SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 2.7.2008 SEK(2008) 2157 ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR som åtföljer MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN En förnyad social agenda: Möjligheter, tillgång och solidaritet i framtidens Europa SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2008) 412 slutlig} {SEK(2008) 2156} SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 1. Inledning I sitt meddelande En agenda för EU-medborgarna – EU skall visa resultat KOM(2006) 211. framhöll kommissionen att Europeiska unionen måste analysera de radikala förändringar som pågår i våra samhällen och utveckla hållbara åtgärder på alla nivåer om den vill möta de utmaningar som Europas ekonomier och samhällen står inför. På grundval av detta genomförde kommissionen en omfattande kartläggning av Europas sociala verklighet Europas sociala verklighet – ett samrådsdokument från rådgivarbyrån för Europapolitik, tillgängligt på http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_sv.pdf . för att fastställa de viktigaste förändringar som pågår i fråga om sysselsättning, familjestruktur, livsstil och traditionella stödstrukturer och som återspeglar det ökande trycket av de demografiska förändringarna.[1][2] KOM(2006) 211. Europas sociala verklighet – ett samrådsdokument från rådgivarbyrån för Europapolitik, tillgängligt på http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_sv.pdf . Med utgångspunkt i resultatet från detta breda samråd är den avgörande fråga som nu måste besvaras huruvida de befintliga tillvägagångssätten tillhandahåller lämpliga svar på de nya utmaningarna. I meddelandet Möjligheter, tillgång och solidaritet: mot en ny samhällsvision för tjugohundratalets Europa KOM(2007) 726. ges kommissionens första svar på de nya utmaningar som framgår av resultatet från samrådet om Europas sociala verklighet. I meddelandet från november om den nya samhällsvisionen anges det också att kommissionen till mitten av 2008 kommer att utarbeta en förnyad social agenda – som behandlas i denna konsekvensanalys – för att bidra till konkreta resultat för EU:s medborgare.[3] KOM(2007) 726. Med tanke på att detta initiativ i huvudsak är av politisk karaktär, står denna konsekvensanalys i proportion till det fastställda syftet. Man har inte försökt göra en exakt kvantifiering av konsekvenserna, utan har begränsat sig till en allmän kvalitativ analys av de troliga konsekvenserna. Man har i konsekvensanalysen även tagit hänsyn till synpunkterna från kommissionens konsekvensbedömningsnämnd. 2. Bakgrund En av utgångspunkterna för den förnyade sociala agendan är den sociala agenda för 2005–2010 som antogs av kommissionen 2005 KOM(2005) 33. . Kommissionen har nu genomfört alla åtgärder som planerades under den sociala agendan 2005–2010. Dessutom inleddes ett offentligt samråd om Europas sociala verklighet i februari 2007. På grundval av de första resultaten från samrådet antogs i november 2007 meddelandet Möjligheter, tillgång och solidaritet: mot en ny samhällsvision för tjugohundratalets Europa , där det anges en rad möjliga svar på de aktuella samhälleliga utmaningarna i EU. Med utgångspunkt i detta samråd meddelade kommissionen att den skulle utarbeta en förnyad social agenda till mitten av 2008. Med de ca 150 bidrag som inkommit i mitten av mars 2008 som grund offentliggjorde kommissionen en sammanfattande rapport Se http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_sv.htm , SEK(2008) 1896, eller en kortversion i bilaga 2 till konsekvensanalysen. . Kommissionen lyssnade även på övriga EU-institutioners och EU-organs samt de berörda parternas synpunkter, bl.a. vid forumet om den sociala agendan, som anordnades den 5–6 maj 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html .[4][5][6] KOM(2005) 33. Se http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_sv.htm , SEK(2008) 1896, eller en kortversion i bilaga 2 till konsekvensanalysen. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Problembeskrivning I meddelandet om samhällsvisionen från november 2007 gav kommissionen på grundval av den pågående kartläggningen av den sociala verkligheten en första översikt över detta område. Kommissionen konstaterade att de europeiska samhällena genomgår snabba, genomgripande förändringar på både det ekonomiska och det sociala området. Dessa förändringar drivs av såväl kraftfulla yttre faktorer, t.ex. globaliseringen och klimatförändringen, som inre faktorer, t.ex. den demografiska och sociala utvecklingen. Detta leder till följande: · Unga människor får inte bästa möjliga start i livet . Trots att unga människor i EU i dag har många möjligheter befinner sig dagens unga generation i en särskilt sårbar situation. År 2005 löpte 19 % av alla barn i EU risk för fattigdom, jämfört med 16 % för EU:s totala befolkning. Alltför många unga människor kan inte utveckla sin fulla potential och framgångsrikt ta sig in på arbetsmarknaden och lämnar skolan utan formella kvalifikationer. Ungdomsarbetslösheten är fortfarande ett allvarligt problem. · Medborgarna har inte den kompetens som krävs för utvecklande karriärer i kunskapssamhället . Även om EU har goda möjligheter att utnyttja globaliseringen till sin fördel, fördelas inte vinsten av globaliseringen lika, och globaliseringen skapar oro. EU måste stödja sina medborgare genom att ge dem verktyg som kan hjälpa dem att anpassa sig till ändrade omständigheter och visa solidaritet med de som påverkas negativt så att de svagaste inte lämnas åt sig själva. · EU har inte kunnat möta demografi- och hälsoutmaningen . Tack vare bättre hälso- och arbetsförhållanden lever en växande andel européer nu längre och friskare liv, och får ett längre och aktivare liv som pensionärer. Trots migration från tredjeländer kommer den totala befolkningen i EU att minska något och bli mycket äldre. Att säkerställa hållbara pensioner är därför en avgörande utmaning för de sociala skyddssystemens framtid. · Social utestängning kvarstår i många delar av de europeiska samhällena . Livets chanser är inte jämnt fördelade i dagens samhällen. Verklig, lika tillgång till anställning, livslångt lärande, sociala tjänster och hälso- och sjukvård varierar markant i EU, och en avsevärd andel av EU:s befolkning har allvarliga problem att nå en dräglig levnadsstandard och hitta ett arbete. År 2004 tjänade omkring 100 miljoner européer mindre än medianinkomsten i EU på ca 8 000 euro per år. · Fortsatt diskriminering på grundval av kön eller annat . Europa har under åren gjort stora framsteg i fråga om jämställdhet. Trots det finns det fortfarande stora brister i jämställdheten på arbetsmarknaden och när det gäller möjligheten att förena arbete och privatliv, socialt skydd och social utestängning, hälsa, entreprenörskap samt politiskt och ekonomiskt beslutsfattande liksom inom vetenskapen och tekniken. Utanför arbetslivet varierar dessutom skyddet mot diskriminering på grundval av funktionshinder, ålder, sexuell läggning och religion eller övertygelse mellan olika medlemsstater. · EU måste främja globaliseringens sociala dimension bättre . Internationella arbetsorganisationen (ILO) rapporterar att många människor i världen, särskilt kvinnor, trots ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning inte har tillgång till lämpliga jobb och arbetsförhållanden. Uppskattningsvis 487 miljoner arbetstagare – 16,4 procent av alla arbetstagare – tjänar fortfarande inte tillräckligt för att de och deras familjer ska ta sig över fattigdomsgränsen på 1 US-dollar per person och dag. EU bör fortsätta att vidta kraftfulla åtgärder för att påverka den internationella agendan så att den återspeglar våra intressen och värderingar, bl.a. som en del av agendan för drägliga arbetsvillkor. · EU:s politik och instrument måste utnyttjas för att reagera på de nya sociala förhållandena . Många andra politikområden än sysselsättnings- och socialpolitiken har en stor social påverkan, t.ex. politiken rörande miljö, makroekonomi, den inre marknaden, utbildning och forskning. Inför den nya sociala verkligheten, som är mångfasetterad och komplex, måste man fastställa huruvida det finns utrymme för fler gemensamma, områdesövergripande åtgärder på EU-nivå som förenar alla relevanta politikområden och huruvida de instrument som EU har till sitt förfogande för att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser bör ses över. 4. Mål Med hänsyn till problembeskrivningen bör EU, samtidigt som man respekterar subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, sträva efter att förbättra sina medborgares välfärd och livskvalitet genom att · förbättra unga människors möjligheter i livet, · främja nya kunskaper för nya jobb, ett meningsfullt yrkesliv och bättre arbetstillfällen, · främja längre och friskare liv, · motverka fattigdom och social utestängning, · ytterligare främja jämställdhet och lika möjligheter, · påverka den internationella agendan för att främja de europeiska värderingarna, · säkra en lämplig kombination av politiska åtgärder och öka EU-instrumentens effektivitet. Ovannämnda mål är fullt förenliga med och stöder annan EU-politik och andra EU-strategier, särskilt den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning , EU:s strategi för hållbar utveckling och den inre marknaden . 5. Huvudsakliga politiska alternativ Enligt EG-fördraget har EU:s medlemsstater huvudansvaret för den ändring av politiken som krävs för att möta den nya sociala verkligheten och uppnå målen i avsnitt 4. Den grundläggande frågan är därför att fastställa om EU bör fortsätta att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser, och i så fall på vilket sätt. I konsekvensanalysen övervägdes följande tre alternativ: · Alternativ 1: ”oförändrat tillvägagångssätt – oförändrad politik” . Detta innebär att man fortsätter att tillämpa gemenskapens regelverk eftersom man anser att regelverket redan i tillräckligt hög grad uppfyller de krav som den nya sociala verkligheten ställer och att det inte finns något behov av i) ny (eller ändrad) gemenskapslagstiftning, ii) en översyn att de befintliga instrumenten på EU-nivå eller iii) mer gemensamma insatser mellan EU:s politikområden. · Alternativ 2: ”oförändrat tillvägagångssätt – förändrad politik” . Liksom i alternativ 1 skulle kommissionen fortsätta att tillämpa gemenskapens befintliga regelverk. Till skillnad från alternativ 1 skulle alternativ 2 emellertid innebära att man anser att gemenskapens regelverk inte i tillräckligt hög grad uppfyller de krav som den nya sociala verkligheten ställer och, för att ta hänsyn till den nya sociala verkligheten, lägger fram en reviderad social agenda (som omfattar både lagstiftning och andra initiativ) med fokus på sysselsättning, sociala frågor och lika möjligheter. Även nya åtgärder på andra områden (t.ex. utbildning, hälsa, informationssamhället och den inre marknaden) som har en social påverkan skulle vidtas, men oberoende av den reviderade sociala agendan. · Alternativ 3: ”förändrat tillvägagångssätt – förändrad politik” . Liksom i alternativen 1 och 2 skulle kommissionen fortsätta att tillämpa gemenskapens befintliga regelverk. Till skillnad från alternativ 2 skulle alternativ 3 emellertid innebära att man anser att den områdesövergripande karaktären hos de problem som uppstår till följd av den nya sociala verkligheten kräver att alla relevanta EU-politikområden utnyttjas med ett helhetsperspektiv som sträcker sig utöver sysselsättning, sociala frågor och lika möjligheter och även omfattar hälsa, utbildning, informationssamhället, den inre marknaden, makroekonomisk politik, miljö och utrikespolitik. Alternativ 3 skulle innebära att man lägger fram en förnyad social agenda som förenar alla relevanta politikområden och utnyttjar den outnyttjade potential som därigenom skapas genom att stödja sig på tre pelare: möjligheter, tillgång och solidaritet. 