INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 3

2. Förbättra företagens konkurrensförmåga 4

2.1. Förändringar av företagen 4

2.2. Innovativa företag 5

2.3. En hållbar industri 7

3. Ett företagsvänligare EU 8

3.1. Företagsmiljön 9

3.2. Satsa på industri och tjänster 10

3.3. Små och medelstora företag 11

4. Slutsatser 12

INLEDNING

EU:s ekonomiska återhämtning från krisen har gått relativt långsamt och är fortfarande skör. Det krävs en rivstart för ekonomin och högre tillväxt för att skapa välstånd och sysselsättning och för att göra medlemsstaternas statsfinanser långsiktigt hållbara. Det kärva budgetläget begränsar möjligheterna till politiska insatser, men med rejäl tillväxt kan de offentliga underskotten och skuldbördorna minska i enlighet med målen i stabilitets- och tillväxtpakten[1].

Det som främst driver på den ekonomiska tillväxten är konkurrensdugliga företag i alla storlekar. För att de ska kunna göra det behöver de en miljö som gynnar nya idéer och företag. I detta meddelande anges följande områden som förutsättningar för nämnvärda framsteg mot målen i Europa 2020: 1) strukturella förändringar av ekonomin, 2) företagens innovativa förmåga, 3) hållbarhet och resurseffektivitet, 4) företagens miljö, 5) den inre marknaden samt 6) små och medelstora företag.

Att ta itu med dessa utmaningar kan förbättra de europeiska företagens konkurrenskraft både internt och på världsmarknaden, och kommissionens avsikt är att hjälpa medlemsstaterna att använda sina begränsade resurser på ett klokt sätt för att stärka sina företags konkurrenskraft på världsmarknaden. Att möta dem kommer också att stärka alla företags tillväxtmöjligheter, oavsett om de verkar inom industrin, tjänstesektorn eller den sociala ekonomin.

Den europeiska industrin har avgörande betydelse för EU:s globala ekonomiska ledarskap. En konkurrensduglig industri kan pressa ned kostnader och priser, skapa nya produkter och höja kvaliteten och därigenom lämna ett avgörande bidrag till välstånd och ökad produktivitet i hela ekonomin. Industrin är också den viktigaste källan till de innovationer som krävs för att svara på EU:s samhälleliga utmaningar.

Som en del av strategin Europa 2020 presenterade kommissionen 2010 en vittsyftande ny industripolitik[2] där den lyfte fram de åtgärder som krävdes för att stärka EU:s attraktionskraft för investeringar och tillverkning, bl.a. genom att övervaka medlemsstaternas politik för konkurrenskraft. Kommissionen skisserade också en ny handelspolitik.

Återhämtningens bräcklighet återspeglas i den sjunkande framtidstron i hela den europeiska ekonomin[3]. Det finns tydliga risker på grund av finansmarknaderna, stigande energi- och råvarupriser samt budgetåtstramningar. Arbetskraftens produktivitet i EU ligger nu 1,4 % över värdet 2008, men antalet jobb i industri och industrirelaterade tjänster ligger nu 11 % under toppvärdet från 2008. Bakom detta medelvärde döljer sig stora skillnader mellan medlemsstaterna. EU:s relativa arbetskraftskostnad per enhet förbättrades med 12 % jämfört med de största konkurrenterna, främst på grund av växelkursen.

Den europeiska tillverkningsindustrin har dock återhämtat sig oväntat väl. Under det andra kvartalet var produktionen inom tillverkningsindustrin 5,3 % högre än ett år tidigare, även om den inte hade ökat jämfört med det närmast föregående kvartalet. Tillverkningen ligger nu omkring 14 % högre än det lägsta värdet i början av 2009 men fortfarande 9 % under toppen i början av 2008.

Produktionsindex i EU-27 1993–2011 (trendjusterat)

[pic]

Källa: Eurostat

Detta meddelande är ett nytt initiativ, tänkt att återkomma varje år, för att granska medlemsstaternas konkurrenskraft på grundval av den europeiska konkurrenskraftsrapporten 2011 och rapporten om medlemsstaternas konkurrenskraft och konkurrenspolitik. Det ska bidra till utvärderingen av medlemsstaterna inom ramen för den europeiska planeringsterminen och Europa 2020. Närmare argument och EU-åtgärder redovisas i de dokument som åtföljer det här meddelandet.

