Yttrande från Regionkommittén om "Europeiska kommissionens slutrapport Urban Audit (stadsanalys)"

(2001/C 253/04)

BAKGRUND

Europeiska kommissionens slutrapport Urban Audit (stadsanalys).

Kommissionens meddelande "Mot ett program för städer inom Europeiska unionen" [KOM(97) 197 slutlig].

Kommissionens meddelande "En hållbar utveckling i Europeiska unionens städer: Ett handlingsprogram" [KOM(98) 605 slutlig], och det stadsforum som hölls i Wien 1998, där en åtgärd för "Att förbättra jämförande information om förhållandena i städerna" godkändes.

Presidiets beslut av den 11 april 2000 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande om "Europeiska kommissionens slutrapport Urban Audit (stadsanalys)" och ge utskott 4 (fysisk planering, stadsfrågor, energi och miljö) i uppdrag att utarbeta detta yttrande.

Det utkast till yttrande (CdR 190/2000 rev. 2) som antogs av utskott 4 den 9 februari 2001 [föredragande: Keith Whitmore (UK-ELDR)].

Publiceringen av Urban Audit (stadsanalys) ger medlemsstaterna möjlighet att ta del av jämförande statistik om 58 städer i unionen.

Publiceringen av den andra rapporten om ekonomisk och social konkurrenskraft och sammanhållning i Europa ger medlemsstaterna möjlighet att diskutera stadspolitikens roll vid utvecklingen av gemenskapens territorium.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 38:e plenarsession den 4-5 april 2001 (sammanträdet den 4 april) enhälligt följande yttrande.

1. Regionkommitténs kommentarer till Europeiska kommissionens Urban Audit (stadsanalys)

1.1. Regionkommittén välkomnar publiceringen av rapporten om pilotetappen i Europeiska kommissionens Urban Audit (stadsanalys) och anser att rapporten utgör ett värdefullt bidrag till den alltmer omfattande statistiken om livskvaliteten i stadsområden i Europa.

1.2. ReK menar att ett av de starka inslagen i rapporten är dess omfattning och djup. I rapporten presenteras statistik om en rad ekonomiska, sociala, kulturella och miljörelaterade frågor, och man intar alltså inte ett mer begränsat och sektorsinriktat synsätt, något som ibland är en svaghet i annan statistik om förhållandena i städerna.

1.3. ReK ställer sig positiv till att EU:s officiella statistiska organ Eurostat medverkar vid den framtida finslipningen och kontrollen av vissa uppgifter i rapporten om stadsanalys. Kommittén har också förstått att nätverket Eurocities medverkar i utformningen av indikatorer, och detta är mycket välkommet när det gäller att styra metodanvändningen på fältet.

1.4. Kommittén välkomnar visserligen den kvalitativa ansatsen i rapporten om stadsanalys (till skillnad från en rent kvantitativ ansats), men ställer sig tveksam till om statistiken verkligen är jämförbar, med tanke på att mycket av det som kan benämnas "livskvalitet" i Europas största städer är kontextberoende - det vill säga att det påverkas av lokala, regionala och nationella attityder, uppfattningar och kulturella företeelser.

1.5. ReK har också reservationer beträffande informationens fullständighet, mot bakgrund av att rapporten om stadsanalys innehåller många luckor när det gäller statistik av central betydelse. Kommittén har därför vissa betänkligheter med avseende på hur uppgifterna skall kunna tolkas och vilka politiska slutsatser som kan dras mot bakgrund av en sådan tolkning.

1.6. ReK skulle protestera kraftigt om stadsanalysen används till att bestämma politiska prioriteringar och resursfördelning i framtiden, såvida inte omfattande justeringar görs av metoderna, statistikens fullständighet och tolkningen av den insamlade informationen.

1.7. Regionkommittén menar dessutom att rapporten om stadsanalys måste uppfattas som endast ett bidrag av flera till en mer omfattande diskussion om städerna, som kommer att färgas inte minst av Regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP) och den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning samt av det sammanhållningsforum som anordnas i maj nästa år.

2. Regionkommitténs rekommendationer beträffande stadsanalysprojektet

2.1. Regionkommittén anser att rapporten om stadsanalys bidrar till en förståelse av de europeiska städernas förändrade förutsättningar, och kommittén efterlyser en serie tolkningsrapporter om de viktigaste resultaten i rapporten om stadsanalys, för att på så sätt klargöra konsekvenserna för den stadspolitik som håller på att utformas.

