[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 6.11.2008

KOM(2008) 711 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska gemenskapens vägnar när det gäller förslag till ändringar av den internationella konventionen för reglering av valfångsten och dess tillägg

(framlagt av kommissionen)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska gemenskapens vägnar när det gäller förslag till ändringar av den internationella konventionen för reglering av valfångsten och dess tillägg

MOTIVERING

1. Enligt artikel 174.1 i EG-fördraget är ett av målen för gemenskapens miljöpolitik att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. Det målet innefattar bevarandet av arter på global nivå, däribland valar. Europeiska gemenskapen har förbundit sig att bevara valar och har antagit miljölagstiftning som säkerställer en hög skyddsnivå för valar.

2. I habitatdirektivet[1] listas valarter i bilaga IV. Alla valarter är därför strikt skyddade mot avsiktlig störning, fångst och dödande i gemenskapens vatten. Enligt samma direktiv är det också förbjudet att förvara, transportera och försälja eller byta exemplar som tagits från naturen. Enligt lagstiftningen är det alltså inte tillåtet att återuppta kommersiell valfångst på något bestånd som helt eller delvis förekommer i gemenskapens vatten. Eftersom valbestånden är migrerande, krävs ett likvärdigt internationellt regelverk om habitatdirektivets mål ska kunna uppnås.

3. Bestämmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) genomförs i gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem[2]. Enligt den förordningen är det förbjudet att föra in valar i gemenskapen för huvudsakligen kommersiella ändamål[3]. Denna höga skyddsnivå höjs ytterligare genom EU:s marina strategi[4] och direktivet om en marin strategi[5], som förväntas stärka skyddet för valar i EU genom att bidra till det övergripande målet att uppnå en god miljöstatus i EU:s hav.

4. Det yttersta målet för gemenskapens miljöpolitik i fråga om valar är att få till stånd starkast möjliga skydd. Den ovannämnda miljölagstiftningen säkerställer högsta skyddsnivå genom en omfattande regelharmonisering.

5. För att gemenskapens politik när det gäller valar ska bli effektiv i gemenskapens vatten måste den stödjas genom ett samlat agerande på internationell nivå. Inom ramen för EU:s integrerade havspolitik kommer kommissionen därför att verka för en samordning av europeiska intressen i internationella frågor.

6. Internationella valfångstkommissionen (IWC) är den behöriga internationella organisationen för bevarande och förvaltning av valbestånd på global nivå, och den inrättades genom den internationella konventionen för reglering av valfångsten (nedan kallad konventionen), som undertecknades 1946. Konventionens syfte är att effektivt skydda och förvalta valbestånden och därigenom möjliggöra en metodisk utveckling av valfångstindustrin (ingressen till konventionen). Endast regeringar som ansluter sig till konventionen kan bli medlemmar i IWC. En ändring av konventionen för att göra det möjligt för gemenskapen att bli medlem skulle kräva att ett protokoll ratificerades av alla IWC:s medlemmar. Kommissionen antog 1992[6] ett förslag om att förhandla om gemenskapens anslutning till konventionen, men rådet har ännu inte vidtagit några åtgärder med anledning av det förslaget. Europeiska gemenskapen har dock observatörsstatus.

7. År 1986 stoppades den kommersiella valfångsten tills vidare efter det att en majoritet av de länder som var representerade i IWC hade beslutat om ett moratorium. Osäkerhet i den vetenskapliga analysen av flera valbestånds status var den främsta anledningen till stoppet. Ända sedan dess är den viktigaste fråga som regelbundet diskuteras vid IWC:s möten om valbestånden har återhämtat sig tillräckligt för att förbudet mot kommersiell valfångst ska kunna hävas på ett kontrollerat sätt.

8. IWC:s dubbla uppdrag att både förvalta valfångsten och bevara valarna har genom åren lett till mycket hårda motsättningar mellan de länder som är ledande förespråkare för respektive motståndare till valfångst. Ledande förespråkare (t.ex. Japan, Island och Norge) har konsekvent motsatt sig moratoriet och bedriver fortfarande valfångst för vad de kallar vetenskapliga ändamål eller enligt andra undantag.