6. Jämförelse av alternativen Enligt alternativ 1 skulle gemenskapens gällande regelverk och politik bibehållas i sin nuvarande form, medan man i huvudsak skulle överlåta åt medlemsstaterna att hantera den nya sociala verkligheten. Om EU:s politik inte anpassas till den nya sociala verkligheten kommer det antagligen att på medellång och lång sikt få negativa följder både ekonomiskt, socialt, miljömässigt och politiskt. EU skulle inte längre spela sin roll som katalysator för förändring och inte ta hänsyn till att problemen förändras. Ur ett EU-styrningsperspektiv skulle kommissionen inte visa sitt engagemang för att förbättra EU-medborgarnas välfärd, trots deras förväntningar. Detta skulle allvarligt kunna undergräva EU:s legitimitet. Enligt alternativ 2 skulle kommissionen lägga fram en reviderad social agenda som begränsas till områdena sysselsättning, sociala frågor och lika möjligheter. Analysen av de ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekterna visade att den allmänna effekten skulle vara positiv. Även om man skulle visa att EU försöker lösa EU-medborgarnas problem, skulle den allmänna effekten av EU:s åtgärder troligen vara begränsad till följd av bristen på omfattning (man utnyttjar inte andra politikområden för att möta den nya sociala verkligheten) och handlingsmöjligheter (man tar inte hänsyn till alla medborgarnas förväntningar). Enligt alternativ 3 skulle EU utnyttja alla relevanta politikområden för att möta den nya sociala verkligheten. Detta skulle möjliggöra synergieffekter mellan olika områden. Dessutom skulle EU:s åtgärder vara mycket omfattande (de skulle omfatta fler områden än sysselsättning, sociala frågor och lika möjligheter) och konsekventa samt ge handlingsmöjligheter. Man skulle inte skapa en ny process på EU-nivå, utan åtgärderna skulle stödja de befintliga processerna, t.ex. den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. Åtgärderna skulle stödja medlemsstaternas insatser och respektera subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Slutligen visar konsekvensanalysen att en översyn av de befintliga instrumenten skulle maximera EU-åtgärdernas effektivitet. Sammanfattningsvis föredras alltså alternativ 3 (”en förnyad social agenda för möjligheter, tillgång och solidaritet”). 7. Mervärde och subsidiaritet Medlemsstaterna har huvudansvaret för den ändring av politiken som krävs för att möta den nya sociala verkligheten. Samrådet om Europas sociala verklighet bekräftade dock att medborgarnas förtroende för det europeiska projektet är beroende av en trovärdig socialpolitik på EU-nivå. EU bör bara agera om man kan visa att det ger ett mervärde, i överensstämmelse med bestämmelserna om subsidiaritet och proportionalitet. Detta hindrar dock inte att EU tar på sig en aktivare roll för att påskynda förändringar och styra, stödja och följa nödvändiga reformer. Som en del i den förnyade sociala agendan tänker kommissionen lägga fram nya, konkreta initiativ, antingen samtidigt som meddelandet eller vid ett senare tillfälle. Där så är lämpligt kommer kommissionen att göra konsekvensanalyser av de enskilda initiativen i enlighet med kommissionen riktlinjer för konsekvensanalys SEK(2005) 791. . De enskilda konsekvensanalyserna kommer att behandla aspekterna rörande subsidiaritet och mervärde i större detalj. [7] SEK(2005) 791. EU-mervärdet består huvudsakligen i att · lägga den politiska grunden för insatserna, · värna de europeiska värderingarna och skapa lika villkor för alla, · sprida erfarenheter och bra lösningar, · stödja lokala, regionala och nationella insatser, · informera och bygga upp en stark kunskapsbas. 8. Övervakning och utvärdering Den förnyade sociala agendan för möjligheter, tillgång och solidaritet skapar inte en separat process. Den stöder och är nära förbunden med pågående processer som Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, strategin för hållbar utveckling och den inre marknaden samt den öppna samordningsmetoden på områdena socialt skydd och social integration, utbildning och ungdomsfrågor. Separata övervaknings-, rapporterings- och utvärderingsmekanismer finns redan för alla dessa processer. Denna situation bör bibehållas, i stället för att man inför en ny rapporteringsmekanism för genomförandet av den förnyade sociala agendan. Den förnyade sociala agendan stöds av flera lagstiftningsinitiativ och andra initiativ, som ofta har egna konsekvensanalyser samt övervaknings- och utvärderingsmekanismer. Därför kommer det inte att behöva en ytterligare process för övervakning och utvärdering av de enskilda initiativen, men samstämmigheten mellan dem kommer att säkerställas. Kommissionen kommer 2010 att lägga fram en rapport om genomförandet av den förnyade sociala agendan. Rapporten bör omfatta en utvärdering av tillämpningen av den nya övergripande sociala klausulen i Lissabonfördraget. Med utgångspunkt i detta kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande om översynen av den förnyade sociala agendan för möjligheter, tillgång och solidaritet. [1] KOM(2006) 211. [2] Europas sociala verklighet – ett samrådsdokument från rådgivarbyrån för Europapolitik, tillgängligt på http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_sv.pdf . [3] KOM(2007) 726. [4] KOM(2005) 33. [5] Se http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_sv.htm , SEK(2008) 1896, eller en kortversion i bilaga 2 till konsekvensanalysen. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEK(2005) 791. ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN adjunto a la COMUNICACIÓN DE LA COMISIÓN AL PARLAMENTO EUROPEO, AL CONSEJO, AL COMITÉ ECONÓMICO Y SOCIAL EUROPEO Y AL COMITÉ DE LAS REGIONES Agenda Social Renovada: Oportunidades, acceso y solidaridad en la Europa del siglo xxi RESUMEN DE LA EVALUACIÓN DE IMPACTO {COM(2008) 412 final} {SEC(2008) 2156} RESUMEN DE LA EVALUACIÓN DE IMPACTO 1. Introducción En su Comunicación «Una agenda de los ciudadanos - Logrando resultados para Europa» COM(2006) 211. , la Comisión señaló que la Unión Europea debía analizar los cambios radicales que se están produciendo en nuestras sociedades y dar respuestas sostenibles a todos los niveles si quería abordar los retos a los que deben hacer frente la economía y las sociedades europeas. Sobre dicha base, la Comisión emprendió una evaluación a fondo de la realidad social de Europa «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . para determinar los cambios principales en curso en el empleo, la estructura familiar, los estilos de vida y las estructuras tradicionales de ayudas, que reflejan la presión, cada vez mayor, de la evolución demográfica.[1][2] COM(2006) 211. «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . Sobre la base de los resultados de esta amplia consulta, la cuestión fundamental a la que se debe responder ahora es si los enfoques actuales proporcionan respuestas adecuadas a los nuevos retos. La Comunicación «Oportunidades, acceso y solidaridad: hacia una nueva visión social para la Europa del siglo xxi» COM(2007) 726. establece la respuesta inicial de la Comisión a los nuevos retos que se desprenden de los resultados de la consulta sobre la realidad social de Europa. En la Comunicación de noviembre sobre la nueva visión social también se señala que, a más tardar a mediados de 2008, la Comisión elaborará una Agenda Social Renovada —que constituye el objeto de la presente evaluación de impacto— a fin de ayudar a dar resultados concretos a los ciudadanos europeos.[3] COM(2007) 726. Dada la naturaleza esencialmente política de dicha iniciativa, la presente evaluación de impacto es proporcionada respecto al objetivo fijado. Como tal, no pretende cuantificar el impacto con precisión, sino que se limita a un análisis cualitativo general del impacto probable. En la presente evaluación de impacto también se tienen en cuenta las observaciones del Comité de Evaluación de Impacto de la Comisión. 2. Antecedentes Uno de los puntos de partida de la Agenda Social Renovada es la Agenda Social correspondiente a 2005-2010, adoptada por la Comisión en 2005 COM(2005) 33. . La Comisión ha ejecutado ya todas las acciones previstas en el marco de la Agenda Social 2005-2010. Además, en febrero de 2007, se inició una consulta pública sobre la realidad social de Europa. Sobre la base de los resultados iniciales de la consulta, la Comunicación «Oportunidades, acceso y solidaridad: hacia una nueva visión social para la Europa del siglo xxi», adoptada en noviembre de 2007, establece una variedad de posibles respuestas a los retos sociales relacionados con el trabajo en la Unión Europea. Basándose en dicha consulta, la Comisión anunció que elaboraría una Agenda Social Renovada, que estaría lista a mediados de 2008. Sobre la base de las aproximadamente ciento cincuenta contribuciones recibidas hasta mediados de marzo de 2008, la Comisión publicó un informe de síntesis Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. . Asimismo, la Comisión ha escuchado las opiniones de las demás instituciones y organismos europeos y de las partes interesadas pertinentes, incluso con motivo del Foro de la Agenda Social, organizado los días 5 y 6 de mayo de 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . .[4][5][6] COM(2005) 33. Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . 3. Definición de los problemas En la Comunicación sobre la visión social de noviembre de 2007, la Comisión proporcionó una primera visión general de las realidades sociales sobre la base de la Evaluación de la Realidad Social en curso. Señaló que las sociedades europeas experimentan cambios rápidos y profundos tanto en el ámbito económico como en el social. Estos cambios están impulsados por poderosas fuerzas externas, como la globalización y el cambio climático, y por fuerzas internas, como la evolución demográfica y social. Como consecuencia de ello: · Los jóvenes no siempre empiezan con buen pie en la vida : A pesar de que los jóvenes de la UE disfrutan actualmente de muchas oportunidades, éstos se encuentran en una situación particularmente frágil. En 2005, el 19 % de los niños de la UE corrían riesgo de caer en la pobreza, frente al 16 % correspondiente a la población total de la UE. Demasiados jóvenes no pueden aprovechar todo su potencial ni integrarse con éxito en el mercado de trabajo, y abandonan los estudios sin una cualificación oficial. El desempleo juvenil sigue siendo un grave problema. · Los ciudadanos no están equipados con las capacidades necesarias para tener una carrera profesional satisfactoria en la sociedad del conocimiento : Aunque la UE está bien situada para beneficiarse de la globalización, las ventajas de la misma no se distribuyen de forma equitativa y la globalización despierta recelos. La UE debe apoyar a sus ciudadanos equipándolos con herramientas que puedan ayudarlos a adaptarse a unas realidades que cambian y a mostrarse solidarios con los que se ven perjudicados para garantizar que los más vulnerables no se queden marginados. · La UE no ha respondido a los retos demográfico y sanitario : Como consecuencia de la mejora de la salud y las condiciones laborales, actualmente cada vez más europeos disfrutan de vidas más largas y saludables así como de una jubilación más larga y activa. A pesar de la inmigración procedente de terceros países, la población total de la UE descenderá ligeramente y tendrá una media de edad mucho más alta. Por consiguiente, garantizar la sostenibilidad de las pensiones es un desafío fundamental para el futuro de los sistemas de protección social. · La exclusión social persiste en muchas partes de las sociedades europeas : Las oportunidades personales no se distribuyen de manera uniforme en las sociedades actuales. A través de la UE se dan diferencias notables por lo que se refiere a un acceso efectivo e igual al empleo, el aprendizaje permanente y los servicios sociales y sanitarios, ya que una proporción significativa de la población de la UE encuentra grandes dificultades para llevar una vida digna y encontrar empleo. En 2004, aproximadamente cien millones de europeos ganaron menos de la renta mediana de la UE, de aproximadamente 8 000 euros anuales. · Discriminación continua por motivos de sexo y por otros motivos : Europa ha avanzado notablemente