EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 01.10.1997 
KOM(97) 427 slutlig 
RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN 
om samarbetet med europeiska icke-statliga utvecklingsorganisationer på områden som 
berör utvecklingsländerna 
(budgetår 1995) 

1. Vid sitt möte den 28 november 1977 godkände rådet (utvecklingssamarbete) det 
förfarande som skall tillämpas vid användandet av de medel som anslagits för 
samfinansiering med icke-statliga utvecklingsorganisationer och som ingår i 
budgetpunkt B7-6000 i kommissionens budget1. 
I detta förfarande fastställs bland annat att kommissionen varje år skall lägga fram en 
rapport till rådet om användandet av de medel som beviljats under föregående 
budgetår. 
Enligt detta förfarande lägger kommissionen fram denna rapport för budgetåret 1995. 
2. Trots att rådets godkännande bara omfattar medlen under budgetpunkt B7-6000 
behandlar denna rapport även andra viktiga samarbetsområden med de icke-statliga 
organisationerna, särskilt livsmedelsbistånd, humanitärt bistånd, särskilda program 
och samordning mellan dessa organisationer. Dessa olika bidrag från kommissionens 
berörda tjänstegrenar bildar en sammanfattning. 
Jämför rådets dokument R/207/78 (GCD) av den 26 januari 1978. 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
SIDA 
INLEDNING 6 
SAMARBETE MED DE ICKE-STATLIGA UTVECKLINGSORGANISATIQNERNA 
1995 8 
I. GEMENSKAPENS DELTAGANDE I ÅTGÄRDER TILL FÖRMAN FÖR 
UTVECKLINGSLÄNDER SOM GENOMFÖRS AV ICKE-STATLIGA 
UTVECKLINGSORGANISATIONER (BUDGETPUNKT B7-6000) 10 
1.1. överblick 10 
1.2. Samfinansiering av utvecklingsåtgärder i utvecklingsländerna 11 
1.2.1. ökat stöd från de europeiska icke-statliga organisationerna till partner i utvecklingsländerna 11 
1.2.2. Globalt gåvobistånd (block-grants) 12 
1.2.3. Utvecklingsprojektens aktörer och insatsområden i utvecklingsländerna 13 
1.2.4. Mottagarländer 14 
1.3. Samfinansiering av informationskampanjer för den europeiska allmänheten 15 
1.3.1. EG: s stöd till de icke-statliga organisationerna och situationen 1995 15 
1.3.2. Typ av projekt för utbildning om utveckling 16 
1.4. översikt över samfinansieringsprogrammet 1976-1995 16 
1.5. Förbindelserna med utvecklingsorganisationernas kontaktkommitté 17 
1.6. Perspektiv 18 
II.ÖVRIGA SAMARBETSOMRADEN MED 
UTVECKLINGSORGANISATIONERNA 20 
2.1. Livsmedelsbistånd som förmedlas av utvecklingsorganisationerna (avdelning B7-2 i budgeten)20 
2.2. Gemenskapens bidrag till program för lagring och tidig varning (budgetartikel B7-202) 23 
2.3. Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) (Budgetkapitel B7-21) 24 
2.3.1.Sammanfattning 24 
2.3.2. Humanitära biståndsaktioner i 1995 26 
2.3.3. Förbindelser med icke-statliga organisationer 26 
2.4. Samarbete med de icke-statliga organisationerna om "bistånd till flyktingar och fördrivna 
personer i Asien och Latinamerika i syfte att bidra till dessas självförsörjning" (budgetartikel 
B7-212) 27 
2.4. Samarbete med de icke-statliga organisationerna om "bistånd till flyktingar och 
fördrivna personer i Asien och Latinamerika i syfte att bidra till dessas självförsörjning" 
(budgetartikel B7-212) 27 
2.5. Handlingsprogram för Nord/Syd-samarbetet för bekämpning av narkotika och 
narkotikamissbruk (budgetpost B7-6210) 28 
2.6. Rehabiliterings- och återuppbyggnadsåtgärder för utvecklingsländerna 
(budgetartikel B7-641) 29 
2.6.1. Rehabiliteringsprogrammens koncept, innehåll, kriterier för rätt till stöd och 
finansieringskällor 29 
2.6.2. De icke-statliga organisationernas roll 30 
2.6.3. Genomförande av rehabiliteringsåtgärderna 1995 30 
2.6.4. Budgetartikel B7-641 31 
2.7. Europeiskt program för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika 
(budgetartikel B7-320) 31 
2.7.1. Allmänna målsättningar för det europeiska programmet för återuppbyggnad och 
utveckling i Sydafrika 31 
2.7.2. Särskilda målsättningar 33 
2.7.3. Slutsatser 34 
2.8. Rehabiliteringsprogram I södra Afrika (budgetpost B7-321) 35 
2.9. Gemenskapsstöd till icke-statliga organisationers insatser i Vietnam (budgetpost B7-6004) 38 
2.10. Gemenskapsstöd till de icke-statliga organisationernas insatser i Kambodja (B7-6005) 39 
2.11. Decentraliserat samarbete (budgetpost B7-6430) 39 
2.11.1 .Sammanfattning av uppgifterna i den decentraliserade samarbetssektorn 39 
2.11.2. 1995 års resultat av budgetpost B7-6430 40 
2.11.3. Perspektiv för 1996 42 
TABELLER 
avseende budgetpost B7-6000 
SIDA 
I. Översikt av utvecklingsprojekt som samfinansierats av EG under 
perioden 1976-1995 fördelade på mottagarländer 43 
II. Fördelning mellan medlemsstaterna av gemenskapsmedel som beviljats 
under perioden 1976-1995 46 
III. Fördelning mellan medlemsstaterna av gemenskapsmedel 
som beviljats 1995 47 
INLEDNING 
Samarbetet mellan de icke-statliga organisationerna och gemenskapen avspeglar sedan 
starten för 21 år sedan gemenskapens deltagande i de europeiska medborgarnas solidaritet 
med de fattigaste befolkninsgrupperna i utvecklingsländerna. Detta avser särskilt 
samfinansiering av biståndsåtgärder i dessa länder och informationskampanjer för 
allmänheten i Europa, livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet, humanitärt bistånd och 
många andra områden. 
Mot den allmänna kritiken avseende de otillräckliga finansiella medlen för 
utvecklingssamarbete och trots de nuvarande budgetrestriktioner som kommissionen berörs 
av, måste man understryka att gemenskapens finansiella medel till de icke-statliga 
organisationerna under senare år har ökat kraftigt. Med undantag av katastrofhjälpen 
avsattes 1995 mer än 500 miljoner ecu till de icke-statliga organisationerna genom olika 
budgetposter, vilket innebär en ökning med 85% jämfört med 270 miljoner ecu 1990. De 
största posterna avser samfinansiering av utvecklings- och utbildningsprojekt och 
livsmedelshjälp utan att glömma de många mindre budgetposter som är viktiga för vissa 
utvecklingsländer eller vissa samarbetssektorer. 
I synnerhet har den särskilda budgetposten för samfinansiering av utvecklingsåtgärder med 
de europeiska icke-statliga organisationerna fortsatt att öka från 135 miljoner ecu 1993 till 
145 miljoner ecu 1994 och 174 miljoner ecu 19951. 
Detta visar den betydelse som de icke-statliga organisationerna har för Europeiska unionens 
politik för utvecklingssamarbete och det förtroende som unionen har för dem. 
De icke-statliga organisationerna är oumbärliga för vår biståndspolitik som verkligen vill 
bidra till att bekämpa fattigdomen genom en omfattande förbättring av befolkningarnas 
levnadsförhållanden i utvecklingsländerna. 
