[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 7.12.2010

KOM(2010) 723 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om översynen av gemenskapens kvicksilverstrategi

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om översynen av gemenskapens kvicksilverstrategi

1. INLEDNING

Den 28 januari 2005 antog kommissionen ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om gemenskapens kvicksilverstrategi[1]. Strategin behandlar alla aspekter av kvicksilvrets livscykel. Huvudsyftet är att sänka kvicksilvernivåerna både i miljön och i människors exponering för ämnet. I meddelandet anges 20 prioriterade åtgärder att vidta, både inom EU och internationellt.

Strategin välkomnades i rådets slutsatser av den 24 juni 2005 och i Europaparlamentets resolution av den 14 mars 2006.

I avsnitt 11 i meddelandet meddelade kommissionen sin avsikt att ”gå igenom kvicksilverstrategin som helhet till slutet av 2010”. För att få fram ett underlag för detta gav kommissionen en extern konsult i uppdrag att göra en heltäckande studie av strategins genomförande[2]. Den 18 juni 2010 hölls ett samrådsmöte med medlemsstaterna, näringslivet och miljöorganisationer i Bryssel. Slutrapporten beaktar både de synpunkter som framfördes vid mötet och de skriftliga kommentarer som inkom mellan juli och augusti 2010.

Genomgången bygger på resultaten från studien och övrig information som kommissionen har tillgång till. Därigenom uppfyller kommissionen sin skyldighet att rapportera om utvecklingen av multilaterala aktiviteter enligt artikel 8.5 i förordning (EG) nr 1102/2008 om exportförbud för metalliskt kvicksilver och vissa kvicksilverföreningar och kvicksilverblandningar och säker förvaring av metalliskt kvicksilver[3]. I artikel 8.2 i förordningen fastställs att kommissionen är skyldig att lägga fram en rapport om pågående forskning om handlingsalternativ för säkert bortskaffande uppfylls genom studien Requirements for facilities and acceptance criteria for the disposal of metallic mercury som finns på kommissionens webbplats (se även åtgärd 9 nedan).

2. INTERNATIONELL UTVECKLING

Med tanke på att kvicksilver har egenskapen att kunna spridas lång väg klarar man inte att sänka exponeringen för människor och miljö i EU till en godtagbar nivå genom enbart nationell inhemsk politik. Samordnade internationella åtgärder krävs för att på ett effektivt sätt lösa kvicksilverproblemet globalt. Därför inriktades sju av kvicksilverstrategins åtgärder (åtgärderna 14 till 20) på stöd till och främjande av internationella åtgärder. EU har vid upprepade tillfällen begärt att styrelsen för FN:s miljöorgan ska fatta beslut om att inleda förhandlingar om ett globalt rättsligt bindande instrument för kvicksilver. I februari 2009 beslutade styrelsen slutligen att inrätta en mellanstatlig förhandlingskommitté som fick i uppdrag att utarbeta ett globalt rättsligt bindande instrument som omfattar de flesta aspekter av kvicksilvrets livscykel. Förhandlingskommittén hade sitt första möte i Stockholm den 7–11 juni 2010 och processen ska vara slutförd i början av 2013. Den europeiska kvicksilverstrategin och dess genomförande syftar till att bidra till den här processen.

När det rättsligt bindande globala instrumentet antagits kommer kommissionen att bedöma behovet av ytterligare översyn av EU:s kvicksilverstrategi för att se till att det helt speglar de nya internationella skyldigheterna.

3. STRATEGINS GENOMFÖRANDE

Totalt sett har man kommit långt med genomförandet av de åtgärder som beslutades 2005. Nedan följer en kort genomgång av läget för samtliga 20 åtgärder. För att underlätta läsningen återges hela texten till dessa åtgärder i bilagan.

3.1. Att minska utsläppen

Åtgärd 1: Genomförandet av IPPC-direktivet

Direktiv 2008/1/EG[4] om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar ( Integrated Pollution Prevention and Control, IPPC , som ursprungligen antogs 1996) är en central rättsakt för minskningen av kvicksilverutsläppen. Det sätt som medlemsstaternas tillståndsmyndigheter tillämpat rättsakten på har dock, tillsammans med en bristfällig tillämpning av bästa tillgängliga teknik (BAT) i samband med tillstånd, inneburit att man inte utnyttjat hela potentialen för minskning av kvicksilverutsläpp. Kommissionen har därför särskilt inriktat sig på att rätta till den här situationen i den genomgripande översyn som gjorts av IPPC-direktivet och som mynnat ut i det nya direktivet om industriutsläpp.

