Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget på vissa slag av övergripande statligt stöd"

(98/C 129/16)

Den 7 oktober 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 6 februari 1998. Föredragande var Jan Jacob van Dijk.

Vid sin 352:a plenarsession den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 25 februari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 70 röster för, ingen emot och 4 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. EG-fördraget betraktar statliga stödåtgärder generellt som oförenliga med den gemensamma marknaden. Artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget behandlar detta stöd. I artikel 94 anges tydligt hur beslutsfattandet skall gå till för stödåtgärder som måste vidtas.

1.2. Fördraget anger att följande stödåtgärder är förenliga med den gemensamma marknaden:

a) Stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, under förutsättning att stödet ges utan diskriminering med avseende på varornas ursprung.

b) Stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser.

c) Stöd som ges till näringslivet i vissa delar av Förbundsrepubliken Tyskland.

1.3. Dessutom kan följande former av statligt stöd anses vara förenliga med den gemensamma marknaden:

a) Stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig sysselsättningsbrist.

b) Stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi.

c) Stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när detta inte strider mot det gemensamma intresset.

d) Stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet.

e) Stöd av annat slag som godkänns av rådet.

1.4. I artikel 93 förtydligas hur kommissionen skall kontrollera att artikel 92 efterlevs.

1.5. Kommissionen utarbetar översiktsrapporter över de stöd som medlemsstaterna beviljar. I de första rapporterna konstaterar kommissionen att det statliga stödet håller på att minska i omfattning. I den femte översiktsrapporten anges att detta inte längre är fallet. Man bör dock notera att den höga nivån på statligt stöd till industrin förklaras av det extra stöd som ges till industrin i det forna Östtyskland, vilket redan påpekats av kommittén i dess yttrande om den 26:e rapporten om konkurrenspolitiken. Stödet till industrin uppgick till cirka 43 miljarder ecu, vilket innebär 1 400 ecu per arbetstagare i denna sektor. Kommissionen drar dessutom slutsatsen att det regionala stödet är högre i EU:s rikare medlemsstater än i de s.k. sammanhållningsländerna. Detta utgör ett allvarligt bekymmer för kommissionen ().

1.6. Kommissionen förväntar sig att kontrollen av det statliga stödet kommer att öka under de kommande åren. EMU, unionens utvidgning och den stigande arbetslösheten innebär att en strängare kontroll blir allt viktigare. För att få tillräckligt med tid och utrymme vill kommissionen göra kontrollen mer effektiv.

1.7. Det har fastställts bedömningskriterier för vissa typer av statligt stöd, såsom horisontellt stöd, regionalstöd, exportkreditförsäkringar och exportkrediter.

1.7.1. Kommissionen har redan utarbetat riktlinjer för horisontellt stöd, exempelvis till forskning och utveckling, små och medelstora företag, miljöskydd och energi. Medlemsstaterna kan vidta åtgärder med dessa riktlinjer som grund. Under perioden 1992-1994 anslog medlemsstaterna i genomsnitt 12,5 miljarder ecu i form av horisontellt stöd, vilket utgör cirka 30 % av det totala statliga stödet ().

1.7.2. Kommissionen bedömer att omfattningen av detta stöd är begränsad och vill förenkla kontrollförfarandet, vilket frigör ökade resurser för bedömning av större och mer störande fall. Kommissionen föreslår därför att generellt undanta vissa stödåtgärdskategorier från regeln att de i förväg skall anmälas till kommissionen.

1.7.3. Två begränsningar införs dock:

a) Stöd som överstiger ett visst belopp måste även fortsättningsvis rapporteras i förväg till kommissionen.

b) Kommissionen fortsätter sin kontroll, som även kommer att omfatta tillämpningen av gruppundantaget.

1.7.4. Förslaget till förordning anger endast parametrar. Den konkreta tolkningen i fråga om belopp och målsättningar skall fastställas i separata beslut.

2. Kommissionsförslagets innehåll

2.1. Kommissionen skall inom en nära framtid framför allt ägna sig åt en striktare genomgång av de "tunga" stödfallen, som verkligen kan äventyra konkurrensen. I detta syfte avser kommissionen att förenkla och förtydliga de befintliga reglerna.

