Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Arbetsmarknadens parters och andra intresseorganisationers roll i Interreg- programmen och Eures-nätverket"

(97/C 355/06)

Den 18 mars 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Arbetsmarknadens parters och andra intresseorganisationers roll i Interreg- programmen och Eures-nätverket".

Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 16 september 1997. Föredragande var Jan Jacob van Dijk och medföredragande John Simpson.

Vid sin 348:e plenarsession den 1-2 oktober 1997 (sammanträdet den 1 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 82 röster för, 4 röster emot och 8 nedlagda röster.

1. Ekonomiska och sociala kommittén har redan tidigare utarbetat ett yttrande om arbetsmarknadens parters och andra intresseorganisationers deltagande i tillämpningen och utvecklingen av strukturfonderna (). Det yttrandet handlade framför allt om tolkningen av partnerskapsprincipen såsom denna tillämpas i strukturfonderna. På grundval av detta skrevs artikel 4 in i ramförordningen.

2. Detta yttrande behandlar framför allt den roll som arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer har i gränsområden och i gränsöverskridande projekt. Mot denna bakgrund är Interreg-programmen och Eures-nätverket av betydelse.

2.1. Yttrandet har två målsättningar: För det första att ge information om Interreg och Eures. För det andra vill ESK även framföra några kommentarer om hur arbetslivsorganisationerna eventuellt kan involveras i gränsområdena.

3. Interreg

3.1. Målsättningen för gemenskapsinitiativet Interreg skall ses mot bakgrund av kommissionens strävan att främja sammanhållningen inom Europeiska unionen.

3.1.1. Interreg IIA är helt och hållet riktat mot gränsregionerna. Inom detta program finns det möjlighet att föreslå projekt i ett brett spektrum av gränsöverskridande ämnen.

3.1.2. För närvarande finns det 59 olika program som faller inom ramen för Interreg IIA. Cirka 2,5 miljoner ecu har avsatts till denna del av Interreg för programperioden 1994-1999. Vid sidan av Interreg IIA finns också Interreg IIB och Interreg IIC. Vad som här sägs om Interreg IIA gäller även dessa båda delar av Interreg.

3.2. Arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer kan delta i Interreg-projekten på olika sätt.

3.2.1. För det första kan de själva föreslå projekt och i så fall skall den formella ansökan lämnas till den regionala eller nationella myndigheten. Denna myndighet kan överlåta genomförandet till arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer. Det kan gälla projekt som rör yrkesutbildning och arbetsmarknadsstudier.

3.2.2. För det andra kan arbetslivsorganisationerna delta i projektförslag som läggs fram av myndigheterna.

3.2.3. Man kan urskilja olika faser i utformningen och genomförandet av ett projekt:

1) Utformning av projektet.

2) Medfinansiering av projektet.

3) Beslut som fattas i förbindelse med projektet.

4) Projektets genomförande.

5) Utvärdering.

En styrgrupp svarar för administration och kontroll under hela projektets gång.

3.3. Den som lägger fram ett projektförslag ansvarar för arbetslivsorganisationernas deltagande. Trots bestämmelserna i ramförordningens artikel 4 beträffande strukturfonderna varierar arbetslivsorganisationernas roll:

3.3.1. "Gemenskapens åtgärder skall vara sådana att de kompletterar eller bidrar till motsvarande nationella åtgärder. De skall fastställas i nära samarbete mellan kommissionen, berörd medlemsstat, de behöriga myndigheterna och finansieringsorganen samt - inom ramen för varje medlemsstats nationella bestämmelser och praxis - de ekonomiska och sociala parter som utses av medlemsstaten på nationell, regional, lokal eller annan nivå, och alla parter skall delta som partners med ett gemensamt mål."

3.3.2. Denna formulering lämnar utrymme för medlemsstaterna att avstå från att inkludera arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer i projekt inom ramen för Interreg. I vissa fall deltar inte ens de regionala myndigheterna i genomförandet och utformningen av Interreg-projekten. Det verkar endast finnas ett fåtal projekt där arbetslivsorganisationerna deltar i samtliga relevanta faser.

4. Eures

4.1. Eures-nätverket har till syfte att främja arbetskraftens fria rörlighet inom EU. Kommissionen vill som ett led i detta undanröja de hinder som begränsar rörligheten.

4.2. Eures-nätverket bygger på förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. I denna förordning regleras samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen när det gäller utbyte av information om utvecklingen på arbetsmarknaden.

Detta omfattar även utbytet av information om lediga tjänster. Särskilda enheter kan upprättas för detta.

4.3. Det fastställs dessutom att myndigheterna i gränsregioner regelbundet skall utbyta information om utvecklingen på arbetsmarknaden.

4.4. På grundval av denna förordning antog kommissionen 1993 ett beslut om att tillämpa förordningen. Detta beslut låg till grund för genomförandet av förordningens andra del. Dessutom beslutades att GD V skulle ansvara för genomförandet av denna verksamhet.