Detta nya direktiv, som kommer att ersätta IPPC-direktivet, antogs den 8 november 2010. I det ges bästa tillgängliga teknik och därmed förbundna utsläppsnivåer ( associated emission levels, AEL ) en avsevärt starkare ställning. Det här kommer nu att antas av kommissionen som BAT-slutsatser och kommer att ges rättslig verkan. Tillståndsmyndigheternas möjlighet att avvika från AEL-nivåerna kommer att begränsas och måste motiveras utifrån stränga kriterier som fastställs i direktivet. Detta väntas skynda på arbetet med att byta ut kvicksilverbaserad teknik och minska kvicksilverutsläppen i många industrisektorer, i synnerhet cementproduktion, icke-järnmetallindustri, stora förbränningsanläggningar, avfallsförbränning och kloralkalitillverkningsindustrin.

Åtgärd 2: Utarbetande av BAT-referensdokument (BREF)

Det här görs kontinuerligt. BAT-referensdokumenten för kloralkalitillverkningsindustrin, stora förbränningsanläggningar och icke-järnmetallindustrin är för närvarande under översyn, vilket sker i nära samarbete med aktörerna. Kvicksilverutsläppen kommer särskilt att behandlas i den här processen, i synnerhet när det gäller avvecklingen av kloralkalitillverkningsindustrins anläggningar för kvicksilverceller.

Åtgärd 3: Utsläpp från småskalig kolförbränning

En studie om kostnaderna och miljöeffekterna av olika sätt att minska kvicksilverutsläppen i luften från småskaliga förbränningsanläggningar ( Costs and environmental effectiveness of options for reducing mercury emissions to air from small-scale combustion installations ) slutfördes i december 2005[5]. I studien uppskattades denna källa stå för 16 % av de totala kvicksilverutsläppen i EU. På grundval av dessa resultat föreslår Europeiska kommissionen i sitt förslag till direktiv om industriutsläpp att tröskeln för tillämpning av bestämmelserna för stora förbränningsanläggningar ska sänkas från en total tillförd effekt på 50 MW till 20 MW. EU:s lagstiftare behöll dock 50 MW-tröskeln och införde en klausul i direktivet som ålade kommissionen att före utgången av 2012 se över om utsläppen behövde sänkas till under den här tröskeln och vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag. Kommissionen kommer att följa upp detta vid lämplig tidpunkt.

Åtgärd 4: Hantering av amalgamavfall

Tandamalgam är det näst största användningsområdet för kvicksilver i EU. Enligt kommissionens beslut 2000/532/EG[6] betecknas sådant amalgam som farligt avfall och omfattas därmed av det nyligen fastställda ramdirektivet om avfall[7]. I en studie 2005 undersökte kommissionen hur praxis ser ut på tandvårdsklinikerna i medlemsstaterna med hjälp av ett frågeformulär. Det visade sig att även om installation av amalgamseparatorer är obligatorisk och ändamålsenliga insamlingssystem har införts i många medlemsstater är detta inte fallet i hela EU.

Kvicksilverutsläppen från tandläkarmottagningar omfattas också av EU:s vattenlagstiftning. Kvicksilver är klassificerat som ett prioriterat farligt ämne enligt vattenramdirektivet[8], vilket innebär att medlemsstaterna är skyldiga att på längre sikt vidta åtgärder för att stoppa eller fasa ut utsläpp och spill av detta ämne. Utöver detta och i enlighet med det kombinerade tillvägagångssättet enligt vattenramdirektivet fastställs i direktiv 2008/105/EG[9] miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område för vissa prioriterade ämnen, inklusive kvicksilver och kvicksilverföreningar. Om dessa normer inte uppfylls måste medlemsstaterna vidta åtgärder för att klara dem i enlighet med artikel 11 i vattenramdirektivet.

3.2. Att minska tillgången

Åtgärd 5: Förbud mot kvicksilverexport

Den 22 oktober 2008 antog EU:s lagstiftare förordning (EG) nr 1102/2008 om exportförbud för metalliskt kvicksilver och vissa kvicksilverföreningar och kvicksilverblandningar och säker förvaring av metalliskt kvicksilver[10]. Exportförbudet träder i kraft den 15 mars 2011. De rapporteringsskyldigheter och det informationsutbyte som fastställs i förordningen kommer att göra det möjligt att bedöma förbudets effektivitet och påverkan på den globala kvicksilvermarknaden.

3.3. Att minska efterfrågan

Tandamalgam och mätutrustningstillämpningar har fastställts ha särskild stor betydelse eftersom de största volymerna kvicksilver som fortfarande finns i produkter utgörs av sådant.

Åtgärd 6: Användning av tandamalgam

Kommissionens tjänstemän har konsulterat två vetenskapliga kommittéer om användningen av tandamalgam: Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker (SCHER) och Vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker (SCENIHR). Kommittéernas yttranden[11],[12] var inte entydiga när det gäller frågan om ytterligare lagstiftning skulle vara ett ändamålsenligt sätt att begränsa användningen av tandamalgam.Med tanke på att några medlemsstater redan har begränsat användningen av tandamalgam avsevärt i sina hälso- och sjukvårdssystem och att tandamalgam utgör för den näst största användningsområdet för kvicksilver i EU har kommissionen beslutat att göra en fullständig livscykelanalys av den här typen av kvicksilveranvändning. Resultaten väntas läggas fram i slutet av 2011.

