SV Europeiska unionens officiella tidning C 434/11

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Analys av insyn i samt metod och resurser för konsekvensbedömningar och utvärderingar som kommissionen genomför för att förbättra EU-lagstiftningens kvalitet

(yttrande på eget initiativ)

(2017/C 434/02)

Föredragande: Denis MEYNENT

Beslut av EESK:s plenarförsamling 26.1.2017 Rättslig grund Artikel 29.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig facksektion Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion Antagande av facksektionen 5.9.2017 Antagande vid plenarsessionen 20.9.2017 Plenarsession nr 528 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 142/0/5

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Kommittén påminner om att Refit-programmets (1) primära syfte är att förbättra kvaliteten och effektiviteten i EU:s lagstiftning, och att åstadkomma enkla, begripliga och konsekventa bestämmelser som inte strider mot de redan fastställda strategiska målen för EU:s politik eller försämrar skyddet för medborgarna, konsumenterna, arbetstagarna och den sociala dialogen eller miljön (2). EU:s lagstiftning är en viktig integrationsfaktor. Väl anpassad borgar den för skydd, främjande av EU-lagstiftningen och rättssäkerhet för alla europeiska aktörer och medborgare (3).

1.2 Trots de framsteg som har uppnåtts hittills, i synnerhet som ett resultat av arbetet i nämnden för lagstiftningskontroll, skulle kommittén gärna se att det europeiska ekosystemet för konsekvensbedömningar vidareutvecklades för att höja deras kvalitet och främja det civila samhällets deltagande i utformningen och genomförandet av lagstiftningen.

1.3 Det är därför särskilt viktigt att — kravspecifikationerna för preliminära eller kompletterande studier är öppna för insyn, tillgängliga och pluralistiska, och leder till att alternativa scenarier formuleras som tydligt visar de verkliga effekterna av de möjliga alternativen, — ett europeiskt register över konsekvensbedömningar, samt alla relevanta uppgifter som finns tillgängliga (vetenskapliga, statistiska osv.), inbegripet de berörda parternas synpunkter, är lätt åtkomliga och tillgängliga på andra EU-språk, särskilt sammanfattningarna av konsekvensbedömningarna, — säkerställa att konsekvensbedömningarna av alla lagstiftningsförslag är väl avvägda genom att se till att de ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionerna beaktas i tillräcklig utsträckning, liksom de små och medelstora företagen och mikroföretagen.

1.4 Kommittén förespråkar en kvalitativ metod som likställs med den kvantitativa analysen och som tar hänsyn till forskning om de förväntade fördelarna med lagstiftningen.

1.5 Kommittén uppmanar kommissionen att vara fortsatt vaksam för att säkerställa att minskningen av den administrativa bördan och regelbördan inte påverkar effektiviteten och den övergripande kvaliteten i EU:s politiska åtgärder, särskilt inom social- och miljöpolitiken, konsumentskyddet och politiken för små och medelstora företag och mikroföretag.

1.6 Med avseende på konsekvensbedömningarna hoppas kommittén slutligen på följande: — Att Europaparlamentet, rådet och kommissionen följer en enhetlig metod för konsekvensbedömning som kan delas med de rådgivande organen, i syfte att underlätta arbetet i de respektive institutionerna och göra det möjligt att formulera ändringsförslag och yttranden. — Att kommitténs roll i övervakningen av kvaliteten stärks genom att den får möjlighet att utvärdera vissa konsekvensbedömningar ur metodologisk synvinkel och med beaktande av de sociala, miljömässiga och territoriella dimensionerna. I detta sammanhang betonar kommittén att artikel 9 i EUF-fördraget bör beaktas systematiskt i konkreta termer. — Att regelbundna diskussioner äger rum med nämnden för lagstiftningskontroll om metoder för konsekvensbedömning och god praxis, särskilt i fråga om sysselsättning eller territoriell sammanhållning eller frågor som påverkar små och medelstora företag och mikroföretag.