4.4.1. I bilagan till beslutet ges först en definition av Eures. Det är ett nätverk som består av nationella arbetsförmedlingar, deras eventuella samarbetspartner och kommissionen. Nätverket ansvarar för att sprida information i enlighet med förordningen från 1968 samt för att informera eventuella användare. Det bygger på ett datasystem och ett enhetligt informationsutbyte.

4.4.2. Följande organisationer kan medverka inom ramen för Eures:

- Medlemsstaternas arbetsförmedlingar.

- Europeiska kommissionen.

- Arbetslivsorganisationer som genom avtal inleder ett gränsöverskridande Eures-projekt.

- Arbetsförmedlingarnas offentliga och privata samarbetspartner som har ingått ett avtal med kommissionen.

4.4.3. Medlemmarna har tillgång till informationsnätverket via datorer.

4.4.4. I bilagan klargörs att en växande del av ansvaret flyttas över till regionerna. Dessutom kopplas andra organisationer än de offentliga arbetsförmedlingarna in vid förmedling till specifika arbetstagargrupper.

4.4.4.1. Kommissionen har i sitt beslut således fastställt att regionala organ på båda sidor av gränsen kan organisera ett direkt informationsutbyte. För detta ändamål kan de upprätta ett samarbete med följande syften:

- Sprida information om utvecklingen på arbetsmarknaden (lediga tjänster) för att på så sätt informera allmänheten.

- Sprida information om levnads- och arbetsvillkoren i de berörda regionerna.

- Utarbeta en inventarieförteckning över yrkesutbildningsmöjligheter och göra denna tillgänglig för allmänheten.

- Sätta upp en ram för samråd mellan arbetsgivare och arbetstagare på sysselsättningsområdet.

4.4.4.2. Arbetsmarknadens parter, andra intresseorganisationer samt alla organ som arbetar med frågor som rör sysselsättning och yrkesutbildning i allmänhet i de berörda regionerna bör bidra till det ovannämnda samarbetet.

4.4.4.3. Organisationer som specialiserar sig på förmedling till vissa yrkesgrupper eller kategorier av arbetstagare har rätt att knyta direkta kontakter med motsvarande organisationer på andra sidan gränsen. I den mån det gäller frågor som nämns i förordningen bör arbetet samordnas av eller integreras i Eures-nätverket.

4.4.4.4. Kommissionen ansvarar för att medlemmarna i de organisationer som deltar i Eures-projektet får en utbildning som gör det möjligt för dem att utföra ovannämnda verksamheter.

4.5. Hittills har den största delen av anslagen gått till offentliga arbetsförmedlingar. Medel har också tilldelats arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer.

4.6. Arbetstagare kan inhämta information om lediga tjänster i de andra EU-länderna hos de offentliga arbetsförmedlingarna. Dessutom kan de få information om arbets- och levnadsvillkoren i andra länder.

5. Rekommendationer

5.1. Kommissionen stöder principen att arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer inbegrips i strukturfondernas beslutsprocess och i kontrollen av dem. Kommissionen bör antas ha samma strävan när det gäller de särskilda gemenskapsinitiativ, t.ex. initiativ som Interreg, som har en gränsöverskridande dimension. Vissa medlemsstater motsätter sig dock att detta blir ett formellt åtagande.

5.2. Kommittén fäster stor vikt vid att arbetslivsorganisationerna deltar i Interreg-programmen. I tidigare yttranden har kommittén alltid förespråkat att de skall få delta i strukturfonderna rent generellt. Kommittén menar dock att även när det gäller de gränsöverskridande programmen så förbättrar deras deltagande projektens kvalitet samt utvidgar projektens räckvidd. För att garantera detta deltagande vill kommittén framföra följande rekommendationer.

5.3. Kommittén anser att det i projektförslagen tydligt måste framgå på vilket sätt arbetslivsorganisationerna skall delta i projektet. Dessutom anser kommittén att det minsta man kan begära är att dessa organisationer får möjlighet att delta i utformningen av projekt, beslutsprocessen, genomförandet och utvärderingen. Detta gäller för projekt som på ett eller annat sätt får följder för den ekonomiska politiken och socialpolitiken.

5.4. Arbetet med att utveckla, genomföra och utvärdera Interreg-programmen regleras av det förfarande som används av de formella uppföljningskommittéerna. Detta medför att kommissionens tjänstemän och tjänstemän från nationella och/eller lokala organ sammanträffar regelbundet. Detta arbete är mer komplicerat än förfarandet inom en enskild medlemsstat, eftersom två angränsande medlemsstater måste representeras på lämpligt sätt. De ekonomiska och sociala intressegruppernas deltagande bör avspegla behovet av representanter från båda områdena som kan identifiera sig med den gränsöverskridande regionens övergripande behov.

5.5. Kommittén pläderar för att arbetslivsorganisationerna skall delta i arbetsgrupperna för att bistå vid utformningen av de olika projekten.

5.6. Kommittén anser att de ekonomiska och sociala intressegruppernas deltagande är en nödvändig förutsättning för att projektet skall falla väl ut och tillmäter detta deltagande stor betydelse. Kommittén anser därför att intressegruppernas deltagande bör vara ett kriterium för kommissionens bedömning av varje enskilt projekt. Kommissionen måste få möjlighet att kräva ett sådant deltagande.