Men de icke-statliga organisationerna försöker också att grunda sin verksamhet på att 
mobilisera och organisera befolkningarna så att dessa deltar i sin egen utveckling utifrån 
deras egen uppfattning om huvudsakliga behov och metoder. Genom detta är de icke­
statliga organisationerna värdefulla eftersom de kan säkerställa just detta deltagande 
deltagande, som är så svårt att genomföra men så viktig om man vill att 
samarbetsåtgärderna ska få hållbara resultat. De bidrar dessutom till att skapa diversifierade 
sociala strukturer och ett grundläggande demokratiskt nät vilket är ett villkor för en verklig 
rättvis och stabil politisk demokrati och vilket är en faktor för hållbar utveckling som är 
Europeiska unionens viktigaste mål. 
Varav 16,5 miljoner ecu har överförts till budgetposterna rehabilitering, aids, utbildning och 
information om utveckling för att finansiera brådskande projekt som skall genomföras av icke-statliga 
organisationer. 
t 
De icke-statliga organisationerna har en annan viktig uppgift. Det är att mobilisera den 
europeiska allmänna opinionen och de ansvariga inom politiken och förvaltningen för en 
bättre utveckling och för internationella förbindelser som ger utvecklingsländerna en 
rättmätig plats. 
I årsrapporten för 1995 uppmärksammas särskilt resultaten av de icke-statliga 
organisationernas åtgärder som samfinansierats av kommissionen genom budgetpost B7-
6000. På grund av att ett stort antal projekt samfinansierats och för att rapporten skall förbli 
hanterbar, har förteckningar Över samfinansierade utvecklingsprojekt och 
informationskampanjer inte bifogats detta dokument. De kan konsulteras vid 
generaldirektoratet för bistånd (VIII/B/2). 
1 
EUROPEISKA GEMENSKAPENS SAMARBETE MED DE ICKE-STATLIGA 
UTVECKLINGSORGANISATIQNERNA 1995 
Europeiska gemenskapens bidrag 1995 till de icke-statliga organisationernas olika 
åtgärder uppgick till 833 miljoner ecu och fördelade sig enligt följande: 
139,9 miljoner ecu till samfinansiering av utvecklingsåtgärder i 
utvecklingsländerna (budgetpost B7-6000) vilket är en ökning med 9,2 % jämfört med 
1994. 
16,0 miljoner ecu för samfinansiering av informationskampanjer för den 
europeiska allmänheten om utvecklingsfrågor (budgetpost B7-6000) vilket är en ökning 
med 10,3 % jämfört med 1994. 
214,0 miljoner ecu till livsmedelsbistånd (avdelning B7-2 i budgeten) vilket är en 
ökning med 23 % jämfört med 1994. 
328,0 miljoner ecu till humanitärt bistånd (ECHO) vilket är en ökning med 2,5 % 
jämfört med 1994. 
15,7 miljoner ecu till flyktingar och tvångsförflyttade personer (budgetartikel B7-
212) vilket är en minskning med 51,2 % jämfört med 1994. 
4,0 miljoner ecu till kamp mot narkotika (budgetpost B7-6210) vilket är en 
minskning med 20 % jämfört med 1994. 
48,6 miljoner ecu till åtgärdsprogrammet för Sydafrika (budgetartikel B7-320) 
vilket är en minskning med 27,1 % jämfört med 1994. Det rör sig om direkt stöd till de 
icke-statliga organisationerna och inbegriper inte deras deltagande i de program vars mål 
fastställts av regeringen. 
13,9 miljoner ecu till rehabiliteringsprogram i södra Afrika (budgetartikel B7-
321) vilket är en minskning med 2,1 % jämfört med 1994. 
2,0 miljoner ecu i stöd till de icke-statliga organisationernas verksamhet i 
Vietnam (budgetpunkt B7-6004) vilket är samma belopp som 1994. 
1,0 miljon ecu i stöd till de enskilda organisationernas verksamhet i Kambodja 
(budgetartikel B7-6005) vilket är samma belopp som 1994. 
44,0 miljoner ecu till rehabiliterings- och återuppbyggnadsåtgärder för 
utvecklingsländerna (budgetpunkt B7-641) vilket är en ökning med 46,7 % jämfört med 
1994. 
2,4 miljoner ecu till åtgärder för decentraliserat samarbete (budgetpost B7-6430), 
plus 1,2 miljoner, till åtgärder där både de icke-statliga organisationerna och de lokala 
myndigheterna deltar. 
Totalt uppgick detta gemenskapsbidrag till 833 miljoner 1995 vilket är en ökning med 3,7 
% jämfört med 1994 (803 miljoner ecu) och med 18,7 % jämfört med 1993 (702 miljoner 
ecu). 
Mångfalden av de budgetposter som ställts till de icke-statliga organisationernas 
förfogande avspeglar de icke-statliga organisationernas förmåga att vara verksamma i 
flera sektorer och särskilt på områden där det ibland inte är möjligt att ingripa genom 
gemenskapens officiella samarbete eller när det är bättre att uppmuntra åtgärder genom de 
icke-statliga organisationerna. De icke-statliga organisationerna har också en viktig roll i 
den uppföljning som skall göras av de humanitära åtgärder som finansierats av 
Europeiska unionen inom ramen för återuppbyggnads- och rehabiliteringsverksamheten 
samt på området för främjande av de mänskliga rättigheterna och demokratin. 
Det bör påpekas att sammanställningen ovan bara omfattar några av de viktigaste 
samarbetsområdena med de icke-statliga organisationerna och områden där de icke­
statliga organisationernas åtgärder finansieras regelbundet och i betydlig omfattning. 
Under senare år har särskilda insatser och pilotprojekt tillkommit som ibland varit mycket 
omfattande och som genomförts av de icke-statliga organisationerna till förmån för 
utvecklingsländerna och finansierats antingen genom andra budgetposter (ALA, etc.) eller 
genom medel från Europeiska utvecklingsfonden. Eftersom dessa insatser förvaltas på ett 
decentraliserat sätt av flera av kommissionens tjänstegrenar har det inte varit möjligt att 
exakt kartlägga dem i denna rapport2. 
I följande kapitel framställs mer i detalj de olika områdena för samarbete med de icke­
statliga organisationerna under 1995. 
En kommenterad sammanfattning av gemenskapens medel för finansiering av de icke-statliga 
organisationernas åtgärder finns hos enheten "Decentraliserat samarbete - Samfinansiering med 
icke-statliga organisationer" (VIII/B/2), Rue de la Loi 200 - 1049 Bryssel 
1. I. GEMENSKAPENS DELTAGANDE I ÅTGÄRDER TILL FÖRMÅN FÖR 
UTVECKLINGSLÄNDER SOM GENOMFÖRS AV ICKE-STATLIGA 
UTVECKLINGSORGANISATIONER (BUDGETPUNKT B7-6000) 
1.1 Överblick 
De icke-statliga organisationerna fortsatte under 1995 att visa sin stora kapacitet att använda 
de finansiella medel som de förfogar över genom EG:s samfinansiering. Det stora antalet 
ansökningar är ett direkt resultat av utvecklingsländernas inititativ och begäran som läggs 
fram för de europeiska icke-statliga organisationerna samt de icke-statliga organisationernas 
dynamism att mobilisera andra offentliga eller privata finansiella medel för att därigenom få 
en stor multiplikatoreffekt. 
Åtagandebemyndigandena enligt punkt B7-6000 i 1995 års budget uppgick till 174 miljoner 
ecu vilket var en stor ökning av de finansiella medlen jämfört med de tidigare åren. Mer än 
90 % avsattes inom ramen för denna budgetpunkt medan resten avsattes till andra 
rehabiliteringsposter:(16,5 miljoner ecu) för att stödja projekt som genomförs av icke­
statliga organisationer. 