Åtgärd 7: Mätnings- och kontrollutrustning som innehåller kvicksilver

Den 25 september 2007 antog EU:s lagstiftare direktiv 2007/51/EG om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG när det gäller begränsning av utsläppandet på marknaden av vissa mätinstrument som innehåller kvicksilver[13]. Febertermometrar och andra mätinstrument som innehåller kvicksilver (t.ex. manometrar, barometrar, blodtrycksmätare och andra termometrar än febertermometrar) avsedda att saluföras till allmänheten får inte längre släppas ut på marknaden. Direktivet innehåller klausul om översyn med tanke på en eventuell utvidgning av de nuvarande bestämmelserna till att omfatta andra mätinstrument som innehåller kvicksilver.

För närvarande övervägs en utvidgning av den här saluföringsbestämmelsen till att omfatta ytterligare hälso- och sjukvårdsutrustning samt mätinstrument avsedda för yrkesmässig och industriell användning. Den rättsliga ramen har dock ändrats i och med att direktiv 76/769/EEG upphävts och ytterligare marknadsbegränsningar nu måste följa de förfaranden som fastställs i Reachförordningen (EG) nr 1907/2006[14]. Ovannämnda direktiv 2007/51/EG har inkluderats under 18a i bilaga XVII, ”Begränsningar av tillverkning, utsläppande på marknaden och användning av vissa farliga ämnen, blandningar och varor”, till Reachförordningen (EG) 1907/2006, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 552/2009[15]. Europeiska kemikaliemyndigheten (ECHA) har, efter en begäran från Europeiska kommissionen baserad på dess skyldighet enligt översynsklausulen avseende begränsningen av mätinstrument som innehåller kvicksilver, granskat nya vetenskapliga rön och utarbetat en rapport som föreslår ytterligare begränsning av kvicksilver i mätinstrument för hälso- och sjukvården och annan yrkesmässig och industriell användning. Processen för opinionsskapande enligt den begränsningsrapport som utarbetades av ECHA inleddes med ett offentligt samråd den 24 september 2010. Yttrandena från de berörda kommittéerna inom ramen för Reach väntas inkomma till kommissionen i september 2011. Kommissionen kommer sedan att fatta beslut om och när begränsningarna ska träda i kraft i EU. Parallellt har SCENIHR nyligen avgett ett yttrande[16] som bekräftar att det finns pålitliga alternativ till blodtrycksmätare med kvicksilver för hälso- och sjukvården.

Åtgärd 8: Andra produkter och tillämpningar

En studie om olika lösningar för att minska kvicksilveranvändningen i produkter och tillämpningar och om vad som ska göras med det kvicksilver som redan cirkulerar i samhället ( Options for reducing mercury use in products and applications and the fate of mercury already circulating in society )[17] behandlar de mest aktuella kvicksilvertillämpningarna och innehåller en analys av alternativen för att minska utflödet av kvicksilver till samhället. Den här studien omfattar också åtgärd 10.

Efter den stegvisa förbudet mot traditionella glödlampor på EU-marknaden genom 2005 års direktiv om ekodesign i dess ändrade lydelse från 2009[18] har kommissionen angripit frågan om kvicksilverinnehållet i de energieffektiva glödlampor som nu blivit allt vanligare. Den 24 september 2010 antog kommissionen ett beslut om ändring av bilagan till direktiv 2002/95/EG ( RoHS-direktivet ) som kraftigt sänker gränsvärdena för sådana glödlampor som innehåller kvicksilver[19]. Den här typen av glödlampor omfattas också av bestämmelserna om separat insamling och hantering enligt direktiv 2002/96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE)[20]. Kommissionen bad också Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker (SCHER) yttra sig om kvicksilvret i vissa lågenergiglödlampor. SCHER kom fram till[21] att kompaktlysrör ger en visserligen begränsad men dock minskning av de totala utsläppen från lampor och från koleldade kraftverk som producerar el för belysning jämfört med andra glödlampor som analyserats. SCHER ansåg det inte troligt att det förelåg någon risk för vuxna människors hälsa på grund av sådana lampor som går sönder. För barn kunde SCHER dra några slutsatser om eventuella risker eftersom data saknas om exponeringen.

I december 2008 föreslog kommissionen en omarbetning av WEEE-direktivet och RoHS-direktivet som bland annat syftar till ytterligare minskning av de farliga ämnena (inklusive kvicksilver) i avfall samt skärpta insamlings- och återvinningsmål. För RoHS-direktivet uppnåddes enighet i första behandlingen i medbeslutandeförfarandet i november 2010, medan WEE-förslaget fortfarande behandlas av Europaparlamentet och rådet. Direktiv 2000/53/EG om uttjänta fordon[22] (senast ändrat 2010) föreskriver ett allmänt förbud mot kvicksilver i fordonskomponenter och fordonsmaterial. Ett undantag tillåts fortfarande för strålkastare och lysrör som används i instrumentbrädor, men undantaget är tidsbegränsat och gäller fram till den 1 juli 2012 (datumet för typgodkännande av fordonet).