2. Inledning

2.1 En konsekvensbedömning är en kontinuerlig och kritisk analys av positiva och negativa effekter av planerad EU-lagstiftning på det ekonomiska, sociala och miljömässiga området. Femton år efter det att konsekvensbedömningarna lanserades har de blivit en hörnsten i EU:s agenda för bättre lagstiftning.

2.2 Systemet för konsekvensbedömning kommer in i ett mycket tidigt skede i den politiska processen. Alla nya initiativ som kan få ekonomiska, miljömässiga och sociala konsekvenser föregås av en konsekvensbedömning. En utvärdering av och kontroll av ändamålsenligheten i unionens befintliga lagstiftning och politik utförs också regelbundet. I den inledande konsekvensbedömningen redovisas huvudlinjerna i konsekvensbedömningen genom en översikt över de olika alternativen (från oförändrat läge till fullständig harmonisering). Därefter kommer den egentliga konsekvensbedömningen. Utkastet granskas av nämnden för lagstiftningskontroll. När lagstiftningen har genomförts utvärderas dess ändamålsenlighet, effektivitet, relevans och mervärde för EU. Nämnden för lagstiftningskontroll granskar därefter de tyngsta utvärderingarna av EU:s lagstiftning. ”Bättre lagstiftning” är alltså något som beaktas i alla skeden av förfarandet. Förfarandet blir allt öppnare för intressenter i alla skeden genom olika samrådsmekanismer.

2.3 Det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning från maj 2015 (4) återspeglar de tre institutionernas gemensamma ståndpunkt i fråga om konsekvensbedömningarna. Mot bakgrund av de framsteg som gjorts vill kommittén lyfta fram två centrala lärdomar: — Det finns ingen gemensam metod: Varje institution svarar för att ta fram sin egen utvärderingsmetod, även om kommissionens konsekvensbedömning fortfarande ska ligga till grund för arbetet för att säkerställa en enhetlig strategi. — Rådet och Europaparlamentet har åtagit sig att vid behov utföra en konsekvensbedömning innan de lägger fram förslag till ”betydande” ändringar.

2.4 Nämnden för lagstiftningskontroll inrättades i maj 2015, men blev inte fulltalig förrän nästan två år senare. Nämnden har utökade befogenheter och ett brett ansvar som innefattar kvalitetsgranskning av utkast till konsekvensbedömningar, granskning av ändamålsenligheten och större utvärderingar av EU:s befintliga lagstiftning (5). Professionaliseringen av nämnden för lagstiftningskontroll har minskat risken för att man inte beaktar sociala och miljömässiga effekter. Nämnden för lagstiftningskontroll granskade 60 konsekvensbedömningar år 2016, varav 25 (dvs. 42 %) först fick ett negativt utlåtande som innebar att upphovsmännen måste lämna in en ny konsekvensbedömning till nämnden. För närvarande begränsar EESK sina yttranden till konsekvensbedömningen. I framtiden kan kommittén eventuellt granska hur lagstiftningsförslaget återspeglar och beaktar konsekvensbedömningen.

3. Utvärdering av konsekvensbedömningsprocessen

3.1 En flerdimensionell konsekvensbedömning

3.1.1 Konsekvensbedömningen bygger på en uppsättning kriterier och tester, särskilt i fråga om konsekvenserna avseende — ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter, — konsumenterna, — små företag och mikroföretag, — internationell handel och internationella investeringar, — den administrativa bördan och regelbördan, — subsidiariteten och proportionaliteten, — den regionala och territoriella sammanhållningen.

3.1.2 I princip är kommissionens konsekvensbedömningar övergripande och omfattar för varje fall de viktigaste och mest relevanta ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna.

3.1.3 Under årens lopp har rådet och ibland Europaparlamentet begärt ytterligare kriterier: — Test av konkurrenskraftens externa dimension (”konkurrenskraftssäkring”). — Test avseende respekten för de grundläggande rättigheterna. — Test av förslagens förenlighet med den digitala ekonomin. — Test avseende respekten för innovationsprincipen.