9. Det generella förbud mot kommersiell valfångst som beslutats inom IWC överensstämmer med gemenskapens policy som fastställts i den ovannämnda lagstiftningen. Det är viktigt att IWC ser till att valar skyddas på ett effektivt sätt över hela världen. Därför måste de 21 EU-medlemsstater som är IWC-medlemmar[7] vid varje IWC-möte uttrycka sin ståndpunkt angående sådana förslag som faller inom gemenskapens behörighet.

10. I överensstämmelse med principen om lojalt samarbete enligt artikel 10 i EG-fördraget och principen om enighet i EU:s representation utåt, är det viktigt att medlemsstaterna förbereder kommande möten inom IWC genom att anta en gemensam ståndpunkt i rådet. På grund av de begränsningar som gemenskapens observatörsstatus innebär, bör en sådan ståndpunkt uttryckas av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse inom IWC. Det är också viktigt att de återstående medlemsstater som ännu inte är parter i IWC påskyndar anslutningsprocessen. Om EU:s medlemsstater ska ha någon möjlighet att utveckla och upprätthålla ett fullgott och effektivt internationellt regelverk för valskydd, krävs att de verkar tillsammans och utarbetar en EU-ståndpunkt.

11. Därför lägger kommissionen fram ett förslag till beslut för rådet. Beslutet vilar på följande rättsliga grunder: artikel 175 (miljöpolitik) samt artikel 300.2 andra stycket för att bestämma vilka ståndpunkter som på gemenskapens vägnar ska intas i ett organ som inrättats genom ett avtal, när detta organ ska fatta beslut med rättslig verkan. Artikel 37 i fördraget föreslås inte som rättslig grund för det här förslaget, även om vederbörlig hänsyn har tagits till de miljömål som Europeiska gemenskapen bör sträva efter inom IWC vid den här tidpunkten. Detta påverkar inte Europeiska gemenskapens exklusiva behörighet i fråga om havets resurser i enlighet med bestämmelserna i artikel 3.1 e jämförd med artikel 32 och bilaga I till fördraget och följaktligen i fråga om alla levande akvatiska resurser som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2371/2002[8]. Detta ska dock inte skapa något prejudikat för eventuella framtida förhandlingar om bevarande och förvaltning av levande akvatiska resurser som omfattas av den förordningen.

12. IWC-beslut om att ändra tillägget till konventionen har rättslig verkan eftersom de blir gällande inom en föreskriven tid utan att behöva ratificeras[9]. Vid i stort sett alla IWC:s möten sedan förbudet trädde i kraft har Japan föreslagit ändringar av tillägget (Schedule) till konventionen för att tillåta valfångst på vissa villkor och i praktiken häva förbudet för vissa bestånd. Gemenskapens interna förfaranden för att bestämma en ståndpunkt hinner inte inledas och avslutas efter det att andra IWC-medlemmar har lagt fram sina ändringsförslag, eftersom förslag får lämnas in fram till och med 60 dagar före kommande IWC-möte. Eftersom gemenskapens mål är att stödja utvecklingen av ett omfattande internationellt ramverk som täcker all valfångst och att opponera sig mot initiativ för att häva moratoriet mot kommersiell valfångst, kan rådet redan nu fastställa gemenskapens ståndpunkt inför kommande IWC-möten.

13. Gemenskapen bör dessutom stödja förslag till ändringar av tillägget som syftar till att inrätta valskyddsområden och motsätta sig förslag om att ändra IWC:s arbetsordning för att öka användningen av slutna omröstningar, eftersom detta skulle gå emot syftet med Århuskonventionen, där gemenskapen och dess medlemsstater är parter, särskilt dess artikel 3.7.

14. Det här förslaget till rådsbeslut bygger på ett rådsbeslut som rådet (miljö) antog den 5 juni 2008 med en rapport från kommissionen som underlag[10]. Antagandet av rådsbeslutet gjorde det möjligt för gemenskapen att samordna sin ståndpunkt i fråga om flera ärenden under 60:e årliga IWC-mötet i juni 2008 i Santiago de Chile.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska gemenskapens vägnar när det gäller förslag till ändringar av den internationella konventionen för reglering av valfångsten och dess tillägg

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 jämförd med artikel 300.2 andra stycket,

med beaktande av kommissionens förslag[11], och

av följande skäl:

(1) I artikel 174.1 i EG-fördraget anges att ett av målen för gemenskapens miljöpolitik är att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem.

