[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 6.8.2010

KOM(2010)409 slutlig

2010/0221 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om undertecknande av avtalet mellan Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass

MOTIVERING

1. POLITISK OCH RÄTTSLIG BAKGRUND

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 539/2001[1] får brasilianska medborgare resa till samtliga medlemsstater i Europeiska unionen utan visering vid kortare vistelser. Detta bör föranleda samma regler från Brasiliens sida, men Brasilien har alltjämt viseringskrav för medborgarna i följande fyra medlemsstater: Estland, Cypern, Malta och Lettland.

Av konstitutionella skäl kan Brasilien inte ensidigt bevilja undantag från viseringskravet för dessa medlemsstater; det är nödvändigt att ingå ett avtal om undantag från viseringskravet som därefter måste ratificeras av Brasiliens parlament.

Brasilien har bilaterala avtal om undantag från viseringskrav med samtliga medlemsstater utom de fyra ifrågavarande. Dessa bilaterala avtal skiljer sig avsevärt i fråga om personkrets (dvs. de kategorier personer som åtnjuter undantag från viseringskravet).

Av den gemensamma viseringspolitikens beskaffenhet och det faktum att Europeiska unionen är ensam externt behörig på det här området följer att endast Europeiska unionen får förhandla fram och ingå avtal om undantag från viseringskrav, och inte de enskilda medlemsstaterna. Den 18 april 2008 antog därför rådet ett beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Brasilien om ett avtal mellan Europeiska unionen och Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser.

Förhandlingarna inleddes den 2 juli 2008.

Under förhandlingarna kom de avtalsslutande parterna överens om att ingå två separata avtal, ett för innehavare av vanliga pass och ett för innehavare av diplomatpass och tjänstepass, eftersom avtalet om innehavare av diplomatpass och tjänstepass inte behöver ratificeras av den brasilianska kongressen och dess ratificering sålunda kan gå snabbare och ske separat från avtalet om innehavare av vanliga pass.

Förhandlingarna om avtalet om undantag från viseringskravet för innehavare av diplomatpass och tjänstepass avslutades den 19 november 2009.

Medlemsstaterna har informerats och rådfrågats vid ett flertal tillfällen i rådets arbetsgrupp för visering.

Avtalet paraferades den 28 april 2010.

För unionens del är den rättsliga grunden för avtalet artikel 77.2 a jämförd med artikel 218 i EUF-fördraget[2].

De bifogade förslagen utgör de rättsliga instrumenten för undertecknande och ingående av avtalet. Rådet kommer att fatta beslut med kvalificerad majoritet. Europaparlamentet måste godkänna ingåendet av avtalet i enlighet med artikel 218.6 a v i EUF-fördraget.

2. RESULTATET AV FÖRHANDLINGARNA

Kommissionen anser att de mål som rådet fastställde i sina förhandlingsdirektiv har uppnåtts och att utkastet till ett avtal om undantag från viseringskravet kan godtas av unionen.

Det slutliga innehållet i avtalet om undantag från viseringskravet för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass kan sammanfattas på följande sätt.

Syfte och tillämpningsområde

Genom EU-Brasilien-avtalet görs ett ömsesidigt undantag från viseringskravet vid kortare resor för alla medborgare i Brasilien och EU som innehar diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass.

Brasilien har redan undantagit EU-medborgare från viseringskravet med undantag för medborgare i Estland, Cypern, Malta och Lettland. För att garantera likabehandling av alla EU-medborgare innehåller avtalet en bestämmelse om att Brasilien inte får avbryta tillämpningen av avtalet tillfälligt eller säga upp det om man inte gör det för alla medlemsstater i Europeiska unionen samtidigt och att unionen på motsvarande sätt inte får avbryta tillämpningen av avtalet tillfälligt eller säga upp det om man inte gör det på alla medlemsstaters vägnar samtidigt.

Förenade kungarikets och Irlands särskilda ställning har beaktats i ingressen.