ÅR 
1976 
1984 
1986 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 DISPONIBLA 
ANSLAG 
-i ecu-
2,5 
35,0 
46,0 
80,0 
80,0 
90,2 
104,6 
110,0 
135,0 
145,0 
[174,0] 157,53 ÅTAGANDEN 
-i miljoner ecu-
2,5 
34,4 
45,0 
79,8 
79,6 
90,2 
104,1 
109,9 
135,0 
145,0 
157,3 ANDEL 
ÅTAGANDEN 
i% 
100 
98 
98 
100 
99,5 
100 
99,5 
100 
100 
100 
99,9 
3 Varav 16,5 miljoner ecu har överförts till budgetposterna rehabilitering, aids, utbildning och 
information om utveckling för att finansiera brådskande projekt som skall genomföras av icke-statliga 
organisationer. 
ID 
Totalbeloppet av samfinansierade åtgärder (utvecklingsåtgärder och 
informationskampanjer) 1995 fördelades enligt följande3: 
- 1.392 santfmansiermgsansökningar som behandlats av kommissionen och som begär 
gemenskapsbidrag på totalt 287,1 miljoner ecu (utan beaktande av de många ansökningar 
som lämnats in informellt och som avslagits efter en första kontakt med kommissionen 
som kontrollerat ansökningens eventuella berättigande). 
- 776 samfinansierade åtgärder med ett gemenskapsbidrag på 156 miljoner ecu från 
budgetposten (dvs. 54,3 % av det totala antalet behandlade ansökningar). 
- 302 ansökningar med en finansiering på 61,2 miljoner ecu som avslagits eller dragits 
tillbaka (dvs. 22% av det totala antalet behandlade ansökningar); 
- 314 ansökningar som motsvarar finansieringsansökningar på 69,9 miljoner ecu som 
ännu inte behandlats i slutet av 1995 (dvs. 23 %). 
Kommissionen behandlar ett stort antal ansökningar med beaktande av de kriterier och 
regler som fastställs i de allmänna villkoren för samfinansiering5. Behandlingen av varje 
ansökan har gällt särskilt de icke-statliga organisationernas yrkesmässiga och finansiella 
tillförlitlighet, projektets art, partnernas kapacitet i utvecklingslandet till insatser och 
typen av relationer mellan dessa och den europeiska icke-statliga organisationen, 
projektets resultat, genomförbarhet och eventuell möjlig multiplikatoreffekt på berörda 
målgrupper. 
Precis som tidigare försöker kommissionen att behålla de grundläggande principer som 
styr samfinansieringen för att upprätthålla särskilt en hög kvalitet på de samfinansierade 
åtgärderna och för de "små" icke-statliga organisationernas tillgång till samfinansiering. 
De betalningsbemyndiganden i artikel B7-6000 som var disponibla 1995 uppgick till 
146,5 miljoner ecu. De betalningar som gjordes under året uppgick till 133,9 miljoner 
ecu varav 66,9 miljoner ecu gick till de åtgärder som vidtagits föregående år. 
1.2. Samfinansiering av utvecklingsåtgärder i utvecklingsländerna 
1.2.1. Ökat stöd från de europeiska icke-statliga organisationerna till partner i 
utvecklingsländerna 
Precis som föregående år avsatte kommissionen 1995 nästan 90 % av 
åtagandebemyndigandena från budgetpunkt B7-6000 till samfinansiering av åtgärder som 
En komplett förteckning över åtgärder i utvecklingsländerna och informationskampanjer för den 
europeiska allmänheten som samfinansierats med kommissionen 1995 finns hos enhet 
"Decentraliserat samarbete - Samfinansiering med icke-statliga organisationer" (VIII/B/2), Rue de 
la Loi 200 -1049 Bryssel 
Europeiska gemenskapernas kommission, Allmänna villkor för samfinansiering av åtgärder i 
utvecklingsländerna (dok. VIII/764/87/F)) och informationskampanjer för den europeiska 
allmänheten om utvecklingsfrågor (dok. VIII/271/87/F) utarbetade av icke-statliga organisationer. 
11 
genomförs i utvecklingsländerna medan resten avsattes huvudsakligen till 
informationskampanjer för allmänheten i Europa. 
Vad gäller åtgärderna i utvecklingsländerna är situationen för ansökningar och åtaganden 
följande: 
- 1.127 behandlade ansökningar av kommissionen till ett totalt samfinansieringsbidrag 
från gemenskapen på 261,9 miljoner ecus. 
- 601 samfinansierade åtgärder med ett gemenskapsbidrag på 139,9 miljoner ecu. 
- 254 ansökningar som kräver en finansiering på 55,6 miljoner ecu som inte avslagits 
eller dragits tillbaka. 
- 272 ansökningar som motsvarar en finansiering på 66,4 miljoner ecu som ännu inte 
behandlats i slutet av 1995. 
Det bör påpekas att kommissionen håller fast vid sin princip att vara mycket uppmärksam 
på ansökningar från nya icke-statliga organisationer. Kommissionen försöker antingen 
direkt eller med hjälp av erfarna icke-statliga organisationer att hjälpa dessa icke-statliga 
organisationer att bli mer yrkesmässiga. 
Vad gäller de finansiella medlen för de samfinansierade åtgärderna kan man konstatera en 
liten ökning. 1995 uppgick gemenskapens bidrag i genomsnitt till 232.776 ecu per åtgärd 
jämfört med 216 368 ecu 1994. 
1.2.2. Globalt gåvobistånd (block-grants) 
Kommissionen kan erbjuda ytterligare en stödform, dvs. tillgång till ett system med 
gåvobistånd, till de europeiska icke-statliga organisationer som på ett tillfredsställande sätt 
har samarbetat med kommissionen under ett visst antal år. 
De icke-statliga organisationerna uppskattar särskilt detta system som möjliggör en snabb 
och flexibel finansiering av en mängd miniåtgärder (till exempel införskaffande av 
utrustning, uppförande av mindre infrastrukturer, stöd till utbildning, hälsa, etc.) vilket 
alltså garanterar de mest grundläggande behoven hos mottagarbefolkningarna. Dessa 
miniåtgärder fastställs ofta av de icke-statliga organisationerna utanför de större projekt 
som de stödjer eller används för att upprätta de första samarbetskontakterna med nya 
partner i utvecklingsländerna. 
Under perioden 1985-1995 samfinansierade kommissionen på detta sätt 1.127 i globalt 
gåvobistånd vilket motsvarade 15.404 miniåtgärder till ett belopp av 142,9 miljoner ecu. 
Gemenskapens bidrag i genomsnitt per miniåtgärd har alltså uppgått till 9.277 ecu. 
Tabellen nedan visar utvecklingen av det globala gåvobiståndet under nämnda period. 
12 
ÅR 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 BELOPP AV 
DET 
GLOBALA 
GÅVO­
BISTÅNDET 
3,7 
5,7 
6,8 
8,8 
9,9 
9,7 
13,1 
18,1 
21,9 
21,5 
23,7 % AV 
ARTIKELNS 
ÅTAGANDEN 
11 
13 
11 
11 
12,4 
10,8 
12,6 
16,5 
16,2 
14,8 
13,6 ANTAL 
TOTALA 
GÅVO­
BISTÅND 
43 
50 
59 
79 
96 
97 
118 
140 
159 
134 
152 ANTAL 
MINIÅT­
GÄRDER 
450 
671 
822 
961 
1082 
1099 
1447 
1935 
2 263 
2.239 
2.435 BELOPP FÖR 
GEMENSKAPENS 
BIDRAG PER 
MINIÅTGÄRD 
(ecu) 
8 146 
8 507 
8 272 
9 153 
9 105 
8 857 
9 061 
9 363 
9 666 
9.606 
9.726 
1.2.3. Utvecklingsprojektens aktörer och insatsområden i utvecklingsländerna 
Det är i möjligaste mån organisationerna (landsbygdssamhällen, byar, kooperativ, 
kvinnoföreningar, etc) i utvecklingsländerna som har ansvar för genomförandet av 
utvecklingsprojekten och de icke-statliga organisationerna tillhandahåller nödvändigt 
tekniskt och finansiellt stöd till åtgärden. Eftersom föreningsstrukturen idag är kraftigt 
utvecklad i utvecklingsländerna tar de lokala partnerna alltmer ansvar för inte bara 
genomförandet utan även det tekniska stödet. Erfarenheten visar att utvecklingsprojektens 
effektivitet beror direkt på målgruppernas deltagande i valet, utformandet och 
genomförandet av deras egna utvecklingsprogram. 