por lo que se refiere a la igualdad entre hombres y mujeres. No obstante, siguen produciéndose grandes desigualdades por lo que se refiere al mercado laboral, la conciliación del trabajo y la vida privada, la protección social y la exclusión social, la salud, el mundo de la empresa, la toma de decisiones políticas y económicas así como la ciencia y la tecnología. Además, la protección contra la discriminación fuera del ámbito del empleo por motivos de discapacidad, edad, orientación sexual y religión o convicciones varía entre los distintos Estados miembros. · La UE debe promover mejor la dimensión social de la globalización : La OIT informa de que, a pesar del crecimiento de la economía y el empleo, muchas personas de todo el mundo, sobre todo mujeres, no tienen acceso a un empleo y unas condiciones laborales adecuados. Se calcula que 487 millones de trabajadores —el 16,4 %— aún no gana lo suficiente para que ellos y sus familias superen el umbral de la pobreza (de un dólar estadounidense diario por persona). La UE debe seguir tomando medidas decisivas para dar forma a la Agenda Internacional, de modo que refleje nuestros intereses y valores, incluso como parte de la «Agenda del Trabajo Digno». · Es necesario movilizar las políticas y los instrumentos de la UE para responder a las nuevas realidades sociales : Muchas políticas aparte de la social y de empleo, como las políticas de medio ambiente, macroeconómica, de mercado interior, educativa o de investigación, tienen un impacto social importante. En respuesta a las nuevas realidades sociales, que son polifacéticas y complejas, la cuestión es saber si existe margen para una acción más transversal o conjunta a escala de la UE, que reúna todas las políticas pertinentes, y si deben revisarse las herramientas de que dispone la UE para apoyar y complementar las actividades de los Estados miembros. 4. Objetivos En respuesta a la definición de los problemas, la UE debe aspirar a mejorar el bienestar y la calidad de vida de los ciudadanos europeos, al mismo tiempo que respeta el principio de subsidiariedad y de proporcionalidad del siguiente modo: · aumentando las oportunidades personales para los jóvenes; · promoviendo nuevas capacidades para obtener nuevos puestos de trabajo, carreras profesionales satisfactorias y mejores empleos; · fomentando vidas más largas y saludables; · luchando contra la pobreza y la exclusión social; · avanzando en la igualdad entre hombres y mujeres y la igualdad de oportunidades; · influyendo en la agenda internacional para promover los valores europeos; · velando por una combinación de políticas adecuada y aumentando la efectividad de los instrumentos de la UE. Los objetivos mencionados anteriormente son plenamente coherentes con otras políticas de la UE, en particular la Estrategia Renovada de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo , la Estrategia de Desarrollo Sostenible de la UE y el mercado único , y apoyan dichas políticas. 5. Principales opciones políticas En virtud del Tratado CE, los Estados miembros de la UE asumen la responsabilidad principal por lo que se refiere a los cambios políticos necesarios para responder a las nuevas realidades sociales y cumplir los objetivos que figuran en el punto 4. Por tanto, la cuestión fundamental es saber si la UE debe continuar apoyando y completando las actividades de los Estados miembros y, en caso afirmativo, cómo debe hacerlo. En la evaluación de impacto se consideran tres opciones: · Opción 1: « no cambiar de enfoque – no cambiar de política »: Esto implica seguir aplicando el acervo comunitario y considerar que éste ya responde adecuadamente a las nuevas realidades sociales y que no habría ninguna necesidad de: i) nueva legislación europea (o revisión de la vigente), ii) estudio de los instrumentos existentes a escala de la UE, iii) una labor más conjunta entre las políticas de la UE. · Opción 2: « no cambiar de enfoque – cambiar de política »: Al igual que en la opción 1, la Comisión seguiría aplicando el acervo comunitario existente. Sin embargo, a diferencia de la opción 1, la opción 2 implicaría considerar que el acervo comunitario existente no responde adecuadamente a las nuevas realidades sociales y presentar una Agenda Social revisada (con iniciativas legislativas y no legislativas) que tuviera en cuenta las nuevas realidades sociales centradas en el empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades. También se emprenderían —independientemente de la Agenda Social revisada— nuevas acciones en otros ámbitos políticos (como educación, salud, sociedad de la información y mercado interior) que tendrían un impacto social. · Opción 3: « cambiar de enfoque - cambiar de política »: Al igual que en las opciones 1 y 2, la Comisión seguiría aplicando el acervo comunitario existente. Sin embargo, a diferencia de la opción 2, la opción 3 implicaría considerar que la naturaleza transversal de los problemas derivados de las nuevas realidades sociales exige movilizar todas las políticas pertinentes de la UE de una manera holística que vaya más allá del empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades, y se amplíe a la salud, la educación, la sociedad de la información, el mercado interior, las políticas macroeconómicas, el medio ambiente y las políticas exteriores. La opción 3 implicaría presentar una Agenda Social Renovada que reuniera todas las políticas pertinentes y capitalizara ese potencial tan desaprovechado entre ellas, basándose en tres pilares: las Oportunidades, el Acceso y la Solidaridad. 6. Comparación entre las opciones Con arreglo a la opción 1, el acervo comunitario y las políticas vigentes se mantendrían en forma actual, mientras que la consideración de las nuevas realidades recaería principalmente en los Estados miembros. Es probable que el fracaso a la hora de adaptar las políticas de la UE a las nuevas realidades sociales tenga, a medio y largo plazo, un impacto negativo a través de las cuatro dimensiones (económica, social, medioambiental y política). La UE ya no desempeñaría su papel de impulsora de los cambios y no sería capaz de tener en cuenta las cuestiones evolutivas. Desde el punto de vista de la gobernanza de la UE, la Comisión no podría demostrar su compromiso con el aumento del bienestar de los ciudadanos europeos, pese a las expectativas de los mismos. Esto podía socavar gravemente la legitimidad de la UE. Con arreglo a la opción 2, la Comisión presentaría una Agenda Social revisada limitada a los ámbitos social, de empleo y de igualdad de oportunidades. El análisis de las dimensiones económicas, sociales y medioambientales ha puesto de manifiesto que el impacto global sería positivo. Aunque se consideraría que la UE aborda los temas que preocupan a sus ciudadanos, es probable que la acción de la UE tuviera un impacto limitado por ser incompleta (ser incapaz de movilizar otras políticas que respondan a las nuevas realidades sociales) y poco sensible (ser incapaz de tener en cuenta todas las expectativas de los ciudadanos). Con arreglo a la opción 3, la UE movilizaría todas sus políticas pertinentes para responder a las nuevas realidades sociales, lo cual permitiría crear sinergias entre las políticas de la UE. Además, la acción de la UE sería muy completa (iría más allá de los ámbitos del empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades), sensible y coherente. No daría lugar a un nuevo proceso a escala de la UE. Por el contrario, apoyaría los procesos existentes, incluida la Estrategia Renovada de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo. Apoyaría actividades de los Estados miembros y respetaría los principios de subsidiariedad y de proporcionalidad. Por último, el análisis de impacto muestra claramente que una revisión de las herramientas existentes aumentaría al máximo la efectividad y la eficacia de la acción de la UE. En conclusión, la opción 3 («una Agenda Social Renovada respecto a las oportunidades, el acceso y la solidaridad») es la preferida. 7. Valor añadido y subsidiariedad Los Estados miembros asumen la responsabilidad principal respecto a los cambios políticos necesarios para responder a las nuevas realidades sociales. Sin embargo, la consulta sobre la realidad social de Europa ha confirmado que la confianza de los ciudadanos en el proyecto europeo depende de la credibilidad de las políticas sociales a nivel europeo. La actuación de la UE seguirá estando supeditada a un valor añadido probado, de acuerdo con los principios de subsidiariedad y proporcionalidad. Sin embargo, esto no impide a la UE desempeñar un papel más dinámico para favorecer el cambio y dirigir, apoyar y acompañar las reformas necesarias. Como parte de la Agenda Social Renovada, la Comisión se propone presentar nuevas iniciativas concretas, ya sea al mismo tiempo que la Comunicación o en una fecha posterior. En su caso, la Comisión realizará evaluaciones de impacto de las iniciativas específicas de conformidad con las directrices de la Comisión para la evaluación de impacto SEC(2005) 791. . Las evaluaciones individuales de impacto tratarán con mayor detalle los aspectos relacionados con la subsidiariedad y el valor añadido. [7] SEC(2005) 791. El valor añadido de la UE consiste fundamentalmente en: · establecer marcos de acción política; · mantener los valores de Europa y garantizar unas condiciones equitativas; · compartir las experiencias y las mejores prácticas; · apoyar las medidas locales, regionales y nacionales; · sensibilizar y crear una base de conocimientos sólida. 8. Seguimiento y evaluación La Agenda Social Renovada respecto a «las oportunidades, el acceso y la solidaridad» no da lugar a un proceso aparte. Apoya los procesos en curso, como la Estrategia de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo, la Estrategia de Desarrollo Sostenible, el mercado único y los procesos del Método Abierto de Coordinación en materia de protección social e inclusión social, educación y juventud, y está estrechamente relacionada con dichos procesos. Para todos estos procesos existen mecanismos separados de seguimiento, información y evaluación. Y debe seguir siendo así, sin añadir ningún mecanismo de información adicional para la aplicación de la Agenda Social Renovada. La Agenda Social Renovada recibe el apoyo de varias iniciativas legislativas y no legislativas, a menudo con sus propias evaluaciones de impacto y sus propios mecanismos de seguimiento y evaluación. Como consecuencia, no habrá ningún proceso adicional para hacer un seguimiento y una evaluación de cada iniciativa, si bien se garantizará la coherencia entre las mismas. En 2010, la Comisión presentará un informe sobre la aplicación de la Agenda Social Renovada. Dicho informe debería incluir una evaluación de la aplicación de la nueva cláusula social horizontal del Tratado de Lisboa. Sobre esa base, la Comisión presentará una Comunicación relativa a la revisión de la Agenda Social Renovada respecto a «las oportunidades, el acceso y la solidaridad». [1] COM(2006) 211. [2] «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . [7] SEC(2005) 791. NL (...PICT...)|COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN| Brussel, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 definitief WERKDOCUMENT VAN DE DIENSTEN VAN DE COMMISSIE bij de MEDEDELING VAN DE COMMISSIE AAN HET EUROPEES PARLEMENT, DE RAAD, HET EUROPEES ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ EN HET COMITÉ VAN DE REGIO’S Vernieuwde sociale agenda: Kansen, toegang en solidariteit in het Europa van de 21 e eeuw SAMENVATTING VAN DE EFFECTBEOORDELING {COM(2008) 412 definitief} {SEC(2008) 2156} SAMENVATTING VAN DE EFFECTBEOORDELING 1. Inleiding In haar mededeling Een agenda voor de burger: concrete resultaten voor Europa COM(2006) 211. heeft de Commissie erop gewezen dat de Europese Unie een analyse moet opstellen van de radicale wijzigingen die zich in onze samenleving voltrekken en duurzame antwoorden op alle niveaus moet ontwikkelen, als zij het hoofd wil bieden aan de uitdagingen waarmee de economieën en samenlevingen van Europa worden geconfronteerd. Op grond daarvan heeft de Commissie een omvattende inventaris van de sociale realiteit van Europa "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf opgesteld om een beeld te geven van de belangrijkste veranderingen die zich op het gebied van werkgelegenheid, gezinsstructuur, levensstijlen en traditionele steunstructuren voordoen en die de toenemende druk van de demografische veranderingen weerspiegelen. [1][2] COM(2006) 211. "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf In het licht van de resultaten van deze brede raadpleging is de cruciale vraag nu of de bestaande aanpak een passend antwoord op de nieuwe uitdagingen biedt. De mededeling over Kansen, toegang en solidariteit: naar een nieuwe sociale visie voor het Europa van de 21ste eeuw COM(2007) 726. vormt het eerste antwoord van de Commissie op de nieuwe uitdagingen die naar voren komen uit de resultaten van de raadpleging over de sociale realiteit van Europa. In de mededeling van november over de nieuwe sociale visie staat ook dat de Commissie voor medio 2008 een vernieuwde sociale agenda – die het onderwerp van deze effectbeoordeling is – zal opstellen om concrete resultaten voor de Europese burgers tot stand te helpen brengen.[3] COM(2007) 726. Gezien de wezenlijk politieke aard van dit initiatief is deze effectbeoordeling evenredig aan het gestelde doel. Als zodanig wil zij de effecten niet precies kwantificeren, maar beperkt zij zich tot een algemene kwalitatieve analyse van de waarschijnlijke effecten. Deze effectbeoordeling houdt ook rekening met de opmerkingen van de Raad voor effectbeoordeling van de Commissie. 2. Achtergrond Een van de uitgangspunten voor de vernieuwde sociale agenda is de sociale agenda voor 2005-10, die in 2005 door de Commissie is goedgekeurd COM(2005) 33. . De Commissie heeft nu alle in de sociale agenda 2005-10 geplande acties uitgevoerd. Bovendien is in februari 2007 een publieke raadpleging over de sociale realiteit van Europa gelanceerd. Op grond van de eerste resultaten van de raadpleging is in november 2007 een mededeling, getiteld Kansen, toegang en solidariteit: naar een nieuwe sociale visie voor het Europa van de 21ste eeuw , goedgekeurd, die een aantal mogelijke antwoorden bevat op de maatschappelijke veranderingen die thans in de Europese Unie plaatsvinden Naar aanleiding van deze raadpleging heeft de Commissie aangekondigd dat zij voor medio 2008 een vernieuwde sociale agenda zou opstellen. Op grond van de circa 150 bijdragen, die medio maart 2008 waren ontvangen, heeft de Commissie een samenvattend verslag gepubliceerd Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. . De Commissie heeft ook geluisterd naar de standpunten van de andere Europese instellingen en organen en van de relevante belanghebbenden, onder meer tijdens het op 5-6 mei 2008 georganiseerde Social Agenda Forum http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html .[4][5][6] COM(2005) 33. Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Probleemstelling In de mededeling over de sociale visie van november 2007 heeft de Commissie een eerste overzicht gegeven van de sociale realiteiten op grond van de inventaris over de sociale realiteit. Zij heeft erop gewezen dat de Europese samenlevingen snelle en diepgaande veranderingen op zowel economisch als sociaal gebied ondergaan. Deze veranderingen worden aangestuurd door sterke externe krachten zoal globalisering en klimaatverandering, alsook door interne krachten zoals demografische en sociale ontwikkelingen. Een en ander leidt tot de volgende resultaten: · Jongeren krijgen niet de beste start in het leven : ondanks het feit dat jongeren in de EU thans over enorm veel kansen beschikken, bevindt de huidige jonge generatie zich in een bijzonder fragiele situatie. In 2005 liep 19% van de kinderen in de EU een armoederisico, tegenover 16% voor de totale EU-bevolking. Teveel jongeren zijn niet in staat om hun volledig potentieel te ontwikkelen en met succes tot de arbeidsmarkt toe te treden en verlaten de school zonder een formele kwalificatie. Jeugdwerkloosheid blijft een ernstig probleem. · De burgers beschikken niet over de vaardigheden die vereist zijn voor bevredigende carrières in de kennismaatschappij : hoewel de EU goed is toegerust om van de globalisering te profiteren, worden de voordelen van de globalisering niet gelijkelijk verdeeld en leidt de globalisering tot ongerustheid. De EU moet haar burgers steunen door hun instrumenten te verschaffen om zich aan de veranderende realiteiten aan te passen en moet blijk geven van solidariteit met degenen die met negatieve gevolgen worden geconfronteerd om ervoor te zorgen dat de meest kwetsbaren niet uit de boot vallen. · De EU heeft niet het hoofd weten te bieden aan de demografische en gezondheidsuitdaging : als gevolg van betere gezondheids- en werkomstandigheden leeft een toenemend aantal Europeanen nu langer en gezonder en is nu ook langer en meer actief met pensioen. Ondanks de migratie uit derde landen zal de totale bevolking van de EU licht dalen en veel ouder worden. Als gevolg daarvan is de duurzaamheid van de pensioenen een cruciale uitdaging voor de toekomst van de socialebeschermingsstelsels. · Sociale uitsluiting blijft nog in vele delen van de Europese samenlevingen bestaan : de levenskansen zijn in de huidige samenlevingen niet gelijkelijk verdeeld. De effectieve, gelijke toegang tot werk, een leven lang leren, sociale diensten en gezondheidszorg varieert aanzienlijk binnen de EU: een belangrijk deel van de EU-bevolking heeft grote moeite een behoorlijke levensstandaard te bereiken en een baan te vinden. In 2004 verdienden ongeveer 100 miljoen Europeanen minder dan het mediane inkomen in de EU van ongeveer 8 000 euro per jaar. · Blijvende gender- en niet-gendergebaseerde discriminatie : Europa heeft in de loop der jaren aanzienlijke vooruitgang geboekt op het gebied van gendergelijkheid. Er blijven echter nog opmerkelijke ongelijkheden bestaan op het gebied van de arbeidsmarkt, de combinatie van werk en privéleven, de sociale bescherming en sociale uitsluiting, de gezondheidszorg, het ondernemerschap, de politieke en economische besluitvorming, en wetenschap en technologie. Bovendien varieert de bescherming tegen discriminatie buiten de werksfeer op grond van handicap, leeftijd, seksuele geaardheid en godsdienst of overtuiging van lidstaat tot lidstaat. · De EU moet de sociale dimensie van de globalisering beter bevorderen : de ILO wijst erop dat ondanks de groei van de economie en de werkgelegenheid veel mensen in de wereld, met name vrouwen, geen toegang hebben tot deugdelijke banen en werkomstandigheden. Naar schatting 487 miljoen werknemers - oftewel 16,4 percent van alle werknemers - verdienen nog niet genoeg om henzelf en hun gezinnen over de armoedegrens van 1 US-dollar per persoon en per dag te tillen. De EU moet beslissende actie blijven voeren om de internationale agenda vorm te geven, zodat hij onze belangen en waarden weerspiegelt, onder meer als onderdeel van de "Agenda voor fatsoenlijk werk". · De EU-beleidsvormen en -instrumenten moeten worden ingezet om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten : naast het werkgelegenheids- en het sociale beleid hebben veel andere beleidsvormen, zoals milieubeleid, het macro-economische beleid, het interne-marktbeleid, het onderwijs- of het onderzoekbeleid, een groot sociaal effect. Ten aanzien van de nieuwe sociale realiteiten, die veelzijdig en complex zijn, is het de vraag of er ruimte bestaat voor meer gezamenlijke transversale actie op EU-niveau die alle relevante beleidsvormen bundelt en of de instrumenten waarover de EU beschikt om de activiteiten van de lidstaten te ondersteunen en aan te vullen, moeten worden herzien. 4. Doelstellingen Ten aanzien van de probleemstelling moet de EU trachten het welzijn en de levenskwaliteit van de Europese burgers, onder naleving van het subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel, te verbeteren door: · het verbeteren van de levenskansen van jongeren; · het bevorderen van nieuwe vaardigheden voor nieuwe banen, bevredigende carrières en betere werkgelegenheid; · het bevorderen van een langer en gezonder leven; · het bestrijden van armoede en sociale uitsluiting; · het bevorderen van gendergelijkheid en gelijke kansen; · het vormgeven aan de internationale agenda om de Europese waarden te bevorderen; · het zorgen voor de passende beleidsmix en het vergroten van de doeltreffendheid van de EU-instrumenten. De hierboven vermelde doelstellingen zijn volledig in overeenstemming met en ondersteunen andere beleidsmaatregelen en strategieën van de EU, met name de vernieuwde Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid , de EU-strategie voor duurzame ontwikkeling en de interne markt . 5. Belangrijkste beleidsopties Krachtens het EG-Verdrag dragen de lidstaten van de EU de hoofdverantwoordelijkheid voor beleidsveranderingen om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten en om de overeenkomstige doelstellingen in punt 4 te verwezenlijken. De fundamentele vraag is daarom of de EU de activiteiten van de lidstaten moet blijven ondersteunen en aanvullen en, zo ja, hoe. Voor de effectbeoordeling worden drie opties overwogen: · Optie 1: "geen verandering in aanpak – geen verandering in beleid" : dat betekent dat wordt doorgegaan met de uitvoering van het communautaire acquis en dat wordt aangenomen dat het communautaire acquis reeds op passende wijze beantwoordt aan de nieuwe sociale realiteiten en dat er geen behoefte is aan i) nieuwe (of een herziening van de) Europese wetgeving, ii) een herziening van de bestaande instrumenten op EU-niveau, iii) meer gezamenlijke werkzaamheden tussen verschillende EU-beleidsvormen. · Optie 2: "geen verandering in aanpak – verandering in beleid' : zoals bij optie 1 zou de Commissie het bestaande communautaire acquis blijven uitvoeren. In tegenstelling tot optie 1 zou er bij optie 2 echter van worden uitgegaan dat het bestaande communautaire acquis niet op passende wijze aan de nieuwe sociale realiteiten beantwoordt en zou een vernieuwde sociale agenda (met wetgevende en niet-wetgevende initiatieven) worden ingediend om rekening te houden met de nieuwe sociale realiteiten (met name op het gebied van werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen). Er zouden ook nieuwe acties op andere beleidsgebieden (bijvoorbeeld onderwijs, gezondheidszorg, informatiemaatschappij en interne markt) met een sociaal effect worden gevoerd, maar die zouden los staan van de vernieuwde sociale agenda. · Optie 3: "verandering in aanpak – verandering in beleid" : zoals bij de opties 1 en 2 zou de Commissie het bestaande communautaire acquis blijven uitvoeren. In tegenstelling tot optie 2 zou er bij optie 3 vanuit worden gegaan dat de transversale aard van de problemen die door de nieuwe sociale realiteiten worden opgeroepen de inzet van alle relevante EU-beleidsvormen op een holistische wijze vereist; dat zou betekenen dat de maatregelen verder zouden gaan dan werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen en zouden worden uitgebreid tot gezondheidszorg, onderwijs, informatiemaatschappij, interne markt, macro-economisch beleid, milieu en extern beleid. Optie 3 zou inhouden dat een vernieuwde sociale agenda zou worden ingediend die alle relevante beleidsvormen bundelt en die stoelt op het onbenutte potentieel daarvan, gebaseerd op drie pijlers: kansen, toegang en solidariteit. 