3.1.4 Dessa olika kriterier innebär att kommissionen ibland måste väga olika mål och intressen mot varandra: prioritetsordna kriterierna, besluta vilket kriterium som väger tyngst och har den avgörande betydelsen, göra politiska val med beaktande av konkurrerande kriterier: — Subsidiaritet eller harmonisering? — Konkurrenskraft eller socialt skydd och högkvalitativa arbetstillfällen? — Försiktighetsprincipen eller innovationsprincipen? osv.

3.1.5 I den studie om kommissionens konsekvensbedömningssystem som genomfördes 2007 av The Evaluation Partnership (TEP) (6), en privat brittisk konsult, rapporterades flera brister, särskilt i fråga om socialt skydd och miljöskydd. Enligt TEP berodde den låga kvaliteten i konsekvensbedömningarna på brister i tidsplaneringen, mekanismerna för att kontrollera bedömningarnas kvalitet och bristen på uppföljning och stöd i samband med konsekvensbedömningarna (utbildning, samordning, uppgifter som var ofullständiga eller saknades osv.). År 2010 konstaterade revisionsrätten att ”kommissionens konsekvensbedömningsarbete i praktiken var ojämnt fördelat mellan de tre pelarna och mellan kostnader och nytta” (7).

3.1.6 I sammanhanget upprepar kommittén sin begäran om att artikel 9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (8) bör användas systematiskt som grund för utvärderingsarbetet (9).

3.2 Verktygslådan för bättre lagstiftning (10) med avseende på social trygghet och sysselsättning

3.2.1 Kommissionens meddelande (11) av den 19 maj 2015 om bättre lagstiftning innehöll en ”verktygslåda”. Den tillhandahåller en detaljerad vägledning för konsekvensbedömning i form av 59 instrument (verktyg, kriterier, tester osv.) som syftar till att underlätta arbetet för både kommissionen och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

3.2.2 Av de 59 instrumenten är två av särskilt intresse för EESK: verktygen nr 7 (”requirements for social partner initiatives” – krav rörande initiativ från arbetsmarknadens parter) och nr 25 (”employment, working conditions, income distribution and inequality” – sysselsättning, arbetsvillkor, inkomstfördelning och ojämlikhet).

3.2.3 Dessa verktyg är i själva verket snarare en vägledande förteckning över de frågor som ska ställas när det rör sig om initiativ som skulle kunna få sociala eller sysselsättningsrelaterade konsekvenser. Frågorna är allmänna, neutrala och föga engagerande. I verktyg nr 25 ställs bl.a. följande frågor: — Leder alternativet till direkt skapande av arbetstillfällen eller förlust av arbetstillfällen inom vissa sektorer, yrken, kompetensnivåer, regioner eller länder (eller en kombination av dessa) med konsekvenser för vissa samhällsgrupper och/eller andra grupper? Vilka? — Påverkar alternativet direkt eller indirekt anställningsskyddet, särskilt anställningsavtalens kvalitet, risken för odeklarerat arbete eller falskt egenföretagande? — Kommer alternativet att få konsekvenser för ojämlikheten och fördelningen av inkomster och välstånd i unionen eller i någon av dess delar?

3.2.4 Frågorna syftar ofta till att man ska beskriva en rad möjliga negativa och positiva effekter. De uppmuntrar sällan till djupare analyser vad gäller i synnerhet sysselsättningens kvalitet eller omfattning.

3.2.5 Dessutom tycks de sociala och miljömässiga kriterierna i vissa fall inte ha tagits upp systematiskt och i detalj i kommissionens konsekvensbedömningar under flera år (12), även om kommissionen har anfört att den tar hänsyn till de sociala konsekvenserna i 70 % av konsekvensbedömningarna och till miljöpåverkan i 45 % av fallen.

3.3 Kommissionens metod bör förtydligas

3.3.1 Kommissionens generaldirektorat ansvarar för de analysmetoder och modeller som kommissionens avdelningar använder när de utarbetar sina lagstiftningsförslag. I de flesta fall genomför generaldirektoraten konsekvensbedömningarna internt med användning av riktlinjerna för konsekvensbedömningar (13) och ”verktygslådan”. I vissa fall utnyttjar det berörda generaldirektoratet en extern konsult som väljs ut på grundval av ett öppet och transparent förfarande för att närmare undersöka ett särskilt led i konsekvensbedömningen.