Man kan konstatera den stora betydelse som de projekt som riktar sig särskilt till kvinnor 
har för de icke-statliga organisationerna. Härvidlag har kommissionen samfinansierat 
olika projekt som uppvärderar kvinnors roll i produktionen och som genererar inkomster 
på landsbygd och i städer. 
En annan viktig projektmottagargrupp är gatubarn som är en särskilt sårbar grupp i 
storstäderna i utvecklingsländerna. 
De inhemska organisationerna och befolkningarna är också aktörer i och mottagare av 
utvecklingsprojekt inom områden som respekt för de grundläggande rättigheterna, 
sociala och produktiva verksamheter, tvåspråkig utbildning och miljöskydd. 
Utvecklingsprojekten i utvecklingsländerna genomförs inom olika sektorer. Man kan 
konstatera att de icke-statliga organisationernas tendens att priviligera vissa 
verksamhetsområden har fortgått under 1995. Landsbygdsutveckling, utbildning och hälsa 
förblir alltså prioriterade. Det rör sig utan tvivel om viktiga områden för befolkningarnas 
13 
grundläggande behov men det är också sektorer där utvecklingsländernas befolkningar 
gör många insatser. De icke-statliga organisationerna visar också sedan många år tillbaka 
ett växande intresse för de utslagna befolkningarna i städerna. 
Många projekt bygger på en integrerad utvecklingsmetod eftersom detta är en specialitet 
för de icke-statliga organisationerna och ett av de bästa sätten att inleda en utveckling från 
grunden. De integrerade utvecklingsprojekten försöker i allmänhet att stödja olika 
sammanslutningar eller organisationer (landsbygdsföreningar, små kooperativ, 
bysammanslutningar, kvinnoorganisationer, etc.) genom att ha verksamhet i flera olika 
sektorer samtidigt, till exempel jordbruk, hantverk, utbildning, hälsa, miljöskydd, 
uppbyggnad av infrastruktur, etc. 
De produktiva projekten som skapar sysselsättning och inkomst har tagit en allt större 
plats av samtliga samfinansierade projekt under senare år. 
Utbildningsprojekten fortsätter också att ta en stor plats - yrkesutbildning, lärarutbildning, 
utbildning om lämplig teknologi, etc. 
1.2.4. Mottagarländer 
De 601 utvecklingsåtgärder som samfinansierades 1995 genomfördes I 100 
utvecklingsländer. 
Den geografiska fördelningen av gemenskapens bidrag till dessa åtgärder är följande: 
- Afrika söder om Sahara 
- Latinamerika 
- Asien 
- Västindien 
- Medelhavet 
- Stilla havet 
- Diverse 
TOTALT : 1995 
(milj. ecu) 
45,30 
50,55 
24,40 
8,60 
10,70 
0,05 
0,30 
139,9 (%) 
32,4 
36,1 
17,5 
6,0 
8,0 
100,0 1994 
(%) 
33,9 
40,6 
16,0 
3,7 
5,3 
0,1 
0,4 
100,0 1993 
(%) 
38,3 
34,6 
18,5 
3,0 
4,0 
0,4 
1,2 
100,0 
14 
Fördelningen mellan AVS-länderna och icke-AVS-länder är följande: 
- AVS-länder 
- Icke-AVS-
länder 
TOTALT : 1995 
(milj. ecu) 
52,0 
87,9 
139,9 (%) 
37,2 
62,8 
100,0 1994 
36,3 
63,7 
100,0 1993 
(%) 
42,5 
57,5 
100,0 
1.3. Samfinansiering av informationskampanjer för den europeiska allmänheten 
1.3.1. EG:s stöd till de icke-statliga organisationerna och situationen 1995 
Efter en blygsam start med 17 samfinansierade projekt 1979 med en total budget på 
nästan 200 000 ecu har budgeten kraftigt ökat under de senare åren och 175 projekt 
samfinansierades till ett belopp av 16,1 miljoner ecu 1995 vilket motsvarar cirka 10 % av 
åtagandena från budgetpost B7-6000. 
1995 var situationen av ansökningar och åtaganden följande: 
- 221 ansökningar om samfinansiering behandlades av kommissionen (med undantag av 
multiprojektprogrammen) som kräver gemenskapsbidrag på 23,4 miljoner ecu. 
-131 samfinansierade projekt med ett gemenskapsbidrag på 14,3 miljoner ecu. 
- 48 ansökningar som kräver finansiering på 5,6 miljoner ecu som avslagits eller dragits 
tillbaka. 
- 42 ansökningar som motsvarar en finansiering på 3,5 miljoner ecu som ännu inte 
behandlats i slutet av 1995. 
Dessutom har EG samfinansierat 44 multiprojektprogram med ett gemenskapsbidrag på 
1,8 miljoner ecu. 
15 
1.3.2. Typ av projekt för utbildning om utveckling 
Rent allmänt är åtgärdernas mål information, ökande av medvetenheten hos och 
mobilisering av den europeiska allmänheten avseende utvecklingsfrågor för att stödja de 
strategier och åtgärder som kan få en positiv effekt för utvecklingsländernas befolkningar. 
Bland de olika åtgärdsprojekt som är berättigade till stöd kan särskilt nämnas information 
till allmänheten om särskilda sektorer som t.ex. jordbrukare, fackföreningar och lokala 
myndigheter, utbildningsåtgärder för utveckling av skolväsendet, kampanjer riktade till 
beslutsfattare och politiker för att lägga fram förslag som kan leda till konkreta och 
positiva förändringar i utvecklingsländerna, stöd till europeiska nätverk, etc. 
De flesta projekten kännetecknas av att man använder en kombination av olika metoder 
såsom trycksaker, audiovisuellt material, undervisningsmaterial, föredrag, utställningar, 
lobbyverksamhet etc. 
De viktigaste målgrupperna under 1995 var skolor (24) och ungdomar (19). Vad gäller den 
senare gruppen har antalet projekt ökat (12 under 1994). Det bör också anmärkas att de 
icke-statliga organisationerna gör större ansträngningar för att mobilisera särskilda sektorer 
hos den breda allmänheten genom att vända sig till konsumenter och lokala 
sammanslutningar (7 respektive 9 projekt). 
Bland de behandlade frågorna kan noteras att större uppmärksamhet ägnats problemen i 
Afrika (10 projekt) och internationell handel (15 projekt varav 10 om rättvis handel). 
Däremot har antalet projekt avseende kulturella frågor minskat (9 under 1994, 4 under 
1995). Andra frågor som de icke-statliga organisationerna prioriterade under 1995 är 
konflikter och mänskliga rättigheter (6 projekt) och föreställningar om tredje världen (9 
projekt). Mångfalden är betydande vad gäller frågor och målgrupper vilket är ett tecken på 
den vitatlitet som präglar de icke-statliga organisationerna i Europa men vilket också ger 
anledning till stategiskt övervägande. En debatt om hur dessa strategier kan förbättras 
inleddes med de icke-statliga organisationerna vid det första forumet om utbildning och 
utveckling (Vien i november 1995) och som kommer att fortsätta vid nästa forum som 
kommer att äga rum 1996. 
Kommissionen inledde i slutet av 1995 en första global utvärdering som skall genomföras 
på europeisk nivå, av informationsprojekt om utveckling i undervisningen. Utvärderingen 
bör ge en helhetsuppskattning om de olika strategier för integrering av 
utvecklingsinformation i undervisningen och utvärdera effekterna av detta för att se i vilken 
utsträckning de möjliggör informationsprojektens varaktighet och bevarande. Utvärderingen 
bör också ge en uppfattning om relevansen, kvaliteten och resultaten av ett tjugotal 
samfinansierade projekt samt kapaciteten hos de organisationer som står för främjandet och 
relevansen av de medel och förfaranden som ställts till förfogande av kommissionen. Man 
förväntar sig att det ska ge resultat i slutet av 1997. 
1.4 Översikt över samfinansieringsprogrammet 1976-1995 
Samfinansieringsprogrammet under budgetpunkt B7-6000 startade 1976 på försök och med 
ett mycket lågt anslag på 2,5 miljoner ecu. Under de följande åren har det varit möjligt 
bland annat tack vare ett aktivt stöd från Europaparlamentet att gradvis öka medlen till 174 
miljoner ecu 1995. Tabellen i punkt 1.1 ovan visar utvecklingen av de beviljade medlen 
under budgetartikel B7-6000 sedan 1976. 
le 
Under denna period samfinansierades 8.301 projekt med icke-statliga organisationerna med 
ett totalt gemenskapsbidrag för dessa åtgärder som uppgår till 1 188,4 miljoner ecu. 
Fördelningen mellan projekten i utvecklingsländerna och informationskampanjer i Europa 
har varit följande: 
1976-1995 
- projekt i utvecklingsländer 
- informationskampanjer i Europa 
TOTALT ANTAL 
PROJEKT 
6 781 
1520 
8 301 EG-BIDRAG 
(milj. ecu) 
1076 
112,4 
1 188,4 % 
90,5 
9,5 
100 
De 6 781 utvecklingsprojekt som genomförts av 675 utvecklingsorganisationer i 133 
utvecklingsländer. 
Geografisk fördelning av gemenskapsbidragen till dessa projekt är följande: 
1976-1995 milj. ecu % 
Afrika söder om Sahara 419,4 39,0 
Latinamerika 357,6 33,2 
Västindien 40,5 3,8 
Asien 190,2 17,7 
Medelhavsområdet 60,6 5,6 
Stillahavsområdet 5,0 0,4 
Andra 2,9 0,3 
TOTALT 1076,2 100,0 
L—_———BBBBa_^B__aala__aiai_a_____B__Ba^_aan__a___ ——-^————————— «—^^M i M mu i ——^^•Baea 
Av gemenskapsbidraget gick 43,2% till AVS-länderna och 56,8 % till andra 
utvecklingsländer. 
Tabell I och II som bifogas visar fördelningen på mottagarländer respektive EG:s 
medlemsstater. 
De 1.520 informationskampanjer har genomförts av 459 utvecklingsorganisationer i de 
femton medlemsstaterna. 
Cirka hälften av alla de åtgärder som samfinansierats och 54,4 % av de medel som avsatts 
har skett under de fem senaste budgetåren 1991-1995. Det genomsnittliga 
gemenskapsbidraget till åtgärder i utvecklingsländerna ökade samtidigt från 123 000 ecu 
1985 till 233 000 ecu 1995. Det genomsnittliga bidraget till informationskampanjer ökade 
från 53 000 ecu till 92 000 ecu. 
i")-
1.5 Förbindelserna med utvecklingsorganisationernas kontaktkommitté 
Kommissionen har under 20 år haft nära förbindelser med utvecklingsorganisationernas 
kontaktkommitté som på demokratiskt vis representerar över 800 europeiska 
utvecklingsorganisationer. Kommittén består av en nationell företrädare från varje 
medlemsstat i unionen som valts i varje land. 
Den 27-28 april 1995 hölls de europeiska utvecklingsorganisationernas 21 :a årsmöte i 
Bryssel. Delegaterna från de femton länderna hade till uppgift att diskutera och godkänna de 
stora riktlinjerna för sina program för de kommande åren. Utvecklingsorganisationerna 
förpliktigade sig bland annat att förstärka samordningen av och sammanhanget av sitt arbete 
för att förstärka deras politiska insats. Härvidlag kom de även överens om att förbättra 
informationspridningen och att fortsätta med upplysningsverksamheten för allmänheten. 
Detta behov av en utvidgad intern dialog mellan både de icke-statliga 
utvecklingsorganisationerna och katastrofhjälpsorganisationerna, är mycket viktig. Det är 
för övrigt inte en slump om ämnet för den tematiska konferensen efter årsmötet var "Europa 
och Afrika - definiera ett nytt partnerskap". 
Även om det var tre teman, tre seminarier, som kännetecknade denna konferens (främjande 
av ett nytt partnerskap mellan Europa och Afrika, partnerskapet och det civila samhället 
samt integreringen av nödhjälpen i ett långsiktigt utvecklingsperspektiv) blandades dessa 
teman ofta samman under diskussionerna. En viktig slutsats drogs, nämligen att även om 
man måste fortsätta det partnerskap som upprättas genom Lomékonventionen, måste man 
förmodligen omforma det för att inte bara ta sammanhanget i beaktande utan även de lokala 
och regionala olikheterna. De nya partnerna måste också integreras varav givetvis det civila 
samhället i Afrika. Det är därför nödvändigt att upprätta en närmare dialog mellan de icke­
statliga organisationerna i nord och de icke-statliga organisationer i syd och skapa sig en 
uppfattning om partnerskapet dessa emellan. En sista prioritet för ett effektivt partnerskap är 
utan tvivel ett gemensamt arbete för att ändra den ofta negativa bilden av Afrika. 
1.6 Perspektiv 
Precis som under föregående år var samarbetet mellan Europeiska unionen och 
utvecklingsorganisationerna också positivt och uppmuntrande under 1995. De 
gemenskapsmedel som ställdes till förfogande för utvecklingsorganisationernas olika 
projekt ökade markant från 702 miljoner ecu 1993 till 803 miljoner ecu 1994 och 833 
miljoner 1995. 
Det icke-statliga samarbetet förväntas bidra i allt högre grad till nya utmaningar som ligger i 
uppbyggnaden av ett Europa som är mer engagerat och solidariskt med befolkningarna i 
syd. Det skall här understrykas att gemenskapens utvecklingspolitik enligt 
Maastrichtfördraget betraktar bekämpning av fattigdom som ett av de största målen för 
Europeiska unionen. Prioriteringen av detta mål understrykes och tydliggöres i den 
resolution som rådet antog i slutet av 1993. 
K 
Problemen med fattigdom som har förvärrats i många utvecklingsländer med stagnerande 
tillväxt och mer ojämlikhet är ganska klart en konsekvens av en försening i utvecklingen 
men är framförallt ett stor hinder för utveckling samt för demokratisering. Rådet medger att 
kraven i det internationella klimatet utgör en belastning men understryker samtidigt den 
grundläggande politiska dimensionen av bekämpningen av fattigdomen samt kopplingen 
mellan demokratiseringsprocessen och förstärkandet av rättsstaten och befolkningens 
deltagande. 
De icke-statliga organisationerna har här en viktig roll att spela eftersom bekämpningen av 
fattigdomen är ett av deras existensberättiganden, och tack vare deras kännedom om de 
marginaliserade befolkningarnas behov i utvecklingsländerna. Det är mycket viktigt att 
utvecklingsorganisationerna ger ett oumbärligt kompletterande bidrag till Europeiska 
unionens ansträngningar i de officiella biståndsprogrammen i utvecklingsländerna. 
Det är också viktigt att de icke-statliga organisationernas insatser överskrider den 
traditionella sociala dimensionen och också bidrar till att skapa inkomst- och 
sysselsättningsskapande verksamhet. 
'9 
II. ÖVRIGA SAMARBETSOMRÅDEN MED 
UTVECKLINGSORGANISATIQNERNA 
2.1. Livsmedelsbistånd som förmedlas av utvecklingsorganisationerna (avdelning 
B7-2 i budgeten) 
1995 uppgick det livsmedelsbistånd som förmedlades av utvecklingsorganisationerna till 
totalt 214 383 000 ecu. 
