Livsmedelsmarknaden för vegetabiliska proteiner är liten (7 % i volym), men potentiellt mycket lönsam. Under 2017 konsumerades nästan 3 miljoner ton i EU: ärtor, bondbönor, linser, kikärter, annan trindsäd och sojabönor. EU importerar cirka 1 miljon ton trindsäd för livsmedel, särskilt kikärter och linser. När det gäller foderärter och bondbönor är EU nettoexportör.

Diagram 2Arealandel proteingrödor i medlemsstaterna under 2017

Sojaområdet i EU har fördubblats till nästan 1 miljon hektar sedan reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2013, med en EU-produktion på 2,8 miljoner ton under 2018. De största sojaproducenterna är Italien, Frankrike och Rumänien.

Produktion och inköp av vegetabiliska proteiner för den jordbruksbaserade livsmedelssektorn har upprepade gånger utlöst politisk debatt på EU-nivå. Syftet med denna rapport är att uppfylla det åtagande som kommissionen gjorde under antagandeprocessen för förordning (EU) 2017/2393, om att se över utbudet av och efterfrågan på vegetabiliska proteiner i EU och utforska möjligheterna att ytterligare utveckla produktionen av dem på ett ekonomiskt och miljövänligt sätt.

mjölk nådde en marknadsandel på över 40 % under 2017. I Österrike är utvecklingen liknande för ett antal djurhållningssektorer.

Tillväxthastigheten förväntas förbli positiv fram till 2030, men bara med 0,3 % per år.

Den ekologiska animalieproduktionens tillväxt har en direkt inverkan på produktionen av ekologisk trindsäd och andra proteingrödor för foder, med en tillväxthastighet på 11 % per år (Tabell 3). Denna trend kommer sannolikt att fortsätta och kan även komma att öka ytterligare.

Under 2016 var 3 % av mjölken i EU ekologisk. Denna andel förväntas ha vuxit till 10 % 2030. I fem medlemsstater (Österrike, Sverige, Danmark, Lettland och Grekland) har marknadsandelarna redan överstigit 10 % (tabell 2).

Detta skapar ekonomiska möjligheter för EU-odlat foder, som per definition är icke genetiskt modifierat. Pristillägget för icke genetiskt modifierad soja är runt 80–100 euro per ton, delvis för att täcka den lägre avkastningen och de högre kostnaderna, men också på grund av den begränsade tillgången. Endast 9 miljoner ton handlas globalt som icke genetiskt modifierad soja

Livsmedelsmarknaden för vegetabiliska proteiner ser just nu tvåsiffrig tillväxt. För att få en bättre överblick behövs dock mer uppgifter för att följa denna utveckling.

Alla medlemsstater (förutom Danmark) låter jordbrukare uppfylla sina skyldigheter vad gäller områden med ekologiskt fokus genom att odla kvävebindande grödor (8,3 miljoner hektar, dvs. 15 % av åkermarken under 2017). Kvävebindande grödor har varit den mest deklarerade typen av ekologiskt fokus (37 % av alla områden med ekologiskt fokus).

Under 2018 började det tematiska nätverket Legumes Translated att samla in befintliga kunskaper och bästa praxis om hållbara odlingssystem och värdekedjor för baljväxter. Det europeiska innovationspartnerskapet för hållbarhet och produktivitet inom jordbruket organiserade en fokusgrupp om proteingrödor, som utarbetade en rapport.

Flera medlemsstater har kompletterande krav på grödor som odlas före och efter kvävebindande grödor i dessa områden, för att se till att den biologiska mångfalden gynnas. Effekterna för den biologiska mångfalden håller för närvarande på att utvärderas.

Möjligheterna att använda åtgärder inom ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammen för att stödja proteingrödor är mycket vida. Med tanke på programmens art och stora antal innehåller denna rapport inga försök att kvantifiera användningen av dem. I stället anges exempel på hur några av dem lämpar sig för att stödja proteingrödor.

Proteingrödor ingår i några åtgärder för miljö- och klimatvänligt jordbruk. Medlemsstaterna kan ge jordbrukare stöd för att införa proteingrödor i växelbruk eller upprätthålla växttäcken för att förbättra jordmåns- och vattenkvaliteten i fastställda områden.

Under programperioden 2014–2020 har över 3 miljoner hektar använts för växelbruk och diversifiering av grödor. I t.ex. Vallonien ger växelbruk med blandningar av spannmål och minst 20 % baljväxter rätt till stöd, under förutsättning att inga gödselmedel eller bekämpningsmedel används.

Tyskland har en åtgärd för miljö- och klimatvänligt jordbruk för att stödja växelbruk i åkerbruk, på villkor att minst 10 % baljväxter ingår.

Tabell 5Medlemsstaternas anmälningar om användning av frivilligt kopplat stöd (X) och områden med ekologiskt fokus (gröna fält) för olika proteingrödor under 2019

Stöd för ekologiskt jordbruk inom landsbygdsutvecklingsprogrammen kommer sannolikt att få stor inverkan på utvecklingen av proteingrödor i EU, eftersom ekologiskt jordbruk är beroende av baljväxter för kväve och jordbruksföretagens egen foderproduktion.

Kunskapsöverföring och rådgivningsåtgärder kan användas för att öka medvetenheten om agronomiska och miljömässiga fördelar med växelbrukssystem och för att ge jordbrukare rådgivning. Samarbetsåtgärder främjar samspelet mellan jordbrukare och andra aktörer, t.ex. för att upprätta och utveckla korta försörjningskedjor och lokala marknader.

Medlemsstaterna kan också använda andra åtgärder i dessa program som stöder investeringar i materiella tillgångar, i syfte att ändra produktionsinriktningen, t.ex. mot proteingrödor.

Enligt direktstödsystemet får medlemsstaterna bevilja frivilligt kopplat stöd till sektorer som hamnat i svårigheter, så att de kan upprätthålla nuvarande produktionsnivåer. Oljeväxtfrön, trindsädesslag och andra proteingrödor är stödberättigade enligt detta system.

Under 2019 kommer 16 medlemsstater att stödja proteingrödor med frivilligt kopplat stöd. Nästan 12 % av budgeten för det frivilliga stödet tilldelas proteingrödor. Stödnivåerna varierar från 35 till 660 euro per hektar (i genomsnitt 79 euro per hektar).

Under 2017 ingick proteingrödor i erkända producentorganisationers verksamhet i 222 fall. De flesta av dessa organisationer håller på att förbättra försörjningskedjan och marknadstillträdet och använder undantag från EU:s konkurrensregler för gemensam saluföring.

Tretton medlemsstater planerar att dela ut trindsäd till barn, som en del av EU:s skolprogram under kommande år (baserat på nationella strategier som medlemsstaterna har lämnat in).

6.2Exempel på medlemsstaternas initiativ

Genom delvis användning av EU:s politiska instrument har Tyskland, Frankrike (i samarbete med en branschorganisation) och Polen inrättat nationella planer för att stödja odling av proteingrödor.

Tyskland Frankrike Polen Nätverk av mönsterjordbruk, åtgärd för miljö- och klimatvänligt jordbruk och dialog mellan berörda parter Förstärkning av försörjningskedjor, värdeskapande genom certifiering, forskning Ökad användning av inhemskt protein för djurfoder Forsknings- och innovationsprogram tillsammans med nätverk av mönsterjordbruk för soja (över 100 jordbruk), ärtor och bönor (över 75 jordbruk) och lupiner (över 50 jordbruk), både ekologiska och konventionella. Dessa nätverk provar växtsorter och överför kunskap mellan ekologiska och konventionella jordbrukare. Åtgärd för miljö- och klimatvänligt jordbruk för att stödja växelbruk med baljväxter. En plattform för dialog mellan berörda parter om hållbarare proteinfoder. Fokus på att skapa och förstärka försörjningskedjor, både för foder och livsmedel. Mål för produktion (500 000 hektar proteingrödor fram till 2022, med 10–20 % bättre avkastning) och miljö (20–30 % mindre användning av bekämpningsmedel och utsläpp av växthusgaser). De huvudsakliga delarna är forskning och innovation, förbättrat utnyttjande av produkter av typen hela produkter samt certifieringssystem. Fleråriga forsknings- och utvecklingsprogram för att öka produktionen av inhemskt odlade vegetabiliska proteiner med hjälp av forskning (förädling, sortanpassning, jordbruksmetoder, utveckling av försörjningskedjor och förbättrad användning av protein i djurfoder). Huvudmålet är att minska beroendet av sojaimport.

Danmark, Österrike och Nederländerna har lanserat initiativ för att främja vegetabiliska proteiner. I Danmark publicerade den nationella bioekonomipanelen sina rekommendationer om proteinernas framtid under våren 2018. Rekommendationerna är nära kopplade till uppnåendet av miljömålen i vattendirektivet, genom att minska växthusgasutsläpp och bekämpningsmedelsanvändning. Fokus ligger på forskning och utveckling, från extraktion av proteiner från gräs, bondbönor och andra proteinkällor (insekter och marina proteiner) till användning av dessa proteiner i foder, livsmedel och biobaserade material, med syftet att kommersiellt producera hållbara proteinbaserade råvaror.

Österrike har ingen nationell plan men fokuserar trots detta på lokala proteingrödor och har under de senaste åren utökat sin areal med proteingrödor betydligt. Tack vare den starka efterfrågan på lokal produktion av icke genetiskt modifierat foder och ett fokus på jordbruksrådgivning har soja blivit den fjärde mest odlade grödan, och skulle kunna bli större än majs under de kommande åren.

Den nederländska livsmedelspolitiken omfattar ett mål att ombalansera kvoten mellan animaliska och vegetabiliska proteiner i humankonsumtion. Ett fokus är offentlig information och utbildning om nutrition, för att öka medvetenheten bland konsumenterna. Den nederländska mejerisektorn har lanserat en plan för att – senast 2025 – 65 % av de proteiner som används på mjölkgårdar kommer från det egna jordbruksföretaget eller från inom en radie på 20 km. Detta mål kommer att stimulera regional produktion av proteingrödor och gräs-klöverblandningar.