6. Vergelijking van de opties Bij optie 1 zouden het bestaande communautaire acquis en de bestaande communautaire beleidsvormen in hun huidige vorm behouden blijven en zouden het hoofdzakelijk de lidstaten zijn die bepalen hoe met de nieuwe sociale realiteiten rekening moet worden gehouden. Het niet-aanpassen van het EU-beleid aan de nieuwe sociale realiteiten zal op de middellange en lange termijn waarschijnlijk een negatief effect hebben op de vier dimensies daarvan (economisch, sociaal, milieu en politiek). De EU zou haar rol van katalysator voor verandering niet langer kunnen spelen en zou niet in staat zijn nieuwe beleidskwesties aan te pakken. Uit het oogpunt van EU-governance zou de Commissie geen blijk meer geven van haar engagement om het welzijn van de Europese burgers te verbeteren, ondanks hun verwachtingen daaromtrent. Dit zou de legitimiteit van de EU ernstig kunnen ondermijnen. Bij optie 2 zou de Commissie een herziene sociale agenda indienen, die beperkt is tot de gebieden werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen. Uit de analyse van de economische, sociale en milieudimensies is gebleken dat het algemene effect positief zou zijn. Hoewel deze optie erop zou wijzen dat de EU zich wel degelijk bekommert om de zorgen van de EU-burgers, zou het algemene effect van de EU-actie beperkt zijn wegens het feit dat zij niet omvattend genoeg (geen inzet van andere beleidsvormen om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten) en niet responsief genoeg (er wordt geen rekening gehouden met de verwachtingen van alle burgers) is. Bij optie 3 zou de EU al haar relevante beleidsvormen inzetten om op de nieuwe sociale realiteiten te reageren. Dit zou synergieën tussen verschillende beleidsvormen van de EU mogelijk maken. Bovendien zou de EU-actie zeer omvattend (zij zou verder reiken dan de gebieden werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen), responsief en consistent zijn. Zij zou geen nieuw proces op EU-niveau creëren. Zij zou daarentegen de bestaande processen ondersteunen, waaronder de vernieuwde Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid. Zij zou de activiteiten van de lidstaten ondersteunen en het subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel naleven. Ten slotte blijkt uit de analyse van de effecten duidelijk dat een herziening van de bestaande instrumenten de doeltreffendheid en de doelmatigheid van de EU-actie zou maximaliseren. Als conclusie kan worden gesteld dat optie 3 ("Een vernieuwde sociale agenda voor kansen, toegang en solidariteit") de optie is waaraan de voorkeur wordt gegeven. 7. Meerwaarde en subsidiariteit De hoofdverantwoordelijkheid voor de beleidsveranderingen die nodig zijn om op de nieuwe sociale realiteiten te reageren, ligt bij de lidstaten. De raadpleging over de sociale realiteit van Europa heeft echter bevestigd dat het vertrouwen van de burgers in het Europese project afhangt van een geloofwaardig sociaal beleid op Europees niveau. Er kan alleen een EU-actie wordt gevoerd als zij een aantoonbare meerwaarde heeft en beantwoordt aan het subsidiariteits- en het evenredigheidsbeginsel. Maar dit sluit een meer proactieve rol van de EU bij het katalyseren van veranderingen en het sturen, steunen en begeleiden van de noodzakelijke hervormingen, niet uit. Als onderdeel van de vernieuwde sociale agenda is de Commissie voornemens om concrete nieuwe initiatieven te presenteren, hetzij tegelijk met de mededeling, hetzij voor goedkeuring op een later tijdstip. Zo nodig zal de Commissie effectbeoordelingen van de specifieke initiatieven overeenkomstig de richtsnoeren voor effectbeoordeling van de Commissie uitvoeren SEC(2005) 791 . De individuele effectbeoordelingen zullen meer gedetailleerd betrekking hebben op de aspecten in verband met subsidiariteit en meerwaarde. [7] SEC(2005) 791 De EU-meerwaarde bestaat in hoofdzaak uit: · het creëren van beleidskaders voor actie; · het hooghouden van de Europese waarden en het zorgen voor gelijke regels; · het uitwisselen van ervaringen en goede praktijken; · het ondersteunen van lokale, regionale en nationale maatregelen; · het bevorderen van de bewustwording en het opbouwen van een sterke kennisbasis. 8. Monitoring en evaluatie De vernieuwde sociale agenda voor "kansen, toegang en solidariteit" creëert geen afzonderlijk proces. Hij ondersteunt en is nauw verbonden met in uitvoering zijnde processen, zoals de Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid, de strategie voor duurzame ontwikkeling, de interne markt en de processen van de open coördinatiemethode op het gebied van sociale bescherming en sociale inclusie, onderwijs en jeugdzaken. Voor al deze processen bestaan afzonderlijke monitoring-, rapporterings- en evaluatiemechanismen. Dit moet het geval blijven zonder toevoeging van een extra rapporteringsmechanisme voor de uitvoering van de vernieuwde sociale agenda. De vernieuwde sociale agenda wordt ondersteund door een aantal wetgevende en niet-wetgevende initiatieven, vaak met hun eigen effectbeoordelingen en monitoring- en evaluatiemechanismen. Daarom zal geen bijkomend proces voor de monitoring en de evaluatie van de afzonderlijke initiatieven wordt gecreëerd, hoewel voor de nodige samenhang tussen de verschillende initiatieven zal worden gezorgd. De Commissie zal in 2010 een verslag over de uitvoering van de vernieuwde sociale agenda indienen. Dit verslag moet een evaluatie van de uitvoering van de nieuwe horizontale sociale clausule in het Verdrag van Lissabon omvatten. Op grond daarvan zal de Commissie een mededeling over de evaluatie van de vernieuwde sociale agenda voor "kansen, toegang en solidariteit" presenteren. [1] COM(2006) 211. [2] "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEC(2005) 791 DA (...PICT...)|KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER| Bruxelles, den 2.7.2008 SEK(2008) 2157 endelig ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Ledsagedokument til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Den nye sociale dagsorden Muligheder, adgang og solidaritet i det 21. århundredes Europa RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2008) 412 endelig} {SEK(2008) 2156} RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSE 1. Indledning I meddelelsen En dagsorden for EU's borgere et resultatorienteret EU KOM(2006) 211. fremhævede Kommissionen, at EU må analysere de radikale ændringer, der er undervejs i vort samfund, og tilstræbe en bæredygtig respons på alle niveauer, for at tackle de udfordringer, Europas økonomi og samfund står over for. På det grundlag iværksatte Kommissionen en statusopgørelse over Europas sociale virkelighed "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers" findes på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . for at skaffe sig overblik over de store ændringer, der er på vej inden for beskæftigelse, familiemønstre, livsstil og traditionelle støtteforanstaltninger, og som afspejler det stigende pres fra de demografiske ændringer.[1][2] KOM(2006) 211. "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers" findes på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . Med udgangspunkt i resultaterne af den brede høring er det afgørende spørgsmål nu, om de eksisterende tilgange kan give tilfredsstillende svar på de nye udfordringer. Meddelelsen Muligheder, adgang og solidaritet: en ny social vision for det 21. århundredes Europa KOM(2007) 726. var Kommissionens første svar på de nye udfordringer, som fremgik af resultaterne af høringen om Europas sociale virkelighed. I meddelelsen fra november om den nye sociale vision hedder det også, at Kommissionen vil forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og fremlægge den i midten af 2008. Dagsordenen, som skal medvirke til at skabe konkrete resultater til fordel for EU-borgerne, er genstand for nærværende konsekvensanalyse.[3] KOM(2007) 726. Da initiativet hovedsagelig er af politisk karakter, står konsekvensanalysen i et rimeligt forhold til målet. Der sættes ikke præcise tal på virkningerne, og der foretages udelukkende en overordnet kvalitativ analyse af de sandsynlige konsekvenser. Konsekvensanalysen tager højde for bemærkningerne fra Kommissionens Udvalg for Konsekvensanalyse. 2. Sagsforløb Den nye sociale dagsorden tager bl.a. udgangspunkt i den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for 2005-2010, som Kommissionen vedtog i 2005 KOM(2005) 33. . Nu har Kommissionen gennemført alle de foranstaltninger, der blev planlagt under den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for 2005-2010. Endvidere blev der iværksat en offentlig høring om Europas sociale virkelighed i februar 2007. Med udgangspunkt i de første resultater af høringen indeholder meddelelsen Muligheder, adgang og solidaritet: en ny social vision for den 21. århundredes Europa , som blev vedtaget i november 2007, en række mulige svar på de udfordringer, der gør sig gældende i EU. På grundlag af høringen oplyste Kommissionen, at den ville forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og forelægge den i midten af 2008. Kommissionen offentliggjorde et resumé af de omkring 150 bidrag, den havde modtaget i midten af marts 2008 Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. . Kommissionen har også hørt de øvrige EU-institutioner og –organer og de relevante berørte parter, herunder på forummet om den sociale dagsorden den 5.-6. maj 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . .[4][5][6] KOM(2005) 33. Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . 3. Problemstilling I meddelelsen om den sociale vision fra november 2007 gav Kommissionen for første gang et overblik over den sociale virkelighed med udgangspunkt i den igangværende statusopgørelse over den sociale virkelighed. Den anførte, at det europæiske samfund oplever hurtige gennemgribende ændringer både på det økonomiske og det sociale område. Ændringerne forårsages af vældige eksterne kræfter, som f.eks. globaliseringen og klimaændringer, men også af interne kræfter, som den demografiske og sociale udvikling. Problemstillingen er som følger: · Unge får ikke den bedste start i livet : Selv om unge i EU nu har et væld af muligheder, befinder den unge generation af i dag sig i en særlig prekær situation. I 2005 risikerede 19 % af alle børn i EU at komme til at leve i fattigdom, mod 16 % af den samlede EU-befolkning. Alt for mange unge kan ikke udvikle deres fulde potentiale og finde et job og forlader skolen uden formelle kvalifikationer. Ungdomsarbejdsløshed er fortsat et alvorligt problem. · Borgerne har ikke de færdigheder, som er nødvendige for et tilfredsstillende karriereforløb i vidensamfundet : Selv om EU har gode muligheder for at udnytte globaliseringen, er fordelene ved globaliseringen ikke ligeligt fordelt, og globaliseringen giver anledning til bekymringer. EU bliver nødt til at støtte borgerne og udstyre dem med redskaber, som kan hjælpe dem med at tilpasse sig til ændrede forhold, og at udvise solidaritet over for dem, der påvirkes negativt for at sikre, at de mest sårbare bliver indenbords. · EU har ikke tacklet den demografiske og sundhedsrelaterede udfordring : Takket være bedre sundheds- og arbejdsforhold får stadig flere europæere nu et længere og sundere liv og en længere og mere aktiv pensionisttilværelse. Til trods for indvandring fra tredjelande vil den samlede befolkning i EU falde lidt og blive meget ældre. Bæredygtige pensioner er derfor afgørende for fremtidige socialsikringssystemer. · Social udstødelse gør sig fortsat gældende i mange dele af det europæiske samfund : Chancerne er ikke ligeligt fordelt i det moderne samfund. I EU er der stor forskel på, om der reelt er lige adgang for alle til beskæftigelse, livslang læring, socialordninger og sundhedsydelser, eftersom en stor del af EU's befolkning har store problemer med at opnå en rimelig levestandard og finde et arbejde. I 2004 tjente ca. 100 millioner europæere mindre end EU's medianindkomst på ca. 8 000 EUR pr. år. · Fortsat forskelsbehandling på grundlag af køn og andre forhold : Europa har i årenes løb gjort store fremskridt inden for ligestilling mellem kønnene. Alligevel er der stadig tale om store uligheder på arbejdsmarkedet, med hensyn til at forene arbejde og privatliv, i forbindelse med socialsikring og social udstødelse, på sundhedsområdet, inden for iværksætteri, i den politiske og økonomiske beslutningsproces og inden for videnskab og teknologi. Endvidere er der også forskel på medlemsstaternes beskyttelse mod forskelsbehandling uden for arbejdsmarkedet på baggrund af handicap, alder, seksuel orientering samt religion eller tro. · EU skal blive bedre til at fremme globaliseringens sociale dimension : Til trods for økonomisk vækst og flere job har mange mennesker i verden, navnlig kvinder, ifølge ILO ikke adgang til passende stillinger og arbejdsforhold. Det skønnes, at 487 millioner arbejdstagere — eller 16,4 procent af alle arbejdstagere — stadig ikke tjener så meget, at de kan hive sig selv og deres familier op over fattigdomsgrænsen, som ligger på 1 USD pr. person, pr. dag. EU bør fortsat gøre en beslutsom indsats for at forme den internationale dagsorden, således at den afspejler vores interesser og værdier, bl.a. som led i "Dagsordenen for anstændigt arbejde". · EU skal mobilisere politikker og redskaber som svar på den nye sociale virkelighed : Bortset fra den politik, der føres på det økonomiske og sociale område, har også mange andre politikker store sociale konsekvenser. Det gælder miljøpolitikken, politikken på det makroøkonomiske område samt den politik, der vedrører det indre marked og uddannelses- og forskningsområdet. Den nye sociale virkelighed har mange komplicerede facetter, og det er et spørgsmål, om der kan træffes flere fælles tværgående foranstaltninger på EU-niveau, som samler alle relevante politikker, og, om de redskaber, EU har til at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter, bør revideres. 4. Målsætninger I betragtning af problemstillingen bør EU under hensyn til princippet om subsidiaritet og proportionalitet sigte på at forbedre EU-borgernes velfærd og livskvalitet ved at: · forbedre unges chancer her i livet · fremme nye færdigheder til nye job, tilfredsstillende karriereforløb og bedre beskæftigelsesforhold · sikre et længere og sundere liv · bekæmpe fattigdom og social udstødelse · tage ligestilling mellem kønnene og lige muligheder et skridt videre · forme den internationale dagsorden for at fremme europæiske værdier · sikre en passende blanding af politikker og gøre EU's instrumenter mere effektive. De nævnte målsætninger er helt i overensstemmelse med og supplerer andre EU-politikker og –strategier, navnlig den fornyede Lissabonstrategi for vækst og jobskabelse , EU's strategi for bæredygtig udvikling og det indre marked . 5. Vigtigste politiske valgmuligheder I henhold til EF-traktaten er det først og fremmest op til EU-medlemsstaterne at sørge for de politiske ændringer, der skal til for at tackle de nye sociale forhold og realisere de tilsvarende målsætninger i afsnit 4. Det vigtigste spørgsmål er derfor, om EU fortsat bør støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter, og i givet fald hvordan. I forbindelse med konsekvensanalysen blev følgende tre muligheder overvejet: · Mulighed 1: "samme tilgang – samme politik" : Det betyder, at EU fortsætter med at gennemføre den gældende fællesskabslovgivning, og at den gældende fællesskabslovgivning allerede anses for at være et tilfredsstillende svar på de nye sociale forhold, og at der ikke er behov for i) ny (eller revideret) fællesskabslovgivning, ii) en revision af eksisterende instrumenter på EU-niveau, iii) yderligere koordinering af EU-politikker. · Mulighed 2: "samme tilgang – ny politik" : Som i forbindelse med mulighed 1 fortsætter Kommissionen med at gennemføre den gældende fællesskabslovgivning. Men i modsætning til mulighed 1 betyder mulighed 2, at den gældende fællesskabslovgivning ikke anses for at være et tilfredsstillende svar på de nye sociale forhold, og at der fremlægges en ny udgave af den sociale dagsorden (med lovgivnings- og ikke-lovgivningsmæssige initiativer) for at tage hensyn til de nye sociale forhold. Der fokuseres på beskæftigelse, sociale anliggender og lige muligheder. Der træffes også nye foranstaltninger inden for andre områder (f.eks. uddannelse, sundhed, informationssamfundet og det indre marked), som har sociale konsekvenser. Det sker dog uafhængigt af den nye sociale dagsorden. · Mulighed 3: "ny tilgang – ny politik" : Som i forbindelse med mulighed 1 og 2 fortsætter Kommissionen med at gennemføre den gældende fællesskabslovgivning. Men i modsætning til mulighed 2 betyder mulighed 3, at de tværgående problemer, som følger af de nye sociale forhold, skal løses ved at mobilisere alle relevante EU-politikker under et og gøre en indsats, som ikke blot omfatter beskæftigelse, sociale anliggender og lige muligheder, men også sundhed, uddannelse, informationssamfundet, det interne marked, makroøkonomiske politikker, miljø og eksterne politikker. Mulighed 3 betyder, at der fremlægges en ny udgave af den sociale dagsorden , som samler alle relevante politikker og med udgangspunkt i de tre søjler - muligheder, adgang og solidaritet – drager fordel af det næsten uudnyttede potentiale mellem dem. 6. Sammenligning af valgmuligheder Under mulighed 1 ville den gældende fællesskabslovgivning og de eksisterende fællesskabspolitikker blive videreført i deres nuværende form, og det ville hovedsagelig være op til medlemsstaterne at tage højde for de nye sociale forhold. Hvis EU-politikkerne ikke bliver tilpasset til de nye sociale forhold, vil det sandsynligvis få negative konsekvenser for alle fire dimensioner (den økonomiske, sociale, miljømæssige og politiske) på mellemlang og lang sigt. EU ville ikke længere varetage sin rolle og fungere som katalysator for ændringer og ville ikke tage højde for nye problemstillinger. Set i forhold til god EU-forvaltningspraksis ville Kommissionen således undlade at vise, at den er indstillet på at forbedre EU-borgernes velfærd, til trods for deres forventninger. Det kunne i høj grad sætte spørgsmålstegn ved EU's berettigelse. Under mulighed 2 ville Kommissionen fremlægge en ny udgave af den sociale dagsorden begrænset til beskæftigelse, sociale anliggender og lige muligheder. Analysen af den økonomiske, sociale og miljømæssige dimension har vist, at virkningerne generelt ville være positive. Borgerne ville kunne se, at EU tager deres bekymringer til efterretning, men sammenlagt ville EU's indsats sandsynligvis kun få begrænsede virkninger, for den ville hverken være tilstrækkeligt omfattende (ikke mobilisere andre politikker som svar på de nye sociale forhold) eller tilstrækkeligt lydhør (ikke leve op til alle borgeres forventninger). Under mulighed 3 ville EU mobilisere alle relevante politikker som svar på de nye sociale forhold. Det ville skabe mulighed for synergier mellem EU's politikker. Endvidere ville EU's indsats blive yderst omfattende (den ville nå ud over beskæftigelse, sociale anliggender og lige muligheder) og kunne betegnes som lydhør og konsekvent. Den ville ikke sætte gang i en ny proces på EU-plan. Den ville snarere underbygge de eksisterende processer, herunder den fornyede Lissabonstrategi for vækst og jobskabelse. Den ville supplere medlemsstaternes aktiviteter under hensyn til princippet om subsidiaritet og proportionalitet. Endelig lader konsekvensanalysen ingen tvivl tilbage - EU's indsats bliver mest effektiv, hvis de eksisterende redskaber revideres. Derfor er mulighed 3 ("En ny social dagsorden for muligheder, adgang og solidaritet") den bedste løsning. 7. Merværdi og subsidiaritet Medlemsstaterne har hovedansvaret for de politiske ændringer, der er en nødvendig forudsætning for at kunne reagere på de nye sociale forhold. Men høringen om Europas sociale virkelighed har bekræftet, at borgernes tillid til det europæiske projekt er afhængig af en troværdig socialpolitik på europæisk niveau. EU's indsats bør fortsat begrænses til områder, hvor EU bevisligt gør en forskel, jf. subsidiaritets- og proportionalitetskravene. Det udelukker dog ikke, at EU spiller en mere proaktiv rolle for at sætte gang i ændringerne og styre, støtte og følge de nødvendige reformer. Som led i den nye sociale dagsorden har Kommissionen til hensigt at fremlægge en række nye konkrete initiativer, som enten vedtages samtidig med meddelelsen eller på et senere tidspunkt. Kommissionen foretager om nødvendigt konsekvensanalyser af de enkelte initiativer i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for konsekvensanalyser SEK(2005) 791. . De enkelte konsekvensanalyser vil gå mere i dybden med spørgsmålet om subsidiaritet og merværdi. [7] SEK(2005) 791. EU tilfører hovedsagelig merværdi ved: · fastsættelse af de politiske rammer for en indsats · fastholdelse af de europæiske værdier og sikring af ensartede spilleregler · udveksling af erfaringer og oplysninger om god praksis · støtte til en indsats på lokalt, regionalt og nationalt plan · bevidstgørelse og opbygning af et stærkt videngrundlag. 8. Overvågning og evaluering Den nye sociale dagsorden for muligheder, adgang og solidaritet sætter ikke gang i en særskilt proces. Den underbygger og er tæt forbundet med igangværende processer som f.eks. Lissabonstrategien for vækst og jobskabelse, strategien for bæredygtig udvikling, det indre marked og de åbne koordinationsmetoder inden for social sikring og social inddragelse, uddannelse og ungdomsanliggender. Der findes særskilte overvågnings-, rapporterings– og evalueringsmekanismer for alle disse processer. Det bør fortsat være tilfældet, uden at der tilføjes en ekstra rapporteringsmekanisme for gennemførelsen af den nye sociale dagsorden. Den nye sociale dagsorden suppleres med en række lovgivnings- og ikke-lovgivningsmæssige initiativer, som i mange tilfælde har deres egen konsekvensanalyse og overvågnings- og evalueringsmekanismer. Der bliver derfor ikke tale om endnu en proces til overvågning og evaluering af de enkelte initiativer, selvom der vil blive taget højde for deres indbyrdes sammenhæng. Kommissionen aflægger rapport om gennemførelsen af den nye sociale dagsorden i 2010. Rapporten bør omfatte en evaluering af gennemførelsen af den nye horisontale sociale bestemmelse i Lissabontraktaten. Herefter fremlægger Kommissionen en meddelelse om evalueringen af den nye sociale dagsorden for muligheder, adgang og solidaritet. [1] KOM(2006) 211. [2] "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers" findes på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . [3] KOM(2007) 726. [4] KOM(2005) 33. [5] Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . [7] SEK(2005) 791. BG (...PICT...)|КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ| Брюксел, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА СЛУЖБИТЕ НА КОМИСИЯТА придружаващ СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ Обновена социална програма: Възможности, достъп и солидарност в Европа на 21-ви век ОБОБЩЕНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО {COM(2008) 412 окончателен} {SEC(2008) 2156} ОБОБЩЕНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО 1. Въведение В съобщението си Програма на гражданите — резултати за Европа COM(2006) 211. , Комисията изтъкна, че е необходимо Европейският съюз да анализира настъпващите радикални промени в нашите общества и да разработи устойчив отговор на всички нива, ако иска да се справи с предизвикателствата пред европейските икономики и общества. На тази основа Комисията предприе широкообхватен преглед на постигнатото в областта на европейската социална действителност „Европейска социална действителност, консултативен доклад на Бюрото на съветниците по европейска политика“, достъпен на: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf , за да оцени основните настъпващи промени в сферите на заетостта, семейната структура, начините на живот и традиционните структури за подпомагане, които отразяват нарастващия натиск на демографските промени.[1][2] COM(2006) 211. „Европейска социална действителност, консултативен доклад на Бюрото на съветниците по европейска политика“, достъпен на: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf Въз основа на от резултатите от тази широкомащабна консултация, ключовият въпрос, на който сега трябва да се даде отговор, е дали със съществуващите подходи се отговаря адекватно на новите предизвикателства. В съобщението Възможности, достъп и солидарност: към нова социална визия за Европа на XXI век COM(2007) 726. се дава първоначалният отговор на Комисията на новите предизвикателства, сформиран в резултат на консултацията относно европейската социална действителност. В съобщението от ноември относно новата социална визия се посочва също, че в средата на 2008 г. Комисията ще подготви обновена социална програма — която именно е предмет на настоящата оценка на въздействието — целяща да даде конкретни резултати за европейските граждани.