Tillämpningsområde

Undantaget från viseringskravet gäller vid resor för personer som innehar diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass.

Vistelsens längd

Medborgare i de avtalsslutande parternas länder får vistas på varandras territorier under högst tre månader under en sexmånadersperiod räknat från den dag då personen i fråga först reste in i den avtalsslutande partens land.

I avtalet beaktas de medlemsstater ställning som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut. Så länge Cypern, Bulgarien och Rumänien inte ingår i Schengenområdet utan inre gränser, ger undantaget från viseringskravet brasilianska medborgare rätt att uppehålla sig i var och en av dessa medlemsstater i tre månader, oberoende av den period som beräknats för hela Schengenområdet.

Övriga bestämmelser

Den expertkommitté som inrättades genom avtalet mellan Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av vanliga pass ska förvalta avtalet i syfte att lösa tvister med anledning av tolkningen eller tillämpningen av bestämmelserna i avtalet.

En bestämmelse om utväxling av provexemplar av pass har förts in i avtalet.

3. SLUTSATSER

Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet

- beslutar att avtalet undertecknas på Europeiska unionens vägnar och bemyndigar rådets ordförande att utse den eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på unionens vägnar.

2010/0221 (NLE)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om undertecknande av avtalet mellan Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2 a jämförd med artikel 218.5,

med beaktande av kommissionens förslag[3], och

av följande skäl:

1. För att harmonisera sin viseringspolitik med bestämmelserna i förordning (EG) nr 539/2001 beslutade medlemsstaterna före sin anslutning till Europeiska unionen om viseringsundantag för medborgarna i Förbundsrepubliken Brasilien (nedan kallad Brasilien ), eftersom Brasilien finns upptagen i förteckningen över tredjeländer vars medborgare är undantagna från viseringskravet.

2. Av konstitutionella skäl kan Brasilien inte ensidigt bevilja undantag från viseringskravet för medlemsstaterna; det är nödvändigt att ingå ett avtal om undantag från viseringskravet som därefter måste ratificeras av Brasiliens parlament.

3. Brasilien har bilaterala avtal om undantag från viseringskravet med de flesta medlemsstater, som ingicks före deras anslutning till Europeiska unionen eller före införandet av den gemensamma viseringspolitiken. Det finns emellertid fyra medlemsstater med vilka inget avtal slöts, och Brasilien har följaktligen alltjämt visumkrav vid kortare vistelser för medborgarna i dessa medlemsstater.

4. Av den gemensamma viseringspolitikens beskaffenhet och det faktum att Europeiska unionen är ensam externt behörig på det här området följer att endast Europeiska unionen får förhandla fram och ingå avtal om undantag från viseringskrav, och inte de enskilda medlemsstaterna.

5. Med beaktande av att Brasilien inte tillämpar principen om ömsesidig behandling för vissa medlemsstater bemyndigade rådet genom ett beslut den 18 april 2008 kommissionen att förhandla fram ett avtal mellan Europeiska unionen och Brasilien om undantag från viseringskravet för kortare vistelser i syfte att återupprätta ett ömsesidigt undantag från viseringskravet.

6. Förhandlingarna om avtalet inleddes den 2 juli 2008 och avslutades 19 november 2009.

7. De avtal som paraferades i Bryssel den 28 april 2010 bör undertecknas, med förbehåll för att de senare ingås.

8. Detta beslut utgör en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, i vilket Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[4]. Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket.

9. Detta beslut utgör en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, i vilket Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[5]. Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt i Irland.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Undertecknandet av avtalet mellan Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass (nedan kallat avtalet ) godkänns härmed på Europeiska unionens vägnar, med förbehåll för att det ingås.