Genom direktiv 2006/66/EG batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer[23] sänktes högsta tillåtna kvicksilverhalt i batterier och ackumulatorer kraftigt jämfört med det tidigare (upphävda) batteridirektivet 91/157/EEG.

3.4. överskott och lager

Åtgärd 9: Lagring

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1102/2008 om exportförbud för metalliskt kvicksilver och vissa kvicksilverföreningar och kvicksilverblandningar och säker förvaring av metalliskt kvicksilver föreskrivs att kvicksilver från vissa utvalda källor med stor volym, i synnerhet kloralkaliindustrin, ska betraktas som avfall och bortskaffas. Specifika kriterier för säker förvaring av metalliskt kvicksilver håller på att utarbetas och ska antas av kommissionen i början av 2011. Den europeiska kloralakaliindustrin har också undertecknat ett frivilligt avtal där den åtar sig att endast sända kvicksilveröverskott till sådana lagringsanläggningar som garanterar höga säkerhetsstandarder. Rapporteringsskyldigheterna enligt förordning nr 1102/2008 kommer att göra det möjligt för kommissionen att uppmärksamt övervaka genomförandet av det här åtagandet.

I linje med sin skyldighet att granska pågående forskning om säkra metoder för bortskaffande av kvicksilver, inklusive olika tekniker för stabilisering (se artikel 8.2 i förordningen) har kommissionen gett en konsult i uppdrag att lägga fram en rapport under hösten 2010[24]. Förbättrad teknik för stabilisering som snart kommer ut på marknaden kommer förmodligen att påverka utvecklingen av kraven och kriterierna för lagring av metalliskt kvicksilver i enlighet med artikel 4.3. Det här arbetet pågår fortfarande vid tidpunkten för det här meddelandets antagande.

Åtgärd 10: Kvicksilver i produkter som redan är i cirkulation i samhället

Det arbete som gjorts inom ramen för den här åtgärden rapporteras under åtgärd 8.

3.5. Skydd mot exponering

Åtgärd 11: Kvicksilver i fisk och skaldjur

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har utvecklat sofistikerade verktyg för att beräkna exponeringen på en detaljerad livsmedelsnivå och i ett antal specifika populationsgrupper. Den nya övergripande databasen över livsmedelskonsumtion[25] innehåller information om barns och vuxnas konsumtion på individnivå med beaktande av varje deltagares ålder, kön och vikt. Om data om kvicksilver blir tillgängliga kan sofistikerade exponeringsanalyser göras med hjälp av den nya databasen över livsmedelskonsumtion.

Nationella myndigheter har utfärdat mer detaljerade konsumtionsråd när det gäller kvicksilver i livsmedel med kommissionens informationsnot som underlag (se även under åtgärd 12).

För att ytterligare förbättra hälsoskyddet för de arbetarstagare som kan exponeras för kvicksilver har kommissionen antagit direktiv 2009/161/EU[26] med en tredje förteckning över indikativa yrkeshygieniska gränsvärden ( indicative occupational exposure limit values, IOELV ). Förteckningen innehåller ett sådant gränsvärde för kvicksilver och oorganiska kvicksilverföreningar.

Åtgärd 12: Information om kvicksilver i livsmedel

På grundval av de kunskaper som samlats genom åtgärd 11 utfärdade kommissionen den 21 april 2008 en informationsnot[27] till medlemsstaterna om metylkvicksilver i fisk och fiskeriprodukter. Noten innehåller råd om högsta konsumerade mängd av vissa typer av fisk för sådana grupper som bör vara särskilt försiktiga (gravida och ammande kvinnor samt små barn). Medlemsstaterna ska använda den som vägledning när de utfärdar konsumentråd.

3.6. Att öka medvetenheten

Åtgärd 13: Prioriteringar i kvicksilverforskningen

Flera forskningsprojekt som behandlar prioriteringarna för kvicksilverforskningen har finansierats av EU sedan 2005. Detaljerad information om projekt som finansieras genom sjunde ramprogrammet och andra mekanismer för forskningsfinansiering kan nås via EU:s informationstjänst för forskning och utveckling (Cordis)[28]. Ett bidragsavtal för ett femårigt forskningsprojekt om ett globalt system för kvicksilverobservation ( Global Mercury Observation System, GMOS ) med en total budget på 8,8 miljoner euro och med deltagande av 24 partner från 24 länder har nyligen undertecknats inom sjunde ramprogrammets miljöprogram. Kommissionen bidrar med 6,8 miljoner euro till de totala kostnaderna för detta projekt som officiellt inleddes den 1 november 2010. Syftet med det här observationssystemet är att tillhandahålla central information om kvicksilver som sprids i luften på global nivå vilken kan användas som underlag för en bedömning av hur effektiva olika strategier för minskning av kvicksilverutsläppen är. Det här kommer göra det betydligt lättare att analysera de långsiktiga framstegen för relevanta strategier på europeisk och global nivå.

