3. EU:s strategi inför WTO:s millennierunda
A5-0062/1999
Europaparlamentets resolution om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet 8dash
EU:s strategi inför WTO:s millennierunda (KOM(1999) 331 8dash C5-0155/1999 8dash 1999/2149(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Ddash med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(1999) 331 Ddash C5-0155/1999 Ddash 1999/
2149(COS)),
Ddash med beaktande av sina resolutioner av den
Ddash 14 december 1995 om kommissionens meddelande om världsomspännande direktinvesteringar
på lika villkor(1),
Ddash 14 november 1996 om konkurrenspolitik i den nya handelsordningen samt kommissionens med-
delande om handel och miljö(2),
Ddash 11 mars 1998 om förhandlingarna inom ramen för OECD om ett multilateralt avtal om invester-
ingar(3),
Ddash 18 juni 1998 om Världshandelsorganisationens (WTO) andra ministerkonferens(4),
Ddash 13 januari 1999 om kommissionens meddelande ”Sambandet mellan handelssystemet och de
internationellt erkända arbetsnormerna” (5),
Ddash 4 maj 1999 om multilaterala handelsförbindelser: Europeiska unionen och Europeiska unionens
partnerstater i utvecklingssamarbetet(6),
Ddash med beaktande av den förklaring som WTO:s ministerkonferens antog den 20 maj 1998, i vilken
ramen för förberedelserna inför fastställandet av dagordningen för en ny multilateral förhandlingsom-
gång anges,
Ddash med beaktande av betänkandet från utskottet för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi
samt yttrandena från utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och för-svarspolitik, utskottet för ekonomi och valutafrågor, utskottet för rättsliga frågor och den inre mark-naden, utskottet för sysselsättning och socialfrågor, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor,utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning,medier och idrott samt från utskottet för utveckling och samarbete (A5-0062/1999), och av följandeskäl:
A. Det multilaterala handelssystemet har gjort det möjligt att under de senaste femtio åren öka det världs-
omfattande varuutbytet sjuttonfalt och därmed mer än fördubbla världsekonomins sammanlagda till-verkning. Detta har emellertid inte medfört någon större utjämning av den ekonomiska ojämlikheten ivärlden och de framsteg som gjorts har inte heller systematiskt avsatt spår i form av bättre livskvalitetoch bättre mänskliga relationer.
B. För stora delar av befolkningen i utvecklingsländerna Ddash särskilt de fattiga Ddash har den pågående han-
delsliberaliseringsprocessen ännu inte medfört någon betydande nytta. Utvecklingsländernas intressenoch problem måste därför beaktas fullt ut i världshandelssystemet.
C. Europaparlamentet erkänner betydelsen av EU:s partnerskap med AVS-länderna och dess särskilda åta-
ganden mot de utvecklingsländer som omfattas av Lomékonventionen, och alla sernare avtal.
(1) EGT C 17, 22.1.1996, s. 175.
(2) EGT C 362, 2.12.1996, s. 243.
(3) EGT C 104, 6.4.1998, s. 143.
(4) EGT C 210, 6.7.1998, s. 222.
(5) EGT C 104, 14.4.1999, s. 6.
(6) EGT C 279, 1.10.1999, s. 34.7.7.2000 SV C 189/213 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
D. En fri och rättvis och socialt balanserad världshandel inom ramen för det multilaterala världshandels-
systemet måste vidareutvecklas och konsolideras. Protektionistiska åtgärder skulle utgöra ett hinder förutvecklingsländerna och minska deras möjligheter att delta i den internationella arbetsfördelningen.Protektionismen snedvrider arbetsförhållandena i utvecklingsländerna och motarbetar de målsättningarsom fastställts.
E. Den fortskridande globaliseringen av ekonomisk verksamhet kräver att det multilaterala regelverket
vidareutvecklas så att alla nationer kan dra nytta av den utveckling som sker inom handelsutbytet,varvid det bör respekteras att olika utvecklingsländer befinner sig i olika situationer och har olikaresurser, så att Europas och tredje länders intressen betraktas såsom likvärdiga.
F. Det har uppstått ett större behov av att på ett korrekt och effektivt sätt hantera globaliseringsproces-
sen genom att förbättra samarbetet mellan WTO och andra internationella institutioner, bland dessaBretton Woods-institutionerna och andra FN-organisationer, i syfte att öka samstämmigheten när detgäller handel och monetära, finansiella och politiska frågor.
G. Genom skapandet av Världshandelsorganisationen (WTO) 1995 har det multilaterala handelssystemet
fått en institutionell ram och det råder ett akut behov av att denna görs mera demokratisk och fås attfungera på ett sätt som medger ökad insyn.