3.3.2 Av alla de 59 verktyg som finns i verktygslådan är det endast två eller tre som tycks kunna användas för att vägleda beslut när det gäller sysselsättningens kvalitet, socialt skydd, ersättningsnivåer osv. Detta är helt klart ett område där verktygslådan bör förbättras.

3.4 Förskjuts konsekvensbedömningarna gradvis mot kostnadsminskning?

3.4.1 Kvantifiering av administrativa bördor och regelbördor

3.4.1.1 Refit-programmet syftar till att kartlägga onödiga bördor, bristande konsekvens eller verkningslösa åtgärder och att vidta de åtgärder som krävs för att avhjälpa situationen. Inom ramen för Refit-programmet genomfördes 2013 en kartläggning av EU:s samlade lagstiftning.

3.4.1.2 Rådet (konkurrenskraft) har uppmanat kommissionen att utarbeta och fastställa minskningsmål inom särskilt betungande områden, särskilt för små och medelstora företag (14).

3.4.1.3 Den 26 maj 2016 välkomnade rådet (konkurrenskraft) också ”kommissionens åtagande i det interinstitutionella avtalet att ytterligare kvantifiera sina insatser för att förenkla och minska den administrativa bördan, lägga fram en årlig undersökning av bördorna och att, där så är möjligt, kvantifiera minskningen av regelbördan eller den möjlighet till besparingar som enskilda förslag eller rättsakter för med sig” (15).

3.4.2 Kommittén uppmanar kommissionen att vara fortsatt vaksam för att säkerställa att minskningen av regelbördan inte påverkar effektiviteten och den övergripande kvaliteten i EU:s politiska åtgärder, särskilt inom social- och miljöpolitiken, konsumentskyddet och politiken för små och medelstora företag och mikroföretag.

4. Förslag och rekommendationer

4.1 Trots de framsteg som redan gjorts behöver det europeiska ekosystemet för konsekvensbedömningar vidareutvecklas. Vi föreslår sju områden som kan förbättras för att höja konsekvensbedömningarnas kvalitet och främja det civila samhället deltagande i utformningen och genomförandet av lagstiftningen.

4.2 Kravspecifikationer för studier inom ramen för konsekvensbedömningar som är öppna för insyn, tillgängliga och pluralistiska

4.2.1 EESK uppmanar kommissionen att tydligare ange vilken metod som använts för att beräkna initiativens inverkan samt granskningens omfattning och eventuella begränsningar (geografiskt område, målgrupper osv.).

4.2.2 Om betydande avsnitt eller delar av konsekvensbedömningen har lagts ut på entreprenad anser kommittén att namnet på den som vann upphandlingen bör offentliggöras.

4.2.3 Det är viktigt att kravspecifikationerna klart beskriver alternativa scenarier som visar de verkliga konsekvenserna av alla tänkbara alternativ, bl.a. när det gäller — EU:s och dess företags konkurrenskraft, — socialt skydd eller miljöskydd, — mikroföretagens och de små företagens utveckling, — jämställdheten, — den territoriella sammanhållningen.

4.2.4 Det är viktigt att det förslag som slutligen förordas på bästa sätt kombinerar de olika aspekterna, med tanke på artikel 3.3 i EU-fördraget (16) och artikel 9 i EUF-fördraget (17).

4.2.5 För att hjälpa medlagstiftarna att formulera ändringsförslag bör det i konsekvensbedömningen anges alternativ som t.ex. är mer gynnsamma för sysselsättningen, det sociala skyddet eller miljöskyddet, den territoriella sammanhållningen eller konsumentpolitiken.

4.3 Utvidgning av det europeiska registret över konsekvensbedömningar

4.3.1 Öppenhet är en förutsättning för ett gott styre. I registret (18) över kommissionens dokument redovisas en förteckning över konsekvensbedömningar och motsvarande yttranden från nämnden för lagstiftningskontroll. Detta register är emellertid föga bekant för den breda allmänheten och det finns tillgängligt endast på engelska.