2.2. ReK uppmanar Europeiska kommissionen att utveckla en integrerad ansats till stadsrelaterade frågor inom sina generaldirektorat, eftersom dessa frågor är av övergripande art och kräver omfattande samordning.

2.3. Eurostats medverkan kommer att bidra till kontroll av statistiken, och ReK gläder sig över att Eurostat kan komma att inkorporera vissa av stadsanalysens mer konkreta indikatorer i den officiella statistiken på EU-nivå.

2.4. ReK varnar för att använda stadsanalysen som det huvudsakliga verktyget för att utforma och bedöma den framtida stadspolitiken.

2.5. ReK ställer sig positiv till att nätverket Eurocities deltar i styrningen av metodval och utformningen av indikatorer, och kommittén förespråkar att även lokala och regionala myndigheter ges möjlighet att medverka fullt ut vid uppföljningen av stadsanalysen. Detta kommer att ge utrymme för ett "nedifrån-och-upp"-perspektiv vid avgränsningen av viktigare studieområden, i stället för en överdriven toppstyrning.

2.6. En liknande analys, där betydligt färre men mer välgrundade och kontrollerbara indikatorer används, bör längre fram göras i kandidatländerna. Än så länge begränsas stadsanalysen till de nuvarande 15 EU-medlemsstaterna.

2.7. ReK uppmanar medlemsstaterna att titta närmare på sina egna indikatorer, insamlade på lokal, regional och nationell nivå, och se till att en sammanhängande bild skapas inom varje enskild medlemsstat; detta kommer i slutändan att bidra till jämförbarhet mellan medlemsstaterna på de skilda nivåerna.

2.8. ReK menar att siffror och statistik visserligen är betydelsefulla, men att kompletterande information, till exempel insamlad genom attitydundersökningar, kan bidra till att skapa en tydlig bild av livskvaliteten, som i många avseenden är en fråga om hur man upplever sin situation.

2.9. Viktiga begrepp såsom medborgarskap bör beaktas vid utvärdering av deltagande i det offentliga livet.

2.10. ReK vill påpeka att många statistiska uppgifter som på ytan förefaller vara objektiva och jämförbara i verkligheten är ytterst kontextberoende, det vill säga är djupt förankrade i den berörda medlemsstatens politiska bakgrund. Och denna kan variera oerhört mycket olika länder emellan, till exempel när det gäller metoder för beräkning av arbetslöshetsnivån.

2.11. ReK anser därför att i de fall då det används "gemensamma måttstockar" i hela Europa (t.ex. ILO:s definition av arbetslöshet, eller Internationella kriminalitets- och brottsoffersundersökningen) bör stadsanalysen inbegripa dessa som en extern "kontroll" eller objektiv jämförelsegrund.

2.12. ReK välkomnar klassificeringen av städer i "små, medelstora och stora", "nordliga och sydliga", "centrala och perifera" och "huvudstäder och landsortsstäder" och anser den vara en god grund för analys. Det förekommer dock ingen analys av vilken faktor, eller kombination av faktorer, som påverkar olika livskvalitetsindikatorer inom och mellan de olika kategorierna, och detta utgör en begränsning av klassificeringens användbarhet. Kommittén uppmanar därför kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för bedöma dessa faktorers inverkan på livskvaliteten.

2.13. Städer som vill ansluta sig till initiativet om stadsanalys i framtiden bör obligatoriskt tillhandahålla information på alla områden där statistik föreligger; det vill säga enskilda städer bör inte tillåtas att undanhålla information som de anser vara känslig, eftersom detta skulle ge lägre kvalitet på den totala slutprodukten.

2.14. ReK föreslår att kommissionen under den närmaste tiden främst inriktar sig på att sammanställa fullständig information från de 58 städer som ursprungligen deltog, snarare än att i detta skede försöka vidga deltagandet ytterligare. Kommittén inser att stadsanalysen varit ett komplicerat projekt (dvs. 58 städer, undersökning av 21 livskvalitetsområden, vid 3 tidpunkter och på tre olika nivåer) men noterar att endast en stad lyckats tillhandahålla fullständig information på alla områden under de tre analysåren. Luckorna i informationen bör fyllas.

2.15. Undantagsvis bör London och Paris inbjudas att delta i stadsanalysprojektet. Även om de är betydligt större än de 58 städer som hittills analyserats, finns det starka skäl att bedöma livskvaliteten i dem på deras egna villkor. I kommissionens studie om London från 1997, som nu behöver uppdateras, framhölls ett antal nya problem, till exempel ökande segregering inom staden, vilka skulle kunna bidra till tolkningen av vissa av resultaten i rapporten om stadsanalys.

2.16. Kommittén anser att kommissionen skulle kunna göra mer för att bygga vidare på ReK:s studie från 1999 om "Utvärdering om livskvalitet i europeiska regioner och städer - Teoretisk begreppsbildning, traditionella och nyskapande indikatorer", där kommittén beskriver ett antal nya problem som inte kan begripas endast med hjälp av indikatorer.

2.17. Det har varit mycket tal om idén om en "europeisk modell" för stadsliv - det vill säga en ytmässigt relativt kompakt stad med högst 10 miljoner invånare, i motsats till de "megastäder" med mer än 25 miljoner invånare man förväntar sig i Sydamerika. Det skulle vara intressant att jämföra så vitt skilda modeller när det gäller hållbarhet och livskvalitet, och kommittén anser att kommissionen någon gång i framtiden bör göra en sådan jämförelse.

2.18. ReK anser att den europeiska stadsanalysen längre fram bör utvidgas till små och medelstora städer, där majoriteten av Europas stadsinvånare bor.

2.19. En fruktbar analys skulle kunna göras av relationen mellan huvudresultaten i stadsanalysen och resultaten i relevanta delar av Andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning.

2.20. ReK rekommenderar att man vid det sammanhållningsforum som planeras till maj 2001 tar tillfället i akt att ingående diskutera framtidens stadspolitik, ömsesidigt relaterade sektorsövergripande och sektorsspecifika åtgärder samt lämpliga ramar för regional utvecklingsplanering, mot bakgrund av en balanserad utveckling av EU:s territorium.

3. Slutsatser

3.1. Regionkommittén anser att rapporten om stadsanalys kommer att vara användbar för politiker och aktörer som arbetar med stadsutveckling i de skilda medlemsstaterna, och att Europeiska kommissionen bör lovordas för den. Rapporten bidrar med en stor mängd kontrollerbar information om 58 av Europas största städer. I unionen som helhet kan rapporten om stadsanalys bidra till att fördjupa kontakterna mellan europeiska städer på bilateral basis eller i nätverk, i syfte att studera frågor av gemensamt intresse.

3.2. ReK menar att rapporten om stadsanalys kommer att bli användbar för alla observations- eller expertgrupper som inrättas inom ramen för Regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP) samt gemenskapsinitiativen Interreg och Urban, som alla har särskilda anslag för utbyte av information och väl fungerande metoder, och kommittén rekommenderar med eftertryck att kommissionen försöker samordna dessa skilda men närbesläktade initiativ.

3.3. ReK anser att kommissionen särskilt bör dra fördel av denna tydligt integrerade ansats, få bukt med fragmentariseringen och ge stimulans till ett bättre samarbete inom generaldirektoraten, i de fall då ansvaret för stadspolitiska frågor är delat.

3.4. ReK anser att rapporten om stadsanalys på ett avgörande sätt kan öka förståelsen, om informationen i den kompletteras med information från å ena sidan den lokala nivån, t.ex. genom attitydundersökningar, och å andra sidan EU-nivån, genom användning av objektiva alleuropeiska standarder (t.ex. ILO:s sysselsättningsstatistik).

3.5. ReK anser att man inte ens med en välunderbyggd tolkning kan låta indikatorer helt ersätta utvärderingar och utveckling av politiska åtgärder, och rapporten om stadsanalys kan inte användas isolerat för att utforma den framtida stadspolitiken. Den bör framför allt inte användas för att bestämma kommande fördelning av EU-stöd. Ändå utgör rapporten ett mycket intressant instrument för utformningen av stadspolitiken på europeisk nivå och för inrättandet av specifika program för att stimulera till gemensamma aktiviteter i enlighet med resultaten från det stadsforum som Europeiska kommissionen tog initiativ till i Wien i november 1998.

3.6. Av detta skäl anser ReK att stadsanalysen i det långa loppet kommer att bevisa sitt värde för medlemsstaterna endast om det görs ett samordnat försök att tolka nyckeldata på ett sådant sätt att politikerna kan använda dem. Detta innebär att man om möjligt ger en beskrivning av välgrundade orsakssamband mellan å ena sidan avsaknad eller förekomst av centrala socioekonomiska, miljörelaterade och kulturella faktorer och å andra sidan den upplevelse av livskvaliteten som hänger samman med detta.

Bryssel den 4 april 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert