Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring, med avseende på strukturåtgärderna, av förordning (EEG) nr 3763/91 om införande av särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till fördel för de franska utomeuropeiska departementen

(framlagda av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

På begäran från rådet i samband med mötet i Köln lade kommissionen den 14 mars 2000 fram en rapport om åtgärder för genomförande av artikel 299.2 i EG-fördraget i de yttersta randområdena [1]. Rapporten var ställd till rådet och Europaparlamentet och vidarebefordrades också till Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén. I samband med sitt möte i Feira i juni anmodade rådet kommissionen att lämna förslag i frågan till rådet.

[1] KOM(2000) 147 slutlig.

Flera av de åtgärder som tas upp i rapporten rör strukturfonderna. De fem bifogade förslagen till förordningar gäller dessa åtgärder.

2. Den särskilda situationen i de yttersta randområdena

De sju yttersta randområdena är enligt uppräkningen i artikel 299.2 i fördraget Azorerna, Madeira, Kanarieöarna, Guadeloupe, Guyana, Martinique och Réunion. Sex av områdena har en genomsnittlig inkomst per invånare på mellan 40 och 55 % av genomsnittet inom EU och finns med bland unionens tio fattigaste regioner. I fem av dem är arbetslösheten bland EU:s högsta: mellan 21 och 37 % av den förvärvsarbetande befolkningen.

Sedan reformen av strukturfonderna 1988 räknas de sju yttersta randområdena som områden med långsammare utveckling som är stödberättigade under mål 1, eftersom deras BNP är lägre än 75 % av genomsnittet i EU-länderna.

Dessutom har rådet genom beslut på grundval av kommissionens förslag antagit särskilda åtgärdsprogram på grund av dessa områdens ökaraktär och avsides läge; först 1989 för de franska utomeuropeiska departementen och sedan 1991 för såväl Azorerna och Madeira som för Kanarieöarna [2].

[2] POSEIDOM - Rådets beslut nr 89/687/EEG - EGT L 399, 30.12.1989, s. 39. POSEIMA - Rådets beslut nr 91/315/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - Rådets beslut nr 91/314/EEG - EGT L 171, 29.6.1991, s. 5.

I artikel 299.2 i fördraget, i den lydelse som antogs i Amsterdam den 2 oktober 1997 och trädde i kraft den 1 maj 1999, tillstås det att de yttersta randområdena påverkas av många samverkande nackdelar. Det påtalas också att den ekonomiska och sociala situationen i områdena förvärras av deras avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden samt deras ekonomiska beroende av ett fåtal produkter, och att dessa faktorer på grund av sin bestående natur och sammanlagda verkan allvarligt hämmar områdenas utveckling.

Kommissionen anser det därför nödvändigt att inom ramen för strukturfonderna ta större hänsyn till dessa regioners särdrag, som lyfts fram i artikel 299.2 i fördraget.

3. Översyn av stödsatserna för strukturfonderna

Så som beskrivs i artikel 299.2 i fördraget står alla de yttersta randområdena inför samma problem. Därför bör samma bestämmelser för strukturfondsstödsatserna gälla för alla regionerna, oavsett om de hör till en medlemsstat som omfattas av Sammanhållningsfonden eller ej.

De begränsade lokala marknaderna samt problemen med råvaruförsörjning och lagring ökar produktionskostnaderna för små och medelstora företag, minskar deras produktivitet och konkurrenskraft jämfört med företag som är belägna nära de huvudsakliga avsättningsområdena på det europeiska fastlandet och bromsar möjligheterna till utveckling av arbetstillfällen som skulle kunna bidra till att sänka den höga arbetslösheten.

Tre ändringar föreslås med hänsyn till ovannämnda faktorer.

Den första ändringen gäller de övre gränserna för strukturfondsbidragen. Förslaget är att

-strukturfondsbidragen fastställs till 85 % av den totala stödberättigande kostnaden, vilket är den högsta nivån för bidragen,

-det högsta tillåtna bidraget för investeringar i små och medelstora företag höjs från 35 % till 50 % av den totala stödberättigande kostnaden.

Den andra ändringen gäller gränserna som fastställs i förordningen för stöd till landsbygdens utveckling från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, för investeringsstöd till jordbruksföretag och till bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter samt för det stöd som beviljas för att underhålla och utveckla skogens ekonomiska, ekologiska och sociala funktioner på landsbygden. För alla de yttersta randområden föreslås att

-den högsta tillåtna nivån för offentligt stöd höjs från 50 till 75 % uttryckt i procentandel av den stödberättigande investeringsvolymen i jordbruksföretag,

-den högsta tillåtna nivån för offentligt stöd höjs från 50 till 65 % uttryckt i procentandel av investeringsvolymen i bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter,

-det ekonomiska bidraget från gemenskapen för skogar och arealer som ägs av privatpersoner, organisationer som består av privatpersoner, kommuner eller organisationer som består av kommuner utsträcks till att gälla även skogar och marker som är i offentlig ägo lokalt, regionalt eller nationellt.

Den tredje ändringen gäller vissa stödsatser i FFU:s verksamhet.

4. Förordningar som behöver ändras

De planerade ändringarna berör tre av rådets förordningar:

-Förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna [3], som grundar sig på artikel 161 i fördraget.

[3] Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 - EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

-Förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn [4], vars rättsliga grund är artikel 37 i fördraget.

[4] Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 - EGT L337, 30.12.1999, s. 10.

-Förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar [5].

[5] Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 - EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

För den sistnämnda förordningen förefaller det dock vara lämpligare att ändringarna görs i lagstiftning som antogs före 1999, i de av rådets förordningar där det för de yttersta randområdena redan föreskrivs dels att särskilda åtgärder som rör vissa jordbruksprodukter skall vidtas, dels att undantag i strukturpolitiken skall gälla. Det rör sig om följande tre förordningar, som gäller de utomeuropeiska franska departementen, Azorerna och Madeira samt Kanarieöarna:

-Förordning (EEG) nr 3763/91 om införande av särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till fördel för de franska utomeuropeiska departementen [6], som grundar sig på artikel 37 i fördraget.

[6] Rådets förordning (EG) nr 3763/1991 av den 24 december 1991 - EGT L 356, 24.12.1991, s. 1.

-Förordning (EEG) nr 1600/92 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter [7], som grundar sig på artiklarna 36 och 37 i fördraget.

[7] Rådets förordning (EG) nr 1600/1992 av den 15 juni 1992 - EGT L 173, 27.6.1992, s. 1.

-Förordning (EEG) nr 1601/92 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna rörande vissa jordbruksprodukter [8], som grundar sig på artiklarna 26, 36 och 37 i fördraget.

[8] Rådets förordning (EG) nr 1601/1992 av den 15 juni 1992 - EGT L 173, 27.6.1992, s. 13

Vid översynen av jordbruksavsnitten i de tre Posei-förordningarna, som kommissionen inom kort kommer att lägga fram för rådet, kommer ovannämnda ändringar som rör undantag när det gäller strukturpolitiken att införas i de ändrade Posei-förordningarna så att en enhetlig kodifiering skapas.

5. Slutsatser

I enlighet med artikel 299.2 gäller de planerade ändringarna endast de sju yttersta randområdena, som lider av gemensamma och specifika nackdelar. Ändringarna kommer inte att inverka menligt på den inre marknaden eller på tillämpningen av den gemensamma politiken på olika områden.

Ändringarna inverkar inte på de belopp i strukturfondsstöd som tilldelats de tre berörda medlemsstaterna för perioden 2000-2006.

2000/0307 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring, med avseende på strukturåtgärderna, av förordning (EEG) nr 3763/91 om införande av särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till fördel för de franska utomeuropeiska departementen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [9],

[9] EGT C ,, s..

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [10]

[10] EGT C ,, s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [11]

[11] EGT C ,, s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [12], och

[12] EGT C ,, s. .

av följande skäl:

(1) I rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden [13] fastställs de åtgärder för utveckling av landsbygden som kan berättiga till stöd från gemenskapen samt villkoren för att erhålla detta stöd. Enligt skäl 53 i den förordningen finns det en möjlighet att för regionerna i gemenskapens yttersta randområden fastställa de anpassningar och undantag som behövs för att uppfylla dessa regioners särskilda behov.

[13] EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

(2) I artikel 299.2 i fördraget erkänns dessutom de särskilda svårigheter och begränsningar som kännetecknar de yttersta randområdena, till vilka de franska utomeuropeiska departementen räknas.

(3) Rådets förordning (EEG) nr 3763/91 [14] syftar till att avhjälpa de svårigheter som orsakas av dessa departements avsides läge och ökaraktär och förbättra villkoren för produktion och saluföring av jordbruksprodukter i dessa departement.

[14] EGT L 356, 24.12.1991, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1257/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).

(4) Vissa jordbruksföretag eller bearbetnings- och saluföringsföretag i de franska utomeuropeiska departementen uppvisar allvarliga strukturella brister, vilket leder till särskilda svårigheter. För vissa typer av investeringar bör undantag därför kunna beviljas från de bestämmelser som begränsar eller förhindrar beviljandet av vissa strukturstöd enligt förordning (EG) nr 1257/1999.

(5) Enligt artikel 29.3 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall stödet till skogsbruk endast beviljas för skogar och arealer som ägs av privata ägare, deras sammanslutningar, eller av kommuner eller sammanslutningar av kommuner. Större delen av skogarna och skogsarealerna i dessa departement ägs av andra offentliga myndigheter än kommuner. Villkoren i artikel 29 bör därför mjukas upp.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 3763/91 ändras på följande sätt:

I avdelning VI skall följande artikel 21 läggas till:

"Artikel 21

1. Trots bestämmelserna i artikel 7 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall stödets totala värde, uttryckt i procent av den stödberättigande investeringsvolymen, begränsas till högst 75 % för investeringar som bl.a. syftar till att främja diversifiering, omstrukturering eller omställning till hållbart jordbruk på jordbruksföretag med mycket begränsade ekonomiska tillgångar; dessa skall definieras i det programkomplement som avses i artikel 19.4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 [15].

[15] EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

2. Trots bestämmelserna i artikel 28.2 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall stödets totala värde, uttryckt i procent av den stödberättigande investeringsvolymen, begränsas till högst 65 % för investeringar i små och medelstora företag för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter som huvudsakligen härrör från lokal produktion och från sektorer som skall definieras i det programkomplement som avses i artikel 19.4 i förordning (EG) nr 1260/1999.

3. Den begränsning som föreskrivs i artikel 29.3 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall inte gälla skogar och skogsarealer i de franska utomeuropeiska departementen.

4. En kortfattad beskrivning av de åtgärder som planeras i enlighet med den här artikeln skall ingå i de samlade programdokument för dessa departement som avses i artikel 19 i förordning (EG) nr 1260/1999".

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande