EU:s handlingskraft och skyndsamhet hjälper oss att hantera de utmaningar som finns. Under det år som gått sedan den förra migrationsrapporten har det dock blivit tydligt att det behövs strukturella reformer av EU:s asyl- och migrationssystem för att rusta EU för att kunna hantera både krissituationer och mer långsiktiga trender. Arbetet under det franska ordförandeskapet har skapat en positiv dynamik som möjliggjort betydande framsteg både när det gäller den inre och den yttre dimensionen av migrations- och asylpakten. Baserat på en ny solidaritetsförklaring återupptog medlemsstaterna samarbetet med stöd av kommissionen. Vårt partnerskap med viktiga ursprungs- och transitländer fördjupades inom alla aspekter av migration och tvångsförflyttning. Diplomatiska kontakter gav resultat, både inom ramen för ett bredare migrationssamarbete och i några betydelsefulla fall, t.ex. den belarusiska regimens instrumentalisering av migranter.

Under 2022 har antalet irreguljära inresor längs den östra Medelhavsrutten, den centrala Medelhavsrutten och den västra Medelhavsrutten/Atlantrutten hittills överstigit antalet inresor före pandemin, även om de fortfarande ligger en bra bit under 2015 års nivåer.

Den centrala Medelhavsrutten är fortfarande den rutt som används mest. Nästan alla inresor skedde i Italien, medan antalet inresor i Malta minskade markant. För närvarande är tunisier, egyptier och bangladeshier de största nationaliteterna längs rutten. De flesta avresor fortsätter att komma från Libyen och Tunisien, även om Turkiet numera står för 16 % av det totala antalet irreguljära inresor. Under 2022 gick även migrationsströmmar från Libanon direkt till Italien.

Antalet irreguljära inresor längs den östra Medelhavsrutten fördubblades jämfört med 2021, främst på grund av det ökade migrationstrycket på Cypern, som för närvarande står för omkring 60 % av inresorna längs rutten. Antalet inresor i Grekland är fortfarande lägre än före pandemin. Syrier, nigerianer och turkar är de största nationaliteterna på denna rutt.

På västra Medelhavsrutten/Atlantrutten utgår de flesta resorna till det spanska fastlandet och Kanarieöarna från Algeriet och Marocko/Västsahara. De främsta ursprungsländerna är Marocko, Algeriet, Senegal, Elfenbenskusten och Guinea.

Irreguljära gränspassager längs de tre Medelhavsrutterna t.o.m. 25 september (källa: medlemsstaterna).

Längs den västra Balkanrutten upptäcktes över 86 000 irreguljära gränspassager under de första åtta månaderna 2022, vilket är nästan tre gånger fler än under 2021 och mer än tio gånger fler än under samma period 2019. De största nationaliteterna var syrier, afghaner och turkar. Några av de faktorer som påverkar det stora antalet migrationsströmmar är bland annat förflyttningar av migranter som redan befinner sig i regionen samt personer som anländer med flyg till Serbien på grund av viseringsfria system. En särskilt kraftig ökning sker på rutten genom Nordmakedonien och Serbien. Med tanke på det kraftigt ökade antalet inresor övervakar kommissionen situationen via nätverket för beredskap och krishantering på migrationsområdet med ökad vaksamhet, och ett första möte hålls om frågan den 4 oktober.

Situationen vid den östra gränsen mot Belarus fortsätter att vara stabil, och antalet irreguljära gränspassager är betydligt lägre än när krisen i samband med instrumentaliseringen av migranter nådde sin kulmen 2021. Det finns dock tecken på att antalet försök till irreguljära gränspassager har ökat något under den senaste tiden – de är dock fortfarande betydligt lägre än vid toppnoteringen 2021 – vid gränsen till Litauen, Polen och Lettland. Det verkar dock röra sig om nya nationaliteter och rutter, och många kommer till Belarus efter att lagligt ha rest till Ryssland.

Under årets första sju månader ökade antalet asylansökningar jämfört med samma period 2021 – ett år då siffrorna dämpades av pandemin, från omkring 290 000 ansökningar till nästan 480 000. Detta kan jämföras med 375 288 under samma period 2019. Afghaner, syrier och venezuelaner lämnade in flest ansökningar, och de flesta av dessa mottogs i likhet med 2021 av Tyskland, Frankrike och Spanien.

4.HANTERING AV MIGRATIONSSITUATIONEN

Även om trycket kanske inte är jämnt fördelat finns det ingen medlemsstat som inte har känt av konsekvenserna av det senaste årets dramatiska yttre händelser, oavsett om vi talar om inresor från Ukraina eller de kraftigt ökade irreguljära inresorna via andra rutter, eller en kombination av dessa två. De absoluta talen återspeglar inte alltid den relativa inverkan på enskilda medlemsstater, som beror på deras storlek, upptagningskapacitet eller tidigare erfarenheter av stora inresetal.

Stöd till medlemsstaterna på fältet

Kommissionen och EU-byråerna har fortsatt att erbjuda riktat expertstöd till medlemsstaterna när det gäller hanteringen av de utmaningar som finns inom migration och mottagande.

Kommissionens arbetsgrupp för migrationshantering, som inrättades i september 2020, har fortsatt sitt arbete med att förbättra mottagningsvillkoren på de grekiska öarna. Med tanke på det stora antalet inresor via den centrala och den västra Medelhavsrutten/Atlantrutten har arbetsgruppen också hjälpt Italien, Malta och Spanien att hantera migrationsströmmarna och erbjudit aktivt stöd till Cypern och de medlemsstater som gränsar till Belarus och Ukraina.

Under de senaste åren har den europeiska solidariteten med Grekland varit starkare än någonsin. Den omfattar bland annat ekonomiskt stöd och närvaro av personal från kommissionen och EU-byråer för att ge Grekland stöd inom gränsförvaltning, asyl- och återvändandeförfaranden samt operativ planering och samordning. Arbetet med att bygga nya mottagningsanläggningar på de grekiska öarna går framåt, och nya anläggningar har nu inrättats på Samos, Kos och Leros. EU ger katastrofbistånd för att stödja uppförandet av kombinerade mottagnings- och identifieringscentrum på fem öar. Tack vare de överföringar som gjorts till fastlandet och de över 4 800 omplaceringar som gjorts till andra medlemsstater med stöd av EU-medel befinner sig nu totalt omkring 4 400 personer i flyktingläger på de grekiska öarna (en minskning från 42 000 under 2019). Mottagningsvillkoren på öarna och på fastlandet (boende, hygien, tillgång till hälso- och sjukvård och utbildning för alla barn osv.) har förbättrats avsevärt och uppfyller europeisk standard. Till följd av ett effektivare asylförfarande har eftersläpningen i handläggningen av asylansökningar halverats under de första fyra månaderna 2022 jämfört med samma period 2021. Det finns ett särskilt förfarande för mottagning och omsorg av ensamkommande barn. På mottagningscentrumen har det införts nya integrationsförberedande åtgärder för asylsökande, t.ex. språkkurser och kompetensutveckling, och nya projekt har inletts för integration av personer med flyktingstatus.

Kommissionens stöd till Spanien för hanteringen av migrationsströmmar, bland annat genom att bidra med personal från kommissionen och EU-byråer (Frontex och Europeiska unionens asylbyrå), har varit inriktat på att reformera det nationella mottagningssystemet för att minska de påfrestningar som föreligger på grund av det ökade migrationstrycket. Mottagningskapaciteten för asylsökande ökade från cirka 10 000 platser i september 2021 till omkring 18 000 i september 2022. EU har också skjutit till EU-medel för att stödja reformen av asylmyndigheten och kraftigt utökat rekryteringen. Ytterligare medel kommer att anslås för att stödja mottagningssystemet i Ceuta och på Kanarieöarna.

Det fortsatta stödet till Italien består bland annat av att tillsammans med de italienska myndigheterna samordna det långvariga arbetet inom Frontex, EU:s asylbyrå och Europol, bland annat genom EU:s regionala insatsstyrka i Catania, och av att tillhandahålla EU-personal på plats samt EU-medel. Detta går hand i hand med arbetet med att tillsammans med de italienska myndigheterna hantera migrationsströmmarna från Libyen och längs den centrala Medelhavsrutten.

Eftersom flera medlemsstater under 2022 noterade ett ökande antal asylsökande från viseringsskyldiga tredjeländer som omfattas av viseringsfria system i västra Balkanregionen arbetar kommissionen med denna fråga bilateralt tillsammans med relevanta partner inom ramen för mekanismen för upphävande av undantag från viseringskravet och inom ramen för utvidgningsprocessen. Det är fortfarande mycket viktigt att partnerna på västra Balkan anpassar sin viseringspolitik till EU:s för att EU:s viseringsfria system ska fungera väl.