SJÄTTE RAPPORTEN På kommissionens vägnar om kvantitativa kvoter Och övervakningsåtgärder som tillämpas på vissa andra produkter än textilprodukter med ursprung i Kina

1. INLEDNING

I. Bakgrund

II. Syftet med kommissionens rapport

III. Metod

2. KAPITEL 1 Genomförande AV KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

I. Bakgrund och utveckling sedan åtgärderna infördes

II. Förvaltningen av kvoter

III. Utvecklingen av handeln med produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar

3. KAPITEL 2 BÖR GEMENSKAPSKVOTERNA BEHÅLLAS-

I. Kommissionens sätt att angripa frågan

II. Analys av de berörda sektorerna

1. Skodon

2. bords- och köksartiklar av porslin och keramiska material

III. Kinas liberalisering av handeln och anslutning till WTO

4. KAPITEL 3 GENOMFÖRANDE AV OCH BIBEHÅLLANDE AV ÖVERVAKNINGSÅTGÄRDER

I. Syftet med övervakningsåtgärderna

II. Genomförande

III. Utvecklingen av importen av produkter som omfattas av övervakning

IV. Bör övervakningsåtgärderna bibehållas-

5. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS SLUTSATSER OCH FÖRSLAG

1. INLEDNING

I. Bakgrund

Genom förordning (EG) nr 519/94 av den 7 mars 1994 införde Europeiska unionens råd för tillämpning i hela gemenskapen kvantitativa begränsningar för sju kategorier av produkter med ursprung i Kina, nämligen handskar, skodon, bords- och köksartiklar av porslin, bords och köksartiklar av andra material än porslin, glasvaror, bilradioapparater och leksaker. Vissa övervakningsåtgärder infördes också.

I december 1993 godkände rådet i princip införandet av sådana åtgärder som en del av ett övergripande paket som inbegrep godkännande av resultaten från Uruguayrundan, förstärkning av de handelspolitiska instrumenten och fullbordandet av den gemensamma handelspolitiken.

Den senare aspekten av paketet omfattade det ensidiga avskaffandet av 6 417 nationella kvantitativa begränsningar (varav ca 4 700 rörde kinesiska produkter) och införandet för tillämpning i hela gemenskapen av kvoter för import från Kina av ett begränsat antal känsliga produkter som vid denna tidpunkt omfattades av nationella begränsningar.

Införandet av sådana kvoter grundades på följande överväganden:

a) Känsligheten hos de berörda industrierna i gemenskapen.

b) Det ökande hot som denna import från Kina utgjorde mot dessa industrier, vilket blev mer akut på grund av den kinesiska ekonomins särdrag.

II. Syftet med kommissionens rapport

(a) Under överläggningarna i rådet om förordning (EG) nr 519/94 åtog sig kommissionen att varje år till rådet rapportera om tillämpningen av de övervakningsåtgärder och kvantitativa begränsningar som avses i bilagorna II och III liksom om behovet av att bibehålla sådana åtgärder samt att vid behov föreslå lämpliga justeringar.

Denna sjätte rapport har sammanställts för att fullgöra detta åtagande.

(b) Med anledning av det bilaterala avtal som träffades med Kina den 19 maj 1999 i Beijing (och i avvaktan på antagandet av Kinas anslutningsprotokoll med WTO) och den successiva avvecklingen av kvantitativa begränsningar senast år 2005 kommer dock inga ytterligare rapporter att behövas.

Eventuella problem beträffande kvoternas förvaltning fram till slutet av 2004 kommer att behandlas inom ramen för den kommitté som inrättats genom rådets förordning (EG) nr 520/94 från mars 1994 (gemenskapsförfarande för förvaltningen av kvantitativa kvoter).

III. Metod

1. I rapporten görs först en översyn av tillämpningen av de kvantitativa begränsningarna, inbegripet de problem som uppstått vid förvaltningen av dem.

I andra kapitlet behandlas behovet av att bibehålla de kvantitativa begränsningar som införts av rådet. För att utreda detta har kommissionen undersökt om de förhållanden som motiverade att dessa åtgärder infördes 1994 fortfarande råder, särskilt vad gäller

a) situationen för berörda industrier i gemenskapen,

b) dessa industriers känslighet för importen från Kina, och

c) framstegen i Kinas liberalisering av handeln.

I tredje kapitlet behandlas genomförandet av övervakningsåtgärderna och behovet av att bibehålla dem. I fjärde kapitlet läggs kommissionens slutsatser fram på grundval av ovanstående analys.

2. Det bör noteras att kommissionen liksom under tidigare år har haft stora svårigheter att samla in uppgifter om industrierna i gemenskapen, eftersom tillverkarna som regel tillverkar många olika produkter, inte bara de som omfattas av kvoter, och att de berörda sektorerna utgörs av många små och medelstora företag av vilka en betydande del inte ens är kända hos de relevanta nationella förbunden.

Kommissionen har också fått allmän information från importörer och en intresseorganisation.

3. Analysen baseras huvudsakligen på 1999 års siffror. Utvecklingstendenserna för 2000 har emellertid använts när så varit möjligt.

2. KAPITEL 1 Genomförande AV KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

I. Bakgrund och utveckling sedan åtgärderna infördes

Sedan kvoterna trädde i kraft i mars 1994 har de vid flera tillfällen ändrats för att garantera en balans mellan målet att ge gemenskapsindustrin ett lämpligt skydd och målet att upprätthålla handelsflödet mellan gemenskapen och Kina:

- I juli 1994 beslutade rådet att höja 1994 års kvotnivå för vissa leksaker.

- I mars 1995 höjdes kvoterna ytterligare för att beakta Finlands, Sveriges och Österrikes anslutning.

- Mot bakgrund av slutsatserna i kommissionens första årsrapport om tillämpningen av kvoterna fattade rådet i april 1996 genom förordning (EG) nr 752/96 beslut om att ytterligare lätta på kvotsystemet gentemot Kina:

* Kvoterna för tre produkter (handskar, bilradioapparater och bilradioapparater kombinerade med kassettbandspelare) liberaliserades.

* De tre kvoterna för leksaker slogs samman till en enda kvot för att ge handlarna större flexibilitet och göra det möjligt för dem att reagera snabbare på förändringar på marknaden.

* De återstående kvoterna höjdes (för bords- och köksartiklar av keramiska material och porslin samt för glasvaror med 5 %, och för vissa skodon med 2 %).

- Genom rådets förordning (EG) nr 1897/96 undantogs i oktober 1996 clipsinramningar med glasskiva från kvoten för glasvaror.

- Genom rådets förordning (EG) nr 847/97 i maj 1997 liberaliserades importen av delar och tillbehör till leksaker och kvoterna för bords- och köksartiklar av glas avskaffades med verkan från och med den 1 januari 1998.

- Rådets förordning (EG) nr 1138/98 av den 28 maj 1998 genom vilken kommissionens förslag i den tredje årliga rapporten genomförs, innebar följande:

* Importen av leksaker liberaliserades.

* Kvoten för bords- och köksartiklar av keramiska material och porslin höjdes med ytterligare 5 %.

I sin fjärde och femte rapport slog kommissionen slutligen fast att det inte bör ske någon förändring av de kvarvarande kvoternas struktur och nivå.

II. Förvaltningen av kvoter

a) Rättslig grund och syften

1. Förvaltningen av gemenskapskvoterna grundas på rådets förordning (EG) nr 520/94 av den 7 mars 1994 om fastställande av ett gemenskapsförfarande för förvaltningen av kvantitativa kvoter och kommissionens förordning (EG) nr 738/94 av den 30 mars 1994 om vissa bestämmelser för genomförandet av rådets förordning (EG) nr 520/94 (i huvudsak om aspekter som rör förfaranden, inbegripet gemensamt formulär för importlicenser).

Det bör erinras om att kvoterna före antagandet av förordning (EG) nr 520/94 fördelades mellan medlemsstaterna och inte direkt mellan importörerna. Sedan reformen i mars 1994 gäller enhetliga kriterier som fastställs av kommissionen för alla gemenskapsimportörer efter samråd med förvaltningskommittén i överensstämmelse med principerna för den inre marknaden och EG-domstolens rättspraxis.

