P6_TA(2005)0243

Azerbajdzjan

Europaparlamentets resolution om Azerbajdzjan

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om Azerbajdzjan och Sydkaukasien, särskilt resolutionen av den 26 februari 2004 om Europaparlamentets rekommendation till rådet om EU:s Sydkaukasienpolitik [1],

- med beaktande av sin resolution av den 20 november 2003 om ett utvidgat europeiskt grannskap: en ny ram för förbindelserna med våra grannländer i öster och söder [2],

- med beaktande av partnerskaps- och samarbetsavtalet med Azerbajdzjan som trädde i kraft den 1 juli 1999 och i vilket respekten för demokratin, den internationella rättens principer och de mänskliga rättigheterna fastställs,

- med beaktande av kommissionens landrapport om Azerbajdzjan av den 2 mars 2005,

- med beaktande av slutsatserna från rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) möte den 25– 26 april 2005 och ordförandeskapets förklaring av den 24 maj 2005 om händelserna i Baku,

- med beaktande av de gemensamma rekommendationerna från Venedigkommissionen och OSSE/ODIHR av den 1 juni 2005 om vallagen och valadministrationen i Azerbajdzjan och OSSE:s rapport av den 4 februari 2005 om rättegångsövervakning i Azerbajdzjan,

- med beaktande av rekommendationerna från det sjätte mötet i den parlamentariska samarbetskommittén mellan EU och Azerbajdzjan, som ägde rum i Baku den 18- 19 april 2005,

- med beaktande av Azerbajdzjans införlivande i EU:s grannskapspolitik och beslutet att genomföra handlingsplaner för de tre sydkaukasiska länderna,

- med beaktande av Azerbajdzjans medlemskap i Europarådet, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de många resolutionerna från Europarådets parlamentariska församling om situationen i Azerbajdzjan,

- med beaktande av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, särskilt dess artiklar 19 och 21, som garanterar rätten till yttrandefrihet och fredliga sammankomster,

- med beaktande av ordförandeskapets uttalande om Azerbajdzjan av den 19 maj 2005, i vilket president Ilham Alijevs dekret om förbättringar i valförfarandet i Azerbajdzjan välkomnades,

- med beaktande av artikel 115.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Bakus borgmästare förbjöd oppositionspartier att hålla ett möte den 21 maj 2005, vilket strider mot andan i presidentens dekret av den 12 maj 2005, i vilket de lokala myndigheterna beordrades att tillåta politiska möten samt finna lämpliga platser för dessa.

B. När oppositionen försökte hålla sitt möte i Baku den 21 maj 2005 möttes de av våld och polisbrutalitet mot journalister och personer som deltog i mötet. Vissa människor frihetsberövades i flera dagar.

C. Den 31 maj 2005 grep de azerbajdzjanska myndigheterna dussintals unga aktivister för att de delade ut flygblad.

D. En ny demonstration av oppositionen ägde rum i Baku den 4 juni 2005 utan incidenter efter det att en överenskommelse nåtts med myndigheterna.

E. EU:s representanter har uttryckt sin oro över att demonstranter och oppositionsledare frihetsberövats för att de utnyttjat sin församlingsrätt. Att kunna uttrycka sina politiska åsikter är en grundläggande frihet i varje demokratiskt samhälle.

F. Detta är inte första gången myndigheterna har använt sig av överdrivet våld för att kuva oppositionen. I oktober 2003 anhölls sju oppositionsmedlemmar efter oroligheter i samband med det hårt kritiserade presidentvalet. De dömdes till fem års fängelse men benådades sedan.

G. Enligt OSSE:s slutsatser efter lokalvalen i december 2004 levde dessa inte upp till ett antal internationella normer för demokratiska val, även om valdagen allmänt ansågs vara acceptabel och vissa tekniska förbättringar hade skett jämfört med presidentvalet 2003.

H. Med anledning av parlamentsvalet i november 2005 utfärdade president Ilham Alijev den 12 maj 2005 ett dekret om förbättringar i valförfarandet i Azerbajdzjan,

I. Enligt slutsatserna i OSSE:s rapport om rättegångsövervakning i Azerbajdzjan uppfyllde rättegångarna i några viktiga avseenden inte på långt när de lagkrav som redan finns i Azerbajdzjan samt landets internationella åtaganden om mänskliga rättigheter och rättssäkerhet.

J. Journalister upplever en stadig och oroande försämring av pressfriheten i landet.

K. Den sociala och politiska situationen i stort är svår på grund av den olösta konflikten i Nagorno-Karabach, som inneburit att landet tyngs av ett mycket stort antal flyktingar och internt fördrivna personer.

1. Europaparlamentet beklagar beslutet av Bakus borgmästare att förbjuda det möte som oppositionen utlyst till den 21 maj 2005. Parlamentet fördömer starkt den överdrivna användningen av våld från polisens sida mot oppositionsmedlemmar och aktivister från ungdomsrörelser som utnyttjar sin rätt till yttrandefrihet och fredliga sammankomster.

2. Europaparlamentet konstaterar att gripandet och kvarhållandet av aktivister från oppositionen var politiskt motiverat. Parlamentet välkomnar frisläppandet av samtliga gripna och kräver en fullständig utredning av händelserna, inklusive polisens ansvar.

3. Europaparlamentet fördömer starkt mordet på journalisten Elmar Husejnov i mars 2005 och upprepar sitt stöd för mångfald, demokrati och rättsstatens principer. Parlamentet uppmanar myndigheterna att göra sitt yttersta för att förövarna skall ställas inför rätta. Parlamentet uppmanar vidare regeringen att upphäva restriktionerna för massmedia, att upphöra med trakasserier, hot och frihetsberövande mot journalister som vågar kritisera regeringen samt att värna om den personliga säkerheten och den yrkesmässiga integriteten hos journalister som utför sitt jobb.

4. Europaparlamentet uppmanar Azerbajdzjan att säkra rättsväsendets oberoende och att garantera fängslade personers inneboende och omistliga grundläggande rättigheter. Parlamentet uppmanar myndigheterna att vidta åtgärder för att komma till rätta med de brister som observerats under rättegångar och kräver därför att regeringen genomför Europarådets rekommendationer om behandlingen av politiska fångar, med anledning av de omfattande och trovärdiga anklagelser som framkommit om tortyr och misshandel.

5. Europaparlamentet välkomnar de azerbajdzjanska myndigheternas beslut att benåda de 114 personer som fängslades i samband med oroligheterna direkt efter presidentvalet 2003, inklusive de som av Europarådet betecknats som politiska fångar, liksom de sju oppositionsledare som dömdes för att ha deltagit i massprotesten. Parlamentet anser att detta kan vara ett steg i rätt riktning mot politisk mångfald i Azerbajdzjan och kräver att samtliga återstående politiska fångar släpps.

6. Europaparlamentet välkomnar det presidentdekret som beordrar de verkställande myndigheterna att säkra församlingsfriheten, att utarbeta riktiga röstlängder och att se till att varje kandidat har lika tillgång till media och att medborgare inte förföljs på grund av sina politiska övertygelser. Parlamentet uppmanar myndigheterna att se till att detta dekret och ytterligare reformer genomförs i sin helhet på samtliga nivåer i enlighet med internationella normer.

7. Europaparlamentet uppmanar den nya regeringen att se till att parlamentsvalen i november 2005 blir fria och rättvisa och att aktivister och kandidater från oppositionen inte utsätts för övergrepp i vilken form det än må vara.

8. Europaparlamentet efterlyser förnyade insatser från samtliga parter i de rundabordssamtal mellan regeringspartiet och oppositionspartierna som skall stärka förtroendet för valförfarandet och minska riskerna för valfusk.

9. Europaparlamentet framhåller att ett tillräckligt antal internationella observatörer måste placeras ut i landet i samband med valen, bland annat en delegation från Europaparlamentet.

10. Europaparlamentet anser att handlingsplanen för Azerbajdzjan bör inriktas på uppbyggnaden av verklig demokrati samt respekten för mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att samordna sina insatser med Europarådet och att göra allt för att främja och utveckla Azerbajdzjans bräckliga civila samhälle.

11. Europaparlamentet stöder den pågående dialogen mellan Azerbajdzjans regering, OSSE/ODIHR och Europarådets Venedigkommission och välkomnar ODIHR:s behovsbedömningsrapport från juni månad.

12. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, Azerbajdzjans president, regering och parlament samt OSSE:s och Europarådets parlamentariska församlingar.

[1] EUT C 98 E, 23.4.2004, s. 193.

[2] EUT C 87 E, 7.4.2004, s. 506.

--------------------------------------------------