Resolution från Regionkommittén om "Regelram för en europeisk konstitution"

(2001/C 22/02)

BAKGRUND

Ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möten i Köln och Helsingfors, som bekräftade avsikten att sammankalla en regeringskonferens för att lösa de institutionella frågor som lämnats öppna i Amsterdam och som måste avgöras före utvidgningen.

Beslutet från Europeiska rådets möten i Köln och Tammerfors att utarbeta en stadga om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen.

Rapporten från expertgruppen under ledning av Jean-Luc Dehaene.

Europeiska kommissionens bidrag till förberedelserna inför regeringskonferensen, antaget den 10 november 1999 och Europeiska kommissionens yttranden av den 26 januari 2000 om "Institutionella reformer - en förutsättning för utvidgningen" (KOM(2000) 34 slutlig).

Europeiska kommissionens meddelande av den 12 juli 2000 om "Ett grundfördrag för Europeiska unionen" (KOM(2000) 434 slutlig).

ReK:s yttrande av den 16 februari 2000 om "Utarbetandet av en stadga om grundläggande rättigheter i EU" (CdR 327/99 fin)(1).

ReK:s yttrande av den 17 februari 2000 om "Regeringskonferensen 2000" (CdR 53/99 fin)(2).

Europaparlamentets resolution om dess förslag till regeringskonferensen, som antogs den 13 april 2000 (A5-0086/2000).

Utkastet till betänkande från Europaparlamentets utskott för konstitutionella frågor om konstitutionalisering av fördragen (PE 286.949).

Presidiets beslut av den 10 mars 1999 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta en resolution om en europeisk konstitution och att ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att förbereda ärendet.

Det utkast till resolution som antogs fredagen den 9 juni 2000 av arbetsgruppen "För en europeisk konstitution" inom utskottet för institutionella frågor.

Det utkast till resolution "Regelram för en europeisk konstitution" (CdR 144/2000 rév. 1; föredragande: Bresso, I/PSE) som antogs av utskottet för institutionella frågor den 5 juli 2000.

Europeiska unionens legitimitet som grundar sig på dess medlemsstater och medborgare.

Det nuvarande demokratiska underskottet, som ofrånkomligen kommer att öka efter utvidgningen om ingenting görs för att ta itu med de institutionella problemen.

De senaste årens djupgående förändringar och EU:s institutionella reform.

Med beaktande av ovanstående har Regionkommittén vid sin 35:e plenarsession den 20-21 september 2000 (sammanträdet den 20 september) antagit följande resolution.

1. Regionkommittén anser att de aktuella institutionella reformerna kommer att ha stort inflytande på Europeiska unionens framtid.

2. ReK avser att fördjupa den egna analysen av processen och de oundvikliga effekter som denna kommer att ha för de lokala och regionala myndigheterna; särskild vikt kommer att läggas vid dessa myndigheters framtida roll både inom gemenskapen och gentemot medborgarna under de nya förutsättningar som kommer att bli resultatet av den pågående processen.

3. Dessa fördjupade analyser kommer att diskuteras med EU:s övriga institutioner, framför allt Europaparlamentet, och med full respekt för vars och ens behörighetsområden. Därför är det nödvändigt att fortlöpande samråd om de institutionella frågorna kommer till stånd mellan ReK:s utskott för institutionella frågor och Europaparlamentets utskott för konstitutionella frågor.

4. Regionkommittén konstaterar att den pågående regeringskonferensen och arbetet med stadgan om grundläggande rättigheter i EU har beröringspunkter med varandra.

5. Kommittén beklagar att man inte involverats i högre grad i inrättandet av de två behöriga organen och det samråd som planerats. Dessutom saknas det följdriktighet när det å ena sidan finns ett krav på ett gradvis ökande engagemang av de europeiska medborgarna men å andra sidan inte föreskrivs något samråd med dem som företräder de institutioner som står medborgarna närmast. Om Europa skall byggas av medborgarna för medborgarna, blir hela Europas lokala och regionala myndigheters roll avgörande.