2. Vid förvaltningen av kvoterna har kommissionen följt följande principer:

- De administrativa förfarandena skall inte förstärka kvoternas avsedda effekt på handeln, och tillgängliga kvantiteter skall utnyttjas till fullo.

- Icke-diskriminering mellan alla gemenskapsimportörer skall säkerställas, oberoende av var de är etablerade och oberoende av var de lämnar in en licensansökan.

b) Hur systemet för förvaltning av kvoterna fungerar

1. I överensstämmelse med ovan angivna principer ansåg kommissionen att det var lämpligt att använda den första fördelningsmetod som avses i förordning (EG) nr 520/94, dvs. den metod som grundas på traditionella handelsströmmar och som garanterar att traditionella importörer åtminstone får en del av den handelsvolym som de tidigare uppnått under en viss referensperiod, samtidigt som man ser till att icke-traditionella importörer får en rättvis tillgång till kvoterna.

Den metod som används för fördelning av den del av kvoterna som är avsedd för icke-traditionella importörer är den tredje metod som fastställs i förordning (EG) nr 520/94, dvs. den metod enligt vilken kvoterna fördelas proportionellt i förhållande till de begärda kvantiteterna.

En maximal kvantitet som icke-traditionella importörer kan begära fastställs dessutom för att undvika ansökningar i spekulationssyfte.

1996 lämnades 28 204 importlicensansökningar in av icke-traditionella importörer. För 1997 års fördelning uppgick antalet ansökningar till 19 708 och för 1998 års fördelning till 21 439, medan de för budgetåret 1999 minskade till 17 416 (en minskning som dock måste ses mot bakgrund av att antalet produkter som omfattades av kvoter minskade ytterligare under 1998). För kvotåret 2000 lämnades 27 247 ansökningar in, medan ansökningarna för kvotåret 2001 uppgick till 58 524 stycken. Denna stora ökning för 2001 berodde på en tredubblad ökning av antalet sökande från en av medlemsstaterna.

Detta synnerligen stora antal ansökningar medför att varje enskild icke-traditionell importör tilldelas mycket begränsade kvantiteter, något som kan leda till underutnyttjande av kvoterna.

I ett försök att förbättra denna situation höjdes 1997 den andel av kvoterna som avsatts för icke-traditionella importörer med 5 procentenheter för kvotåret 1998, och en likadan höjning beslutades 1998 för kvotåret 1999. Dessa begränsade höjningar har i bästa fall endast lett till att icke-traditionella importörer har kunnat beviljas samma begränsade kvoter som de beviljats under föregående år.

Kommissionen påpekade därför i sin fjärde rapport att det fördelningssystem som innebär att de flesta kvoterna avsätts för traditionella importörer, vilket var lämpligt under de första fyra åren, bör ändras för att undanröja eller åtminstone minska obalansen mellan de kvantiteter som beviljas "traditionella" importörer och de som beviljas "övriga" importörer.

Under 1999 höjdes därför för kvotåret 2000 den andel av kvoterna som avsatts för icke-traditionella importörer ytterligare 5 procentenheter, samtidigt som den maximala enskilda kvotkvantitet som kan beviljas höjdes från 4 000 par till 5 000 par skodon (per KN-nr som omfattas av kvoter) och från 4 ton till 5 ton för bords- och köksartiklar av porslin och keramik (per KN-nr som omfattas av kvoter).

Som redan avtalats med medlemsstaterna för att uppmuntra de verkliga importörerna att utnyttja kvoterna optimalt, minska de spekulativa ansökningarna till ett minimum och fördela i ekonomiskt hänseende betydande kvantiteter i syfte att minska de outnyttjade kvantiteterna, får emellertid endast de icke-traditionella importörer som deltagit och utnyttjat minst 80 % av sina importlicenser enligt kvotårets årliga tilldelning tillgång till dessa outnyttjade kvoter från och med omfördelningen år 2001 av de från år 2000 outnyttjade kvoterna.

Ytterligare åtgärder kan också vara lämpliga för att hindra senare spekulativa ansökningar, en sak som för närvarande undersöks (dvs. val av referensår, bankgaranti på lämplig nivå, etc.).

2. Vid förvaltningen av kvoterna har kommissionen vinnlagt sig om att tillfredsställa importörernas önskan om att så tidigt som möjligt informeras om sin tilldelning för den följande perioden. Kommissionen inledde i detta syfte fördelningsförfarandena för 2001 års kvoter långt före kvotårets början, och importörerna inbjöds att lämna in sina ansökningar från och med juni till och med september.

3. Enligt gällande förvaltningsbestämmelser för 2001 skall importlicenserna vara giltiga i 12 månader. Dessutom skall de kvoter för 2000 som inte utnyttjats omfördelas under 2001. Kommissionen anser att de kvoter från förra året som omfördelas skall hållas åtskilda från det innevarande årets kvoter.

4. När det gäller de administrativa förfarandena grundas gemenskapens förvaltningssystem på ett förfarande med en enda beslutande instans, vilket innebär att alla gemenskapsimportörer, oberoende av var i gemenskapen de är etablerade, kan lämna in en licensansökan till den behöriga myndigheten i valfri medlemsstat och erhålla en importlicens som gäller i hela gemenskapen.

Ansökningsförfarandet har dessutom gjorts så enkelt som möjligt och formaliteterna minskats till ett strikt minimum. Utfärdandet av licenser är helt kostnadsfritt för gemenskapsimportörerna.

c) Slutsats

Förvaltningen av kvoterna har gett upphov till vissa problem. Vissa av dessa problem har åtgärdats på ett tillfredsställande sätt, t.ex. val av referensår för traditionella importörer och det faktum att giltighetstiden för licenser för omfördelade kvantiteter inte är densamma som för reguljära årliga kvotlicenser. De kvantiteter som tilldelas icke-traditionella importörer har än en gång höjts för kvotåret 2000 för att, åtminstone delvis, minska obalansen i tilldelningen av den relativa andelen kvoter och i syfte att förbättra de verkliga importörernas tillgång till kvoterna. Kommissionen anser emellertid att det gällande systemet på det hela taget har fungerat bra, tack vare medlemsstaternas samarbetsvilja. Kommissionen anser i synnerhet att eventuella farhågor om att förvaltningssystemet inte får förstärka importörernas problem i fråga om dessa av rådet beslutade kvoter har undanröjts.

III. Utvecklingen av handeln med produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar

I följande två tabeller sammanfattas utvecklingen, både vad gäller volym och värde, av handeln för varje produkt som omfattas av kvantitativa begränsningar.

Utvecklingen i volym för de berörda produkterna (import och kvoter)

>Plats för tabell>

- De uppgifter om high-tech-skor som inte omfattas av kvoterna baseras på tillgängliga uppgifter från Taric-databasen. - De uppgifter för 1996-1998 som genomgående ingår i tabellerna i rapporten motsvarar inte alltid uppgifterna i tidigare rapporter fullständigt, eftersom Eurostat alltid inför förbättringar i sin databas när medlemsstaterna rättar eller uppdaterar sina uppgifter till Eurostat. - Uppgifterna om outnyttjade kvantiteter grundas på importlicenser som återsänts till medlemsstaterna.

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat

- uppgifterna om outnyttjade kvantiteter grundas på importlicenser som återsänts till medlemsstaterna

b) Importpriser på produkter med ursprung i Kina

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat * Uppgifterna, som för första gången i denna rapport har beräknats på grundval av uppgifter från COMEXT, avser genomsnittspriser i EU:s 15 medlemsstater. Tidigare lämnades uppgifterna branschvis för ett begränsat antal medlemsstater. Vissa uppgifter skiljer sig därför från tidigare rapporter och kan inte jämföras med dessa.

3. KAPITEL 2 BÖR GEMENSKAPSKVOTERNA BEHÅLLAS-

I. Kommissionens sätt att angripa frågan

För att få svar på denna fråga har kommissionen undersökt om de förhållanden som föranledde att kvantitativa begränsningar infördes 1994 alltjämt föreligger, dvs. om känsligheten hos de berörda sektorerna inom gemenskapsindustrin och det hot som kinesisk produktion utgjorde för dem kvarstår.