FÖRBÄTTRA FÖRETAGENS KONKURRENSFÖRMÅGA

Förändringar av företagen

Sett till de långsiktiga förändringarna av medlemsstaternas industristruktur 1999–2007 har företagen tagit olika vägar mot högre teknik- och kunskapsinnehåll, då sådana företag tenderar att ha högre produktivitetstillväxt och priser som inte drabbas lika hårt av den globala konkurrensen. I den här analysen kan medlemsstaternas industristruktur grupperas efter likheter i karaktären och handelstendenserna, även om avsevärda skillnader inom varje enskild grupp kan förekomma.

I den första gruppen av länder domineras industrin av tekniskt avancerade sektorer. Ett viktigt drag under den aktuella perioden var att de här länderna har specialiserat sig ännu mer på teknikdrivna företag och branscher med hög innovations- eller utbildningsintensitet. Länderna i gruppen är Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike, Irland, Nederländerna, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket. Industrins andel av förädlingsvärdet varierar från 10,6 % i Frankrike till 24,2 % i Irland.

Den andra gruppen innehåller länder där industrin specialiserar sig på mindre tekniskt avancerade sektorer, trots att det finns några mycket konkurrenskraftiga företag där. Arbetskraftsintensiv industri, låg innovation och relativt låg kunskapsintensitet leder till färre snabbväxande företag, åtminstone jämfört med den första gruppens länder. Länderna i gruppen är Grekland, Italien, Luxemburg, Cypern, Portugal och Spanien, och industrins andel av förädlingsvärdet varierar från 6,5 % i Luxemburg till 16,1 % i Italien.

I den tredje gruppen ingår länder som håller på att hinna i kapp i fråga om BNP per capita, och vars handel är specialiserad på innovationsintensiva sektorer och branscher med högt teknikinnehåll. De har genomgått en strukturomvandling från arbetskraftsintensiva till teknikdrivna industrier inom både tillverkning och handel. Gruppen består av Tjeckien, Ungern, Malta, Polen, Slovakien och Slovenien, och industrins andel utgör 13,3 %–23,6 % av det totala förädlingsvärdet.

Den fjärde gruppen utgörs av de länder som håller på att hinna i kapp men som specialiserar sin handel på sektorer med lägre teknikinnehåll. De här länderna liknar dem i den andra gruppen även i det att de utvecklas mot sektorer med högre utbildningsintensitet. En viktig skillnad är dock den mer än genomsnittliga förekomsten av snabbväxande företag i gruppen och den starka ökningen av industrins och handelns specialisering mot teknikdrivna företag. Gruppen består av Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen och Rumänien, och industrins andel av förädlingsvärdet är 9,9 %–22,4 %.

Inom varje grupp av länder finns konkurrenskraftiga industrier och växande företag. För att öka konkurrenskraften måste man gå mot innovativa, kunskapsbaserade sektorer, satsa på att underlätta övergången genom att förbättra regleringen av produktmarknaderna, stödja innovationen och investera i livslångt lärande.

Innovativ a företag

Forskning och innovation driver på produktivitetstillväxt och industrins konkurrenskraft. Ny teknik möjliggör kommersiell tillverkning i allt mindre serier, medan avancerade material, koldioxidsnål teknik, bioteknik och nanoteknik förändrar konkurrensfördelarna i grunden. EU:s industri måste snabba på sina satsningar på att ta till sig den här tekniken för att bevara sin konkurrensförmåga på världsmarknaden.

I den nyligen utgivna rapporten om viktig möjliggörande teknik[4] betonades behovet av investera i industriinnovation för att överbrygga klyftan mellan grundforskning och marknad. Ett helhetsgrepp för att föra nya varor och tjänster till marknaden bör inbegripa stöd till demonstrationsprojekt och pilottest samt särskilda åtgärder inom statligt stöd, regional sammanhållning och handelspolitik. Det behövs incitament för att forskare vid högskolor ska utnyttja sin forskning kommersiellt och samarbeta med näringslivet. Kundernas behov och marknadens potential bör beaktas redan från början i forsknings- och innovationsfinansieringen, och eventuella utomstående investerare bör bjudas in tidigt. Stöd till utvecklingen av mer innovationsvänliga marknader kan ges i form av åtgärder på efterfrågesidan, t.ex. smart lagstiftning, information till kunderna, standardisering eller ökad offentlig upphandling av innovativa lösningar.

