområden med tredje länder och delta i utvecklingen av fiskesektorerna iandra länder genom att etablera sig i dessa länder och gemensamt delta i deras företagsinvesteringar ochföretagsprojekt, ett deltagande som bör ske med fulla rättsliga garantier, inbegripet garantier relaterade tillfiskarnas arbetsvillkor och rättigheter i arbetslivet,
9. anser att unionen bör spela en ledande roll när det gäller att utveckla och effektivt uppfylla den
internationella havsrätt som antagits av Förenta nationerna; rådet och kommissionen skall för detta ända-mål verka för att det ingås internationella avtal som syftar till att främja en ansvarsfull fiskeverksamhet ochhandel,
10. upprepar att Europeiska unionen bör delta i samtliga existerande eller framtida regionala fiskeorga-
nisationer och även arbeta för att nya regionala organisationer av intresse för EU grundas, eftersom dessaär de lämpligaste instrumenten för förvaltning av resurser på öppna havet eller på de kontinentalsocklarsom lyder under fler än en stat; gemenskapens roll, representation och deltagande i utvecklingen av dessaorganisationers verksamhet bör stå i proportion till de befogenheter dessa har, och man bör i vilket fallsom helst anslå mer mänskliga och materiella resurser för verksamheten än för närvarande, i samklangmed de intressen som vid olika tidpunkter står på spel inom gemenskapens fiskesektor,
11. uppmanar kommissionen och rådet att undersöka och i berörda internationella forum lägga fram en
ny fördelningsmodell för EU:s röster i de regionala fiskeorganisationerna så att fördelningen bättre mot-svarar det stora antal stater som EU omfattar och som kommissionen företräder, och så att EU inte endastuppfattas som en stat bland alla andra,18.9.2001 SV C 262/159 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
12. begär att den ståndpunkt som kommissionen försvarar inom de regionala fiskeorganisationerna
skall grunda sig på en dialog och diskussion med fiskesektorn och de representativa gemenskapsinstitutio-nerna samtidigt som man i framtiden bevarar Europaparlamentets roll som observatör vid de regionalafiskeorganisationernas möten,
13. anser att Europeiska unionen även i fortsättningen bör verka för att fiskeprodukter som erhållits
genom brott mot bestämmelser antagna inom de regionala fiskeorganisationerna inte saluförs, men attunionen även måste anta en mer aktiv strategi och främja utvecklingen av rättsliga instrument som gördet möjligt för världssamfundet att sätta stopp för illegala fartyg eller fartyg med bekvämlighetsflagg somäventyrar och undergräver de ansträngningar som görs med målet att genomföra de föreskrifter som fast-ställs i FN:s havsrättskonvention,
14. uppmanar kommissionen att lägga fram initiativ avsedda att bestraffa de gemenskapsfiskare som
seglar under bekvämlighetsflagg och bryter mot gemenskapens regelverk eller internationella bestämmelser,och som därmed utgör ett allvarligt exempel på en illojal konkurrens som äventyrar förtroendet hosgemenskapens yrkeskår för den förvaltningskapacitet som unionens myndigheter besitter,
15. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.
12. Fiske och vattenbruk (1996−1998)
A5-0333/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet om
tillämpningen av gemenskapssystemet för fiske och vattenbruk under perioden 1996−1998
(KOM(2000) 15 ödash C5-0109/2000 ödash 2000/2069(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Pdash med beaktande av kommissionens rapport (KOM(2000) 15 Pdash C5-0109/2000),Pdash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,
Pdash med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet och yttrandet från utskottet för utveckling och
samarbete (A5-0333/2000), och av följande skäl:
A. Kommissionens treårsrapport till parlamentet måste välkomnas, både som en sammanfattning av vad
som hänt och som en redogörelse för kommissionens tankar om 2002 års översyn av den gemen-samma fiskeripolitiken.
B. Fiskerisektorn har stor socioekonomisk betydelse såväl för skapandet av direkta och indirekta arbets-
tillfällen som för den ekonomiska utvecklingen av många regioner och fiskesamhällen som är mycketberoende av denna sektor.
C. Det småskaliga kustfisket har stor betydelse för tryggandet av sysselsättningen i många fiskeregioner i
EU, försörjningen av färsk fisk och bevarandet av traditioner och kulturer i Europeiska unionen.
D. Tillståndet för fiskbestånden är allmänt otillfredsställande, men de naturliga fluktuationerna i de pela-
giska bestånden, till exempel sill och makrill, klaras av genom kraftfulla förvaltningsåtgärder.
E. Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerisektorn (STECF) kan för närvarande inte
fastställa orsakerna till den svåra situationen för fiskbestånden och kan inte heller uttala sig om huru-vida de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna har påverkat beståndens nuvarande till-stånd.
F. Stora framsteg har gjorts under hela perioden i fråga om tekniska bevarandeåtgärder, men mycket
återstår att göra.C 262/160 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001