Denna analys har genomförts sektor för sektor på grundval av följande ekonomiska indikatorer:

1. Industrins struktur

2. Produktion

3. Sysselsättning

4. Importens utveckling

5. Importpriser

6. Kinas exportpotential

I avsnitt III nedan har kommissionen dessutom analyserat innebörden av Kinas anslutning till WTO och därpå följande liberalisering av den marknaden för bibehållandet av gemenskapens kvoter.

II. Analys av de berörda sektorerna

1. Skodon

KN 6402 99; 6403 51 och 59; 6403 91 och 99; 6404 11; 6404 19 10

Följande skodonsprodukter omfattas av kvantitativa begränsningar:

KN-nr // Produkt

640299 [1] // Skodon, vars skaft inte täcker ankeln, med yttersulor och överdelar av gummi eller plast (andra än de vattentäta skodon som omfattas av KN-nr 6401; och andra än de skodon för sport eller idrott eller övriga skodon som omfattas av KN-nr 6402; och andra än de skodon för sport eller idrott eller övriga skodon som omfattas av KN-nr 6402)

[1] Med undantag för skodon tillverkade med hjälp av särskild teknik:

640351 // Skodon, vars skaft täcker ankeln, med yttersulor och överdelar av läder (andra än skodon för sport eller idrott).

640359 // Skodon, vars skaft inte täcker ankeln, med yttersulor och överdelar av läder (andra än skodon för sport eller idrott).

640391 1 // Andra skodon med yttersulor av gummi, plast, läder eller konstläder och med överdelar av läder, vars skaft täcker ankeln.

640399 1 // Andra skodon med yttersulor av gummi, plast, läder eller konstläder och överdelar av läder, vars skaft inte täcker ankeln.

640411 [2] // Skodon för sport eller idrott, tennisskor, basketbollskor, gymnastikskor, träningsskor o.d., med yttersulor av gummi eller plast och överdelar av textilmaterial.

[2] Med undantag för

64041910 // Tofflor och andra inneskor med yttersulor av gummi eller plast och överdelar av textilmaterial, andra än de som omfattas av KN-nr 6404 11.

A. Situationen för gemenskapens skoindustri

1. Inledning

Industrin har under ett antal år genomfört en moderniserings- och omstruktureringsprocess till följd av trycket från en allt hårdare internationell konkurrens och den tekniska utvecklingen. Det har i unionens medlemsstater skett en utveckling mot mer diversifierade kvalitetsprodukter med ett högre mervärde. Detta innebär emellertid inte att den övre delen av gemenskapsmarknaden domineras av kvalitetsprodukter tillverkade i Europa, medan den nedre delen av marknaden är förbehållen importerade produkter från låglöneländer. I själva verket har marknadssegmentet för produkter av lägre kvalitet i allt högre grad kommit att ersättas av produkter av medelkvalitet - ett segment där en betydande del av gemenskapsindustrin fortfarande deltar och faktiskt är mycket konkurrenskraftig. Dessutom tvingas till och med företag som traditionellt har tillverkat för den övre delen av marknaden att i allt större utsträckning komplettera sitt produktsortiment med billigare modeller.

De konkurrensfördelar som sektorn har utvecklat under senare åren kan emellertid bara utnyttjas om EU-exportörerna verkligen har tillträde till världsmarknaderna - både för att köpa råmaterial och för att sälja sina slutprodukter. Trots att gemenskapen har prioriterat frågan om ett förbättrat marknadstillträde i sin internationella handelspolitik, lämnar den faktiska situationen fortfarande mycket övrigt att önska. Det finns en rad olika tullhinder och icke-tariffära hinder som fortsätter att hindra EU-företag från att till fullo utnyttja sin exportpotential. I detta sammanhang bör det påpekas att till och med industriländer som USA - en av Europeiska unionens främsta exportmarknader - har kvar tullar på upp till 48 %.

Beträffande handelsförbindelserna mellan EU och Kina var den senaste viktigaste händelsen paraferingen av ett bilateralt avtal om villkoren för Kinas anslutning till WTO (i Beijing den 19 maj 2000). I avtalet fastställs bland annat att alla skokvoter skall avskaffas den 1 januari 2005 samt årliga tillväxttal på 5-15 % (från och med Kinas anslutning till WTO till och med den 31 december 2004). Kina, som för närvarande tar ut 22-25 % tull på skor, har förbundit sig att stegvis sänka dessa satser för ca hälften av de berörda tulltaxenumren till 10 eller 15 % samtidigt som de nuvarande satserna bibehålls för de övriga tulltaxenumren.

2. Industrins struktur

Gemenskapens skoindustri utgörs av ett stort antal små företag (med i genomsnitt 20 anställda), varav de flesta ligger i regioner där industriverksamheten inte är särskilt diversifierad. Det finns emellertid vissa skillnader mellan medlemsstaterna: tyska och franska företag har t.ex. i genomsnitt 100 anställda, medan genomsnittet i Spanien och Italien ligger på ca tio anställda. Övriga medlemsstater befinner sig någonstans mellan dessa två ytterligheter.

Eftersom denna sektor är geografiskt koncentrerad, arbetsintensiv och mycket känslig för lågprisimport, får alla förändringar av dess ekonomiska aktivitet stora sociala och regionala återverkningar.

3. Gemenskapens produktion, konsumtion och sysselsättning

Efter en minskning med 4,6 % mellan 1997 och 1998 sjönk produktionen i EU med ytterligare 6,1 % 1999 och sjönk för första gången under 1 miljard par. Denna produktionsminskning berodde främst på en kraftigt minskad export: -13.4 % år 1999 efter en minskning med 10,2 % år 1998.

Ökningen av den synbara förbrukningen (+4 %) absorberades främst av en kraftigt ökande import (+11,2 %). Detta ledde till att EU-tillverkarnas andel av unionens marknad minskade från 49 % år 1998 till 45 % år 1999. Kinas andel av den marknaden var 18,3 % (efter 17,2 % år 1998).

Sysselsättningen fortsatte att minska under 1999 (med ca 12 000 arbetstillfällen) och understeg därmed 300 000 arbetstillfällen. Detta motsvarar en minskning med 4 % jämfört med 1998.

Tabell 1 [3]

[3] Det bör noteras att de uppgifter för 1996-1998 som genomgående ingår i tabellerna i detta avsnitt inte alltid motsvarar uppgifterna i tidigare rapporter fullständigt eftersom Eurostat alltid inför förbättringar i sin databas när medlemsstaterna rättar eller uppdaterar sina uppgifter till Eurostat.

>Plats för tabell>

(Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405) Synlig förbrukning: produktion + import - export EU:s försäljning på hemmamarknaden: produktion - export EU-tillverkarnas marknadsandel: EU:s försäljning på hemmamarknaden dividerat med den synliga förbrukningen Den kinesiska importens marknadsandel: Importen från Kina dividerat med den synliga förbrukningen

4. Exportens utveckling

Efter en minskning med 10,2 % år 1998 sjönk exporten med ytterligare 13,4 % år 1999. Exporten till Ryssland uppvisade de absolut sämsta resultaten (-64,2 % år 1999, jämfört med -23,9 % år 1998). Exporten till Kanada och Japan ökade däremot måttligt. Med undantag av Ryssland låg exportandelarna på gemenskapens viktigaste exportmarknader kvar på en ganska stabil nivå. Förenta Staterna absorberar mer än en tredjedel av all EU-export.

Tabell 2

>Plats för tabell>

(Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405) Exportandel: de enskilda ländernas andel av EU:s totala export

Exporten till gemenskapens främsta leverantörsländer fortsatte att vara marginell - eller rent av att minska från redan låga nivåer. Bara 0,14 % av gemenskapens totala export gick till Kina:

Tabell 3

>Plats för tabell>

(Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405) Exportandel: de enskilda ländernas andel av EU:s totala export

Till följd därav fortsatte gemenskapens handelsbalans i förhållande till dessa länder (räknat i par) att vara ytterst negativ, vilket framgår av förhållandet mellan exporten och importen 1996-1999:

Tabell 4

>Plats för tabell>

(Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405)

B. Känslighet för import från Kina

1. Importens utveckling

Under 1999 ökade importen till gemenskapen från alla källor med 11,2 % till totalt över 900 miljoner par. Med en ökning av importen med 11 % bibehöll Kina sin höga andel av den totala importen till gemenskapen (med en nivå på 33,4 %). Trots det övervakningssystem som nyligen införts för import med ursprung i Vietnam ökade den vietnamesiska importen med över 20 % till en importandel på 19,5 % (efter 18,1 % år 1998). Även Taiwan, Rumänien, Indien och Hongkong lyckades öka sina marknadsandelar, medan Indonesien och Thailand gick tillbaka något.

Tabell 5

>Plats för tabell>

(Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405) Importandel: de enskilda ländernas andel av EU:s totala import

Liksom under tidigare år importerades 1999 ungefär en tredjedel av alla skodon från Kina inom ramen för kvoter:

Tabell 6

>Plats för tabell>

(* (Produkter som avses: KN-nummer 6401-6405)

Trots de kvantitativa begränsningar som införts ökade importen av kvoterade skor med mer än 12 % under 1999 - vilket även överträffade den kraftiga tillväxttakten för icke kvoterade skor (10,3 % under 1999, efter 3,6 % under 1998). Detta ledde till att kvoternas totala täckning ökade något. Uppdelat på KN-nummer som omfattas av kvoter - och återigen utan att något avseende fäst vid skor för sport och idrott - är situationen som följer:

Tabell 7

>Plats för tabell>

Medan importen av de flesta av de produkter som omfattas av kvoter uppvisade en tendens till ökning under 1999 gällde den största ökningen importen av "tofflor och andra inneskor med överdelar av textilmaterial, som omfattas av KN-nummer 6404 19 10. Under 1997 hade importen av sådana tofflor sjunkit drastiskt till följd av införandet av preliminära antidumpningstullar i februari 1997 (under en period av nio månader) som gällde både KN-nummer 6404 19 10 (tofflor) och KN-nummer 6404 19 90 (andra än tofflor).

Den slutgiltiga åtgärden, som antogs den 29 oktober 1997 och gällde både Kina och Indonesien, omfattade inte tofflor, vilket ledde till att importen av sådana tofflor ökade med mer än 536 % under 1998. I slutet av 1999 hade den importen återhämtat sig helt från effekterna av den preliminära antidumpningsåtgärden så att den till och med överträffade 1996 års nivå.

När det gäller produkter som klassificeras enligt KN-nummer 6404 19 90 och fortfarande omfattas av antidumpningsåtgärden, men inte av kvoter, ökade importen med nära 70 % under 1999, men den ligger fortfarande klart under de nivåer som rådde innan antidumpningsbeslutet antogs:

Tabell 8

>Plats för tabell>

Slutgiltiga antidumpningsåtgärder infördes den 23 februari 1998 också beträffande vissa skodon med överdelar av läder eller plast med ursprung i Kina, Indonesien och Thailand. Dessa åtgärder gällde vissa undernummer till KN-nummer 6402 99 (dvs. 6402 99 98) och 6403 99 (dvs. 6403 99 93, 6403 99 96, 6403 99 98), men omfattade inte skor för sport- eller idrottsutövning.

När det gäller KN-nummer 6402 99 (bortsett från undantaget för skor för sport och idrott) förlorade både Indonesien och Thailand marknadsandelar under 1999, medan Kina lyckades öka sin export med 9 % och sin marknadsandel till 24 % trots antidumpningsåtgärderna. Vietnam - som inte omfattas av den antidumpningsåtgärden - stärkte sin ställning som gemenskapens viktigaste leverantör av dessa produkter ytterligare:

Tabell 9

>Plats för tabell>

Även när det gäller KN-nummer 6403 99 har Vietnam blivit den viktigaste leverantören till gemenskapen, medan Kina lyckats knappa in på Indonesien (som kommer som tvåa):

Tabell 10

>Plats för tabell>

Syftet med tabell 11 är att undersöka frågan om den kinesiska importens känslighet på regional nivå. När det gäller kvoterade skor stod Tyskland, Förenade kungariket, Italien, Frankrike och Nederländerna för 80 % av importen av sådana produkter till gemenskapen - från alla källor - under 1999. Andelen import från Kina i gemenskapens totala import av sådana skor uppgick till 20 % på gemenskapsnivå och varierade avsevärt mellan de enskilda medlemsstaterna. I Italien, Österrike och Portugal var Kinas importandel förhållandevis låg (13 % under 1999), medan den uppgick till 33 % i Sverige och så mycket som 44 % i Finland.

Tabell 11 visar också medlemsstaternas export av kvoterade skor, för att det skall vara möjligt att bedöma i vilken utsträckning de enskilda medlemsstaterna utsätts för direkt konkurrens från Kina på såväl gemenskapsmarknaden som världsmarknaden. Italien stod för mer än hälften av all gemenskapsexport av de berörda produkterna, följt av Spanien (med en exportandel på 16 %).

Tabell 11

>Plats för tabell>

Produkter som avses (i par): kvoterade skor (jfr. tabell 6) Importandel: de enskilda ländernas andel av gemenskapens totala globala import Kinas andel: importen från Kina delat med den globala importen Exportandel: de enskilda ländernas andel av gemenskapens totala globala export

2. Importpriser

En jämförelse mellan genomsnittspriserna på importerade kinesiska skor (kvoterade) och de skor som exporteras totalt av gemenskapen ("globalt") visar i vilken grad priserna på kinesiska importerade skor underskrider konkurrenternas priser:

Tabell 12

>Plats för tabell>

(* 'Globalt' omfattar länderna i ovanstående tabell)

De kinesiska priserna sjönk till 7,19 EUR/par under 1999, efter 7,56 EUR/par under 1998, medan världsmarknadspriserna gick upp något. Till följd därav sjönk de kinesiska priserna till 83% av prisnivån på världsmarknaden. Endast importen från Taiwan var billigare än importen från Kina.

Prisläget varierar avsevärt från produkt till produkt (se tabell 13). Den mest slående prisskillnaden förekommer för KN-nummer 6403 59, där de kinesiska priserna låg på endast 30 % av prisnivån på världsmarknaden.

Tabell 13

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Eftersom den ovanstående analysen av prisskillnader inskränker sig till en jämförelse mellan Kina och dess viktigaste konkurrenter från tredje land (främst från Asien) är det svårt att bedöma de kinesiska prisernas inverkan på Kinas konkurrenter i gemenskapen. Av den anledningen jämförs i tabell 14 importpriserna från Kina - som har en andel på 18,3 % av gemenskapsmarknaden - med priserna inom EU. Tysklands respektive Förenade kungarikets import inom gemenskapen har valts som exempel eftersom dessa båda länder är gemenskapens främsta importörer av kvoterade skor (jfr. tabell 11):

Tabell 14

>Plats för tabell>

Tyskland från EU: "EU" omfattar Förenade kungariket men inte Tyskland. Förenade kungariket från EU: "EU" omfattar Tyskland men inte Förenade kungariket.

Som framgår av ovanstående tabell var importen från Kina i genomsnitt endast hälften så dyr som importen från medlemsstaterna. Prisskillnaden var mest signifikant för KN-nummer 6403 59 och minst signifikant för KN-nummer 6403 99.

Slutligen jämförs i tabell 15 priserna för kvoterade produkter som importerats från Kina och världsmarknaden med exportpriserna på skor från EU till världsmarknaden. Även om en sådan jämförelse inte är av direkt betydelse för konkurrensen på gemenskapsmarknaden bidrar den till att visa konkurrensläget på världsmarknaderna. Givetvis tar en sådan jämförelse inte hänsyn till skillnader beträffande kvalitet och formgivning.

Tabell 15

>Plats för tabell>

Exportpriserna i gemenskapen steg under hela 1999, medan priset på import från Kina fortsatte att sjunka. Till följd därav sjönk de kinesiska priserna till 35% av värdet på exporten från gemenskapen.

C. De berörda parternas ståndpunkter

1. Gemenskapsindustrins ståndpunkt

Enligt det europeiska skoindustriförbundet CEC (European Confederation of the Footwear Industry) har importen av skor från Kina fortsatt att öka kraftigt trots de kvantitativa begränsningarna. CEC anser att det fortfarande finns utrymme för en ökad import från Kina med tanke på att dessa kvantitativa begränsningar inte ens utnyttjas fullt ut.

Vidare förklarar CEC att 1999 var ett särskilt svårt år för den globala produktionen av och handeln med skor. Som svar på den minskade efterfrågan på världsmarknaden och den därav följande ökningen av lagernivåerna, lyckades Kina sänka sina priser ännu mer och skapade på så sätt en mycket svår situation för aktörerna i gemenskapen både på gemenskapens egen marknad och på dess främsta exportmarknader. Till följd av detta ställdes gemenskapsindustrin inför kraftig minskad tillverkning, sysselsättning och export, medan importen - särskilt från Kina - fortsatte att öka i snabb takt.

Med tanke på Kinas nära förestående anslutning till WTO anser CEC att gemenskapskvoterna inte bör avvecklas snabbare än vad som förutses i överenskommelsen mellan EU och Kina om anslutningen till WTO. Att plötsligt avskaffa alla begränsningar - utan rimliga övergångsperioder - skulle störa handeln allvarligt och i hög grad sätta skotillverkningen i gemenskapen på spel.

I alla händelser borde ett gradvis avskaffande av kvoterna åtföljas av en betydande liberalisering från Kinas sida för att möjliggöra rättvisa och lika villkor för EU:s och Kinas aktörer.

2. Importörernas ståndpunkt

Foreign Trade Association (FTA) har uppgett att förlusterna av arbetstillfällen inom gemenskapens skoindustri är ett naturligt fenomen som huvudsakligen är en följd av automatisering av tillverkningen och framsteg på IT-området. FTA anser inte att den kinesiska importen utgör något hot mot industrin. FTA anser vidare att kvoterna antingen bör avskaffas omedelbart för några av de KN-nummer för skodon som omfattas av kvoter eller att kvoternas nuvarande nivå borde höjas avsevärt från och med 2001 och att de skulle avvecklas helt om två år.

D. Slutsats

Skoindustrin är fortfarande mycket känslig för importen från Kina på grund av importens blotta omfattning (33,4 % av all import till gemenskapen, se tabell 5), dess betydande - och växande - andel av den totala gemenskapsmarknaden (18,3 %, se tabell 1), den väldiga prisskillnaden mellan kinesiska och europeiska skor (se tabellerna 14 och 15) samt den kinesiska industrins enorma exportpotential.

Under 1998 förvärrades denna situation ytterligare på grund av finanskriserna i Asien, Ryssland och Brasilien, som innebar att viktiga exportmarknader för aktörerna i EU försvann. Samtidigt var Europeiska unionen den enda större regionen i världen som upprätthöll sin importnivå trots de ekonomiska kriserna under de senaste två åren, vilket gjorde att unionen blev det viktigaste avsättningsområdet för många tillverkare utanför unionen, vilkas inhemska marknader hade minskat. Detta ledde till att både gemenskapens export och produktion minskade påtagligt.

Den negativa utvecklingen fortsatte under 1999. Efterfrågan på världsmarknaden minskade avsevärt, och såväl Kina som andra leverantörer (t.ex. Taiwan) sänkte sina exportpriser ytterligare. På EU:s inre marknad medförde detta att EU-producerade skor på ett märkbart sätt ersattes av importerade skor, huvudsakligen till Kinas fördel - trots de gällande kvantitativa begränsningarna.

Om de kvantitativa begränsningarna gentemot Kina i nuläget skulle avskaffas omedelbart skulle den europeiska skoindustrin i dess nuvarande form och storlek i hög grad sättas på spel. Dessutom skulle gemenskapen ställas inför det faktum att dess övergripande industripolitik blev inkonsekvent: Å ena sidan uppmuntras nämligen europeiska aktörer att ständigt förbättra sin konkurrenskraft genom att investera i såväl materiella som immateriella tillgångar. Å andra sidan har unionens institutioner föresatt sig att skapa en allmän struktur för aktörerna som gör de möjligt för dem att konkurrera på lika villkor med sina konkurrenter på en global och öppen marknad. För närvarande råder inte lika villkor, eftersom många tredje länder fortfarande har kvar mycket höga tullar, samt även många icke-tariffära hinder.

Om företagen inte hittar någon marknad för sina konkurrenskraftiga produkter finns det inget som stimulerar dem att göra investeringar - och innovationer - för att driva på sin ofta smärtsamma moderniserings- och omstruktureringsprocess. Dessutom är expanderande marknader en förutsättning för företag som försöker uppnå stordriftsfördelar och därmed öka sin internationella konkurrenskraft genom att tillverka till en lägre genomsnittskostnad.

Mot denna bakgrund och med tanke på att skoindustrin fortfarande är en arbetsintensiv sektor - med allt vad detta innebär för sysselsättningsläget inom gemenskapen - måste varje ytterligare liberalisering av gemenskapens import åtföljas av en motsvarande liberalisering från gemenskapens handelspartners sida.

Mot bakgrund av dagens konkurrenssituation, där lika villkor inte föreligger, bör de kvantitativa begränsningarna gentemot Kina kvarstå och från och med Kinas anslutning till WTO avvecklas i strikt överensstämmelse med den övergångsordning som EU och Kina enats om. De tillväxttakter som förutses i denna ordning ger EU:s importörer goda möjligheter att ytterligare öka handeln med Kina.

2. bords- och köksartiklar av porslin och keramiska material

KN-nummer 6911 10 och 6912 00

Liksom tidigare år har det varit svårt att få statistik och närmare uppgifter om just dessa två rubriker av tre huvudanledningar:

- Producenterna lämnar vanligtvis statistikuppgifter för delar av hela sitt tillverkning sammantaget, vilket innebär att de t.ex. slår ihop KN-nummer 6911, 6912 och 6913.

- Många producenter är ovilliga att till sina industrisammanslutningar lämna ut vad de anser vara kommersiellt känsliga uppgifter, särskilt under den hårda konkurrens som rått den senaste tiden och fortfarande råder och som har lett till att många företag har gått omkull.

- Det finns många små tillverkare som inte tillhör någon industrisammanslutning, och deras andel av produktionen måste uppskattas.

Ett flertal olika informationskällor har därför används vid sammanställningen av denna rapport.

A Situationen inom gemenskapens sektor för bords- och köksartiklar av keramiska material

1. Industristrukturen inom gemenskapens sektor för bords- och köksartiklar av keramiska material

Tillverkningen av keramiska produkter har en benägenhet att vara starkt geografiskt koncentrerad. Detta berodde ursprungligen på att tillverkningen etablerades i närheten av råvaru- och energikällorna. Även om detta inte längre av en avgörande faktor för den geografiska placeringen finns det fortfarande stora koncentrationer i Staffordshire, särskilt i staden Stoke-on-Trent i Förenade kungariket, Bayern i Tyskland, Limousin i Frankrike och runt Maastricht i Nederländerna.

Sektorn för bords- och köksartiklar av keramiska material domineras av små och medelstora företag, av vilka de flesta har blivit mindre på senare år. Det finns emellertid några stora producenter, och tre av dessa är troligen de största i världen. Deras produktsortiment är mycket brett, men det varierar starkt mellan de olika tillverkarna och är i hög grad beroende av kundernas smak och köpkraft.

Sektorn för bords- och köksartiklar utgör cirka en tiondel av den keramiska industrins sammanlagda tillverkning, men den har av tradition sysselsatt ungefär en fjärdedel av det totala antalet anställda. Denna sektor är den mest arbetsintensiva av de sex delsektorerna inom keramiksektorn, och är därför särskilt känslig för effekterna av illojal konkurrens.

2. Tendenser inom tillverkning och synlig förbrukning

Siffrorna nedan gäller alla keramiksektorer sammantaget. Dessvärre är uppgifterna för vissa kategorier, som normalt lämnas av branschen, inte tillgängliga efter 1998, och därför kan ingen beräkning av den synliga förbrukningen i EU göras för 1999.

>Plats för tabell>

Som jämförelse anges motsvarande uppgifter om bords- och köksartiklar (återigen är de tillgängliga uppgifterna från branschen knapphändiga):

Enheter: miljoner EUR

>Plats för tabell>

3. Utveckling av sysselsättningen

Som nämnts i A.1. ovan motsvarar sektorerna för bords- och köksartiklar och prydnadsartiklar av tradition ungefär en tiondel av hela keramikproduktionens värde men mer än en fjärdedel i fråga om antal anställda. Arbetskostnaderna kan stå för så mycket som 60 % av de sammanlagda kostnaderna på vissa områden.

Antalet sysselsatta inom hela den keramiska industrin sjönk med 10 % mellan 1995 och 1998 trots att många arbetstillfällen försvunnit redan i början av 1990-talet. Enligt de europeiska keramikproducenternas sammanslutning var läget för sektorn för bords- och köksartiklar mycket sämre än genomsnittet, och av de uppgifter som lämnats framgår det att antalet sysselsatta sjönk med 46 % bara mellan 1997 och 1999. Siffrorna för de två senaste åren, för de medlemsstater där det tillverkas bords- och köksartiklar och där det finns tillgängliga uppgifter, visas nedan.

>Plats för tabell>

Med tanke på att det för vissa medlemsstater inte finns tillgängliga uppgifter för båda åren och att vissa siffror bygger på uppskattningar är det omöjligt att göra en pålitlig jämförelse. Uppgifterna bekräftar dock den utvecklingstendens som tillkännagavs i den femte rapporten, som fullbordades i maj 1999. Denna rapport visade på en nedgång på totalt 25 % i antalet sysselsatta i sektorn för bords- och köksartiklar i EU, och denna trend förutses fortsätta under återstoden av 1999. Den bekräftas av sakförhållandena, med rapporter om ytterligare arbetstillfällen som försvunnit i flera länder.

Den femte rapporten innehöll också en ingående redogörelse för försvunna arbetstillfällen i flera medlemsstater. Av olika anledningar finns inte sådana uppgifter att tillgå för den sjätte rapporten, men det finns vissa uppgifter för Tyskland och Förenade kungariket, de två största europeiska aktörerna inom sektorn för bords- och köksartiklar av keramiska material.

Tyskland

Det totala antalet sysselsatta inom den tyska keramikindustrin har minskat stadigt under ett antal år och sjönk med 13 %, från 43 000 till 37 400 mellan 1995 och 1999. Enligt uppgifter från en tysk fackförening sjunker omsättningen för den tyska sektorn för bords- och köksartiklar av keramiska material, och den allmänna situationen skulle vara mycket sämre om det inte var för de tyska producenternas goda exportresultat. Mellan 1995 och 1999 sjönk antalet anställda med 22 %, från 20 985 till 16 448.

Keramikimporten till Tyskland står för 40 % av förbrukningen, men i det lägre segmentet och mellansegmentet står importen för över 50 %.

Förenade kungariket

Det totala antalet sysselsatta i den brittiska keramikindustrin har också minskat stadigt under flera år. För närvarande finns över hälften i grevskapet Staffordshire, "the Potteries", med hela 43 % i staden Stoke-on-Trent. 46 % av alla arbetstillfällen i tillverkningsindustrin i Stoke-on-Trent finns i keramikbranschen (en nedgång från 53 % 1996). Det totala antalet arbetstillfällen inom keramikindustrin i staden minskade från 45 300 under 1975 till bara 16 700 under 1998. Med en så stark koncentration till en enda bransch i en stad märks följderna av illojal konkurrens mycket snabbt.

Sedan den femte rapporten, som visade på många förlorade arbetstillfällen i Förenade kungariket under de arton månaderna fram till maj 1999 meddelades 37 friställda i sektorn för bords- och köksartiklar i Staffordshire sommaren 1999, 270 julen 1999 och 135 just före sommarsemestern 2000.

Även om förlusterna av arbetstillfällen inte enbart kan sägas bero på effekterna av lågprisimport, har denna förvisso i hög grad bidragit. Många företag har angett de stora volymerna av lågprisimport, i synnerhet från Kina, som anledning till de förlorade arbetstillfällena, både muntligt och i pressmeddelanden.

Känslighet för import från Kina

1. Importens och exportens utveckling

Nedanstående siffror visar 1999 års import av de två produkter som omfattas av kvotering, dvs. bords- och köksartiklar av porslin enligt KN-nummer 6911 10 och bords- och köksartiklar, andra hushållsartiklar samt toalettartiklar, av andra keramiska material än porslin, enligt KN-nummer 6912 00. Uppgifterna omfattar importen från de mest traditionella källorna, inklusive Kina, och flera andra länder i Sydostasien visas som jämförelse.

Den totala importen från dessa länder ökade med 15-20 % från 1998 års nivåer. Den sammanlagda importen från Kina ökade något mindre - med 11-18 % - men den utgör fortfarande den viktigaste importkällan för dessa två produkter till Europeiska unionen.

När kvoterna infördes var importen från Kina koncentrerad till ett begränsat antal medlemsstater, men denna situation har ändrats på senare tid. 1999 såldes produkter enligt KN-nummer 6911 10 i samtliga medlemsstater utom Luxemburg och produkter enligt KN-nummer 6912 00 i samtliga medlemsstater även om vissa kvantiteter var mycket små. Det förekommer dock fortfarande stora koncentrationer: 45 % av försäljningen 1999 av artiklar enligt KN-nummer 6911 10 rapporterades av Nederländerna och Tyskland. Det har dock tidigare ofta antytts att försäljningen till Nederländerna vidarebefordras till Förenade kungariket. Av importen av artiklar enligt KN-nummer 6912 00 var 60 % koncentrerad till Tyskland och Förenade kungariket.

Import från länder utanför EU 1999 till EU:s 15 medlemsstater Källa: COMEXT

>Plats för tabell>

Även om dessa är de officiella siffrorna för importen från Kina enligt COMEXT är det inte känt om de visar importens verkliga utveckling. Detta beror på följande två saker:

- De kinesiska producenterna tros leda sin export till Europa via andra länder. Exempelvis rapporterades 2302 ton enligt KN-nr 6911 10 och 840 ton enligt KN-nr 6912 00 ha importerats från Hongkong under 1999, en betydande ökning sedan föregående år, men det förekommer ingen produktion av bords- och köksartiklar i Hongkong. Importen från Hongkong har kommit in i EU till samma eller till och med lägre priser än från Kina (för närmare uppgifter se nedan). Tidigare har det också funnits uppgifter, särskilt från mässor, om att vissa kinesiska producenter har sålt odekorerade artiklar som dekorerats i Indonesien, och som sedan förts in i Europa som indonesiskt. Detta kan också vara fallet med import från Indien.

- Att kvoterna anges i ton ändrar det faktum att en avsevärd "viktminskning" av produkterna tycks ha förekommit de senaste åren. Regelbundna laboratorieprover som en dansk tillverkare har tagit på den kinesiska importen visar att genomsnittsvikten per artikel har minskats kraftigt, ibland med så mycket som två tredjedelar. Det påstås alltså att trots att importkvoterna kanske inte helt har utnyttjats räknat i ton så har det faktiska antalet delar när det gäller importerade kinesiska bords- och köksartiklar ökat kraftigt. Dessvärre kan detta inte kontrolleras i COMEXT, där det inte krävs att denna produkt skall rapporteras per styck.

När det gäller de europeiska producenternas export av dessa två produkter visar nedanstående siffror leveranserna till deras viktigaste traditionella marknader tillsammans med Kina, som ingår i jämförande syfte. Liksom tidigare är försäljningen från EU på den kinesiska marknaden ytterst liten eftersom den kinesiska marknaden är praktiskt taget självförsörjande. Dessutom skyddas denna marknad av höga importtullar - för närvarande 30 % på kvoterade produkter, jämfört med EU:s tullar på 5-12 %. I det senaste tullerbjudandet, i samband med förhandlingarna om Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen, når den kinesiska tullen på KN-nr 6911 10 10 inte sin slutliga nivå - 12 %, vilket är samma nivå som den nuvarande tulltaxan i EU - förrän 2005. KN-nummer 6912 kommer inte att gå ned under 15 %, och inte förrän 2004. Importen till Kina kommer därför under ännu några år att gynnas av ett ansenligt skydd.

Export till länder utanför EU 1999 från EU:s 15 medlemsstater Källa: COMEXT

>Plats för tabell>

Som framgår av ovanstående siffror är USA en stor marknad för de europeiska tillverkarna av bords- och köksartiklar. Tillverkarna av artiklar avsedda för hotell fortsätter att sälja särskilt bra på den amerikanska marknaden trots de mycket höga tullar som fortfarande tillämpas (inta bara i USA utan också på andra marknader). Vid förhandlingarna i GATT:s Uruguayrunda uppnåddes endast en minskning från 35 % till 25 % på 10 år för porslinsartiklar för hotell, och till 28 % på andra kvaliteter. Dessa nivåer är minst dubbelt så höga som motsvarande tullar i EU.

Under senare år hade det funnits tecken som tyder på att de kinesiska exportörerna också riktar in sig på USA-marknaderna med lågprisvaror, vilket förvärrar situationen för EU:s exportörer till den marknaden, som praktiskt taget trängs ut på vissa områden.

2. Priser

Försäljningspriserna på importerat kinesiskt gods har alltid legat långt under europeiska priser vad gäller både porslin, fajans och lergods och 1999 var inget undantag, vilket framgår klart av nedanstående tabell.

EUR/kg Källa: COMEXT

>Plats för tabell>

Det bör noteras att ovanstående genomsnittliga europeiska försäljningspriser för första gången i denna rapport har beräknats på grundval av uppgifter från COMEXT. De avser därför genomsnittspriserna i EU:s 15 medlemsstater, medan uppgifterna tidigare lämnades sektorsvis för ett begränsat antal medlemsstater. Vissa uppgifter skiljer sig därför från uppgifterna i tidigare rapporter och kan inte jämföras med dessa.

För de två kvoterade varorna var de genomsnittliga försäljningspriserna för 1999 följande:

EUR/kg Källa: COMEXT

>Plats för tabell>

Som en jämförelse var de genomsnittliga försäljningspriserna på import av dessa varor från Hongkong följande:

KN-nr 6911 10 1,77 EUR/kg

KN-nr 6912 00 1,24 EUR/kg

3. Förfalskningsproblem

Ett av de problem som EU:s tillverkare av bords- och köksartiklar under åren har ställts inför är att många av de kinesiska importvaror som släpps ut på marknaden till priser som ligger långt under de europeiska produkternas priser är direkta kopior av modeller som tillverkats av företag i EU. Konsumenten kan därför ställas inför två nästan identiskt lika produkter med helt skilda priser som har tillverkats enligt mycket olika miljöbestämmelser.

4. Gemenskapsindustrins ståndpunkt

Den europeiska sektorn för bords- och köksartiklar av keramiska material företräds på europeisk nivå av det europeiska industriförbundet för bords- och köksartiklar av porslin och fajans samt prydnadsföremål, FEPF, (Fédération Européenne des Industries de Porcelaine et de Faïence de Table et d'Ornementation), som i sin tur är medlem av Cérame-Unie, förbundet för hela den keramiska industrin inom EU. FEPF höll sitt årsmöte i juni 2000, och kom fram till följande gemensamma ståndpunkt: Förbundet anser att det finns tillräckliga skäl för att fortsätta med de gällande kvoterna på bords- och köksartiklar samtidigt som det sker en bättre gränskontroll, av följande skäl:

- Illojala handelsmetoder, t.ex. de mycket låga priserna på de kinesiska importvarorna, ofta förekommande förfalskningar och att produkterna sänds via andra länder fortsätter att anstränga EU:s sektor för bords- och köksartiklar, vilken i sin tur drabbas av detta.

- Avtalet mellan EU och Kina om medlemskap i WTO garanterar inte att det kinesiska statshandelssystemet upphör, och nedsättningen av tullen på import till Kina är inte tillräcklig för att tillverkarna i EU skall kunna exportera till Kina för att uppväga förlusterna på grund av kinesisk lågprisexport till EU och andra länder.

- Importen av kinesiska bords- och köksartiklar till EU är en lika känslig fråga som importen av kinesiska textilvaror till USA, för vilken såvitt FEPF förstår det kan finnas en skyddsklausul. Om USA lyckas få en tioårig skyddsklausul på import av exempelvis kinesiska textilvaror skulle Cérame-Unie begära samma behandling för import av kinesiska bords- och köksartiklar till EU.

- Produkter som importeras från Kina och annat tredje land bör omfattas av samma gällande lagstiftning som tillverkarna i EU, något som för närvarande inte är fallet och som diskriminerar de inhemska tillverkarna. När det gäller bords- och köksartiklar av keramiska material avses särskilt direktiv 84/500/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om keramiska produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel (i vilket det fastställs bestämmelser om gränser för utsläpp av bly och kadmium) och direktiv 89/109/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel.

I det sistnämnda direktivet fastställs bl.a. att sådant material och sådana produkter skall åtföljas av tillverkarens eller förädlarens firmanamn eller registrerade varumärke eller av importören. Eftersom sådana uppgifter vanligtvis saknas på kinesiska importvaror anser Cérame-Unie att tillverkarna i EU återigen diskrimineras.

5. Importörernas ståndpunkt

Grossistförbundet för glas- och porslin och utrikeshandelsföreningen (Foreign Trade Association) anser däremot att det inte längre är nödvändigt att bibehålla kvoterna för bords- och köksartiklar, eftersom den allmänna situationen för den europeiska industrin har förbättrats avsevärt till följd av rationaliseringar, nedskärningar och förflyttningar av tillverkningen till Central- och Östeuropa samt Fjärran Östern, där timlönekostnaderna är 70-80 % lägre än i gemenskapen.

6. Slutsats

Lågprisimporten av bords- och köksartiklar med ursprung i Kina fortsätter att vara en mycket känslig fråga för sektorn för bords- och köksartiklar av keramiska material i EU och skulle helt klart kunna åstadkomma en betydande snedvridning. Rationaliseringen inom EU:s bords- och köksartikelindustri fortsätter, med därav följande förlust av arbetstillfällen, och under denna känsliga period fortsätter sektorn att påverkas av effekterna av lågprisimporten. Kvoterna på importen från Kina borde därför fortsätta under 2001.

Kommissionen har emellertid gett de kinesiska myndigheterna ett förslag till avvecklingsplan för de kvantitativa begränsningar som tillämpas på andra industrivaror än textilier från Kina, som för de två bords- och köksartiklarna av keramiska material, innebär en årlig ökning med 15 % under perioden 2001-2004, med fullständigt avskaffande av kvoterna 2005. I linje därmed borde kvoterna för KN-nr 6911 10 och KN-nr 6912 00 för 2001 sättas 15 % högre än nivån för 2000. Kvoterna borde, i enlighet med den föreslagna tidsplanen, inte avskaffas före 2005.

III. Kinas liberalisering av handeln och anslutning till WTO

(1) Förhandlingen om ett avtal om Kinas anslutning till WTO har under de senaste två åren varit en av de viktigaste frågorna på EU:s handelsdagordning. Det bilaterala avtal mellan Kina och EU som ingicks den 19 maj 2000 innebär ett viktigt steg i våra handelsförbindelser. Eftersom det träffades efter avtalet mellan Kina och Förenta staterna i november 1999 kommer avtalet med EU i realiteten att innebära att Kina ansluter sig till WTO tidigt under 2001. Kommissionen och de kinesiska myndigheterna har kommit överens om att gradvis öppna marknaden på flera områden och i princip fullborda detta inom loppet av tre till fem år.

Avtalet mellan EU och Kina kommer att säkerställa att EU:s (och andra WTO-länders) företag får avsevärt ökad tillgång till den kinesiska marknaden. Importtullar och andra icke-tariffära begränsningar kommer att sänkas kraftigt och för gott. Medlemskapet i WTO kommer att befästa och påskynda Kinas egna ansträngningar att främja insyn, rättvisa och öppenhet i Kinas eget handelssystem. WTO:s oberoende och rättsligt bindande system för tvistlösning kommer också att göra det möjligt för båda parter att snabbt och effektivt lösa handelsproblem. Kort sagt, detta avtal förbättrar i hög grad de europeiska företagens förutsättningar att exportera till, göra affärer med och investera i Kina. EU och Kina kan därför med tillförsikt se fram emot en vändning av den på sistone sjunkande nivån på de direkta utländska investeringarna i Kina.

Förutom de kommersiella fördelar som avtalet erbjuder kommer anslutningen till WTO också att ha betydande effekter på det ekonomiska reformarbetet och utvecklingen i Kina. EU har åtagit sig att arbeta i partnerskap med Kina för att göra denna övergång så smidig som möjligt. Kommissionen kommer att låta Kina ta del av sina erfarenheter av WTO, och även att genom samarbetsprogrammet mellan EU och Kina hjälpa Kina att anpassa sin ekonomi så att förpliktelserna gentemot WTO uppfylls.

Anslutningen till WTO kommer att ytterligare förankra de strukturella reformerna. Inträdet i världshandelssystemet kommer att vara en pådrivande kraft för de kinesiska företagen att bli effektivare och att visa att de kan konkurrera på lika villkor med resten av världen. Avtalet kommer därför att vara bra även för kinesiska företag och anställda, eftersom de kan dra fördel av ökade utländska investeringar och överta lagstiftningsstrukturer och de modernaste formerna för företagsledning.

(2) EU svarade för en betydande och växande andel av överskottet i Kinas världshandel under 1998 och 1999. Den asiatiska finanskrisen påverkade Kinas export i regionen och ledde till en omläggning av den kinesiska exporten från Ost- och Sydostasien till Europa. EU:s handelsunderskott gentemot Kina ökade från 24,4 miljarder euro år 1998 till mer än 30 miljarder euro år 1999.

(3) Den 19 maj 2000 undertecknade EU och Kina ett bilateralt avtal som bereder väg för Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO). När väl Kina ansluter sig till WTO kommer EU ställas inför den mycket viktiga uppgiften att utveckla ömsesidigt godtagbara metoder för att övervaka och lämna sitt bistånd till Kinas efterlevnad av åtagandena gentemot WTO. EU kommer också i fortsättningen att ta itu med återstående hindren mot marknadstillträde.

(4) Inför Kinas förestående anslutning till WTO behöver EU se framåt och överväga hur denna anslutning kommer att påverka våra handelsförbindelser. Kina kommer att behöva hjälp med att klara av sina WTO-åtaganden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att öppna nya kanaler för kommunikation med de kinesiska myndigheterna, att uppmärksamt följa hur åtagandena gentemot WTO genomförs i Kina och att fastställa i vilka sammanhang Kina har svårigheter att leva upp till dessa förpliktelser.

(5) EG:s kvantitativa restriktioner gentemot Kina liberaliserades delvis för sista gången under 1998. Inga EU-kvoter togs dock bort under 1999 och 2000 på grund av den situation som den europeiska industrin inom de berörda sektorerna befann sig i och eftersom liberaliseringen av det kinesiska kvotsystemet inte fortskred. Det successiva borttagandet av kvantitativa restriktioner på ömse sidor skall nu ingå som en del av Kinas anslutning till WTO, och båda parters kvoter skall vara avvecklade fram till år 2005.

4. KAPITEL 3 GENOMFÖRANDE AV OCH BIBEHÅLLANDE AV ÖVERVAKNINGSÅTGÄRDER

I. Syftet med övervakningsåtgärderna

Rådet införde dessa åtgärder för att närmare kunna följa utvecklingen av importen av en rad produkter vars utveckling gav anledning till oro men inte utgjorde en direkt fara för gemenskapsindustrin.

II. Genomförande

Gemenskapens övervakning genomförs med hjälp av ett system med avgiftsfria licenser vilka automatiskt utfärdas för alla begärda kvantiteter inom fem arbetsdagar från det att begäran lämnats in av en gemenskapsimportör.

Genom förordning (EG) nr 519/94, ändrad genom förordning (EG) nr 139/96, infördes ett enhetligt, förenklat dokument för gemenskapsövervakning, vilket ledde till att de formaliteter som importörerna och medlemsstaterna måste uppfylla vid import av de produkter som omfattas av övervakning minskades till ett minimum.

Till följd av slutsatserna i kommissionens andra rapport beslutade rådet i maj 1997 genom förordning (EG) nr 847/96

- att från förteckningen över produkter som omfattas av gemenskapsövervakning stryka en rad produkter som 1995 importerades i mindre omfattning än 1994, och

- att i förteckningen över produkter som omfattas av gemenskapens förhandskontroll föra in vissa produkter för vilka kvoterna hade avskaffats (leksaksdelar, tillbehör och glas från och med den 1 januari 1998).

Till följd av slutsatserna i kommissionens tredje rapport beslutade rådet i maj 1998 genom förordning (EG) nr 1138/98 att i förteckningen över de produkter som omfattas av gemenskapsövervakning föra in leksaker för vilka kvoterna hade avskaffats.

III. Utvecklingen av importen av produkter som omfattas av övervakning

I nedanstående tabell visas importen, i tusental ecu, av de produkter som omfattats av övervakningen 19989, med undantag av vissa "hi-tech" skor, och görs en jämförelse med importen 1998.

Källa: Eurostat

>Plats för tabell>

När det gäller importen av vissa "hi-tech" sportskor gör Eurostat-statistiken inte någon skillnad mellan skor som omfattas av övervakning och skor som inte omfattas av övervakning, så kommissionen kan endast hänvisa till de kontrolldokument som utfärdades 1999:

ex 6402 99 // 2 668 643 par

ex 6403 91 och 99 // 12 708 325 par

ex 6404 11 // 10 388 169 par

Totalt: // 25 765 137 par

IV. Bör övervakningsåtgärderna bibehållas-

De siffror som anges ovan visar att importen från Kina av alla utom en [4] av dessa produkter fortfarande är mycket betydande. Kommissionen anser att förhandsövervakningen av dessa produkter bör liberaliseras från och med den 1 januari 2001 inom ramen för det bilaterala avtalet med Kina och i avvaktan på antagandet av protokollet om Kinas anslutning till WTO.

[4] Det rör sig om "cyklar", en produkt som omfattas av slutgiltiga antidumpningstullar och vars känslighet därför inte bara kan uppskattas på grundval av importerad volym. Den 10 september 1998 inleddes en översyn vid giltighetstidens utgång av gällande antidumpningsåtgärder för cyklar från Kina. Genom rådets förordning (EG) nr 1524/2000 av den 10 juli 2000 (EGT L 175, 14.7.2000, s. 39) bibehålls dessa åtgärder (dvs.antidumpningstullar på 30,6 % skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns).

5. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS SLUTSATSER OCH FÖRSLAG

Med stöd av vad som sagts ovan och i avvaktan på att utarbetandet av anslutningsprotokollet för Kina slutförs anser kommissionen att det system med kvantitativa begränsningar och övervakningsåtgärder som infördes genom förordning (EG) 519/94, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1138/98, bör ändras på följande sätt:

(1) Övervakningsåtgärderna bör avskaffas från och med den 1 januari 2001 (bilaga III till rådets förordning (EG) nr 519/94, senast ändrad genom bilaga II till rådets förordning (EG) nr 1138/98, skall utgå).

(2) Nivån på återstående kvoter bör justeras årligen från och med den 1 januari 2001 till och med den 31 december 2004 enligt bifogade bilaga (avvecklingsplan). De bör avskaffas fullständigt med verkan från och med den 1 januari 2005 (bilaga II till rådets förordning (EG) nr 519/94, senast ändrad genom bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1138/98).

(3) a) På grundval därav kommer kommissionen att lägga fram lämpliga förslag till rådsförordning för att täcka hela perioden (från och med 2001 till och med 2004).

b) Eftersom kommissionens gällande förordning för fördelning av kvoter redan har offentliggjorts på grundval av kvoternas tidigare nivå, kommer det att för kvotåret 2001 att bli nödvändigt att offentliggöra ytterligare en förordning från kommissionen om justering av den förutsedda ökningen omedelbart efter offentliggörandet av den förordning som anges i punkt 3a ovan.

Anm.: Lämpliga förslag om ändring av bilaga I till rådets förordning nr 519/94 kommer också att läggas fram för att från förteckningen över tredje land stryka de länder som under tiden har anslutit sig till Världshandelsorganisationen (WTO).

Skor: I par BILAGA Porslins-/keramiska artiklar: I ton

AVVECKLINGSPLAN FÖR INDUSTRIKVOTER för andra varor än textilvaror

>Plats för tabell>