Detta förutsätter kompletterande kompetens bl.a. inom marknadsföring och företagsledning. Allmänt sett kan man säga att en företagsam, bättre utbildad arbetskraft bidrar till ökad produktivitet, men medlemsstaterna har i ytterst varierande grad investerat i humankapitalet. Ett särskilt problem är att även om arbetslösheten i EU är fortsatt hög har en del företag allt svårare att hitta kvalificerad personal.

Även om många medlemsstater ökat sitt stöd till forskning och innovation bör de för att utnyttja begränsade medel på effektivast möjliga sätt minska splittringen mellan stödsystemen . Vanliga åtgärder är bl.a. lånesystem för investeringar i teknik, tillgång till finansiering för viktig möjliggörande teknik samt bidrag för teknikuppgradering (Tyskland, Frankrike, Sverige, Italien, Portugal, Slovenien). Några länder har startat innovationsstödtjänster och främjar framväxten av kluster (Danmark, Frankrike, Tyskland, Polen, Sverige, Belgien).

Det finns dock inte så mycket samordning mellan medlemsstaterna av investeringarna till stöd för spridning av innovativ teknik. Mer samordning och kraftsamling av nationella resurser kan göra det möjligt att mobilisera dem för gemensamma mål, förbättra innovationskapaciteten och ansamla en kritisk massa av finansiering som ökar investeringarnas effektivitet och genomslag. Storskaliga demonstrationsprojekt och pilottestanläggningar i hela Europa (t.ex. inom ramen för europeiska innovationspartnerskap eller den strategiska planen för energiteknik) kan hjälpa företag att testa och ta fram prototyper snabbare. Tiden för att föra ut nya varor och tjänster på marknaden kan skäras ned avsevärt genom stärkt gränsöverskridande samarbete mellan kluster och nätverk och genom ökad kunskap om tillverkningskapaciteten.

En modern immaterialrätt skyddar den ursprungliga innovatören utan att hämma vidareutveckling av befintliga idéer. Det enhetliga EU-patentet, som medlemsstaterna nu förhandlar om, kan avsevärt förbättra regelverket och minska kostnaderna för patentansökningar[5].

Konkurrenskraften stärks genom att man samlar knappa resurser för att nå kritisk massa för marknadsföring av innovation och genom att öka innovationssamarbetet för att skapa storskaliga demonstrationsprojekt och pilottestanläggningar, med t.ex. Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur (ESFRI) som förebild, genom att man minskar splittringen i innovationsstödsystemen, underlättar marknadsföring av innovativa lösningar och ökar marknadsfokuseringen i forskningsprojekt. Danmark och Österrike har framgångsrikt minskat splittringen, medan Förenade kungariket har system för att föra ut innovativa lösningar på marknaden. |

En hållbar industri

- Övergången till en hållbar, resurseffektiv och koldioxidsnål ekonomi är en förutsättning för att den europeiska industrin ska förbli konkurrenskraftig på lång sikt. Det senaste årtiondet har många medlemsstaters ekonomier växt utan att energiförbrukningen ökat, medan energiförbrukningen i andra länder ökat mindre än väntat. I synnerhet kommer de nya medlemsstaterna snabbt i kapp trots sina olika utgångslägen.

Överlag har medlemsstaterna gjort stora framsteg i att utforma och genomföra sammanhängande nationella regler för stimulans av energieffektivitet. Några av dem saknar dock den erfarenhet och den administrativa kapacitet som krävs, och för de länderna kan ramlagstiftning på EU-nivå tjäna som vägledning och stöd.

Trots framstegen har stigande världsmarknadspriser på energi och nationella snedvridningar lett till högre priser för företagen, särskilt de små och medelstora. Energi- och resursintensiva processindustrier, såsom metall-, kemi- och pappers- och massaindustrin, har särskilda svårigheter. För att underlätta övergången till hållbarare produktionsprocesser krävs en sammanhängande, verkningsfull mix av politiska insatser, t.ex. stöd till forskning, innovation, resurseffektivitet och spridning av renare teknik, särskilt inom processindustrin.