EU:s finansieringsinstrument för miljön (Life) har använts för att finansiera ett pilotprojekt om säkert bortskaffande av metalliskt kvicksilver[29]. Under 2009 tog europeiska kommissionen också initiativ till studie om vetenskapligt stöd för EU:s kvicksilverpolitik ( Scientific support in relation to the EU Mercury Policy . Syftet med den här studien är att ge kommissionen en solid vetenskaplig kunskapsbas om kvicksilver genom att analysera och sammanfatta befintliga forskningsresultat som är relevanta för policyn. Den kommer att innehålla en konsoliderad inventering av kvicksilverrelaterade resultat från olika forskningsprojekt som genomförts de senaste åren. Resultaten av studien väntas till sommaren 2011.

3.7. Att stödja och främja internationella åtgärder

EU stödde aktivt insatserna inom FN:s miljöorgans globala kvicksilverprogram, i synnerhet de som ledde fram till beslut 25/5[30] som antogs av styrelsen för FN:s miljöorgan i februari 2009. Beslut 25/5 var startpunkten för en tre- till fyraårig förhandlingsprocess som bör mynna ut i ett rättsligt bindande globalt instrument för kvicksilver (se även kapitel 2 och åtgärderna 17 och 18). Globalt har Europeiska kommissionen tillhandahållit stöd åt gruppen för jordobservation ( Group on Earth Observation ) som nyligen har tagit initiativ till en ny uppgift (global övervakningsplan för kvicksilver) som syftar till att skapa ett globalt observationssystem för kvicksilver.

Åtgärd 14: Input till internationella forum och internationell verksamhet

Utöver det som redan nämnts har Europeiska kommissionen och flera medlemsstater deltagit i en hel del internationell verksamhet för att öka medvetenheten och hitta lösningar på kvicksilverproblemet. Som ett led i detta anordnade kommissionen i oktober 2006 en internationell konferens i Bryssel. EU och dess medlemsländer är medlemmar och deltagare i flera internationella forum där kvicksilverfrågan diskuteras[31]. Initiativ har också tagits av enskilda medlemsstater, t.ex. Ikimp ( Integrating Knowledge to Inform Mercury Policy )[32], som är ett treårigt kunskapsutbytesinitiativ för kvicksilverfrågor i Förenade kungariket.

Åtgärd 15: Finansiering för att minska utsläppen från kolförbränning i tredjeländer

Europeiska kommissionen har gett en miljon euro i bidrag till FN:s miljöprogram för ett projekt för att minska kvicksilverutsläppen från kolförbränning i energisektorn. Projektet som håller på att genomföras leds av Internationella energiorganets centrum för ren kolteknik ( Clean Coal Centre )[33] och fokuseras på länder med ett stort beroende av fasta bränslen, i synnerhet Kina, Indien, Ryssland och Sydafrika. En öppen förslagsinfordran avseende ren kolteknik publicerades också av Europeiska kommissionen 2010 för bidrag riktade mot kolberoende länder, framväxande ekonomier och utvecklingsländer[34]. Dessa bidrag ska främst gå till kapacitetsuppbyggnad och studier och den totala budgeten är tre miljoner euro. Projekten kommer inte uteslutande att inriktas på kvicksilver, men de kommer att bidra till att identifiera samverkande fördelar med teknik för utsläppskontroll i den kolbaserade kraftsektorn.

Åtgärd 16: Förhandsgodkännande sedan information har lämnats för kvicksilverimport

Ända sedan 2003 är det obligatoriskt med förhandsgodkännande sedan information har lämnats för export och import av kvicksilverföreningar. Detta infördes genom förordning (EG) nr 304/2003 (nu ersatt med förordning (EG) nr 689/2008[35]) om export och import av farliga kemikalier, som därigenom genomför Rotterdamkonventionen om ett förfarande med förhandsgodkännande sedan information har lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel ( Convention on the Prior Informed Consent (PIC) procedure on certain dangerous chemicals and pesticides in international trade ). PIC-förfarandet tillämpades också på import av kvicksilverföreningar för användning som bekämpningsmedel.

Åtgärd 17: Tungmetallprotokollet till FN-ECE:s konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar.

EU och 20 medlemsländer är parter i tungmetallprotokollet till FN/ECE-konvenventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (LRTAP). Europeiska kommissionen riktar en stark uppmaning till de medlemsländer som ännu inte har ratificerat protokollet att snarast möjligt göra det. I september 2008 föreslog EU att ett antal produkter som innehåller kvicksilver skulle införas i bilaga VI till protokollet. Det verkställandet organet för LRTAP-konventionen kommer i december 2010 att fatta beslut om att eventuellt inleda en förhandlingsprocess och fastställa förhandlingsmandatets räckvidd. Det kommer dock att vara viktigt att se till att förhandlingarna inom ramen för tungmetallprotokollet är i linje med utvecklingen inom ramen för FN:s miljöprograms framtida rättsligt bindande instrument för kvicksilver.