H. Europaparlamentet gav sitt stöd till förhandlingsresultaten från GATT:s Uruguayrunda i december
1994.
I. I överenskommelserna från Uruguayrundan enades man om att senast i slutet av 1999 inleda nya
förhandlingar inom områdena jordbruk och tjänster (”inbyggd” dagordning).
J. Jordbruket måste vara ett av de områden i de multilaterala handelsförhandlingarna där en öppning
kommertill stånd i Seattle.
K. Tolkning och tillämpning av WTO:s bestämmelserharhaft en betydande och skadlig effekt på en r ad
av EU:s och tredje länders politikområden och på lagstiftning som inte gäller handelsmål. Detta i sintur har gett upphov till allvarliga farhågor om förhållandet mellan WTO:s bestämmelser och andralegitima nationella och internationella politiska målsättningar.
L. Alla nya förhandlingar måste grunda sig på uppfyllande av och full respekt för avtalen från Uruguay-
rundan.
1. Parlamentet välkomnar kommissionens förslag om att vid WTO:s ministerkonferens i Seattle verka
för en omfattande förhandlingsrunda (millennierunda), som, förutom punkterna på den ”inbyggda” dagord-ningen, inbegriper fler viktiga områden; detta är en förutsättning för att ett för alla parter balanserat för-handlingsresultat skall kunna uppnås och kan bidra till ekonomisk tillväxt i hela världen samt krävs för attupprätthålla och skapa välstånd och sysselsättning i Europa och världen,
2. understrykter betydelsen av dessa förhandlingar, som inte bara syftar till en bättre marknadsöppning
utan även kan leda till ett första steg mot att utarbeta en verklig global regelram som motsvarar den alltsnabbare globaliseringen av världsmarknaderna,
3. stöder den heltäckande förhandlingsstrategi för millennierundan som kommissionen utvecklar i sitt
meddelande, i vilken kommissionen har tagit upp många av Europaparlamentets krav i tidigare resolutio-ner, och påpekar att de föreslagna förhandlingsområdena skall uppfattas som ett paket, och ledas av prin-cipen om ett enhetligt åtagande för att säkerställa att alla prioriteringar från WTO:s medlemmarnas sidages lika mycket uppmärksamhet under förhandlingsprocessen,
4. har förståelse för förslaget om att begränsa millennierundan till tre år, men anser, om en valsituation
uppstår, att förhandlingsresultatens kvalitet är viktigare än att förhandlingarna avslutas på utsatt tid,
5. fäster i det sammanhanget särskilt stor vikt vid en förhandlingsstrategi inom EU som är noga över-
vägd och konsekvent och som på ett optimalt sätt för fram möjligheterna som denna heltäckande förhand-lingsstrategi innebär; detta gäller de generella strategierna för problemlösning, flexibla tillvägagångssätt föratt försöka uppnå förhandlingsmålen och utformningen av förhandlingarnas förlopp,C 189/214 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
Enskilda förhandlingsområden
Handel inom jordbruk och fiske
6. konstaterar att Europeiska rådets beslut i Berlin om en reform av den gemensamma jordbrukspoliti-
ken utgör den förhandlingsgrundval med målsättningen att göra det möjligt för EU att säkerställa deneuropeiska jordbruksmodellen, vilken bygger på familjeföretag och som kännetecknas av en mängd funk-
tioner, en hållbar produktion av varor samt vård av miljön och bevarande av landsbygden; anser, med
hänsyn till att den europeiska jordbruksmodellen är en mångsidig modell, att särskild uppmärksamhetbör ägnas åt de mest riskutsatta formerna av jordbruk, det vill säga små familjeföretag, mindre gynnadeområden och områden där miljön hotas; understryker betydelsen av handeln med jordbruksprodukter,eftersom EU är den näst största exportören och den största importören av jordbruksprodukter i världen,
7. anser att det europeiska jordbruket även i fortsättningen skall kunna delta i och dra nytta av den
internationella handeln utan att de grundläggande principerna för den gemensamma jordbrukspolitikenifrågasätts,
8. påpekar att utvecklingsländerna har uttryckt en särskild önskan om fritt marknadstillträde för jord-
bruksprodukter, vilket är av grundläggande betydelse för att millennierundan skall slutföras på ett fram-
gångsrikt sätt,
9. anser att EU borde säkerställa att de WTO-bestämmelser som berör jordbrukssektorn inte har en
negativ effekt på näringslivet i utvecklingsländerna och att tillgången till livsmedel betraktas som ett avjordbrukets många funktioner,
10. kräver att bestämmelser som fastställts i WTO-avtalet om jordbruk, som tillåter fortsatt stöd till