Medlemsstaterna har utformat stödsystem för ökad energieffektivitet i industrin, mestadels kompletterat av system för energirevision (Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Österrike, Portugal, Slovakien och Finland), eller satsat på frivilliga avtal med industrin (Danmark, Grekland, Nederländerna, Slovenien och Förenade kungariket). Meningen med den strategiska planen för energiteknik[6] är att påskynda utvecklingen av koldioxidsnål teknik och snabbare få ut den på marknaden. Som exempel på en positiv utveckling kan nämnas målinriktade insatser till stöd för små och medelstora företags energieffektivitet (Grekland, Irland och Litauen) även om mer kan göras.

Tillgång till andra råvaror än energi och jordbruksprodukter är en annan viktig faktor för EU-industrins konkurrenskraft. De höga och instabila priserna på dessa råvaror och deras ursprung, mestadels utanför EU, innebär risker för många företag, och både EU – och medlemsstaterna som komplement till EU:s externa politiska insatser – bör inta en hållning till knappa råvaror genom att utnyttja europeiska resurser på ett hållbart sätt, stödja forskning och innovation kring alternativa lösningar, öka resurseffektiviteten och främja bättre återvinningsteknik för bl.a. värdefulla material som används i små mängder.

Att ytterligare inarbeta miljö- och samhällshänsyn i företagens verksamhet och strategier får allt större vikt för den europeiska industrins konkurrenskraft. Meddelandet om en färdplan för resurseffektivitet[7] innehåller en uppsättning åtgärder på EU-nivå och rekommendationer för medlemsstaternas åtgärder för att ta itu med ohållbar resursanvändning.

Konkurrenskraften stärks genom att man satsar på effektiv energi- och råvaruanvändning och främjar innovation och spridning av renare teknik i hela förädlingskedjan med hjälp av långsiktiga incitament som uppmuntrar nya marknader och gör det lättare för små och medelstora företag att medverka i processerna, med de ovannämnda medlemsstater som har gjort avsevärda framsteg på området som förebild, genom att man ser till att energin får rättvisa, icke snedvridna priser och fortsätter att arbeta med att uppgradera och koppla samman energinäten. |

- Att utveckla socialt företagande, sociala företag och den sociala ekonomin är ett annat viktigt redskap för att öka den europeiska industrins konkurrenskraft och hållbarhet.

Den sociala ekonomin sysselsätter mer än 11 miljoner människor i EU, vilket utgör 6 % av den totala sysselsättningen[8], och ungefär en fjärdedel av alla nygrundade europeiska företag är sociala företag. Andelen uppgår till en tredjedel i Belgien, Finland och Frankrike[9]. De här företagen är ofta mycket produktiva och konkurrenskraftiga, på grund av deras anställdas starka personliga engagemang och de bättre arbetsvillkor som de tillhandahåller[10].

För att förbättra en ”social marknadsekonomi med stark konkurrenskraft” sätter kommissionen den sociala ekonomin, det sociala ansvaret och den sociala innovationen i centrum för sin jakt på nya lösningar för en hållbarare ekonomi inom ramen för strategin Europa 2020[11], flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen[12], den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning [13] samt inremarknadsakten[14].

Det offentliga samrådet om inremarknadsakten[15] visade på stort intresse för de sociala företagens och den sociala ekonomins förmåga att finna nyskapande svar på dagens ekonomiska och sociala utmaningar genom att utveckla hållbara jobb.

Kommissionen vill därför inleda en omfattande debatt om sätten att utveckla denna nya typ av ekonomi, och ett första steg kommer om några veckor med meddelandena om initiativ för socialt företagande och företagens sociala ansvar som ska innehålla åtgärder för främjande av sociala företag.

Konkurrenskraften stärks genom främjande av socialt företagande i Europa, särskilt genom att stärka dess offentliga profil och dess tillgång till offentlig och privat finansiering (särskilt i form av sociala investeringsfonder). |

ETT FÖRETAGSVÄNLIGARE EU

Företagsmiljön

- En öppen, effektiv och konkurrenspräglad företagsmiljö är en förutsättning för tillväxt på världsmarknaden. Att förbättra företagsmiljön berör politik på en rad områden, t.ex. förbättring av infrastruktur eller nedskärning av den tid det tar att få bygglov.

Alla medlemsstater har visserligen satt upp nationella mål för minskning av den administrativa bördan , men det är inte alla av dem som gjort några framsteg med att mäta den nuvarande bördan eller faktiskt minska den. I 18 medlemsstater är det obligatoriskt med konsekvensbedömningar av nya lagförslag, men alla av dem uppfyller inte kravet och konsekvensbedömningarna täcker inte alltid alla ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter vilket begränsar deras användbarhet.

Tillgång till infrastruktur av hög kvalitet (energi, transporter och bredband) har stor vikt för en företagsvänlig miljö. Eftersom förbättringar av transportinfrastrukturen är en viktig fråga, särskilt i de nya medlemsstaterna, bör de omfattande investeringarna i upprustning och modernisering fortsätta bl.a. med stöd av strukturfonderna och Fonden för ett sammankopplat Europa.

Företagen behöver en modern offentlig förvaltning som kan tillhandahålla effektiva offentliga tjänster av hög kvalitet. Reformerna bör inriktas på e-förvaltning, t.ex. samlade servicecentrum för allmänheten, gemensamma nät och gemensamma datacentrer. Många initiativ inom e-förvaltning gör det också möjligt för företagen att ägna mindre tid åt byråkrati och mer tid åt att ta vara på affärsmöjligheter. E-upphandling måste främjas så mycket som möjligt. Att förse företagen med välfungerande enhetliga kontaktpunkter ( one stop shops ) för dem som vill verka i andra länder har stor betydelse för att spara tid och resurser och minska utrymmet för korruption. Avsevärda framsteg har visserligen gjorts, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar.

Ett viktigt område där det finns utrymme för förbättringar är bolagsbeskattning . Visserligen behövs det funderas vidare i EU och medlemsstaterna kring den totala faktiska företagsskatten och den sammanlagda skatten på arbetskraft kontra skatt på resursanvändning, men minskade bördor för att fullgöra skattekraven kan avsevärt förbättra företagsmiljön. Några sätt är ökad öppenhet, mindre komplicerad skattelagstiftning och enklare föreskrifter, enklare betalningsformer genom bl.a. e-förvaltning samt stabil skattelagstiftning. Kommissionens förslag om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas är ett viktigt framsteg[16].

Konkurrenskraften stärks genom minskningar av företagens administrativa börda när den nuvarande bördan (bl.a. på grund av skatteregler) mäts och bördorna minskas snabbt enligt målen, exempelvis som i Nederländerna som gått före med att mäta och utvärdera minskningarna av den administrativa bördan och sätta upp vittsyftande mål, vilket lett till en ökad effektivitet som erkänns i hela världen, främja konkurrens mellan tjänsteleverantörer som använder infrastruktur inom bredband, energi och transporter. |

Satsa på industri och tjänster

- Tjänstesektorn är den största delen av EU:s ekonomi, och dess integration med tillverkningsindustrin har ökat i takt med att specialiserade tjänster används för att förvalta produktionen och produktdistributionen. Tillverkningsföretag har börjat erbjuda tjänster tillsammans med varor, medan tjänsteleverantörer använder komplementprodukter och integrerar tillverkningen i sin förädlingskedja.

Innovationer inom tjänster som tillgodoser kundernas behov kan omdana förädlingskedjor, branscher och marknader[17] oavsett om de har sitt ursprung i tjänste- eller industriföretag. Nu ökar de företagsrelaterade tjänsternas betydelse som källa till innovation, ny teknik och bättre resultat. Dessa tjänster har integrerats i andra företags förädlingskedjor genom förbrukning av insatsvaror, kunskapsproduktion och teknikflöden, och de utgör ett tillfälle för den europeiska tillverkningsindustrin att öppna nya marknader och hitta nya vinstkällor i anslutning till sina produkter.