Texten till avtalet åtföljer detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas att utse den eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på Europeiska unionens vägnar, med förbehåll för att det ingås.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

AVTAL

mellan

Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien

om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass

Europeiska unionen, nedan kallad unionen ,

och

Förbundsrepubliken Brasilien, nedan kallad Brasilien ,

nedan kallade de avtalsslutande parterna ,

(1) som önskar slå vakt om ömsesidighetsprincipen och underlätta resande genom undantag från viseringskravet vid inresa och kortare vistelser för de medborgare i alla medlemsstater i Europeiska unionen och de brasilianska medborgare som är innehavare av diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass,

(2) som upprepar sitt åtagande att skyndsamt säkerställa ett ömsesidigt undantag från viseringskravet vid resor, samtidigt som de till fullo respekterar fullbordandet av de respektive parlamentariska förfarandena och de övriga internationella förfarandena,

(3) som strävar efter att ytterligare utveckla de vänskapliga förbindelserna mellan de avtalsslutande parterna och fortsätta att stärka de nära banden mellan dessa,

(4) som beaktar protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning och protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, som är fogade till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och som bekräftar att bestämmelserna i detta avtal inte är tillämpliga på Förenade kungariket och Irland.

har enats om följande.

Artikel 1 – Syfte och tillämpningsområde

Medborgare i Europeiska unionen och i Brasilien som innehar diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass får resa in i, passera och uppehålla sig på den andra avtalsslutande partens territorium i högst tre månader under en sexmånadersperiod utan visering i enlighet med bestämmelserna i detta avtal.

Artikel 2 – Definitioner

I detta avtal avses med

a) medlemsstat : alla medlemsstater i Europeiska unionen, med undantag av Förenade kungariket och Irland,

b) medborgare i Europeiska unionen : en medborgare i en medlemsstat enligt definitionen i led a,

c) brasiliansk medborgare : en person som har brasilianskt medborgarskap,

d) Schengenområdet : det område utan inre gränser som består av de medlemsstaters territorier som anges i led a och som tillämpar Schengenregelverket fullt ut,

e) Schengenregelverket : alla åtgärder för att säkerställa den fria rörligheten för personer på ett område utan inre gränser tillsammans med direkt relaterade stödåtgärder avseende kontroller vid yttre gränser, asyl och invandring och åtgärder avseende förebyggande och bekämpning av brottslighet.

Artikel 3 – Villkor för undantag från viseringskravet och för vistelse

1. Det undantag från viseringskravet som fastställs i detta avtal ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av de avtalsslutande parternas lagar om inresevillkor och kortare vistelser. Medlemsstaterna och Brasilien förbehåller sig rätten att vägra inresa och kortare vistelser på sina territorier om ett eller flera av dessa villkor inte är uppfyllda.

2. De medborgare i Europeiska unionen som omfattas av detta avtal ska följa de lagar och andra förordningar som är i kraft på Brasiliens territorium under sin vistelse.

3. De brasilianska medborgare som omfattas av detta avtal ska följa de lagar och andra förordningar som är i kraft på varje medlemsstats territorium under sin vistelse.

4. Undantaget från viseringskravet gäller oberoende av vilket transportmedel som används för att passera de gränser tillhörande de avtalsslutande parterna som är öppna för internationell persontrafik.

5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 ska viseringsfrågor som inte omfattas av detta avtal regleras genom unionslagstiftningen, medlemsstaternas nationella lagstiftning och Brasiliens nationella lagstiftning.

Artikel 4 – Vistelsens längd

1. Medborgare i Europeiska unionen som innehar ett giltigt diplomatpass, tjänstepass eller officiellt pass får vistas på Brasiliens territorium under högst tre månader under en sexmånadersperiod räknat från den dag då personen i fråga först reste in i landet.

2. Brasilianska medborgare som innehar ett giltigt diplomatpass, tjänstepass eller officiellt pass får vistas i Schengenområdet under högst tre månader under en sexmånadersperiod räknat från den dag då personen i fråga först reste in i någon av de medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut. Denna period om tre månader under en sexmånadersperiod ska beräknas oberoende av eventuell vistelse i en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut.

Brasilianska medborgare som innehar ett giltigt diplomatpass, tjänstepass eller officiellt pass får vistas i var och en av de medlemsstater som inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut i högst tre månader under en sexmånadersperiod från den dag då personen i fråga först reste in i respektive medlemsstat, oberoende av den vistelsetid som beräknas för Schengenområdet.

3. Detta avtal påverkar inte Brasiliens och medlemsstaternas möjlighet att förlänga vistelsetiden om tre månader i enlighet med nationell lagstiftning och unionslagstiftning.

Artikel 5 – Förvaltning av avtalet

1. De avtalsslutande parterna ska anlita den expertkommitté (nedan kallad kommittén ) som anges i avtalet mellan Europeiska unionen och Förbundsrepubliken Brasilien om undantag från viseringskravet vid kortare vistelser för innehavare av vanliga pass, för att lösa tvister med anledning av tolkningen eller tillämpningen av bestämmelserna i detta avtal.

2. Kommittén ska sammanträda vid behov på begäran av en av de avtalsslutande parterna.

Artikel 6 – Förhållandet mellan detta avtal och befintliga bilaterala avtal om undantag från viseringskravet mellan medlemsstaterna och Brasilien

Detta avtal ska ha företräde framför bestämmelserna i bilaterala avtal eller överenskommelser som ingåtts mellan enskilda medlemsstater och Brasilien, i den mån de behandlar frågor som ingår i tillämpningsområdet för detta avtal.

Artikel 7 – Utväxling av provexemplar av pass

1. Brasilien och medlemsstaterna ska på diplomatisk väg utväxla provexemplar av sina giltiga diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass senast trettio (30) dagar efter detta avtals undertecknande, om de inte redan gjort det.

2. Om nya diplomatpass, tjänstepass eller officiella pass införs eller de befintliga passen ändras, ska parterna på diplomatisk väg till varandra översända provexemplar av dessa nya eller ändrade pass tillsammans med detaljerad information om specifikationer och tillämplighet senast trettio (30) dagar innan de tas i bruk.

Artikel 8 – Slutbestämmelser

1. Detta avtal ska ratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna i enlighet med deras interna förfaranden och ska träda i kraft den första dagen i den andra månaden efter den dag då de avtalsslutande parterna till varandra har anmält att de förfaranden som anges ovan är avslutade.

2. Detta avtal ingås på obestämd tid, såvida det inte sägs upp i enlighet med punkt 5 i denna artikel.

3. Detta avtal får ändras genom en skriftlig överenskommelse mellan de avtalsslutande parterna. Ändringar ska träda i kraft efter det att de avtalsslutande parterna till varandra har anmält att de interna förfaranden som är nödvändiga för detta är avslutade.

4. Var och en av de avtalsslutande parterna får avbryta tillämpningen av hela eller delar av detta avtal. Beslutet om att avbryta tillämpningen ska anmälas till den andra avtalsslutande parten senast två månader innan beslutet träder i kraft. Den avtalsslutande part som har avbrutit tillämpningen av detta avtal ska omedelbart underrätta den andra avtalsslutande parten när skälen för att avbryta tillämpningen inte längre föreligger.

5. Var och en av de avtalsslutande parterna får säga upp detta avtal genom skriftlig anmälan till den andra parten. Avtalet ska upphöra att gälla 90 dagar efter dagen för denna anmälan.

6. Brasilien får avbryta tillämpningen av eller säga upp detta avtal endast med avseende på alla Europeiska unionens medlemsstater.

7. Unionen får avbryta tillämpningen av eller säga upp detta avtal endast på alla sina medlemsstaters vägnar.

Utfärdat i Bryssel den …….. 2008 i två exemplar vardera på bulgariska, spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, finska och svenska, vilka alla texter är lika giltiga.

För Europeiska unionen För Förbundsrepubliken Brasilien

[1] EGT L 81, 21.3.2001, s. 1.

[2] Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUT C 115, 9.5.2008, s. 47.

[3] …………………….

[4] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

[5] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.