(2) Inom gemenskapen ska enligt direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (nedan kallat habitatdirektivet)[12] alla valarter betraktas som arter av gemenskapsintresse och medlemsstaterna ska upprätthålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus åt dessa arter i de delar av deras territorium där fördraget är tillämpligt. Alla valar listas i bilaga IV till direktivet. Alla valarter är därför strikt skyddade mot avsiktlig störning, fångst och dödande i gemenskapens vatten. Enligt samma direktiv är det också förbjudet att förvara, transportera och försälja eller byta exemplar som tagits från naturen.

(3) Bestämmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) genomförs i gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem[13]. Enligt den förordningen är det förbjudet att föra in valar i gemenskapen för huvudsakligen kommersiella ändamål[14].

(4) Valar är en vandrande art. Därför kommer gemenskapens politik och lagstiftning avseende valar att bli mer effektiv i gemenskapens vatten om den stöds genom ett samlat agerande på internationell nivå.

(5) Internationella valfångstkommissionen (IWC) är den behöriga internationella organisationen för bevarande och förvaltning av valbestånd på global nivå, och den inrättades genom den internationella konventionen för reglering av valfångsten (ICRW), som undertecknades 1946. Bara regeringar kan bli medlemmar i IWC. 21 EU-medlemsstater är parter i IWC[15]. Europeiska gemenskapen har observatörsstatus inom IWC och representeras av kommissionen.

(6) År 1986 stoppades den kommersiella valfångsten tills vidare efter det att en majoritet av de länder som var representerade i IWC hade beslutat om ett moratorium. Ledande förespråkare för valfångst har konsekvent motsatt sig moratoriet och bedriver fortfarande valfångst för vad de kallar vetenskapliga ändamål eller enligt andra undantag.

(7) Vid det 60:e årliga IWC-mötet i juni 2008 i Santiago de Chile lanserades en viktig process för att bestämma IWC:s inriktning. Medlemsstaterna bör anstränga sig för att aktivt delta i alla diskussioner och samtidigt beakta målet att säkerställa ett effektivt internationellt regelverk.

(8) IWC verkar på grundval av ett tillägg (Schedule) som reglerar hur valfångsten får bedrivas världen över. Tillägget har bifogats till konventionen och utgör en integrerad del av den. Det är bindande för parterna och innehåller detaljerade regler för valfångst i fråga om bevarande och nyttjande av valar. Dess bestämmelser och ändringar av dessa är bindande för parterna såvida inte en part formellt motsätter sig en ändring i enlighet med artikel V.3 i ICRW.

(9) Förslag till beslut om att ändra det tillägg som antagits inom IWC kan få rättslig verkan och påverka uppnåendet av mål för gemenskapens politik och lagstiftning om valar. Vissa av de förslag som regelbundet läggs fram för beslut på IWC:s möten syftar till att tillåta valfångst, genom fastställande av kvoter och tillämpning av förvaltningsåtgärder, eller till inrättande av valskyddsområden, vilket kräver att gemenskapen fastställer en gemensam ståndpunkt.

(10) Artikel 37 i fördraget föreslås inte som rättslig grund för det här förslaget, även om vederbörlig hänsyn har tagits till de miljömål som Europeiska gemenskapen bör sträva efter inom IWC vid den här tidpunkten. Detta påverkar inte Europeiska gemenskapens exklusiva behörighet i fråga om havets resurser i enlighet med bestämmelserna i artikel 3.1 e jämförd med artikel 32 och bilaga I till fördraget och följaktligen i fråga om alla levande akvatiska resurser som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2371/2002[16]. Detta ska dock inte skapa något prejudikat för eventuella framtida förhandlingar om bevarande och förvaltning av levande akvatiska resurser som omfattas av den förordningen.

(11) Medlemsstaterna har skyldighet att lojalt samarbeta enligt artikel 10 i EG-fördraget och kan inte utanför ramen för gemenskapens lagstiftning göra åtaganden som kan påverka gemenskapens regler eller ändra deras räckvidd.

