(5)Den allmänna undantagsklausulen är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

(6)I enlighet med riktlinjen i rådets yttrande av den 18 juni 2021 om stabilitetsprogrammet 2021 mäts den finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan), exklusive covid-19-relaterade tillfälliga åtgärder, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive tillfälliga nödåtgärder i samband med covid-19-krisen) och investeringar.

(7)Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 anser kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, även om det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

(8)När det gäller den finanspolitiska vägledningen av den 2 mars 2022 beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med vinterprognosen. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna leda till ökade offentliga investeringar i den gröna och den digitala omställningen samt i energitrygghet, och de måste upprätthålla de mest utsatta hushållens köpkraft för att dämpa effekterna av energiprisökningen och hjälpa till att begränsa inflationstrycket från andrahandseffekter via riktade och tillfälliga åtgärder; finanspolitiken måste fortsätta att vara flexibel så att den kan anpassas till de snabbt föränderliga omständigheterna, och den måste vara differentierad mellan länderna beroende på deras finanspolitiska och ekonomiska situation, bland annat vad gäller exponeringen mot krisen och tillströmningen av fördrivna personer från Ukraina.

(9)Den 28 april 2021 lämnade Tyskland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt planens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli antog rådet sitt beslut om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan. Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen fattar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Tyskland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

(10)Den 2 maj 2022 lade Tyskland fram sitt nationella reformprogram för 2022 och den 27 april sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. För att de båda programmens inbördes kopplingar ska kunna beaktas har de bedömts samtidigt. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska 2022 års nationella reformprogram även återspegla de rapporter som Tyskland vartannat år utarbetar om de framsteg som gjorts för att uppnå målen i återhämtnings- och resiliensplanen.

(11)Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Tyskland. Rapporten innehöll en bedömning av Tysklands framsteg avseende de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021 och en utvärdering av landets genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet sådana som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten behandlades även Tysklands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå EU:s överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, och även framstegen med att nå FN:s mål för hållbar utveckling.

(12)Kommissionen utförde en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tyskland och offentliggjorde resultaten den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna består i synnerhet av ett ihållande stort överskott i bytesbalansen, vilket återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparandet och är relevant över gränserna.

(13)Den 27 april 2022 lämnade Tyskland in ett utkast till ny budgetplan för 2022. Kommissionen har avgett ett yttrande om den planen i enlighet med artikel 7 i förordning (EU) nr 473/2013.

(14)Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. I denna rapport behandlades Tysklands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. I rapporten fastställdes att underskottskriteriet inte var uppfyllt. Enligt meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att föreslå att förfaranden vid alltför stora underskott inleds under hösten 2022.

(15)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Tyskland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att ändamålsenligt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Tyskland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tysklands offentliga underskott under 2021, från 4,3 % av BNP 2020 till 3,7 % 2021. Tysklands finanspolitiska åtgärder understödde den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna ökade från 2,7 % av BNP under 2020 till 4,2 % under 2021. De åtgärder som Tyskland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var mestadels tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var några av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga och kompenserades inte genom uppvägande åtgärder; det rörde sig framför allt om en ökning av familjebidrag såsom barnbidrag och grundavdrag för barn samt ökade möjligheter till avskrivning. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick den offentliga skulden till 69,3 % av BNP 2021.

(16)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt för 2022 och därefter realistiskt. Regeringen förväntar sig att BNP i fasta priser kommer att växa med 3,6 % under 2022 och 2,3 % under 2023. Detta kan jämföras med kommissionens vårprognos 2022, där förväntningarna på den reala tillväxten i BNP är lägre 2022 (1,6 %) och ungefär densamma 2023 (2,4 %). Denna skillnad beror främst på att prognoserna har olika stoppdatum, vilket för stabilitetsprogrammet ägde rum innan Ryssland inledde sitt anfallskrig mot Ukraina, då tillväxtutsikterna för 2022 var mer optimistiska. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att ligga kvar på 3¾ % av BNP under 2022 och minska till 2 % under 2023. Den liknande nivån under 2022 återspeglar främst de fortsatta krisåtgärderna på grund av pandemin, de ökade utgifterna för försvaret samt åtgärder mot de högre energipriserna som en följd av kriget i Ukraina, kombinerat med ytterligare utgifter för och investeringar i den gröna omställningen. Enligt programmet förväntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 66¾ % under 2022 och till 65¾ % under 2023. På grundval av politiska åtgärder som var kända vid prognosens stoppdatum förväntar sig kommissionen i vårprognosen 2022 ett offentligt underskott för 2022 och 2023 på 2,5 % respektive 1,0 % av BNP. Detta är lägre än det underskott som beräknades för 2022 och 2023 i stabilitetsprogrammet 2022, framför allt på grund av något lägre förväntade intäkter enligt försiktiga beräkningar i november 2021 och mer optimistiska förväntningar på genomförandet av subventioner och offentliga investeringar i programmet. I kommissionens vårprognos 2022 förutspås en liknande offentlig skuldkvot, på 66,4 % under 2022 och en något lägre på 64,5 % under 2023. Skillnaden beror på en liknande avvikelse som i prognosen av underskottet.

Utifrån kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,1 %. Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tysklands potentiella tillväxt.

(17)Under 2022 fasade regeringen ut merparten av de åtgärder som vidtagits i samband med covid-19-krisen, och det tillfälliga krisstödet förväntas minska från 4,2 % av BNP under 2021 till 1,2 % under 2022. Det offentliga underskottet påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av energiprisökningarna, som i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas till 0,7 % av BNP under 2022 och förväntas fasas ut under 2023. Dessa åtgärder består främst av en riktad subvention för uppvärmningskostnader, en utveckling mot att avskaffa avgiften för förnybar energi (EEG-Umlage), en utveckling mot att öka pendlingsbidraget (Pendlerpauschale), en minskning av energiskatten på bränsle i tre månader, betalning av en engångssumma för energipriset (Energiepreispauschale) och tillägg för varje barn, betalning av en engångssumma till mottagare av socialt bistånd samt sänkta avgifter för månadsbiljetter i den lokala kollektivtrafiken i tre månader. De har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga även under 2023 kan dock några av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av de nämnda åtgärderna är inte riktade, närmare bestämt det höjda pendlarbidraget och minskningen av energiskatt på bränslen. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaderna för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilka i kommissionens vårprognos 2022 uppskattades uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023, samt de ökade kostnaderna för försvaret med 0,4 % av BNP 2022 och 0,5 % 2023.

(18)Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tyskland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade även Tyskland att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt nå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa finanspolitisk hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna i syfte att höja tillväxtpotentialen.

(19)Enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av informationen i Tysklands stabilitetsprogram för 2022 förväntas finanspolitiken ha en stödjande inriktning under 2022, på –1,6 % av BNP enligt rådets rekommendation. Tyskland planerar att fortsätta att stödja återhämtningen genom att utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar enligt rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas ligga kvar på i princip samma nivå som under 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,2 procentenheter 2022. Tyskland planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar enligt rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya inkomståtgärder) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inbegriper den ytterligare inverkan av åtgärderna för att komma till rätta med de ekonomiska och sociala effekterna av energiprisökningarna (0,7 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,1 % av BNP), samtidigt som ytterligare utgifter för den gröna omställningen (0,2 % av BNP) också förväntas bidra till en ökning av de löpande nettoutgifterna.

(20)I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen under 2023 ligga på 0,6 % av BNP vid oförändrad politik. Tyskland förväntas fortsätta utnyttja bidragen från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar som kan stödja återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet 2023. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya inkomståtgärder) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper effekterna av att fasa ut åtgärderna för att komma till rätta med de ökade energipriserna (0,7 % av BNP) och ytterligare kostnader för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,05 % av BNP) jämfört med 2022.

(21)Enligt beräkningarna i stabilitetsprogrammet för 2022 kommer det offentliga underskottet stegvis att sjunka till 1¾ % av BNP 2024 och till 1 % fram till 2025. Dessa beräkningar förutsätter en ökning av de offentliga inkomsterna som en procentandel av BNP, medan de offentliga utgifterna som en procentandel av BNP förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå. Enligt programmet förväntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till 2025, i synnerhet genom en nedgång till 65¾ % under 2024 och till 65 % under 2025. På grundval av kommissionens analys framstår riskerna för skuldhållbarheten som små på medellång sikt.

(22)Den åldrande befolkningen och den allt stramare arbetsmarknaden kommer att ha en stor inverkan på Tyskland under de nästkommande åren. Den lägsta pensionsåldern kommer att uppgå till 67 år 2031, men fler justeringar behövs för att säkerställa pensionssystemets hållbarhet på lång sikt. Mot bakgrund av den allt stramare arbetsmarknaden behövs även starkare incitament att arbeta. Regeringens åtagande att upprätthålla ett tak för pensionsavgiften och en lägsta inkomstersättning (Doppelte Haltelinie) medför ett behov av betydande skatteöverföringar, vilket kommer att öka bördan ytterligare för yngre generationer. Statligt subventionerade privata pensioner (Riester Rente) har inte lyckats ta någon större plats i pensionsmixen. Avkastningen är låg och de administrativa kostnaderna höga. Framför allt låginkomsttagare har ett otillräckligt pensionssparande.

(23)Skattesystemet bygger i hög grad på intäkter från skatten på arbete, medan skatteunderlag som är mindre skadliga för en tillväxt för alla fortsätter att användas i alltför liten utsträckning. Skattekilen i Tyskland är en av de högsta i EU. Detta minskar nettolönen och gör det mindre gynnsamt att arbeta fler timmar för vissa grupper, såsom låg- och medelinkomsttagare och andraförsörjare, något som motverkar en bättre användning av arbetskraftspotentialen även när det finns en brist på arbetskraft. Intäkterna från miljöskatter är jämförelsevis låga, samtidigt som miljöskadliga subventioner (däribland skattenedsättningar och skattebefrielser) undergräver målen för miljömässig hållbarhet och motverkar minskningen av koldioxidutsläpp, energieffektiviteten och användningen av förnybar energi.