miljöinriktade program, skall behållas och utvidgas dels för att inbegripa ett större antal olika relevantaicke-handelsmässiga mål, dels för att stödja en övergång till hållbart miljövänligt jordbruk med god välfärdfördjur ,
11. kräver att stödsystemen för jordbruket i WTO-medlemsstaterna redovisas och anpassas, så att det
kan göras en rättvis bedömning av jordbruksstöd,
12. fastställer att en handelsliberalisering på fiskeområdet måste ta hänsyn till de rättsliga ramar som
redan finns, i synnerhet Förenta nationernas internationella havsrättskonvention och målen i de internatio-nella överenskommelserna om bevarande av miljön och naturresurserna och det internationella fiskeavtaletoch kräver därför att en förteckning över känsliga produkter skall utarbetas för att säkerställa att det inter-nationella fisket är förenligt med principerna för hänsynsfulla fångstmetoder; understryker den viktiga rollsom den gemensamma fiskeripolitiken spelar inom EU både när det gäller att bevara sysselsättningen ochupprätthålla en socioekonomisk struktur och på ett grundläggande sätt bidra till att försörja den gemen-samma marknaden,
Konsumentskydd
13. kräver att man i samband med översynen av avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS)
förankrar försiktighetsprincipen som grundval för en politik för livsmedelssäkerhet på ett sådant sätt attEU behållermöjligheten att för a sin livsmedels-, konsument- och miljöskyddspolitik med en hög skydds-nivå,
14. välkomnar särskilt EU:s ståndpunkt att uttryckligen förankra försiktighetsprincipen i WTO:s regel-
verk, i synnerhet artikel XX i GATT,
15. påpekar behovet av att harmonisera definitionen av försiktighetsprincipen för att undvika missför-
stånd eller tolkningsskiljaktigheter; konstaterar att den definition av försiktighetsprincipen som antogs vidkonferensen om miljö och utveckling i Rio skulle kunna bli en internationellt accepterad modell och upp-manar till att denna definition skall erkännas inom WTO; anser att också Codex Alimentarius struktur ocharbetsmetoder bör ses över grundligt för att se till att det förs en öppen och demokratisk politik i frågorsom berör livsmedelssäkerheten; anser det nödvändigt att fastställa lämpliga åtgärder för livsmedelssäker-het,7.7.2000 SV C 189/215 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
16. konstaterar att försiktighetsprincipen bör vara ett rättsligt bindande kriterium för att utvärdera
åtgärder enligt EG-fördraget och välkomnar därför Europeiska kommissionens erkännande att denna prin-cip måste integreras med WTO-bestämmelserna; varnar för försök att begränsa principens räckvidd ellerförsök att på annat sätt göra dess tillämpning beroende av handelsintressen när man strävar efter att uppnådetta,
17. kräver, inom ramen för avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder och avtalet om tekniska han-
delshinder, att nivåerna för acceptabla risker skall vara föremål för internationellt överenskomna riktlinjer;påpekar i detta sammanhang den viktiga roll som avtal om ömsesidigt erkännande spelar vid lösning avkonflikter,
18. påpekar att det inte går att lösa konflikter om livsmedelssäkerhet genom märkning, men att märk-
ningen förbättrar konsumentens valfrihet,
Tjänster
19. konstaterar att tjänstehandelsavtalet (GATS) under de första fem åren som det har varit i kraft har
möjliggjort betydande liberaliseringsframsteg framför allt på områdena finansiella tjänster och telekommu-nikation,
20. betonar att förhandlingarna bör vara omfattande och medföra ett mer djupgående och bredare
paket med ett bättre engagemang från alla WTO-medlemmar vad gäller marknadstillträde och nationellbehandling; vidare bör GATS-disciplinen stärkas i syfte att säkerställa insyn och en förutsägbar lagstift-ningsmiljö. Förhandlingarna bör även omfatta oavslutade diskussioner om särskilda frågor (säkerhetskon-troller, subventioner, offentlig upphandling),
21. välkomnar att tilläggsprotokollet om finansiella tjänster har trätt i kraft i ett skede av instabilitet på
de finansiella marknaderna och att det därmed kommer att bidra till insyn i finansiella transaktioner överhela världen och till en ökning av det kapital som står till förfogande för företag och konsumenter; hoppasatt övriga WTO-avtalsparter gör väsentliga åtaganden när det gäller avtalet om finansiella tjänster,
22. föreslår att förhandlingsparterna verkar för att avtalet om basteletjänster (”Basic Telecommunica-
tions Agreement”, BTA) vidareutvecklas och att fler stater ansluter sig till det,