[3] COM(2007) 726. С оглед на основополагащото политическо естество на посочената инициатива, настоящата оценка на въздействието е пропорционална на поставената цел. Като такава тя не претендира за точно количествено изразяване на въздействията, а се ограничава с общ качествен анализ на възможните въздействия. Настоящата оценка на въздействието отчита също и коментарите на Комитета по оценка на въздействието към Комисията. 2. История на досието Една от началните точки за обновената социална програма е социалната програма за 2005—10 г., приета от Комисията през 2005 г. COM(2005) 33. Комисията вече изпълни всички действия, планирани по социалната програма 2005—10 г. Освен това през февруари 2007 г. започна обществена консултация относно европейската социална действителност. Вземайки предвид първоначалните резултати от консултацията, в приетото през ноември 2007 г. съобщение Възможности, достъп и солидарност: към нова социална визия за Европа на XXI век се излагат някои възможни отговори на социалните предизвикателства, стоящи пред Европейския съюз. Изхождайки от тази консултация Комисията обяви, че в средата на 2008 г. ще подготви обновена социална програма. Въз основа на приблизително 150 становища, получени до средата на март 2008 г., Комисията публикува обобщен доклад Вж. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, или кратка версия в приложение 2 към доклада за оценката на въздействието. . Комисията се вслуша в становищата и на други европейски институции и органи и на съответните заинтересовани страни, включително по случай на Форума за социалната програма, организиран на 5—6 май 2008 г. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html[4][5][6] COM(2005) 33. Вж. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, или кратка версия в приложение 2 към доклада за оценката на въздействието. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Определяне на проблема В съобщението от ноември 2007 г. относно социалната визия Комисията направи първия общ преглед на социалната действителност въз основа на текущия преглед на постигнатото в областта на социалната действителност. Тя отбеляза, че европейските общества са в процес на бързо настъпващи дълбоки промени както в икономическата, така и в социалната сфера. Тези промени се предизвикват както от мощни външни сили, като глобализацията и промените в климата, така и от вътрешни сили, каквито са демографските и социалните процеси. В резултат на това: · Младите хора не получават най-добрия възможен старт в живота си : въпреки факта, че понастоящем младите хора в ЕС се радват на огромен брой възможности, днешното младо поколение беше в изключително деликатно положение. През 2005 г. 19 % от децата в ЕС бяха изправени пред риск от бедност, в сравнение с 16 % за цялото население на ЕС. Прекалено много младежи не са в състояние да развият пълния си потенциал и успешно да се включат в пазара на труда и напускат училище без официален документ за професионална квалификация. Безработицата сред младежите остава сериозен проблем. · Гражданите не притежават необходимите умения за реализиране на кариери в обществото на знанието : макар че ЕС има добри шансове да извлече ползи от глобализацията, тези ползи не се разпределят равномерно и глобализацията предизвиква чувство на страх. Необходимо е ЕС да подкрепи гражданите си, като им предостави на разположение средствата, които могат да им помогнат да се приспособят към променящата се действителност, и да покаже солидарност с неблагоприятно засегнатите, за да гарантира, че най-уязвимите няма да бъдат изоставени. · ЕС не успява да отговори на предизвикателството в областта на демографията и здравето : в резултат на по-добри здравни и работни условия все повече европейци в днешно време се радват на по-дълъг живот в по-добро здраве. Въпреки миграцията от трети страни, общото население на ЕС леко ще намалее и ще стане много по-възрастно. В резултат на това гарантирането на устойчивост на пенсиите е изключително важно предизвикателство за бъдещето на системите за социална закрила. · Социалното изключване остава траен проблем в много части на европейските общества : шансовете за успех не са разпределени равномерно в днешните общества. Ефективният и равен достъп до работни места, до обучение през целия живот, до социални и здравни услуги се различава значително в различните части на ЕС, като голяма част от населението на ЕС изпитва огромни трудности да си осигури достойно съществуване и да си намери работа. През 2004 г. около 100 млн. европейци са заработили по-малко от средния доход в ЕС от около 8 000 EUR годишно. · Продължава дискриминацията, основана или не на пола : в Европа е постигнат значителен напредък през годините в областта на равенството между половете. Въпреки това на пазара на труда все още съществува явно неравенство между половете — в намирането на равновесие между служебния и личния живот, в областите на социалната закрила и социалното изключване, в здравеопазването, предприемачеството, вземането на политически и икономически решения, както и в областта на науката и технологията. Освен това нивото на предоставената закрила срещу дискриминация извън сферата на заетостта въз основа на увреждания, възраст, сексуална ориентация и религиозна принадлежност или убеждения е различно сред държавите-членки. · ЕС трябва да окаже по-силна подкрепа по отношение на социалното измерение на глобализацията : МОТ съобщава, че въпреки отбелязването на растеж в икономиката и работните места много хора по света, и по-специално жените, нямат достъп до подходящи работни места и условия на работа. Преценява се, че 487 млн. работници — което представлява 16,4 % от всички работници — все още не печелят достатъчно, за да прехвърлят заедно със семействата си прага на бедност от 1 USD на човек на ден. ЕС следва да продължи да предприема решителни действия, за да влияе на международния дневен ред така, че той да отразява нашите интереси и ценности, включително като част от „Програмата за достоен труд“. · Политиките и инструментите на ЕС трябва да бъдат мобилизирани, за да отговорят на новата социална действителност : много политики, освен тези в областта на заетостта и социалните въпроси, като например политиките в областта на опазването на околната среда, макроикономиката, вътрешния пазар, образованието или изследванията, оказват силно социално влияние. В отговор на новата социална действителност, която е многостранна и сложна, е важно да се знае дали има възможност за повече съвместни комплексни действия на равнище ЕС, черпещи едновременно от всички имащи отношение политики, и дали средствата, с които разполага ЕС за подпомагане и допълване на действията на държавите-членки, следва да бъдат преразгледани. 4. Цели В отговор на определянето на проблема ЕС следва да се стреми към подобряване на благополучието и качеството на живот на европейските граждани, спазвайки едновременно с това принципа на субсидиарност и пропорционалност, чрез: · Подобряване на изгледите за успех на младите хора; · Насърчаване на придобиването на нови умения за нови работни места, реализирането на кариери и по-добра работа; · Създаване на условия за по-дълъг живот в по-добро здраве; · Борба с бедността и социалното изключване; · По-нататъшна работа по въпросите за равенството и равните възможности на половете; · Оказване на влияние върху международния дневен ред в подкрепа на европейските ценности; · Осигуряване на подходяща комбинация от политики и увеличаване на ефективността на инструментите на ЕС. Гореспоменатите цели подкрепят и са напълно съвместими с други политики и стратегии на ЕС, и по-специално с обновената Лисабонска стратегия за растеж и заетост , Стратегията на ЕС за устойчиво развитие и единния пазар . 5. Основни възможностите за политиката Съгласно Договора за ЕО държавите-членки на ЕС носят основната отговорност за необходимите промени в политиката в отговор на новата социална действителност и за постигане на съответните цели в раздел 4. Основният въпрос следователно е да се разбере дали ЕС следва да продължи да подкрепя и допълва действията на държавите-членки и — ако отговорът е положителен — как. В оценката на въздействието се разглеждат три основни възможности: · Възможност 1: „без промяна в подхода — без промяна в политиката“: това означава продължаване на прилагането на acquis на Общността и приемане, че acquis на Общността вече отговаря адекватно на новата социална действителност и че не би трябвало да има нужда от i) ново (или преразгледано) европейско законодателство, ii) преразглеждане на съществуващите инструменти на равнището на ЕС, iii) повече съвместно прилагане на политиките на ЕС. · Възможност 2: „без промяна в подхода — промяна в политиката“: както при възможност 1 Комисията би продължила да прилага съществуващото acquis на Общността. За разлика от възможност 1 обаче възможност 2 би означавала да се приеме, че съществуващото acquis на Общността не отговаря адекватно на нововъзникващата социална действителност и да се представи ревизирана Социална програма (включваща законодателни и незаконодателни инициативи) с акцент в областите на заетостта, социалните въпроси и равните възможности, за да се отчете новата социална действителност. Възможно да бъдат предприети нови действия и в други области на политиката (например образование, здравеопазване, информационно общество и вътрешен пазар), макар че те биха били извън ревизираната Социална програма. · Възможност 3: „промяна в подхода — промяна в политиката“: както при възможности 1 и 2, Комисията би продължила да прилага съществуващото acquis на Общността. За разлика от възможност 2 обаче възможност 3 би означавала да се приеме, че комплексното естество на проблемите, възникващи в следствие на новата социална действителност, изискват цялостното мобилизиране на всички имащи отношение политики на ЕС, освен тези в областите на заетостта, социалните въпроси и равните възможности, включващи и областите на здравеопазването, образованието, информационното общество, вътрешния пазар, макроикономиката, опазването на околната среда и външните отношения. Възможност 3 би означавала да се представи обновена социална програма , обединяваща всички имащи отношение политики и черпеща от неизползвания им общ потенциал, основан на три стълба: възможности, достъп и солидарност 6. Сравняване на възможностите При възможност 1 сегашните acquis и политики на Общността биха останали непроменени, като отчитането на новата социална действителност би било поверено главно на държавите-членки. Несправянето със задачата за адаптиране политиките на ЕС към новата социална действителност вероятно ще има отрицателно влияние във всички четири измерения (икономическо, социално, на околната среда и политическо) в краткосрочен и дългосрочен план. ЕС не би бил повече в състояние да изпълнява ролята си на катализатор на промяна и би отбелязал неуспех при отчитането на променящите се въпроси. От гледна точка на управлението на ЕС Комисията не би успяла да докаже ангажимента си за подобряване на благополучието на европейските граждани въпреки техните очаквания. Това би подкопало сериозно легитимността на ЕС. При възможност 2 Комисията би представила ревизирана социална програма, засягаща само областите на заетостта, социалните въпроси и равните възможности. Анализът на икономическото и социалното измерение и това на околната среда показа, че цялостното въздействие би било положително. Въпреки че усилията на ЕС за успокояване на тревогите на гражданите си биха били явни, цялостното въздействие от действията на ЕС вероятно ще бъде ограничено поради липсата му на всеобхватност (невъзможността да бъдат мобилизирани други политики в отговор на новата социална действителност) и на ответност (невъзможността да бъдат отчетени всички очаквания на гражданите). При възможност 3 ЕС би мобилизирал всичките си имащи отношение политики, за да отговори на новата социална реалност. Това ще даде възможност за постигане на положително взаимодействие между политиките на ЕС. Освен това действията на ЕС биха били много широкообхватни (те биха засегнали и други области освен тези на заетостта, социалните въпроси и равните възможности), ответни и последователни. Те не биха създали нов процес на равнището на ЕС, а по-скоро биха подпомогнали съществуващите процеси, включително обновената Лисабонска стратегия за „растеж и заетост“. Те биха подкрепили дейностите на държавите-членки и биха спазили принципа на субсидиарност и пропорционалност. На последно място, анализът на въздействието ясно показва, че преразглеждане на съществуващите инструменти би максимизирало ефективността и ефикасността на действията на ЕС. В заключение — предпочитание се дава на възможност 3 („Обновена социална програма за възможности, достъп и солидарност“). 