Åtgärd 18: Stöd till FN:s miljöprograms globala kvicksilverprogram

Europeiska kommissionen deltar i det globala kvicksilverpartnerskapets rådgivande grupp ( Global Mercury Partnership Advisory Group ) och har formellt skrivit under partnerskapsområdet ”kvicksilverutsläpp från kolförbränning” ( Mercury Releases from Coal Combustion ), medan Tyskland och Italien är medlemmar i områdena ”avfallshantering för kvicksilver” ( Mercury Waste Management ) respektive ”forskning om kvicksilver som sprids i luften och om vart kvicksilver tar vägen”. I beslut 25/5 från styrelsen för FN:s miljöprogram fördes det globala kvicksilverpartnerskapet fram som en av de viktigaste mekanismerna för omedelbara åtgärder avseende kvicksilver under förhandlingsprocessen för ett rättsligt bindande globalt kvicksilverinstrument.

Åtgärd 19: Kvicksilver i guldbrytningssektorn

Under 2010 kommer Europeiska kommissionen att bidra med 1,5 miljoner euro till UNDP för inrättandet av Guiana Shield Facility [36]. Det är en finansieringsmekanism för många bidragsgivare som fokuserar på de åtgärder som krävs för att säkra den ekologiska integriteten för ekoregionen Guyanas högland[37]. Mekanismen kommer att finansiera fältbaserade projekt som (bland annat) inriktas på risker orsakade av illegal och oreglerad guldbrytning av småskaliga aktörer ( garimpeiros ) som sprider sig till Franska Guyana, Surinam, Venezuela och Colombia.

Åtgärd 20: Minskning av kvicksilvertillgången på internationell nivå

Det mandat som styrelsen för FN:s miljöprogram givit den mellanstatliga förhandlingskommittén i form av beslut 25/5 omfattar bland annat minskning av kvicksilvertillgången, uppbyggnad av kapaciteten för miljövänlig lagring av ämnet och minskad internationell handel med kvicksilver. EU har redan bidragit till det övergripande målet genom att anta förordningen om exportförbud för kvicksilver (se åtgärd 5). Under förhandlingsprocessen kommer EU att förespråka sin politiska strategi och undersöka hur den på ett fungerande sätt kan återspeglas i ett framtida rättsligt bindande instrument.

4. SLUTSATSER

Genomförandet av kvicksilverstrategin har kommit långt i och med att resultat har uppnåtts inom nästan samtliga åtgärder.

För att minska kvicksilverutsläppen finns det nu en ny rättslig ram för storskaliga punktkällor. Genomförandet av det nya direktivet om industriutsläpp kommer att ge EU en potential för stora utsläppsminskningar som kan uppnås genom användning av bästa tillgängliga teknik. Det här förutsätter dock ett ambitiöst införlivande och genomförande i medlemsstaterna som kommissionen kommer att stödja och följa uppmärksamt.

När det gäller efterfrågan på kvicksilver i produkter kommer man att fortsätta det pågående arbetet med att utvidga de befintliga marknadsbegränsningarna för vissa mätinstrument som innehåller kvicksilver till att omfatta ytterligare instrument som används inom hälso- och sjukvårdssektorn, i synnerhet blodtrycksmätare och instrument för annan yrkesmässig och industriell användning.

Kommissionen anser i synnerhet att man måste utreda frågan om tandamalgam ytterligare. Därför avser kommissionen att under 2011 göra en studie med en mer detaljerad analys av frågan som beaktar alla aspekter av tandamalgamets livscykel.

Internationella åtgärder kommer att prioriteras under de kommande åren. Mot bakgrund av kvicksilverproblemets globala aspekt kan inte enbart intern EU-lagstiftning garantera ett effektivt skydd av Europas befolkning. Kommissionen avser därför att inrikta sina insatser på att förhandla fram ett rättsligt bindande globalt kvicksilverinstrument inom ramen för FN:s miljöprogram. EU har mycket att erbjuda i detta sammanhang i och med att det redan finns effektiva instrument på EU-nivå. När det internationella instrumentet har tagit form kommer Europeiska kommissionen att analysera vilka aspekter av kvicksilvrets livscykel som bör omfattas av ytterligare EU-specifika åtgärder, vid behov även ytterligare lagstiftningsförslag, och då beakta 2013 års översyn av förordningen om exportförbud och läget inom ramen för strategin. Det är särskilt relevant för de ytterligare import- och exportbegränsningar som föreslås i konsultens studie som måste bedömas mot bakgrund av de skyldigheter som förhandlas fram internationellt.

BILAGA

Åtgärderna i gemenskapens kvicksilverstrategi (hela texten)

1. ATT MINSKA UTSLÄPPEN

Åtgärd 1. Kommissionen kommer att bedöma vilka effekterna blir av att tillämpa IPPC-direktivet på kvicksilverutsläpp och göra en bedömning av om ytterligare åtgärder, exempelvis utsläppsgränsvärden inom gemenskapen, behövs, i takt med att uppgifter inom ramen för IPPC- och EPER-rapporteringskraven[38] lämnas in. Ytterligare en bedömning kommer att göras i slutet av 2010 inom ramen för en bredare genomgång av strategin. Den genomgången kommer också att omfatta en bedömning av de kontroller som ska genomföras före den 1 januari 2008 enligt direktiv 2001/80/EG för att minska svaveldioxidutsläpp från stora förbränningsanläggningar.

Åtgärd 2. Kommissionen kommer att uppmuntra medlemsstaterna och industrin att tillhandahålla mer information om kvicksilverutsläpp och kontrollteknik, vilket kan ligga till grund för slutsatser som samlas i BREF-dokument som bidrar till att ytterligare minska utsläppen. Den andra upplagan av BREF-dokument om kloralkali kommer att omfatta information om riskerna med utsläpp i samband med avveckling av kvicksilverceller.

Åtgärd 3. Under 2005 kommer kommissionen att genomföra en undersökning av alternativen för att bekämpa kvicksilverutsläpp från småskaliga kolförbränningsanläggningar parallellt med den mer omfattande CAFE-bedömningen.

Åtgärd 4. Under 2005 kommer kommissionen att gå igenom medlemsstaternas genomförande av gemenskapsreglerna för behandling av amalgamavfall, och kommer därefter att vidta lämpliga åtgärder för att se till att reglerna genomförs på rätt sätt.

2. ATT MINSKA TILLGÅNGEN

Åtgärd 5. Kommissionen har för avsikt att föreslå en ändring av förordning (EG) nr 304/2003 för att kvicksilverexporten från gemenskapen ska fasas ut senast 2011. Detta för att aktivt bidra till den globalt organiserade ansträngningen att fasa ut primärproduktionen av kvicksilver och hindra överskottet från att komma in på marknaden på nytt på det sätt som beskrivs i avsnitt 10.

3. ATT MINSKA EFTERFRÅGAN

Åtgärd 6. På kort sikt kommer kommissionen att be expertgruppen för medicintekniska produkter att göra en bedömning av kvicksilveranvändningen i amalgam, och kommer också att be om ett utlåtande från Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker som underlag för om ytterligare reglering behövs.

Åtgärd 7. Kommissionen har för avsikt att under 2005 föreslå en ändring av direktiv 76/769/EEG[39] för att begränsa utsläppandet på marknaden för konsumentanvändning och användning inom hälsovården av icke-elektrisk eller icke-elektronisk mät- och kontrollutrustning som innehåller kvicksilver.

Åtgärd 8. Kommissionen kommer på kort sikt att ytterligare undersöka de få återstående produkter och tillämpningar inom EU där små mängder kvicksilver används. På medellång till lång sikt, kan användning kräva godkännande och bedömning av alternativ inom ramen för förslaget till Reach-förordning[40] när den antagits.

4. ÖVERSKOTT OCH LAGER

Åtgärd 9. Kommissionen kommer att vidta åtgärder för att påskynda temporär lagring av kvicksilver från kloralkaliindustrin i enlighet med en tidtabell som överensstämmer med den planerade utfasningen av kvicksilverexport senast 2011. Inledningsvis kommer kommissionen att undersöka möjligheten till ett avtal med industrin.

Åtgärd 10. Kommissionen kommer att genomföra ytterligare undersökningar på kort till medellång sikt av behandlingen av kvicksilver i produkter som redan är i omlopp.

5. SKYDD MOT EXPONERING

Åtgärd 11. I ett kort perspektiv kommer EFSA att ytterligare undersöka utsatta befolkningsgruppers (t.ex. gravida kvinnor och barn) konsumtion av olika typer av fisk och skaldjur.

Åtgärd 12. I takt med att nya uppgifter framkommer, kommer kommissionen att lägga fram mer information om kvicksilver i livsmedel. Nationella myndigheter kommer att uppmuntras att ge råd som är anpassade efter lokala förhållanden.

6. ATT ÖKA MEDVETENHETEN

Åtgärd 13. Vilka områden som kvicksilverforskningen ska inriktas på, kommer att anges i det sjunde ramprogrammet för forskning och andra lämpliga finansieringsmekanismer.

7. ATT STÖDJA OCH FRÄMJA INTERNATIONELLA ÅTGÄRDER

Åtgärd 14. För att ta itu med kvicksilverproblemet bör gemenskapen, medlemsstaterna och andra berörda parter intensifiera sitt arbete i internationella fora och verksamheter, engagera sig bilateralt och i projekt med tredje länder, exempelvis i form av tekniköverföring.