23. är emellertid övertygat om att Ddash med lämplig hänsyn till känsliga offentliga områden som är rela-
terade till sektorer eller tjänster av allmänt samhällsintresse Ddash andra sektorer bör inbegripas; kräver attytterligare liberalisering inte får inverka menligt på medlemsstaternas fördragsenliga rättigheter att fastställaden privata och den offentliga sektorns respektive roller när det gäller att tillhandahålla tjänster inomhälsovård och utbildning och deras rätt att reglera tillhandahållandet av sådana tjänster; uppmanar kom-missionen att samråda med parlamentet innan fler områden inbegrips,
24. kräver att sektorer och tjänster som har en särskild samhällspolitisk uppgift, t.ex. hälsovårds-, utbild-
nings- och kulturpolitik, uteslutande skall behandlas inom en ram som fastställts av den berörda staten,och uppmanar EU att se till att dessa sektorer inte behandlas i samband med översynen av GATS-avtalet,
25. anser att framsteg när det gäller fortsatt liberalisering bör göras avhängiga av avtalsparternas för-
måga att reglera tillgång på offentliga tjänster i syfte att säkerställa allmänt tillträde,
26. upprepar som ett uttryck för sin erkänsla för den speciella roll som den audiovisuella sektorn inom
Europa spelar för att upprätthålla kulturell mångfald, en sund ekonomi och yttrandefrihet upprepar sittengagemang till förmån för handlingsfrihet inom den audiovisuella politiken; anser att bestämmelserna iGATS om kulturella tjänster, särskilt i den audiovisuella sektorn, inte heller i framtiden får ifrågasättaWTO-avtalsparternas kulturella mångfald och självständighet,
27. rekommenderar att det inrättas ett system för medling för godkännande av stöd till minoritetsspråk
och Ddash kulturer; för stöd av detta slag råder det ett verkligt behov samtidigt som det i minsta möjliga gradär ägnat att snedvrida den internationella konkurrensen,
Offentlig upphandling
28. anser att Uruguayrundans beslut när det gäller offentlig upphandling framför allt måste konsolideras
påtagligt och att dessutom principer som insyn, ömsesidighet och nationell behandling måste tillämpas;mera långtgående förhandlingar måste föras med hänsyn till utvecklingsnivån i respektive fall,C 189/216 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
Elektronisk handel
29. anser det nödvändigt att elektronisk handel varaktigt inordnas i GATS, att den där stöds för att få
till stånd ett främjande över hela världen och att dessutom nödvändiga internationella avtal fastställer prin-ciper när det gäller ansvar, beskattning, standardisering och tekniska normer samt att befintliga handels-hinder Ddash särskilt för små och medelstora företag Ddash undanröjs,
30. ställersig bakom kommissionens initiativ om att alla bestämmelseri GATS, antingen de handlarom
allmänna förpliktelser (mest gynnad nation, insyn, inhemska föreskrifter, konkurrens, betalningar och över-föringar) eller om särskilda åtaganden (marknadstillträde, nationell behandling eller ytterligare åtaganden)liksom också de allmänna undantagen från GATS skall vara tillämpliga på leveranser på elektronisk väg,
Investeringar och konkurrenspolitik
31. kräver att man då en multilateral samling av rättsregler för utländska direktinvesteringar skapas
inom ramen för WTO, som är en lämplig institution för detta, dels tar vederbörlig hänsyn till utvecklings-
ländernas intressen, dels tar hänsyn till medlemsstaternas lagstiftning i sociala, miljörelaterade och kultu-
rella frågor, och att inte samma problem uppstår som de som förorsakades av det multilaterala investe-ringsavtalet (MIA), vilket utarbetats inom OECDs ram,
32. föreslår att ILO:s tredelade principförklaring om multinationella företag och socialpolitik och
OECD:s vägledande principer för multinationella företag samt principerna för företagsstyrning (”Principlesof Corporate Governance”) bör ingå i förslaget till WTO-avtal om investeringar; anser att alla ingångnainvesteringsavtal bör förhandlas på WTO-nivå,
33. förespråkar därför förhandlingar om ett multilateralt investeringsavtal inom ramen för millennier-
undan, vilket erbjuder de utländska investerarna bättre rättssäkerhet och klarhet på det rättsliga områdetjämfört med det stora antalet bilaterala avtal samt gör det möjligt för mottagarstaterna att försöka uppnåen varaktig ekonomisk utveckling som är hållbar ur miljösynvinkel,
34. påpekar att det öppnande av marknaderna som WTO:s avtalsparter har kommit överens om kan