7. Добавена стойност и субсидиарност Държавите-членки носят главната отговорност за необходимите промени в политиката в отговор на новата социална действителност. Консултацията относно социалната действителност в Европа обаче потвърди, че доверието на гражданите в европейския проект зависи от наличието на заслужаващи доверие социални политики на европейско равнище. В съгласие с изискванията за субсидиарност и пропорционалност, действията на Европейския съюз следва да запазят зависимостта си от доказаното създаване на добавена стойност. Това обаче не изключва възприемането на една по-активна роля на равнище ЕС с цел ускоряване на промените и насочване, подкрепа и съпровождане на необходимите реформи. Като част от обновената Социална програма Комисията възнамерява да представи конкретни нови инициативи едновременно със Съобщението или по-късно, когато те бъдат представени за приемане. Когато е целесъобразно, Комисията ще проведе оценки на въздействието на конкретни инициативи в съответствие с насоките за оценка на въздействието SEC(2005) 791 . Отделните оценки на въздействието ще се занимават в повече подробности с въпросите, свързани със субсидиарността и добавената стойност. [7] SEC(2005) 791 Добавената стойност на ЕС се състои главно във: · Установяване на политически рамки за действие; · Защитаване на ценностите на Европа и осигуряване на равнопоставеност; · Споделяне на опит и добри практики; · Подкрепа на дейностите на местно, регионално и национално равнище; · Повишаване на осведомеността и изграждане на стабилна база от знания. 8. Мониторинг и оценка Обновената социална програма за „възможности, достъп и солидарност“ не създава отделен процес. Тя подпомага и е тясно свързана със съществуващи процеси, като Лисабонската стратегия за „растеж и заетост“, „Стратегията за устойчиво развитие“, единния пазар и процесите на отворения метод на координация в областите на социалната закрила и социалното приобщаване, на образованието и на младежта. За всички тези процеси съществуват отделни механизми за мониторинг, докладване и оценяване. Това следва да остане непроменено, без да се добавя допълнителен механизъм за докладване за изпълнението на обновената социална програма. Обновената социална програма е подкрепяна от някои законодателни и незаконодателни инициативи, често разполагащи със свои собствени оценки на въздействието и механизми за мониторинг и оценяване. В резултат на това няма да има допълнителен процес на мониторинг и оценяване на отделните инициативи, въпреки че съгласуваността между тях ще бъде гарантирана. През 2010 г. Комисията ще представи доклад за изпълнението на обновената Социална програма. Този доклад следва да включва оценка на прилагането на новата хоризонтална социална клауза от Договора от Лисабон. На тази основа Комисията ще представи съобщение за преразглеждане на обновената социална програма за „възможности, достъп и солидарност“. [1] COM(2006) 211. [2] „Европейска социална действителност, консултативен доклад на Бюрото на съветниците по европейска политика“, достъпен на: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Вж. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, или кратка версия в приложение 2 към доклада за оценката на въздействието. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEC(2005) 791 PL (...PICT...)|KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH| Bruksela, dnia 7.7.2008 SEK(2008) 2157 DOKUMENT ROBOCZY SŁUŻB KOMISJI uzupełniający KOMUNIKAT KOMISJI DO PARLAMENTU EUROPEJSKIEGO, RADY, EUROPEJSKIEGO KOMITETU EKONOMICZNO-SPOŁECZNEGO I KOMITETU REGIONÓW Odnowiona agenda społeczna: Możliwości, dostęp i solidarność w Europie XXI wieku STRESZCZENIE OCENY SKUTKÓW {COM(2008) 412 wersja ostateczna} {SEC(2008) 2156} STRESZCZENIE OCENY SKUTKÓW 1. Wprowadzenie W komunikacie „Plan osiągnięcia wyników dla Europy z myślą o obywatelach” COM(2006) 211. Komisja zwróciła uwagę, że jeżeli Unia Europejska chce sprostać wyzwaniom stojącym przed gospodarkami i społeczeństwami Europy, powinna dokonać analizy radykalnych zmian, jakie zachodzą w naszym społeczeństwie, i wspierać zrównoważone reakcje na każdym szczeblu. Na tej podstawie Komisja przeprowadziła kompleksową ocenę realiów społecznych w Europie Realia społeczne w Europie, dokument konsultacyjny przygotowany przez Biuro Doradców ds. Polityki Europejskiej dostępny pod adresem: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf , aby określić główne zmiany, jakie zachodzą w strukturze zatrudnienia, rodziny, stylu życia oraz tradycyjnych strukturach wsparcia i które odzwierciedlają zwiększającą się presję związaną z przemianami demograficznymi.[1][2] COM(2006) 211. Realia społeczne w Europie, dokument konsultacyjny przygotowany przez Biuro Doradców ds. Polityki Europejskiej dostępny pod adresem: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf W oparciu o wyniki tych szeroko zakrojonych konsultacji należy odpowiedzieć na kluczowe pytanie – czy obecne podejście zapewnia odpowiednie reakcje na nowe wyzwania. W komunikacie pt. „Możliwości, dostęp i solidarność: ku nowej wizji społecznej Europy XXI wieku” COM(2007) 726. określono wstępną reakcję Komisji na nowe wyzwania, bazującą na wynikach konsultacji na temat realiów społecznych w Europie. W komunikacie z listopada na temat nowej wizji społeczeństwa określono, że Komisja przygotuje odnowioną agendę społeczną w połowie 2008 r. – co jest tematem niniejszej oceny skutków – aby pomóc obywatelom europejskim w osiągnięciu konkretnych rezultatów.[3] COM(2007) 726. Biorąc pod uwagę zasadniczo polityczny charakter tej inicjatywy, niniejsza ocena skutków jest współmierna do ustalonych celów. Jako taka, nie ma ona na celu dokładnego ilościowego określenia skutków, lecz ogranicza się do ogólnej analizy jakościowej prawdopodobnych skutków. W ocenie skutków brane są także pod uwagę komentarze Rady ds. Oceny Skutków Komisji. 2. Przebieg procedury Jednym z punktów wyjścia dla odnowionej agendy społecznej jest agenda społeczna na lata 2005-10 przyjęta przez Komisję w 2005 r. COM(2005) 33. Komisja przeprowadziła już wszystkie działania zaplanowane w ramach agendy społecznej na lata 2005-10. Ponadto w lutym 2007 r. rozpoczęto publiczne konsultacje na temat realiów społecznych w Europie. W oparciu o wstępne wyniki tych konsultacji w komunikacie „Możliwości, dostęp i solidarność: ku nowej wizji społecznej Europy XXI wieku” przyjętym w listopadzie 2007 r. określono szereg możliwych odpowiedzi na wyzwania społeczne w Unii Europejskiej. Na podstawie tych konsultacji Komisja ogłosiła, że przygotuje odnowioną agendę społeczną w połowie 2008 r. . Na podstawie około 150 ocen otrzymanych do połowy marca 2008 r. Komisja opublikowała sprawozdanie podsumowujące Zobacz http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, lub wersję skróconą w załączniku 2 sprawozdania z oceny skutków. . Komisja wysłuchała także opinii innych europejskich instytucji i organów oraz zainteresowanych stron m.in. przy okazji forum na temat agendy społecznej zorganizowanego w dniach 5–6 maja 2008 r. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html[4][5][6] COM(2005) 33. Zobacz http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, lub wersję skróconą w załączniku 2 sprawozdania z oceny skutków. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Opis problemu W komunikacie na temat wizji społecznej z listopada 2007 r. Komisja przedstawiła pierwszy ogólny przegląd realiów społecznych na podstawie trwającej oceny realiów społecznych. Zwróciła uwagę na to, że społeczeństwa europejskie podlegają szybkim i głębokim zmianom zarówno w sferze gospodarczej jak i społecznej. Zmiany te napędzane są przez ogromne wpływy zewnętrzne, takie jak globalizacja i zmiany klimatyczne, jak również przez wpływy wewnętrzne, takie jak zmiany demograficzne i rozwój sytuacji społecznej. W rezultacie: · Młodzi ludzie nie mają najłatwiejszego startu w życie : mimo że młodzi ludzie w UE mają obecnie wiele możliwości, współczesne młode pokolenie było w wyjątkowo niepewnej sytuacji. W 2005 r. 19 % dzieci w UE było zagrożonych ubóstwem, wobec 16 % całkowitej populacji UE. Zbyt wiele młodych osób nie jest w stanie rozwinąć pełnego potencjału i wejść z powodzeniem na rynek pracy i kończy szkołę bez formalnych kwalifikacji. Bezrobocie młodych ludzi pozostaje poważnym problemem. · Obywatele nie mają umiejętności potrzebnych do rozwijania kariery zawodowej w społeczeństwie opartym na wiedzy : mimo że UE ma możliwość korzystania z globalizacji, pożytki z niej płynące nie rozkładają się równomiernie, a ona sama budzi obawy. UE powinna wspierać swoich obywateli poprzez wyposażenie ich w narzędzia, które pomogą im przystosować się do zmieniających się realiów i okazać solidarność z osobami poszkodowanymi, aby pomóc tym najbardziej zagrożonym utrzymać się na powierzchni. · UE nie potrafi sprostać wyzwaniom związanym z demografią i zdrowiem : dzięki lepszym warunkom zdrowia i pracy, coraz więcej Europejczyków może cieszyć się dłuższym i zdrowszym życiem oraz dłuższym i bardziej aktywnym okresem emerytury. Mimo migracji z krajów trzecich, całkowita populacja UE będzie nieznacznie malała i starzała się. W rezultacie zapewnienie stabilności świadczeń emerytalnych będzie kluczowym wyzwaniem dla przyszłości systemów ochrony socjalnej. · Zjawisko wykluczenia społecznego utrzymuje się w wielu częściach europejskiego społeczeństwa : w dzisiejszym społeczeństwie szanse życiowe nie są rozłożone w sposób równomierny. Efektywny, równy dostęp do zatrudnienia, uczenia się przez całe życie i usług socjalnych oraz usług w zakresie opieki zdrowotnej jest bardzo różny w zależności od kraju UE, w związku z czym znaczny odsetek ludności UE boryka się z poważnymi trudnościami, chcąc zapewnić sobie godne życie i znaleźć pracę. W 2004 r. około 100 mln Europejczyków zarabiało mniej niż mediana dochodu w UE wynosząca około 8 000 Euro rocznie. · Utrzymująca się dyskryminacja ze względu na płeć i z innych powodów : w Europie poczyniono znaczne postępy w obszarze równouprawnienia płci. Niemniej jednak na rynku pracy nadal występuje znaczna nierówność w obszarze godzenia pracy i życia prywatnego, ochrony socjalnej i społecznego wykluczenia, zdrowia, przedsiębiorczości, polityki i podejmowania decyzji ekonomicznych oraz w nauce i technice. Ponadto zapewnienie ochrony przed dyskryminacją poza obszarem zatrudnienia ze względu na niepełnosprawność, wiek, orientację seksualną, religię lub przekonania różni się w zależności od państwa członkowskiego. · UE powinna bardziej promować społeczny wymiar globalizacji: Międzynarodowe Biuro Pracy donosi, że mimo wzrostu gospodarczego i zatrudnienia, wiele ludzi na świecie, w szczególności kobiety, nie mają dostępu do odpowiedniego zatrudnienia i warunków pracy. Szacuje się, że około 487 mln pracowników - 16,4 % wszystkich zatrudnionych - nadal nie zarabia wystarczająco dużo, aby utrzymać siebie i swoją rodzinę powyżej granicy ubóstwa, tj. 1 USD na osobę dziennie. UE powinna nadal podejmować zdecydowane działania mające na celu kształtowanie agendy międzynarodowej, tak aby