2.2. Kommissionen vill konkretisera reglerna genom att införa en nyhet i kontrollen av det statliga stödet. För första gången sedan Romfördraget trädde i kraft 1958 vill kommissionen bevilja gruppundantag för en rad horisontella stödåtgärder, exempelvis stöd till små och medelstora företag, forskning och utveckling, miljöskydd, utbildning, sysselsättning och exportkrediter. Kommissionen anser i grund och botten att medlemsstaterna i princip inte skall behöva rapportera om dessa stödåtgärder, eftersom de vanligtvis uppfyller de kriterier som fastställts på europeisk nivå.

2.3. Ett första initiativ i riktning mot införandet av gruppundantag togs i november 1996, när kommissionen överlämnade sina riktlinjer för tillämpningen av artikel 94 i EG-fördraget till rådet (industri). Artikel 94 lyder på följande sätt: "Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet anta de förordningar som behövs för att tillämpningen av artiklarna 92 och 93 och får särskilt fastställa villkoren för tillämpningen av artikel 93.3 och vilka slag av stödåtgärder som skall vara undantagna från detta förfarande."

2.4. Införandet av gruppundantag skall leda till en tydlig och direkt tillämplig lagstiftning samt till en mer öppen och förutsägbar kontroll. Nationella myndigheter, domstolar och revisorer skall också få större möjligheter att komplettera kontrollen av det statliga stödet. Medborgarna skall precis som nu också kunna vända sig till den nationella domstolen när de tror sig känna till stödåtgärder som inte rapporterats och som inte uppfyller de undantagsvillkor som fastlagts i förordningen i fråga.

2.5. Kommissionen föreslår vidare att man inrättar en rådgivande kommitté som skall höras av kommissionen innan förslaget till förordning offentliggörs och antas. Berörda parters åsikter skall även inhämtas. Kommissionen skall informera den rådgivande kommittén om berörda parters åsikter när man samråder med kommittén, innan förordningen antas.

3. Ekonomiska och sociala kommitténs synpunkter

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén bifaller kommissionens förslag och menar att subsidiaritetsprincipen på detta sätt har beaktats. ESK anser dessutom att förslagen leder till ett förenklat förfarande. Kommittén tror att kommissionens förslag innebär att kontrollen av det statliga stödet blir mer effektivt och överskådligt, än om varje stödåtgärd skall rapporteras på förhand. De resurser som härmed frigörs kan komma till bättre användning i kontrollen av andra former av statligt stöd.

3.1.1. Ekonomiska och sociala kommittén anser att överblickbarhet och kontroll är viktiga faktorer för att kontrollen av det statliga stödet skall bli mer effektiv. Kriterierna och tröskelvärdena för gruppundantagen skall definieras så tydligt som möjligt för att minska risken för fusk. Kommittén anser vidare att de kontrollmekanismer som anges i artikel 4 är tillräckliga, förutsatt att kommissionen garanterar en tillräcklig spridning av information till tredje man.

3.2. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar dessutom att detta förslag uteslutande handlar om att ändra förfarandet. Kommissionen föreslår endast att ett nytt förfarande skall tillämpas, samtidigt som åtgärdernas innehåll förblir detsamma.

3.3. Eftersom ESK representerar de ekonomiska och sociala intressegrupperna inom EU anser kommittén att den också bör rådfrågas om utvärderingsrapporten.

3.4. Ekonomiska och sociala kommittén fäster stor vikt vid

- att tillräckliga resurser anslås för att garantera att förordningen kan genomföras på ett effektivt och likvärdigt sätt i alla medlemsstater,

- att en preliminär utvärdering görs inom tre år efter det att det nya systemet införts,

- att informationen från medlemsstaternas rapporteringssystem sprids på ett effektivt sätt.

3.5. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar att resultatet av utvärderingen kommer att bero på svaret på följande två frågor:

- Har det nya undantaget och systemen för stödgivning av mindre betydelse fungerat på ett effektivt och likvärdigt sätt?

- Har kommissionen till följd av de nya systemen kunnat koncentrera sitt kunnande och sin verksamhet mer effektivt till de tunga stödfallen, som ger upphov till en avsevärd snedvridning av den inre marknaden?

3.5.1. Om svaren på ovanstående frågor blir nej, undrar kommittén om dessa stödåtgärder i fortsättningen skall få vidtas.

Bryssel den 25 februari 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Rapport från kommissionen - Femte översikten av statliga stöd i Europeiska gemenskapen inom tillverkningsindustrin och vissa andra sektorer (KOM(97) 170 slutlig, s. 40).

() Egen beräkning på grundval av de statistiska bilagorna till "Femte översikten av statligt stöd i Europeiska gemenskapen inom tillverkningsindustrin och vissa andra sektorer", s. 62-73.