omintetgöras genom konkurrenshindrande förfaranden inom privat företagsamhet; anser därför att reglerför en effektiv konkurrenspolitik bör inkluderas i det multilaterala handelssystemet,
35. understryker att detta avtal måste innehålla grundprinciper för en effektiv konkurrenspolitik genom
fastställandet av enhetliga minimibestämmelser för att motverka konkurrenshindrande metoder såsom bil-dande av karteller, missbruk av dominerande ställning på marknaden, förhindrande av vertikala och hori-sontella konkurrensbegränsningar samt genom inrättattandet av oberoende konkurrensmyndigheter i allaWTO-medlemsstater för att genomföra konkurrensrättsliga minimibestämmelser, varvid det måste undvikasatt företagen skall nödgas rätta sig efter olika nationella tolkningar av konkurrensrätten,
36. påpekar i detta sammanhang att införandet och tillämpningen av multilaterala regler för en effektiv
konkurrenspolitik bland WTO:s avtalsparter på längre sikt skulle kunna minska användningen av de han-
delspolitiska skyddsåtgärder som fortfarande krävs inom ramen för antidumpningspolitiken,
Tullar och tekniska handelshinder
37. förordar en ytterligare tydlig sänkning av tullarna på industriprodukter samt en minskning av de
högsta tullsatserna och av den upptrappning av tullarna som får negativa följder framför allt för utveck-lingsländerna,
38. rekommenderar att kommissionen under förhandlingarna tar hänsyn till de små och medelstora
företagens behov, i synnerhet behovet att förenkla förfaranden och föreskrifter på områdena för tullaroch förpr oduktgodkännanden,
39. anser att det är nödvändigt att utvecklingsländerna kan få konkret nytta av rundan om WTO:s
millennierunda skall slutföras framgångsrikt och välkomnar därför Europeiska kommissionens förslag att7.7.2000 SV C 189/217 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
göra utfästelser i Seattle, innan förhandlingarna inleds, avseende tillhandahållandet av tariffritt tillträde för i
stort sett alla produkter för de minst utvecklade länderna, med hänsyn till dessa länders exportintressen;föreslår att ytterligare utfästelser görs för att minska icke-tariffära handelshinder, avskaffa de återståendetullarna med tiden och hjälpa de fattigare länderna att bygga upp sin handelskapacitet,
40. anser att man i förhandlingarna om tullhinder och icke-tariffära hinder måste uppnå att förutsätt-
ningarna för marknadstillträde principiellt fastställs på grundval av ömsesidighet, som gör det möjligt förden europeiska industrin att konkurrera globalt på rättvisa villkor, i synnerhet i sådana sektorer där olikavillkor för marknadstillträde leder till en snedvridning av konkurrensen,
41. understryker hur viktigt det är att WTO fortsätter att underlätta den internationella handeln med
samtidig hänsyn till folkens livskvalitet,
42. anser att millennierundan erbjuder en enastående möjlighet att förstärka de befintliga bestämmel-
serna i avtalet, att avgöra ett antal frågor som ännu väntar på sin lösning och att utvidga tillämpningsom-rådet för vissa av dess bestämmelser, till samtidig nytta för både industrin och konsumenterna,
43. betonaratt handelshinderav annat slag än tullaroch tekniska handelshindermåste avvecklas och
att det med hjälp av lämpliga förfaranden med juridiskt bindande verkan för övervakning och beslutsfat-
tande i dessa frågor måste förhindras att nya handelshinder av annat slag än tullar och tekniska handels-
hinderkommertill,
Handel och miljö
44. beklagar att WTO:s överläggningar på detta område hittills inte lett till några konkreta resultat;
anser att det är oundgängligt att säkerställa att handelspolitiska bestämmelser går att förena med de kravsom en hållbar utveckling ställer; eftersom liberaliseringen av handeln också kan leda till ökad trafik, måstetrafikrelaterade skador på miljön ägnas särskild uppmärksamhet i detta sammanhang,
45. välkomnar i detta sammanhang att de central- och östeuropeiska länder som har associeringsavtal
med EU samt Turkiet efter hand införlivar EU:s handels- och miljöpolitiska regelverk,
46. uttalar därför sitt stöd för att förhandlingar om detta ämnesområde integreras i millennierundan,
varvid det måste göras klart för övriga avtalsparter att EU med detta inte eftersträvar några protektionis-tiska mål i form av så kallad miljöprotektionism utan i stället vill placera folkhälsan i unionens medlems-stater högst bland sina prioriteringar,
47. är medvetet om att WTO inte kan ersätta multilaterala miljöskyddsavtal (MEA), men anser att WTO-
förfarandena bör ta hänsyn till internationella miljöavtal och göra det möjligt att dra konsekvenser av dessavid tvistlösningsförfarandet; uppmanar därför EU:s förhandlare att se till att länder som anslutit sig tillmultilaterala miljöskyddsavtal kan ge dessa avtal verkan på sitt territorium genom lagstiftning eller andraåtgärder,
48. konstaterar att EUs politik för djurens välbefinnande påverkats av WTO och välkomnar därför för-
slaget från både rådet och kommissionen att ta upp denna fråga vid de kommande förhandlingarna,
49. uppmanar kommissionen att se till att frågan om produktionsförfaranden och produktionsmetoder
(PPM) tas upp under förhandlingarna för att möjliggöra för konsumenterna att särskilja olika produkter påbasis av de PPM som tillämpats vid framställningen av dem, och undersöka möjligheterna att tillåta han-delsåtgärder mot vissa varor om det tydligt kan påvisas att produktionen av dem vållat betydande ochgränsöverskridande skador på miljön och se till att de åtgärder som vidtas inte föranleder en diskriminering(mellan inhemska och utländska varor) samt står i rimlig proportion till den skada som uppstått; dennaundersökningsmöjlighet bör även gälla för de problem som uppstår till följd av de höga rättsliga kraven påde europeiska jordbruksproducenterna, exempelvis på områden som miljöskydd och djurskydd, anser attsärskild hänsyn bör tas till åtgärder för att upprätthålla bestånd samt effekter på det globala klimatet,
50. betonar att miljöskyddstanken måste beaktas på Världshandelsorganisationens samtliga områden
och i de avtal som skall förhandlas fram inom ramen för millennierundan (integrering av miljöperspekti-vet),C 189/218 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
Skydd för immateriell egendom
51. vidhåller behovet av ett effektivt skydd för immateriell egendom som en väsentlig del av en rättvis
handel,
52. är medvetet om de problem som finns i många utvecklingsländer när det gäller att genomföra de
åtaganden som gjorts i avtalet om handelsrelaterade aspekter på immateriella rättigheter (TRIPS); uppmanardärför kommissionen att erbjuda dessa avtalsparter ett omfattande tekniskt stöd för genomförandet av eneffektiv politik för skydd av immateriella rättigheter, vilket gör det nödvändigt att utarbeta och genomföraeffektiva ramvillkor,
53. anser att man måste följa upp och undersöka den ”inbyggda dagordningen” för TRIPS-avtalet när
det gäller utvidgat skydd med hjälp av geografiska ursprungsbeteckningar och inlämnandet av patentansök-ningar; då nya avtal ingås i anslutning till TRIPS-avtalet är försiktighet av nöden och hänsyn bör därvid tastill alla länders intressen liksom också till användarna och rättsinnehavarna; initiativ som tagits utanförWTO, särskilt inom WIPO och andra officiella internationella institutioner måste också tas i beaktande,
54. är medvetet om de invändningar mot patent på levande organismer som framförts från ett flertal
länders sida och uppmanar kommissionen att utvärdera det föreliggande TRIPS-avtalet; om det vid ensådan utvärdering framgår att ändringar är påkallade bör kommissionen handla i enlighet därmed,
55. erinrar framför allt om att det inom ramen för TRIPS-avtalet behövs ett bättre skydd för de geogra-
fiska ursprungsbeteckningarna, som är en viktig konkurrensfördel för europeiska jordbruksprodukter, efter-lyser en granskning av i vilken utsträckning TRIPS-avtalet ger ett effektivt skydd för märkesnamn somanvänds som domännamn på Internet,
56. anser att en möjlighet att lösa detta problem vore att inom ramen för millennierundan bevilja de
minst utvecklade länderna längre övergångsperioder för att genomföra åtagandena i TRIPS-avtalet; uttalarsig emellertid mot omfattande omförhandlingar av detta avtal och betonar att TRIPS-avtalen bör bidra tillatt öka överföringen av teknik och know-how till utvecklingsländerna,
Handel och utveckling
57. är övertygat om att ett öppet, multilateralt handelssystem även motsvarar utvecklingsländernas
intresse av att ekonomin skall utvecklas på ett hållbart sätt; betonar emellertid samtidigt att det är nödvän-digt att inom WTO på ett bättre sätt ta hänsyn till framför allt de minst utvecklade ländernas särskildabehov, men betonar att olika länder skall ha rätt att ha olika nationella utvecklingsstrategier som WTO-bestämmelserna inte får hindra,
58. instämmer med att man bör ha som mål att tillse att förhandlingarna blir en verklig ”utvecklings-
runda” och uppmanar kommissionen att ägna utvecklingspolitiken särskild uppmärksamhet inom alla sek-torer som det förhandlas om i millennierundan,
59. understryker att det är nödvändigt att bistå utvecklingsländerna vid kapacitetsuppbyggnaden för att
de skall kunna stärka sin förhandlingskapacitet genom att till fullo delta i WTO och förhandlingarna imillennierundan och att hjälpa dem att bättre utnyttja WTO:s tvistlösningsorgan,
60. erkänner den särskilda betydelse som EU:s utvecklingspartnerskap med AVS-staterna har; uppmanar
därför kommissionen att se till att det också enligt de nya WTO-reglerna skall fortsätta att vara möjligt förEU att föra en betydande, effektiv och konsekvent utvecklingspolitik med alla de möjligheter som defini-erats inom ramen för Lomékonventionen,
61. kräver att det allmänna preferenssystemet på ett effektivare sätt skall användas som positivt stimu-
lanssystem för att utvecklingsländerna skall genomföra nödvändiga social- och miljöklausuler; uppmanarandra industriländer att införa liknande positiva stimulanssystem för att främja förbättrade miljökrav ochbestämmelserpå det sociala omr ådet,7.7.2000 SV C 189/219 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
Grundläggande arbetsnormer
62. välkomnar att kommissionen tagit upp parlamentets krav på att ILO:s grundläggande arbetsnormer
skall beaktas inom världshandelssystemet och förväntar sig att kommissionen på nytt kommer att föradetta ämne på tal med eftertryck vid ministerkonferensen i Seattle,
63. stöder rådets nyligen ingångna överenskommelse om att främja tillkomsten av ett gemensamt stän-
digt arbetsforum mellan WTO och Internationella arbetsorganisationen (ILO) med uppgift att behandlafrågor i anslutning till handel, globalisering och arbete, liksom förslaget om att uppgifterna för dettaockså skall innefatta en dialog mellan alla berörda parter om förhållandet mellan handelspolitik, liberaliser-ing av handeln, utveckling och arbetstagarnas grundläggande rättigheter,
64. erinrar om att de stater som är medlemmar av WTO 1998 antog en förklaring om principer och
grundläggande rättigheter i samband med arbete med därtill hörande uppföljning av den och att dennaförklaring skall bilda en gemensam referensram för alla internationella organisationer,
65. anser att ILO:s grundläggande internationella arbetsnormer och arbetstagarnas grundläggande rättig-
heter skall beaktas inom WTO och kräver därför ett gemensamt arbetsprogram för WTO och ILO för att
genomföra förklaringen om principer och grundläggande rättigheter i arbetslivet från ILO-konferensen1998, till exempel genom att ett permanent forum inrättas,
66. anser det i detta sammanhang viktigt att ILO beviljas observatörsstatus inom WTO,
67. betraktar rätten att bilda fria fackföreningar och fria arbetsgivarorganisationer som en grundläg-
gande mänsklig rättighet och som en hörnpelare i skapandet av en social marknadsekonomi som säker-ställer en skyddsnivå i linje med den aktuella utvecklingsnivån; räknar med att genomförandet av dennarättighet på ett fritt och rättvist sätt också tas upp i WTO:s och ILO:s gemensamma arbetsgrupp,
68. stöder kraftfullt stimulansåtgärder som gör att utvecklingsländerna i större utsträckning följer de
grundläggande sociala bestämmelserna och bidrar till att de integreras i världsekonomin, och uppmanardärför de industriländer som finns representerade i WTO att på skol- och yrkesutbildningens område geutvecklingsländerna hjälp som kan utgöra en förebild och göra det möjligt för utvecklingsländerna att avegen kraft ta itu med framför allt industriella typer av barnarbete, samt även på området för integrering av
ett jämställdhetsperspektiv,
Tvistlösningsförfaranden
69. konstaterar att WTO:s nya tvistlösningsförfarande visat sig fungera bra i många fall, men att en del
av dess utslag på ett kontroversiellt sätt har gynnat handelsintressen jämfört med icke-handelsrelateradeintressen; uppmanar WTO-medlemmarna att använda tvistlösningsmekanismen på ett ändamålsenligt sätt,
70. förordar ökad insyn och öppenhet i WTO:s tvistlösningsförfaranden, i synnerhet att allmänheten
skall få tillträde till förfarandena, i överensstämmelse med att dessa liknar rättsliga förfaranden i paneler,och väntar sig en oberoende internationell rättskipning på handelsområdet i WTO:s tvistlösningsförfaran-den,
71. uppmanar kommissionen att i förhandlingarna ta upp förhållandet mellan å ena sidan WTO:s tvist-
lösningsförfarande, å andra sidan de tvistlösningsförfaranden som finns inom ramen för internationellaavtal, och att därvid säkerställa att man inom WTO:s tvistlösningsförfaranden kommer att kunna åberopaskyldigheterpå annat håll,
Institutionella aspekter
72. uppmanar EU:s medlemsstater att uppträda samlat under ministerkonferensen i Seattle och under
hela millennierundan så att kommissionen i egenskap av EU:s förhandlingsledare kan lägga in EU:s samladetyngd i förhandlingarna,
73. kräver att kommissionen inte skall acceptera en begränsad förhandlingsdagordning som bortser
ifrån att det finns behov av en omfattande förhandlingsrunda,C 189/220 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999
74. uppmanar rådet och kommissionen att undersöka möjligheten att inrätta en parlamentarisk försam-
ling för WTO i syfte att öka den demokratiska ansvarsskyldigheten,
75. uppmanar kommissionen att under ministerkonferensen i Seattle tillämpa nära samordning med
kandidatländerna och de utvecklingsländer som har associeringsavtal med EU för att uppnå brett samför-stånd om den heltäckande förhandlingsmodell som föreslagits av EU samt att göra det möjligt för EU attinta en viktig roll i millennierundan,
76. hävdar med eftertryck att det är nödvändigt med större öppenhet, rättvisa och förutsägbarhet under
hela förhandlingsprocessen, som också tar hänsyn till det civila samhällets intressen och farhågor,
77. anser att det är Europaparlamentets naturliga funktion att i Europa vara den avgörande platsen för
politisk debatt om millennierundan,
78. välkomnar Europeiska kommissionens initiativ till att genomföra en konsekvensbedömning för håll-
barheten i den nya förhandlingsrundan och stödjer inrättandet av ett pågående program för konsekvens-bedömning, inklusive med tanke på jämställdhetsfrågor; uppmanar kommissionen att inte förbise konse-kvensbedömningarna av tidigare liberaliseringsprocesser,
79. anser att en uppförandekod i fråga om miljö- och arbetsnormer skall utarbetas för europeiska mul-
tinationella bolag i tredje land och liknande initiativ på andra håll i världen,
80. uppmanar kommissionen att inför och att med ospard möda under ministerkonferensen i Seattle
och under hela millennierundan lämna heltäckande information till parlamentet i enlighet med de åtagan-den som ledamoten av kommissionen med ansvar för handel gjorde under parlamentets utfrågning och attenligt en minimitidsplan som utarbetats efter ministerkonferensen i Seattle tillsammans med parlamentetpå grundval av dess resolutioner överlägga om de väsentliga dragen i EU:s förhandlingsstrategi i form av iett kontinuerligt och omfattande samråd; understryker att det är absolut nödvändigt med nya förfarandensom säkerställer att fullständig information fås om arbetet, tidsplanen och besluten i 133-kommittén,
81. förbehåller sig rätten att i enlighet med artikel 97.5 i arbetsordningen lämna rekommendationer om
de enskilda förhandlingspunkterna till kommissionen under millennierundan och uppmanar kommissionenatt ta vederbörlig hänsyn till sådana rekommendationer,
82. insisterar på att ärendet hänvisas till Europaparlamentet i enlighet med samtyckesförfarandet enligt
artikel 300 i EG-fördraget när millennierundan nått resultat och går in i sin slutfas,
83. uppdrar åt sin delegation att under ministerkonferensen i Seattle förklara parlamentets ståndpunkt,
såsom den formulerats i denna resolution, för företrädarna för de övriga WTO-avtalsparterna och att medkraft företräda denna ståndpunkt inför dessa,
84. uppmanar rådet att samråda med Europaparlamentet före antagandet av de förhandlingsdirektiv
som rådet skall fastställa efter det att WTO:s nya förhandlingsrunda har inletts,
85. uppmanar rådet att samråda med Europaparlamentet innan avtalen ingås, oavsett om de är sektors-
pecifika ellerutgörett paket (”single under taking”),
86. uppmanar rådet och kommissionen att regelbundet och i god tid informera och samråda med Euro-
paparlamentet om alla sektorspecifika förhandlingar,
87. kräver att fördraget i samband med nästa regeringskonferens ändras så att kommissionens förhand-
lingsmandat för Europeiska unionens räkning utökas till andra områden än dem som gäller varor, särskilt
tjänster och immateriella rättigheter,
88. kräver att fördraget ändras under nästa regeringskonferens och att Europaparlamentet får en formell
roll under WTO-förhandlingarna och att alla WTO-avtal automatiskt blir föremål för parlamentets sam-tycke,
*
**
89. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas
regeringar och parlament samt WTO:s generalsekretariat.7.7.2000 SV C 189/221 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 november 1999