Åtgärd 15. Kommissionen kommer att överväga möjligheten att inrätta en särskild finansieringsmekanism för forskning och pilotprojekt som syftar till att minska kvicksilverutsläpp från kolförbränning i länder som i stor utsträckning är beroende av fasta bränslen, till exempel Kina, Indien, Ryssland, etc., dvs. liknande det Carnot-program som främjar ren och effektiv användning av fasta bränslen.

Åtgärd 16. Gemenskapen bör stödja ett initiativ som syftar till att kvicksilver ska omfattas av PIC-förfarandet enligt Rotterdam-konventionen.

Åtgärd 17. Gemenskapen och medlemsstaterna bör fortsätta att stödja arbetet inom ramen för tungmetallprotokollet till FN/ECE-konvenventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar.

Åtgärd 18. Gemenskapen, medlemsstaterna och andra berörda parter bör också stödja FN:s miljöorgans globala kvicksilverprogram, t.ex. genom materialanalyser och tillhandahållande av tekniska kunskaper, personal och finansiell hjälp.

Åtgärd 19. Gemenskapen och medlemsstaterna bör stödja globala insatser som bidrar till att minska kvicksilveranvändningen inom guldbrytning, t.ex. det globala UNDP/GEF/UNIDO-kvicksilverprojektet. De ska också överväga möjligheterna att stödja enskilda utvecklingsländer genom de olika instrument som är kopplade till utvecklingsstöd, med beaktande av nationella utvecklingsstrategier.

Åtgärd 20. För att minska den internationella kvicksilvertillgången bör gemenskapen inom ramen för ett initiativ liknande Montreal-protokollet om ämnen som tunnar ut ozonskiktet förespråka en global utfasning av primärproduktionen, och uppmuntra andra länder att förhindra att överskott hittar vägar tillbaka till marknaden. För att detta mål ska kunna uppnås planeras en ändring av förordning (EG) nr 304/2003 som innebär att gemenskapens kvicksilverexport fasas ut fram till 2011.

[1] KOM(2005) 20 slutlig.

[2] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/review_mercury_strategy2010.pdf

[3] EUT L 304, 14.11.2008, s. 75.

[4] EUT L 24, 29.1.2008, s. 8.

[5] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/

[6] EUT L 226, 6.9.2000, s. 3.

[7] Direktiv 2008/98/EG, EUT L 312, 22.11.2008, s. 3.

[8] Direktiv 2000/60/EG, EUT L327, 22.12.2000.

[9] EUT L 348, 24.12.2008, s. 89.

[10] EUT L 304, 14.11.2008, s. 75.

[11] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_089.pdf

[12] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_016.pdf

[13] EUT L 257, 3.10.2007.

[14] EUT L 396, 30.12.2006, s. 1.

[15] EUT L 164, 26.6.2009, s. 7.

[16] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_025.pdf

[17] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/study_report2008.pdf

[18] Direktiv 2009/125/EG, EUT L 285, 31.10.2009, s.10.

[19] EUT L 251, 25.9.2010, s. 28.

[20] EUT L 37, 13.2.2003, s. 24.

[21] http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/docs/scher_o_124.pdf

[22] EGT L 269, 21.10.2000, s. 34.

[23] EUT L 266, 26.9.2006, s. 1.

[24] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/

[25] http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexfooddb.htm

[26] EUT L 338, 19.12.2009.

[27] Informationsnot från EG av den 21 april 2008 om metylkvicksilver i fisk och fiskeriprodukter: ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/information_note_mercury-fish_21-04-2008.pdf

[28] http://cordis.europa.eu/search

[29] Mersadeprojektet (http://www.mayasa.es/ing/mersade.asp), MERSADE LIFE06 ENV/ES/PREP/03.

[30] http://www.chem.unep.ch/mercury/GC25/GC25Report_English_25_5.pdf

[31] Till exempel kvicksilverprogrammet inom FN:s miljöprogram, tungmetallprotokollet inom UNECE LRTAP-konventionen, Osparkonventionen och Baselkonventionen.

[32] http://www.mercurynetwork.org.uk/

[33] http://www.iea-coal.org.uk

[34] https://webgate.ec.europa.eu/europeaid/online-services/index.cfm?ADSSChck=1281432803820&do=publi.detPUB&searchtype=AS&Pgm=7573841&debpub=&orderby=upd&orderbyad=Desc&nbPubliList=15&page=1&aoref=129199

[35] EUT L 204, 31.7.2008.

[36] http://ec.europa.eu/europeaid/documents/aap/2010/af_aap_2010_dci-env.pdf

[37] http://www.guianashield.org

[38] Kommissionens beslut 2000/479/EG av den 17 juli 2000 Kommissionens beslut av den 17 juli 2000 om upprättandet av ett europeiskt register över förorenande utsläpp (EPER) i enlighet med artikel 15 i rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC), EGT L 192, 28.7.2000.

[39] Rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar), EGT L 262, 27.9.76.

[40] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet samt ändring av direktiv 1999/45/EG och förordning (EG) {om långlivade organiska föroreningar}, KOM(2003) 644 slutlig, 29.10.2003.