4.3.2 Kommittén uppmanar därför kommissionen att i samarbete med de förmedlande organisationerna vidta åtgärder för att öka kännedomen om denna webbplats, presentera de berörda parternas ståndpunkter och de relevanta undersökningarna, särskilt sammanfattningarna av konsekvensbedömningarna, och underlätta tillgång på övriga EU-språk.

4.4 Behovet av en kvalitativ metod

4.4.1 EESK skulle gärna se att den kvantitativa eller monetära metoden kompletterades med en likställd kvalitativ metod inriktad på den mänskliga dimensionen präglad av närhet, jämställdhet och kontakt med verkligheten. Bland skälen till att satsa på en kvalitativ metod finns bl.a. följande: — Svårigheten att se effekterna på medellång och lång sikt för EU:s allmänna intresse. Det är svårt att mäta den verkliga utvecklingen i samhället eller för den hållbara utvecklingen med en kostnadsbaserad metod. — Avsaknad av (tillförlitliga) uppgifter. Ekonometriska och kvantitativa metoder kan inte användas för att beräkna alla konsekvenser. Oftast kan de bara användas för att generalisera och aggregera uppgifter (ofta partiella och ofullständiga), utan att beakta information som inte kan mätas, t.ex. kvaliteten i den sociala dialogen, utvecklingen i fråga om socialt skydd, regional integrationsgrad, faktisk förekomst av otrygghet och utestängning osv. — Icke-jämförbara uppgifter. Kvantitativa metoder skiljer sig åt i grunden. Stickproven, referensåren och de vetenskapliga uppgifterna varierar från metod till metod. Det är därför ofta svårt att göra jämförelser mellan metoderna och dra lämpliga lärdomar av det. — Sekretess. Konfidentiella metoder bygger på partiella stickprov, undersökningar och opinionsundersökningar. På grund av sin karaktär utelämnar dessa metoder vissa konfidentiella uppgifter om de sociala förhållandena i ett företag, en industri eller en sektor.

4.4.2 Konsekvensbedömningarna bör i första hand alltid bygga på kostnadsnyttoanalys. Minskningen av antalet sjukdomar, störningar, föroreningar och olyckor kommer aldrig att kunna fastställas enbart på grundval av kvantitativa uppgifter. Rättvisare konkurrens, rättvis handel och bättre arbetsvillkor kommer inte att kunna fastställas på grundval av en kvantitativ analys. Det är mycket viktigt att kommissionen ger företräde åt kvalitativ analys, i samtliga berörda parters intresse.

4.5 Behovet av en enhetlig metod i forskningsmatrisen

4.5.1 Även om det i det interinstitutionella avtalet fastställs att varje institution ska kunna utveckla sina egna metoder föreslår kommittén en ingående diskussion i denna fråga, öppen även för kommittén, mellan parlamentet, rådet och kommissionen.

4.5.2 Det handlar inte så mycket om att föreslå en gemensam metod som att i förväg komma överens om enhetlig metodmatris, dvs. metodologiska grundbeståndsdelar, t.ex. fastställande av studiens omfattning, forskningsstrategi, val av verktyg, prioriterade alternativ osv.

4.5.3 På lång sikt är syftet att främja en dialog med avseende på de metodval som kommissionen förespråkar för att underlätta varje institutions arbete med ändringsförslag.

4.5.4 På så sätt skulle de förslag som kommittén formulerar i sammanhanget lättare kunna tas upp av medlagstiftarna.

4.6 Målinriktad utvärdering av konsekvensbedömningarna från kommitténs sida

4.6.1 EESK har en enhet som sysslar med kvalitativ efterhandsutvärdering av EU-lagstiftningen inom vissa områden. I framtiden skulle denna enhet kunna stödja kommitténs ledamöter i deras arbete och även genomföra en analys av vissa konsekvensbedömningar, granska vissa metodfrågor och avge ett yttrande om hur de ekonomiska, sociala, miljömässiga eller territoriella dimensionerna beaktats. Detta skulle också underlätta utarbetandet av eventuella rådgivande yttranden från EESK om de förslag till lagstiftning som dessa konsekvensbedömningar rörde.

4.6.2 En regelbunden dialog mellan EESK och kommissionen bör inrättas om samråd och konsekvensbedömningar.

4.7 Samarbete mellan EESK och nämnden för lagstiftningskontroll

4.7.1 Man bör överväga former för ett informellt men regelbundet samarbete mellan nämnden för lagstiftningskontroll och kommittén.

4.7.2 Utöver informella diskussioner och tillfälligt samarbete är det viktigt att främja dynamiskt samarbete med kommittén i två riktningar: — Regelbundna diskussioner om metoder för konsekvensbedömning och god praxis, om frågan om väsentliga ändringar av kommissionens förslag samt om en förenkling och minskning av regelbördan. — Lämplig information till kommittén i ett tidigt skede om alla kommissionsinitiativ som i fråga om konsekvensbedömningen på ett betydande sätt rör sociala frågor, sysselsättning, miljö och territoriell sammanhållning. I detta syfte bör kommittén finnas med bland mottagarna av kommissionens inledande konsekvensbedömningar och av dess konsekvensbedömningar.

4.7.3 Kommittén kommer å sin sida att i förekommande fall utarbeta en sammanfattning av sina viktigaste rekommendationer i fråga om tillämpningsområdet för den egentliga konsekvensbedömningen och vidarebefordra alla andra uppgifter och all information som kan vara av betydelse för kommissionens arbete med konsekvensbedömningen och för den granskning som nämnden för lagstiftningskontroll genomför i sammanhanget.

4.7.4 Kommittén kommer också att vidarebefordra sin efterhandsutvärdering av genomförandet och tillämpningen av lagstiftningen.

Bryssel den 20 september 2017. Georges DASSIS Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Förkortningen avser programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat.

(2) EUT C 303, 19.8.2016, s. 45.

(3) EUT C 303, 19.8.2016, s. 45.

(4) Det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning, EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

(5) I årsrapporten för 2016 https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/regulatory-scrutiny-board_en#annual-reports

(6) The Evaluation Partnership Limited (2007), http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/key_docs_en.htm

(7) ”Konsekvensbedömningar vid EU:s institutioner: är de ett stöd i beslutsfattandet?”, särskild rapport nr 3/2010, punkt 64, s. 36.

(8) I artikel 9 i EUF-fördraget fastställs följande: ”Vid fastställandet och genomförandet av sin politik och verksamhet ska unionen beakta de krav som är förknippade med främjandet av hög sysselsättning, garantier för ett fullgott socialt skydd, kampen mot social utestängning samt en hög utbildningsnivå och en hög hälsoskyddsnivå för människor.”

(9) EUT C 24, 28.1.2012, s. 29.

(10) http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/toc_tool_en.htm

(11) Better regulation Guidelines, SWD(2015) 111, 19 maj 2015.

(12) Renda A., Schrefler L., Luchetta G. och Zavatta R. (2013), Assessing the costs and benefits of regulation. Studie genomförd av Ceps – Economisti Associati för Europeiska kommissionen.

http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/docs/131210_cba_study_sg_final.pdf, citerad av Isabelle Schömann i EU Refit machinery ”cutting red tape”at the cost of the acquis communautaire, i Policy brief 5/2015, ETUI, 2015.

(13) Kommissionens riktlinjer för konsekvensbedömning och annat material på området finns tillgängliga på http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/index_sv.htm

(14) Punkt 9 i rådets slutsatser om bättre lagstiftning för att stärka konkurrenskraften, dokument 8849/16 av den 18 maj 2016.

(15) Punkt 7 i rådets slutsatser av den 26 maj 2016 om bättre lagstiftning för att stärka konkurrenskraften, dokument 8849/16 av den 18 maj 2016.

(16) ”Unionen ska upprätta en inre marknad. Unionen ska verka för en hållbar utveckling i Europa som bygger på välavvägd ekonomisk tillväxt och på prisstabilitet, på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas, samt på en hög miljöskyddsnivå och en bättre miljö. Den ska främja vetenskapliga och tekniska framsteg.”

(17) Se fotnot 6.

(18) Registret återfinns på kommissionens webbplats på följande adress: http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia