5.3

I de nya underavsnitten B.2 (punkt 3.2 i det sammanfattande dokumentet) och F.2 (”Uppgifter om produktens särskilda egenskaper”) (punkt 5 i det sammanfattande dokumentet) ändras innehållet i parametrarna ”lykopen” och ”luminans”, och parametern ”C-vitamin” ersätts med ”E-vitamin (α-tokoferol)”. — För den kommersiella typen ”rund och slät” (Redondo Liso): Egenskapen ”L 42–46,5” ersätts med ”L ≥ 35”. Texten ”C-vitaminhalten hos denna typ av tomat är 153–195 mg/100 g färskvikt” ersätts med texten ”E-vitaminhalten (α-tokoferol) hos denna typ av tomat är ≥ 0,40 mg/100 g färskvikt”. ”En total lykopenhalt som varierar mellan 21 och 25,8 mg per 100 g torrvikt” ersätts med ”en total lykopenhalt på ≥ 26 mg per 100 g torrvikt”. — För den kommersiella typen ”körsbärstomat, inbegripet cocktailtomat” (Tomate Cereza, incluido cóctel): Egenskapen ”L 38–40” ersätts med ”L ≥ 35”. Texten ”C-vitamininnehållet hos denna typ av tomat är 62–102 mg/100 g färskvikt” ersätts med texten ”E-vitamininnehållet (α-tokoferol) hos denna typ av tomat är ≥ 0,30 mg/100 g färskvikt”. ”En total lykopenhalt som varierar mellan 31,6 och 38,4 mg per 100 g torrvikt” ersätts med ”en total lykopenhalt på ≥ 26 mg per 100 g torrvikt”. — För den kommersiella typen ”med åsar” (Asurcado): Egenskapen ”L 38–40” ersätts med ”L ≥ 35”. Texten ”C-vitaminhalten hos denna typ av tomat är 130–155 mg/100 g färskvikt” ersätts med texten ”E-vitaminhalten (α-tokoferol) hos denna typ av tomat är ≥ 0,31 mg/100 g färskvikt”. ”En total lykopenhalt som varierar mellan 35,4 och 44 mg per 100 g torrvikt” ersätts med ”en total lykopenhalt på ≥ 26 mg per 100 g torrvikt”. — För den kommersiella typen ”oval eller avlång” (Oblongo o Alargado): Egenskapen ”L 38–40” ersätts med ”L ≥ 35”. Texten ”C-vitaminhalten hos denna typ av tomat är 142–186 mg/100 g färskvikt” ersätts med texten ”E-vitaminhalten (α-tokoferol) hos denna typ av tomat är ≥ 0,31 mg/100 g färskvikt”. ”En total lykopenhalt som varierar mellan 10,8 och 13,2 mg per 100 g torrvikt” ersätts med ”en total lykopenhalt på ≥ 26 mg per 100 g torrvikt”. Skäl: Den skyddade geografiska beteckningen har haft allvarliga problem med att uppfylla kraven i produktspecifikationen. Kraven grundas på en undersökning som har utförts av University de Almeria, Nutrient composition and antioxidant activity of eight tomato (Lycopersicon esculentum) varieties, som publicerades 2009. Kraven är orimligt stränga och bygger på provtagning och analys som har utförts under optimala förhållanden, som är mycket svåra att upprepa med normala odlings- och saluföringsmetoder. För det första är det praktiskt taget omöjligt att uppnå det erforderliga C-vitamininnehållet vid den mognadsgrad som tomaterna måste ha vid skördetidpunkten enligt produktspecifikationen, eftersom C-vitamininnehållet minskar allteftersom tomaterna mognar. I produktspecifikationen anges dessutom nivåer för lykopen och luminans som ligger långt över de nivåer som vanligen uppnås i det geografiska området. I alla händelser kommer de justerade nivåerna för lykopen och luminans enligt den begärda ändringen fortfarande att vara högre än de nivåer som finns hos tomater av samma sorter utanför det geografiska området, vilket visas nedan. De högsta värdena för luminans och lykopen som anges i produktspecifikationen har strukits. En sådan övre gräns är nämligen inte motiverad, eftersom högre värden förbättrar egenskaperna hos tomaterna, vilket i sin tur innebär att konsumenterna får ett positivt intryck av deras kvalitet och färskhet. Samtidigt mildras kraven för båda parametrarna av de skäl som anges ovan. Den föreslagna sänkningen av värdena för båda parametrarna medför inga större ändringar av de typiska kvalitetsegenskaperna, och innebär inte heller att den organoleptiska kvaliteten ändras. L-värdena för tomater från området som inte omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ligger ofta på 25–28, och dessa värden överskrids i alla situationer för de kommersiella typer som omfattas. Det lägsta L-värdet för de tomater som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen har fastställts till 35. C-vitamininnehåll har ersatts med E-vitamininnehåll (α-tokoferol), eftersom tomaters C-vitamininnehåll varierar kraftigt beroende på mognadsskedet. Mycket höga ursprungliga nivåer av C-vitamininnehåll har rapporterats för mindre mogna tomater. Dessa nivåer sjunker i slutet av tomaternas hållbarhetstid till 28 mg per 100 g färskvikt (Valle och Rodríguez, 2011). Med tanke på denna stora variation anses inte C-vitamin vara en lämplig indikator på kvaliteten hos tomater från ett visst geografiskt område. Tokoferolföreningar blir mer stabila allteftersom tomaterna mognar. Små förändringar i koncentrationen av dessa föreningar allteftersom tomaterna mognar har rapporterats (7,7–11,6 µg per g färskvikt) (Quadrana et al., 2013). C-vitamin och tokoferoler är dessutom utbytbara när det gäller antioxiderande verkan. Det har länge varit känt att dessa två typer av föreningar skapar synergier och samverkar i fråga om antioxiderande egenskaper (Niki et al., 1987). Tokoferoler anses därför vara en lämplig indikator för tomaternas hälsosamma egenskaper. De kan därför användas i stället för C-vitamin och är mer effektiva i detta hänseende. Tokoferolinnehållet hos tomatsorterna påverkas av flera olika faktorer, såsom salthalten i det vatten som används för bevattningen, kaliumhalten i näringslösningen, den berörda genetiska sorten och de speciella miljöförhållanden (solstrålning, temperatur och luftfuktighet) som råder i området. Tokoferolinnehållet hos ”Tomate La Cañada” är högre än genomsnittet för liknande typer av tomater utanför det geografiska området. Detta är särskilt relevant i fråga om α-tokoferol, som är den typ av tokoferol som har E-vitaminaktivitet och därför är den viktigaste av tokoferolföreningarna ur näringssynpunkt. Syntesen och den höga halten av tokoferoler främjas också av det osmotiska tryck som orsakas av den starka elektriska konduktiviteten i de salta jordarna. Genomsnittet för α-tokoferolvärdena hos ”Tomate La Cañada” ligger på 0,56–0,72 mg per 100 g färskvikt, beroende på berörd kommersiell typ, medan de värden som oftast påträffas hos tomater som inte omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ligger på ≥ 0,14 mg per 100 g färskvikt. Det lägsta α-tokoferolvärdet för tomater som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen fastställs därför till 0,30 mg per 100 g färskvikt. Den höga luminansen (L) beror på att tomaterna är mycket fasta. En annan faktor som bör beaktas är att värdet för denna parameter beror på mognadsgraden. Mindre mogna tomater uppvisar högre L-värden. Det hör dock till undantagen att tomater som redan har börjat bli röda innehåller mycket lykopen, uppvisar högre L-värden och har ett högt α-tokoferolinnehåll.