5.7. I årsrapporten om strukturfondernas verksamhet bör kommissionen inkludera en utvärdering av de framsteg som görs för att säkerställa att intressegrupperna deltar i tillräcklig utsträckning i utformningen av olika stödramar, samlade programplaneringsdokument, eller gemenskapsinitiativ (representation i uppföljningskommittéerna).

5.8. Intressegruppernas möjligheter att lägga fram projektförslag måste utökas. Kommittén förespråkar att en bestämd del av Interreg-programmet skall avsättas för projekt som föreslås av dessa aktörer. Projekten måste dock uppfylla gällande kriterier. Det kan till exempel röra sig om yrkesutbildnings- och arbetsmarknadsprojekt.

5.9. Vad som ovan sagts om Interreg gäller för alla delar av Interreg.

5.10. Kommittén menar att Eures-nätverket i princip kan vara en god utgångspunkt för att minska de hinder som begränsar arbetskraftens fria rörlighet.

5.11. Mot bakgrund av nätverkets betydelse och de positiva resultat som kan uppnås är ESK förvånad över att det bygger på ett beslut som helt och hållet överlåter beslutsprocessen till kommissionen. Kommittén föreslår att Europaparlamentet, ESK och ReK får en tyngre roll i beslutsprocessen, vilket skulle ge mer publicitet åt nätverket och öka dess genomslag.

5.11.1. Det bästa skulle vara att omforma nätverket till ett gemenskapsinitiativ. Eftersom kommittén i ett tidigare yttrande har förespråkat att gemenskapen skall vara återhållsam med att skapa gemenskapsinitiativ, vill vi ändå inte förespråka att Eures omformas till ett gemenskapsinitiativ. Dessutom står inte de finansiella resurser som är avsatta till Eures, 10 miljoner ecu per år, i proportion till budgeten för de andra gemenskapsinitiativen.

5.12. Eftersom ESK ännu inte haft tillfälle att yttra sig om Eures, vill vi nu utnyttja detta tillfälle till att framföra några kommentarer beträffande detta nätverk.

5.13. Kommittén uppmanar kommissionen att vara återhållsam när man förändrar de administrativa bestämmelserna. För att de deltagande organisationerna skall kunna dra fördel av nätverket måste de veta vad de har att rätta sig efter. En politik som innebär att reglerna ändras vartannat år, vilket nu är fallet, motverkar sitt eget syfte.

5.14. I det nuvarande nätverket avsätts 6 miljoner ecu till gränsöverskridande Eures-projekt. Speciellt inom denna del har man tagit hänsyn till arbetslivsorganisationerna. Dessutom deltar de offentliga arbetsförmedlingarna i detta nätverk.

5.14.1. De offentliga arbetsförmedlingarna ansvarar framför allt för utbytet av information om lediga tjänster i andra länder. Arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer har först och främst ansvar för konkret information om att arbeta i utlandet och kan hjälpa till att lösa konflikter. För det tredje uppmärksammar arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer konkreta flaskhalsar, vilket kan bidra till att man kan hitta strukturella lösningar på problem som hindrar arbetskraftens fria rörlighet.

5.14.2. För närvarande tycks den största delen av Eures-nätverket ägnas åt utbyte av information om lediga tjänster. Även det faktum att Eures-nätverket har förflyttats inom kommissionen från enheten för fri rörlighet av arbetskraft till enheten för sysselsättningspolitik tyder på att kommissionen ytterligare vill betona den roll Eures kan spela i arbetslöshetsproblematiken. Detta kommer att leda till att utbytet av information om lediga tjänster betonas ytterligare.

5.14.3. Kommittén vill påpeka att Eures ursprungligen syftade till att främja arbetskraftens fria rörlighet. Genom ett gränsöverskridande informationsutbyte om lediga tjänster kan endast en del av denna målsättning förverkligas. Andra kompletterande åtgärder är att sprida information, samordna yrkesutbildningar, ge inblick i de gränsöverskridande regionala arbetsmarknaderna samt stödja gränsarbetare vid eventuella problem.

5.14.4. Därför förespråkar kommittén att en viss procentuell andel skall avsättas till arbetslivsorganisationerna.

5.15. Kommittén menar att tillsättningen av en regionsamordnare överensstämmer med subsidiaritetsprincipen. Denna samordnare skall bidra till att det upprättas nätverk för arbetslivsorganisationer. Denna person bör således tilldelas rollen som medlare och fungera som drivkraft. Regionsamordnaren skall kunna utfärda rekommendationer beträffande finansiering av de projekt som föreslås av arbetslivsorganisationerna och de offentliga arbetsförmedlingarna.

5.16. Slutligen vill ESK förespråka ett nära samarbete mellan Eures-nätverket och Interreg IIA. I synnerhet på yrkesutbildnings- och arbetsmarknadsområdet finns det möjligheter för ett nära samarbete. Därför måste arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer få omfattande tillträde till Interreg IIA och deras roll inom Eures får inte reduceras ytterligare.

Bryssel den 1 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 127, 7.5.1994.