Den inre marknaden skulle kunna bidra mer till tillväxten om all gällande EU-lagstiftning genomfördes fullständigt av alla medlemsstater. Målet är att få slut på marknadens splittring och undanröja hindren för fri rörlighet för varor, tjänster, innovation och kreativitet, enligt vad som sägs i Inremarknadsakten[18]. I förslaget till förordning om europeisk standardisering[19] utvidgas europeiska standarder till tjänstesektorn, så att det nuvarande antalet svårförenliga nationella standarder minskas.

Tjänstehandeln inom EU är inte tillräckligt dynamisk, eftersom den bara utgör en femtedel av den totala handeln inom EU. Sedan 2004 har tjänstehandeln mellan EU och omvärlden ökat snabbare än handeln inom EU. Genomförandet av tjänstedirektivet[20] är en viktig milstolpe, även om det under den ömsesidiga utvärderingen[21] har framkommit ett antal områden där förbättringar fortfarande behövs.

Konkurrenskraften stärks genom att stödformer utvecklas för innovativa tjänster på grundval av mätbara resultat och genom medverkan i informationspartnerskap och storskaliga demonstrationsprojekt, genom ett fullständigt genomförande av inremarknadslagstiftningen, särskilt tjänstedirektivet, och främjande av företagstjänster. Malta är bäst på att genomföra inremarknadslagstiftningen: bara två direktiv återstår att genomföra. |

Små och medelstora företag

- För att helt och fullt ta vara på de små och medelstora företagens potential krävs enhetliga insatser i hela EU enligt vad som sägs i meddelandet om översynen av småföretagsakten[22]. De stora exportföretagen har lett återhämtningen, medan många små och medelstora företag fortfarande lider av låg efterfrågan på grund av eftersläpningar men också på grund av svårigheter att få tillgång till finansiering och exportmarknader. Av de snabbväxande företagen, mätt i sysselsättning, skapar de små företagen fler nettojobb än de större. Snabbväxande företag finns i alla branscher och regioner, och tenderar att vara innovativa.

De hårdare kreditvillkoren under krisen har gjort det svårare att få tillgång till finansiering , särskilt för de små och medelstora företagen. För att råda bot på det har flera medlemsstater vidtagit åtgärder, bl.a. ökat kapaciteten i system för lånegarantier, gått in i aktieinvesterarfonder och mikrokreditprogram samt underlättat banklån genom förmånliga lånevillkor eller kreditförmedlare. Eftersom det fortfarande är svårt att få tillgång till finansiering bör ytterligare satsningar göras för att underlätta tillgången till lämpliga finansieringsformer, såsom lån, aktiekapital och kombinationer av dessa. Dessutom bör man uppmuntra att det bildas specialiserade finansiärer för småföretag, även inom den sociala ekonomin. Som sägs i inremarknadsakten[23] kommer kommissionen att före årets utgång anta en rättsakt för att främja utvecklingen av solidariska investeringsfonder i EU.

Medlemsstaternas satsningar på utrikeshandel stärker de europeiska företagens närvaro på världsmarknaden, och de flesta medlemsstaterna stöder de små och medelstora företagens internationalisering med hjälp av finansiering, information och stöd i fråga om marknadstillträde och reglering. De små och medelstora företag som använder dessa tjänster är förhållandevis nöjda, även om bara 27 % av de internationaliserade små och medelstora företagen sade sig känna till det offentliga stödet och 7 % faktiskt använde det. Resultaten tyder på att kännedomen om och tillgången till det offentliga stödet kan förbättras.

De genomsnittliga betalfristerna kan vara mycket långa i en del medlemsstater, vilket hotar småföretagens överlevnad. Läget har inte förbättrats det senaste året, och har till och med förvärrats i några medlemsstater när det gäller betalningar från myndigheter (Tjeckien, Grekland, Cypern, Ungern, Österrike och Slovakien). Enligt direktivet om sena betalningar[24] ska myndigheter handlägga sina betalningar inom 30 dagar. Att uppfylla det målet kan bli besvärligt för många medlemsstater, särskilt Grekland, Spanien, Italien och Portugal.