6. De pågående institutionella reformerna är ett lämpligt tillfälle att klargöra hur subsidiaritetsprincipen skall tillämpas och vilka medel som skall användas för att kontrollera dess efterlevnad; likaså kan principens användningsområden säkerställas genom att EU:s befogenheter regleras klart och tydligt och baseras på ett partnerskap kännetecknat av jämlikhet och samarbete mellan de olika styrelsesfärerna.

7. ReK anser att man måste begrunda vilket slags omvandlingsprocess Europeiska unionen genomgår och hur den framtida utvecklingen bör se ut.

8. Kommittén upprepar det dubbla kravet på demokratisering och öppenhet i EU, något som betonades i yttrandet om regeringskonferensen.

9. Vidare måste det framhållas att institutionernas demokratisering går via demokratisering av beslutsprocesserna, och detta kan bara ske om medborgarna och deras valda representanter engageras, framför allt på regional och lokal nivå.

10. Man måste fatta beslut om de institutionella reformerna med hänsyn till utvidgningen av EU. Reformerna måste vara genomgripande och genomföras genast. Det behövs tillförlitliga bestämmelser för att unionen skall kunna anta utmaningarna när det gäller att trygga den fred, den säkerhet och det välstånd som integrationen kunnat ge Europa de senaste 50 åren. Utvidgningen varken kan eller bör försenas, och kandidatländerna bör därför också engageras i diskussionen om reformerna.

Därför vill Regionkommittén framföra följande:

11. I takt med att unionen växer ökar även kraven på klarhet, en klarhet som för närvarande saknas i fördragen och som numera krävs från många håll.

12. Europa representerar vissa gemensamma värden som måste skyddas och bevaras genom instrument som garanterar deras oantastbarhet.

13. Stora gemensamma projekt som den europeiska valutan innebär att man redan nu delvis ger avkall på den nationella suveräniteten.

14. Dessa epokgörande förändringar kräver en större öppenhet inte bara när det gäller institutionerna utan även när det gäller metoderna för översyn av fördragen.

15. I många länder förs en debatt om möjligheten att förse EU med en regelram för en europeisk konstitution som skall garantera gemensamma värden, ge uttryck för grundläggande principer, fastställa befogenheterna inom EU och samla de bestämmelser som är absolut nödvändiga för att det europeiska samhället och den europeiska rättsstaten skall kunna fungera på ett demokratiskt sätt. Många anser att detta skulle skapa en stabil och hållbar grund för det Europa som för närvarande håller på att byggas.

16. Inom unionen finns olika traditioner på detta område. Exempelvis har vissa medlemsstater en skriftlig konstitution medan andra är utan; i några länder grundar sig maktfördelningen på en ständigt pågående dialog och förhandlingar; i en del är regionerna utrustade med vittgående befogenheter, vilket saknas i andra.

17. Det är nödvändigt att i samtliga medlemsstater och bland lokala och regionala myndigheter främja diskussioner om EU:s framtid för att klargöra vad som skulle vara syftet med en regelram för en europeisk konstitution och vilka för- och nackdelar som en sådan skulle kunna medföra.

18. En regelram för en europeisk konstitution skulle utgöra ett komplement till den nationella konstitutionen i de stater där en sådan finns, och den skulle baseras på avtal mellan medlemsstaterna.

19. Uttrycket "regelram för en europeisk konstitution" skulle vara en viktig referens som samtliga medborgare skulle kunna förstå, under förutsättning att denna grundlag klart och koncist förklarar följande:

- De grundläggande värden och principer som Europeiska unionen bygger på, bland annat respekt för grundläggande medborgerliga rättigheter och friheter, respekt för kulturell och språklig mångfald och respekt för subsidiaritetsprincipen.

- Organisationen av institutionernas arbete samt beslutsprocesserna.

- EU:s ansvar, baserat på subsidiaritetsprincipen och ett antal exakt angivna sakanknutna kompetensområden.

- Bestämmelser för EU:s finansiering.

- Översynsförfarandet för författningsgrundvalen som skall säkerställa att det slutgiltiga beslutet vilar hos medlemsstaterna och deras nationella parlament.

20. De lokala och regionala myndigheternas aktiva roll i konstitutionaliseringsprocessen, direkt eller via Regionkommittén, bör betonas.

21. I en process som har konstitutionaliserande karaktär och som syftar till att definiera olika styrelseformer är de lokala och regionala myndigheternas betydelse i debatten dubbelriktad i och med deras närhet såväl till medborgarna som till de nationella regeringarna, som för närvarande är de som har makt att reformera unionen.

22. Även Regionkommittén vid sidan om andra EU-institutioner spelar en viktig roll när det gäller att bidra till diskussionen om olika EU-frågor inom de lokala myndigheterna, i regionerna och medlemsstaterna, och alla lokala och regionala myndigheter uppmanas att ta aktiv del i denna process.

23. En effektivare tillämpning av subsidiaritetsprincipen är kärnan i dagens institutionella problem i EU, och ReK kommer att kämpa för att säkerställa principens tillämpningsområden genom att befogenheterna inom EU avgränsas klart och tydligt och för att förse den med rättsliga skyddsinstrument.

24. Regionkommittén har för avsikt att aktivt delta i den debatt om hur EU skall styras som kommissionen har tagit initiativ till genom vitboken, där de lokala och regionala myndigheternas rättmätiga betydelse lyfts fram inom den nya förvaltningsmodellen.

25. Vad gäller reformeringen av Regionkommittén är det beklagligt att EU:s institutioner begränsar sig till frågan om antalet platser i stället för att dessutom försöka tillvarata dess potential.

26. ReK kräver med eftertryck att dess status som EU-institution och rätt att vända sig till EG-domstolen erkänns, och är fast besluten att kämpa för att uppnå detta mål.

27. Regionkommittén är medveten om bristen på enhällighet bland EU:s medlemsstater och deras regionala och lokala myndigheter när det gäller lämpligheten i att utarbeta en europeisk konstitution. Därför måste arbetet med att utarbeta en europeisk författningsgrundval föregås av en grundlig utredning och en utförlig debatt.

Mot bakgrund av ovanstående kan följande konstateras:

28. Regionkommittén anser att Europeiska unionen bör överväga konsekvenserna av en konstitutionell utveckling. Vägledande bör vara gemensamma värden inom unionen, skälen till europeisk samverkan, ökad insyn i hur unionen fungerar samt främjandet av mer demokratiska instrument för att se över fördragen.

29. Alla lokala och regionala myndigheter uppmanas att delta aktivt så att debatten kan nå ut till alla medlemsstater och alla nivåer, så att alla medborgare kan delta och ge uttryck för sina åsikter i denna fråga. Utvecklingen av en konstitution angår alla medborgare och är av betydelse för de lokala och regionala nivåerna i Europa. Frågan får inte reduceras enbart till en angelägenhet på nationell nivå.

30. En utveckling som innebär att fördragen ges en konstitutionell karaktär måste ta hänsyn till de konsekvenser som det innebär för den lokala och regionala nivån. Detta gäller alla förändringar av den rådande balansen mellan unionen och medlemsstaterna, som påverkar den politiska och rättsliga behörigheten för lokala och regionala myndigheter. Grundläggande är ett strikt upprätthållande av subsidiaritetsprincipen. Vidare måste en konstitutionell utveckling ta hänsyn till och respektera den lokala och regionala självstyrelsen i enlighet med traditionen i de olika medlemsstaterna.

31. Regionkommittén uppdrar åt sin ordförande att överlämna denna resolution till Europeiska unionens råd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen samt medlemsstaternas regeringar och parlament.

Bryssel den 20 september 2000.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 156, 6.6.2000, s. 1.

(2) EGT C 156, 6.6.2000, s. 6.