(12) Eftersom gemenskapen är observatör i IWC, bör gemenskapens ståndpunkt avseende frågor som faller inom dess behörighet beslutas av rådet och uttryckas av medlemsstaterna, med gemensamt agerande och i gemenskapens intresse.

(13) Vid IWC-möten bör gemenskapen och medlemsstaterna ha ett nära samarbete för att se till att eventuella ändringar av ICRW och tillägget överensstämmer med målen för gemenskapens politik och lagstiftning om valar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapens ståndpunkt vid möten inom Internationella valfångstkommissionen (IWC) ska vara enligt bilagan till detta beslut och ska uttryckas av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse.

Artikel 2

Om den ståndpunkt som avses i artikel 1 kan förväntas påverkas av nya vetenskapliga eller tekniska rön som läggs fram före eller under IWC:s möten, eller om förslag läggs fram på plats i frågor som gemenskapen ännu inte har tagit ställning till, ska en ståndpunkt beträffande det berörda förslaget antas före omröstning om förslaget.

Utfärdat i

På rådets vägnar

Ordförande ___________ […]

BILAGA

15. Europeiska gemenskapernas övergripande mål i fråga om IWC är att se till att det finns ett effektivt internationellt regelverk för bevarande och förvaltning av valar, vilket ska ge en märkbar långsiktig förbättring av bevarandestatusen för valar och underställa alla valfångstoperationer IWC:s kontroll.

16. De medlemsstater som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse ska inta följande ståndpunkt i fråga om förslag till IWC-beslut:

17. Stödja ett fortsatt moratorium för kommersiell valfångst enligt tillägget.

18. Motsätta sig alla förslag som rör nya typer av valfångst, för närvarande inte beaktade i konventionen, som kan undergräva upprätthållandet av moratoriet för kommersiell valfångst, såvida inte dessa förslag skulle garantera en avsevärd förbättring vad gäller bevarandestatusen för valar på lång sikt och underställa alla valfångstoperationer genomförda av IWC-medlemmar IWC:s kontroll.

19. Stödja förslag om att inrätta valskyddsområden i enlighet med IWC:s regler.

20. Stödja förslag om förvaltning av ursprungsbefolkningars rätt till husbehovsjakt efter valar, på villkor att de berörda beståndens bevarande inte äventyras och med beaktande av försiktighetsprincipen och vetenskapliga kommitténs rekommendationer, och att valfångstoperationerna vederbörligen regleras och fångsterna håller sig inom dokumenterade och erkända försörjningsbehov.

21. Stödja förslag som syftar till att få slut på företeelsen ”valfångst för vetenskapliga ändamål” utanför IWC:s kontroll.

22. Motsätta sig alla förslag om ändring av IWC:s arbetsordning som syftar till att öka användningen av slutna omröstningar.

[1] Direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

[2] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

[3] Enligt rådets förordning (EEG) nr 348/81 om gemensamma regler för import av valprodukter är dessutom import av förtecknade produkter tillåten endast om de inte används i kommersiellt syfte.

[4] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: Temainriktad strategi för skydd och bevarande av den marina miljön , KOM(2005) 504 slutlig.

[5] Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område.

[6] Förslag till rådets beslut om att bemyndiga kommissionen att på gemenskapens vägnar förhandla om ett protokoll om ändring av den internationella konventionen om reglering av valfångsten, Washington den 2 december 1946, KOM(92) 316.

[7] Belgien, Cypern, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern, Österrike.

[8] Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002, s. 59-80.

[9] Se artikel V i konventionen. Enligt punkt 3 blir parterna bundna av ändringar till tillägget inom nittio dagar om de inte lämnar in en invändning.

[10] KOM(2007) 821 slutlig

[11] EUT C […], […], s. […].

[12] EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

[13] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

[14] Enligt rådets förordning (EEG) nr 348/81 om gemensamma regler för import av valprodukter är dessutom import av förtecknade produkter tillåten endast om de inte används i kommersiellt syfte.

[15] Belgien, Cypern, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern, Österrike.

[16] Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002, s. 59-80.