Konkurrenskraften stärks genom att man underlättar de små och medelstora företagens tillväxt genom att man ser till att regelverket inte hindrar expansion, genom att man underlättar tillgången till lämplig finansiering och genom att man tillhandahåller stödtjänster för tillträde till nya marknader och informerar om dem, genom att man ser till att den offentliga förvaltningen betalar snabbare och följer direktivet om sena betalningar. |

SLUTSATSER

- I detta meddelande framförs åsikten att hållbar tillväxt och en rivstart för ekonomin förutsätter en enhetlig, samordnad industripolitik hos alla medlemsstater liksom genomgripande strukturförändringar. Avsevärda effekter kan uppnås om man underlättar förändringar, möjliggör innovation, främjar en hållbar utveckling, förbättrar företagsmiljön och tar vara på den inre marknaden. Genomförandet av denna politik bör ges lika hög prioritet i medlemsstaternas huvudstäder som vid kommissionen.

Ökad samordning av den nationella politiken kan leda till ett mer effektivt utnyttjande av knappa medel för innovation och tillväxt i en tid av budgetåtstramningar. På EU-nivå har kommissionens förslag till flerårig budgetram[25] utformats för att ge prioritet åt dessa mål, stärka EU:s förmåga att investera i industriinnovation genom att minska splittringen, förenkla reglerna för stödmottagare och öka fokuseringen på att få ut innovationerna på marknaden.

Kommissionen kommer att öka sitt stöd till medlemsstaternas satsningar inom ramen för Europa 2020, genom en enhetlig modell för övervakning av framstegen, och skapa det forum som behövs för att kartlägga bra lösningar.

Kommissionen kommer att stärka samordningen av medlemsstaternas industripolitik genom att uppmuntra och övervaka tillväxtfrämjande strukturförbättringar för att nå målen för strategin Europa 2020, kommer under första kvartalet 2012 att tillhandahålla ett forum för kartläggning och diskussion av bra lösningar för att främja tillväxt genom näringspolitiken. |

- [1] http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

[2] En integrerad industripolitik för en globaliserad tid – Med konkurrenskraft och hållbar utveckling i centrum , KOM(2010) 614.

[3] http://ec.europa.eu/economy_finance/db_indicators/surveys/index_en.htm

[4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2009:0512:FIN:SV:PDF

[5] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om genomförande av ett fördjupat samarbete för att skapa ett enhetligt patentskydd, KOM(2011) 215 slutlig, 13.4.2011.

[6] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2006:0847:FIN:SV:PDF

[7] Meddelandet Färdplan för ett resurseffektivt Europa , KOM(2011) 571 slutlig, 20.9.2011.

[8] The Social economy in the European Union , CIRIEC, s. 48.

[9] Global entrepreneurship Monitor, rapport 2009.

[10] Exempelvis är sjukfrånvaron vid sådana företag i Frankrike lägre än vid företag i allmänhet: 5,5 % jämfört med 22 %, Absence from work for health reasons in the social economy , Chorum, april 2011, http://www.cides.chorum.fr

[11] Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla , KOM(2010) 2020.

[12] Meddelande om innovationsunionen, KOM(2010) 546 slulig, 6.10.2010.

[13] Meddelandet Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning: en europeisk ram för social och territoriell sammanhållning , KOM(2010) 758 slutlig, 16.12.2010.

[14] Inremarknadsakten : Tolv åtgärder för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för inre marknaden , KOM(2011) 206 slutlig, 13.4.2011.

[15] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/consultations/2011/debate/index_en.htm

[16] Förslag till rådets direktiv om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, KOM(2011) 121, 16.3.2011.

[17] http://www.europe-innova.eu/web/guest/innovation-in-services/expert-panel/about

[18] Inremarknadsakten – Tolv åtgärder för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för inre marknaden – Gemensamma insatser för att skapa ny tillväxt , KOM(2011) 206 slutlig, 13.4.2011.

[19] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeisk standardisering, KOM(2011) 315 slutlig, 1.6.2011.

[20] Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden.

[21] Mot en bättre fungerande inre marknad för tjänster – bygga vidare på resultaten av den ömsesidiga utvärderingen av tjänstedirektivet , KOM(2011) 20 slutlig, 27.1.2011.

[22] Översyn av småföretagsakten för Europa , KOM(2011) 78/3, 23.2.2011.

[23] Nyckelåtgärd 8 inom Socialt företagande.

[24] Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (omarbetning).

[25] En budget för Europa 2020, KOM(2011) 500 slutlig.