Detta motsvarar 35,52% av det totala livsmedelsbiståndet som finansierats av EG och är 
en värdeökning med 14,37% jämfört med 1994 års siffra (187 440 miljoner ecu). 
Samarbetet med utvecklingsorganisationerna för genomförandet av livsmedelsbiståndet 
görs ofta genom Euronaid som är ett serviceorgan som upprättats och drivs av 24 
europeiska och internationella icke-statliga organisationer som är bland de största 
ansökarna av livsmedelsbistånd från EG. Villkoren för hur utvecklingsorganisationerna 
förmedlar och använder biståndet och rapporterar om de genomförda åtgärderna fastställs 
av kommissionen i samråd med de icke-statliga organisationernas kontaktkommitté. 
Det tredje ledet i denna samarbetskedja är kommissionens så kallade geografiska 
tjänstegrenar och särskilt kommissionens delegationer som spelar en aktiv roll på fältet på 
alla stadier av genomförandet av åtgärderna av livsmedelsbistånd. 
1995 var den roll som det tekniska biståndet spelade större. Det tekniska biståndet har en 
nära dialog med de lokala icke-statliga organisationerna både för att få deras synpunkter 
och för att grundligt analysera deras ansökningar. 
De totala kvantiteter produkter som utvecklingsorganisationerna levererat som ett led i 
programmet fördelar sig enligt följande: 
PRODUKT KVANTITETER I FÖRÄNDRING I % JÄMFÖRT I 
TON MED 1994 
SPANNMÅL 321 000 - 9,5 % 
MJÖLKPULVER 7 800 - 45 % 
SOCKER 3 445 - 22% 
VEGETABILISK OUA 11 500 - 55,7 % 
BAUFRUKTER 41 164 ny 
ANDRA PRODUKTER 18 970 000 ecu + 11,8% 
REDSKAP 1500 000 ecu ny 
20 
Ansvarsfördelning med ECHO 
I december 1994 redogjorde kommissionen närmare för befogenhets- och 
ansvarsfördelningen på livsmedelsbiståndsområdet mellan ECHO och enheten 
livsmedelssäkerhet och livsmedelshjälp på GD VHI. 
i) Kommissionens politik 
Den europeiska gemenskapen är den viktigaste partnern för de internationella och icke­
statliga organisationerna som är aktiva på området för livsmedelsbistånd och är totalt sett 
den näst största internationella biståndsgivaren. I rådets (utvecklingssamarbete) resolution 
av den 25 november 1994 fastställs kommissionens viktigaste riktlinjer på detta område: 
Att på lång sikt integrera livsmedelsbiståndet i deras utvecklingspolitik som ett 
instrument för att stödja livsmedelssäkerheten. 
Att införa livsmedelsbiståndet som en av aspekterna i den humanitära 
biståndspolitiken. 
ii) Kommissionens beslut från december 1994 
Sedan upprättandet av Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) 
har befogenheterna vad gäller livsmedelsnödhjälp eller humanitärt bistånd överförts dit. 
Vissa åtgärder har dock under en övergångsperiod förvaltats av generaldirektoratet för 
utveckling (enheten för livsmedelshjälp) av hänsyn till respekten för kommissionens 
tidigare förpliktelser gentemot de internationella eller icke-statliga organisationerna. 
I början av 1994 ansåg kommissionen dock att det var lämpligt att avsluta överföringen 
av ansvaret till ECHO. Efter ECHO:s och GD VIII:s gemensamma analyser av de 
livsmedelshjälpsrelaterade frågorna antog kommissionen i december 1994 
bestämmelserna gällande ansvarsfördelningen mellan GD VIII och ECHO på området för 
livsmedelsbistånd och beslutade samtidigt att överföra de ansvarsområden till ECHO som 
hade en tydlig karaktär av humanitärt bistånd. Kommissionen godkände också 
överföringen av de härmed förbundna medlen. 
Ansvarsfördelningen på detta område mellan GD VIII och ECHO är med utgångspunkt 
av fortlöpande samordning och kontakter hädanefter struktuerad enligt följande principer: 
Livsmedelshjälpsåtgärder som har en tydlig karaktär av humanitärt bistånd skall 
vara ECHO:s ansvarsområde. 
. Livsmedelshjälpsåtgärder som har en tydlig karaktär av utvecklingsbistånd, 
strukturellt bistånd, stödåtgärder för livsmedelssäkerhet eller andra åtgärder för 
livsmedelsbistånd som har omfattar en utvecklingsaspekt skall genomföras av enheten för 
livsmedelshjälp på generaldirektoratet för utveckling i överensstämmelse med de behöriga 
geografiska tjänstegrenarna. 
21 
I händelse av en allvarlig livsmedelskris eller humanitär kris som omfattar en 
väsentlig livsmedelsaspekt, skall samtliga gemenskapens stödinstrument bidra till en 
samordnad insats och denna samordning skall säkerställas av enheten för livsmedelshjälp 
vad gäller livsmedelskriser och av ECHO för humanitära kriser. 
En fortlöpande kontakt mellan dessa tjänstegrenar för att uppnå maximalt 
sammanhang och maximal samordning och möjliggöra den mest effektiva och löpande 
övergången mellan de humanitära åtgärderna och rehabiliterings- eller 
utvecklingsåtgärderna. 
Sedan början av 1995 har därför de humanitära livsmedelsåtgärderna som hittills 
förvaltats av generaldirektoratet för utveckling, överförts till ECHO. Det har vidtagits 
åtgärder för att säkerställa uppföljningen och överföringen av ansvaret under passande 
former. Dessa åtgärder finansierades under budgetåret 1995 över budgetposterna B7-200, 
B7-2000, B7-201 och B7-202, och kommissionen föreslog inom ramen för utkastet till 
budgetförslaget för 1996 en faktisk överföring av de berörda finansiella medlen (51 milj. 
ecu) till budgetens kapitel för livsmedelsbistånd. 
iii) Livsmedelsbistånd i händelse av allvarliga kriser. 
Det är i händelse av att det inträffar allvarliga livsmedelskriser som det nära 
samordningssystem mellan GD Vm/B/1 och ECHO bör säkerställa ett effektivt 
användande av de instrument som är tillgängliga för gemenskapens stöd. 
I praktiken kan man särskilja mellan två former av livsmedelskriser: 
De stora eller strukturella livsmedelskriserna då behovet av livsmedelsbistånd är 
stora. I sådana fall är det enheten för livsmedelssäkerhet och livsmedelshjälp på GD VIII 
som påtar sig den ledande rollen och den nära samordningen med ECHO påbörjas 
omedelbart samtidigt med att andra tjänstegrenar och instrument också involveras. 
Beroende på den särskilda situation som ligger till grund för krisen involveras ECHO och 
de övriga instrument och tjänstegrenar som är nödvändiga för att täcka de identifierade 
behoven. 
Humanitära kriser som omfattar en stor del livsmedelsbehov och som dessutom 
kännetecknas av omedelbar nödhjälp. I dessa fall är det ECHO som påtar sig den ledande 
rollen eftersom det är reaktionshastigheten som är avgörande. För att också kunna råda 
över alla nödvändiga instrument för att tillfredsställa de identifierade behoven sätts 
samma samordningssystem i verket. Enheten för livsmedelssäkerhet och livsmedelshjälp 
på GD VIII är inblandad från början. 
I båda fallen är det viktigt att utvecklingen av situationen noga följs upp och analyseras 
för att säkerställa en kontinuitet mellan de olika faserna (nödhjälp, rehabilitering och 
utveckling) och förhindra en fastlåst situation. I varje fas är det viktigt att lämpliga 
instrument används. 
22 
iv) Livsmedelsbistånd via icke-statliga organisationer 
iv a) Allmänna principer 
För att ge ett nödvändigt stöd till samtliga icke-statliga organisationer som arbetar 
på livsmedelsområdet har kommissionen påbörjat en omfördelning av 
förvaltningsansvaret mellan GD VIII/B/1 och ECHO (jfr ovan). Det er först och främst 
kommissionens önskan att säkerställa en tillfredsställande användning av budgetanslagen 
för att säkerställa att ansökningarna behandlas av en av dessa tjänstegrenar. Därför har 
man infört en fortlöpande samordning för att undvika risken för en överlappning och 
säkerställa lämplig enhetlighet. En viss flexibilitet bör dock föregå detta gemensamma 
arbete mellan GD VIII och ECHO för att undvika att berättigade ansökningar avslås. 
Nedanstående avsnitt ger en konkret förklaring till vilka kriterier som används av 
GD Vin/B/1 och ECHO och därmed hur ansvarsfördelningen ser ut. 
i v b) Ansvarsfördelningen mellan GD Vin/B/1 och ECHO på 
livsmedelsbiståndsområdet via de icke-statliga organisationerna: 
GD Vin/B/1: GD VHI/B/1 tar ansvar för valet av hur man skall finansiera en ansökning 
om livsmedelsbistånd som kommer från en icke-statlig organisation och vars 
helhetsförvaltning ingår i ett led av utveckling, strukturellt bistånd och 
livsmedelssäkerhet. Det bör ligga i projektets natur att ha ett starkt operationellt inslag att 
minska livsmedelsberoendet för den berörda befolkningen. 
GD VIII/B/1 har ställt upp tre huvudkriterier för att fastställa stödberättigandet av ett 
program som lagts fram av en icke-statlig organisation: 
En ingående undersökning av situationen för livsmedelssäkerheten och med 
tyngdpunkten på de konkreta aspekter i det föreslagna programmet som påverkar 
orsakerna till livsmedelsbristen. 
Projektets berättigande i en riktning där det är ekonomiskt och finansiellt 
livsdugligt, socialt acceptabelt och miljövänligt. 
Projektet bör bidra på ett hållbart sätt till att niinska slutmottagarnas beroende och 
förstärka de genomförande partnernas finansiella och tekniska självständighet på 
medellång sikt. 
2.2. Gemenskapens bidrag till program för lagring och tidig varning (budgetartikel 
BZz2Q2) 
Med hänsyn till den betydelse som lagringsåtgärder och åtgärder för tidig varning har för 
förbättring av livsmedelssäkerheten för de berörda befolkningarna har många av dessa 
åtgärder finansierats av gemenskapen och genomförts av icke-statliga eller internationella 
organisationer. 1995 mottog sex länder (Nicaragua, Peru, Sudan, Madagaskar, Etiopien 
23 
och Moçambique) sådant bistånd genom de icke-statliga organisationerna till ett totalt 
belopp på 1 207 919 ecu. 
2.3. Europeiska gemenskapens kondor för humanitärt, bistånd ŒCHO^ 
(Budgetkapitel B7-21) 
2.3.1. Sammanfattning 
Under de fem senaste åren har de humanitära åtgärder som kommissionen genomfört på 
unionens vägnar sjudubblats så att EU nu är den största enskilda offentliga givare av 
humanitärt bistånd. Detta har ökat från 114 miljoner ecu 1991 till 764 miljoner 1994 och 
nästan 692 miljoner ecu 1995. Precis som 1994 har de huvudsakliga insatsområdena 
fortsatt att vara det tidigare Jugoslavien och krisen i Rwanda/Burundi. Gemenskapen har 
dock fortsatt att ge humanitärt bistånd till ett 60-tal länder runt om i världen som befinner 
sig i kris, särskilt Angola, Sudan, Haiti, Ryska federationen (Tjetjenien), Arménien, 
Azerbajdzjan, Georgien, Tadjikistan, Irak, Afghanistan och Kuba. 
De humanitära åtgärder som kommissionen har finansierat har de senaste åren 
genomförts under allt svårare omständigheter och i Olika sammanhang. 1995 varit inget 
undantag för denna regel. De kriser som framkallats av konflikterna och som utgör den 
största delen av insatserna, har visat sig komplicerade och ihållande. Rent allmänt har 
dessa konflikter sina rötter i djupa socio-ekonomiska obalanser som ibland tar sig 
ideologiska eller etniska uttryck. Varken orsakerna eller verkningarna av dessa kommer 
att försvinna från den ena dagen till den andra. 
Kommissionen har ofta spelat en central roll bland biståndsgivarna i dessa krissituationer. 
Den har varit den största enskilda givaren inte bara i tidigare Jugoslavien men även till 
exempel i Afganistan och i södra Sudan, Liberia och Sierra Leone. Samtidigt som 
kommissionen har kraftigt försvarat det humanitära biståndets oberoende och opartiskhet 
har dess närvaro, även gjort det möjligt - för övrigt utan att knappast ha något val - att 
dra uppmärksamheten till konfliktförebyggande och konfliktlösning både på nationell nivå 
och på en mer allmän nivå även när dessa frågor ligger långt ifrån den politiska 
dagordningen på det nationella eller internationella planet. I andra situationer har det 
humanitära biståndet bidragit till att förhindra en förvärring av tragedin. I länder som 
Haiti, Angola, Liberia och vissa delar i Latinamerika och även den israelisk-palestinska 
situationen har kommissionen bidragit till att uppmuntra de första stapplande stegen på 
vägen mot fred, försoning och återuppbyggnad. 
Kommissionen har under hela året varit uppmärksam på den debatt som har pågått inom 
det internationellt humanitära samfundet om nödvändigheten att stärka banden mellan 
nödhjälp och utveckling och har under året utarbetat sitt eget reflektionsdokument om 
denna fråga vilken redan har varit upp till bred debatt och som kommer att färdigställas 
1996. 
24 
Om naturkatastrofer i allmänhet kräver färre människoliv och mindre lidande kan de 
dock få mycket skadliga effekter på samhällena i utvecklingsländerna. En 
beredskapsmetod är ofta att föredra för att minska lidandet och mildra de ekonomiska 
konsekvenserna av katastroferna vilket har varit ett viktigt inslag i ECHO:s ofta 
banbrytande insatser på detta område 1995. 
Även när det inte föreligger konflikter eller naturkatastrofer i någon större utsträckning 
har fastlåsta situationer som förvärras som till exempel i Algeriet, Kuba och Irak, också 
gjort det nödvändigt att ge humanitärt bistånd för att mildra de särskilt sårbara 
befolkningsgruppernas värsta lidande. 
ECHO har varit bland de allra första att anta utmaningen och genomfört en utvärdering 
samtidigt som ECHO dock har hållit fast vid den särskilda karaktären av sina egna 
insatser. Arbetet har gått fort framåt under 1995 och målet har varit att utarbeta en metod 
som är anpassad till ECHO:s behov och ECHO:s och ECHO:s partners sätt att fungera 
på och samtidigt öka det totala antalet genomförda utvärderingar. Den första fasen är nu 
avslutad med utgivningen av en metodhandbok som innehåller praktiska och systematiska 
riktlinjer för utvärderingen av det humanitära biståndet. Denna handbok skall vara till 
hjälp inte bara för kommissionen utan även för dess partner och alla som är verksamma 
på det humanitära området. 
Kommissionen har fortsatt att utvärdera sina egna finansiella åtgärder som genomförts av 
icke-statliga organisationer eller FN-organ. Den har således utvärderat åtgärder som 
genomförts av 46 icke-statliga organisationer och 5 FN-organ under året. Dessa 
utvärderingar omfattar alla typer av program och insatssituationer. 
En särskilt viktig händelse ägde rum i slutet av året. Ett antal humanitära organ och 
givare möttes i Madrid på initiativ av Emma Bonino, ledamot av kommissionen, för att 
undersöka de problem som det humanitära biståndet står inför på tröskeln till det 
tjugoförsta århundradet. Detta avslutades med att man antog Madriddeklarationen som 
visar en anmärkningsvärd grad av konvergens i samtliga deltagares, inbegripet de icke­
statliga organisationerna, analys av de största problemen. 
25 
2.3.2. Humanitära biståndsaktioner i 1995 
De åtgärder som genomförts under 1995 når upp till en jämförbar nivå med 1994 med, 
såsom redan påpektats, ett totalt belopp på 692 miljoner ecu till de beslut som fattats 
under året. 
Den största delen av de åtgärder som genomförs av kommissionen genom ECHO har 
finansieras genom Europeiska unionens allmänna budget. I en mindre utsträckning och 
1995 mycket mindre än föregående år, har åtgärder till förmån för AVS-länderna också 
finansierats genom en del av Lomékonventionens fjärde finansiella protokoll. 
Detta försök till internationell solidaritet har omfattat nödhjälp till offer i 60 länder i 
världen i följande områden: Länderna i Afrika, Västindien- och Stillahavsområdet (AVS), 
(30,6%), det tidigare Jugoslavien (33,9%), Centraleuropa (0,4%), det tidigare 
Sovjetunionen (19,9%), det övriga Asien, inbegripet norra Irak (9,3%), Latinamerika 
(4,0%) och Nordafrika (0,7%). 
Cirka 85% av de medel som förvaltas av ECHO (692 milj. ecu) kanaliseras via partner 
varav de icke-statliga organisationerna utgör 55,8% (328 milj. ecu), FN-organen 17% 
och de övriga internationella organisationerna 10,6%. Bara cirka 14% av dessa medel 
har använts till "direkta insatser" som genomförts av kommissionen, huvudsakligen i det 
tidigare Jugoslavien. Det bör påpekas att även de "direkta insatserna" i de flesta fall 
beror på icke-statliga organisationer (ofta lokala) som bidragit till att fördela hjälpen på 
stället. Det är viktigt att kommissionen via ECHO har möjlighet att genomföra direkta 
insatser men det bör anmärkas att sådana insatser bara överväges när de traditionella 
parterna inte helt kan tillfredsställa behoven i en given situation. 
2.3.3. Förbindelser med icke-statliga organisationer 
Cirka hälften av den del av medlen till humanitära ändamål som förvaltades av ECHO 
under 1995 gick till åtgärder som genomfördes av icke-statliga organisationer. Genom att 
beloppen för dessa översteg de föregående årens vittnar om kommissionens vilja att 
omsätta partnerskapsprincipen i praktiken i sina humanitära åtgärder och ge de icke­
statliga organisationerna en priviligerad ställning eftersom de har knutits till dessa 
åtgärder i nästan samtliga de 60 länder som har mottagit humanitärt bistånd. 
Under hela året har ECHO strävat efter att skapa möjligheter för en dialog med de olika 
sammanslutningarna av icke-statliga organisationer som är partner i medlemsstaterna och 
har ägnat mycket tid åt detta. Detta arbete har visat sig mycket givande eftersom det har 
möjliggjort för samtliga partner att hålla sig informerade om utvecklingen av de 
humanitära angelägenheterna, att behandla problemen, skingra missförstånden och göra 
sig ömsesidigt bekanta med varandras arbetsmässiga begränsningar. 
Samtidigt som dessa organiserade kontakter har möjliggjort en gemensam genomgång av 
de principer som styr de humanitära åtgärderna har de varit särskilt användbara för att 
26 
göra en översyn av de olika praktiska aspekterna av förvaltningen av insatserna. Det är 
dessutom uppenbart att allt närmare arbetsrelationer skapas med tiden mellan de icke­
statliga organisationernas och ECHO:s geografiskt ansvariga samt mellan de ansvariga på 
fältet. 
De icke-statliga organisationerna som är partner har noga följt debatten i rådet och 
Europaparlamentet om förslaget till rådets förordning om humanitärt bistånd. Det är klart 
att de är måna om att se till att deras intressen, särskilt smidigheten, reaktionshastigheten 
och den politiska opartiskheten, får ett fullt erkännande och får lämpligt stöd. De har från 
deras sida inte sparat på krafterna för att uppnå att dessa intressen vederbörligen tas i 
beaktande i beslutsprocessen i unionens institutioner. Rådet antog förordning 
nummer 1257/96 om humanitärt bistånd den 20 juni 1996. Förordningen träder i kraft 
den 5 juli 1996. 
De icke-statliga organisationer som är partner har spelat en viktig roll i arbetet i den 
utvidgade dialoggruppen som skapats för att göra en sammanställning av hur 
partnerskapsramavtalet fungerade samt för att finna möjliga förbättringar. Dialoggruppen 
lade i november 1994 fram ett ändringsförslag till ramavtalet som noga studerades av 
ECHO i början av 1995. Även om gruppens förslag är mycket givande är resultatet av dé 
pågående diskussionerna om den rättsliga grunden dock viktigt för att avgöra 
kommissionens roll och valmöjligheter i framtiden. ECHO har därför fått avvakta 
resultatet av dessa diskussioner innan den uttalar sig om hur ramavtalet för partnerskap 
kan vidareutvecklas. 
2.4. Samarbete med de icke-statliga organisationerna om "bistånd till flyktingar och 
fördrivna personer i Asien och Latinamerika i syfte att bidra till dessas 
självförsörjning" (budgetartikel B7-212) 
Målet med denna budgetpost som skapade 1984 på Europaparlamentets initiativ, är att 
främja flyktingars, fördrivna och återflyttade personers självförsörjning under en 
övergångsperiod efter en första nödfas och före den mer långsiktiga utvecklingsfasen. 
Anslagen under artikel B7-212 (tidigare B7-302) har höjts regelbundet sedan artikeln 
upprättades 1984. Under perioden 1984-1995 finansierades över 350 projekt till ett 
totalbelopp av 378 424 000 ecu och genomfördes av många europeiska eller lokala icke­
statliga organisationer, internationella organisationer (framförallt UNHCR) och statliga 
institutioner. 
1995 beviljades det under artikel B7-212 54 projekt till ett totalt belopp på 59 831 000 
ecu varav 39 831 000 ecu i Asien (66%) och 20 000 000 ecu i Latinamerika (34%). 30 
av dessa 54 projekt samfinansierades med icke-statliga organisationer (12 projekt i Asien 
och 18 projekt i Latinamerika till belopp på 9 058 000 ecu respektive 6 680 000 ecu, dvs. 
sammanlagt 15 738 000 ecu vilket motsvarade 26,4% av de totala åtaganden som gjordes 
för 1995. 
De program som genomfördes 1995 till förmån för flyktingar, fördrivna och återflyttade 
personer är både sektorsmässigt och geografiskt diversifierade. De fortsätter att stödja de 
27 
aktionsplaner som antogs av den internationella konferensen om flyktingar i 
Centralamerika (CIREFCA, Guatemala 1989) och den internationella konferensen om 
indokinesiska flyktingar i Genève 1989. Dessutom får de internationella institutionerna 
stöd inom ramen för "care och maintenance" (UNHCR)6, röjning av landminor 
(UNOCHA)7 och repatriering och integrering (UNHCR)8. 
I Asien koncentrerades insatserna 1995 till tre större regioner: Afghanistan/Pakistan där 
kommissionen har gett stöd till integrerade projekt for utveckling av landsbygden för att 
främja flyktingarnas hemvändande och Bangladesh där det fortfarande finns många 
roWngyas-flyktingar. Det bör tilläggas att mer punktvisa insatser har gjorts i till exempel 
Thailand för karens-flyktingar eller i Laos för hemvändande laotier. 
Med hänsyn till den pågående regionala fredsprocessen i Centralamerika lade 
gemenskapsbiståndet 1995 tyngdvikten vid återuppbyggnad och socio-ekonomisk 
återintegration av fördrivna, hemvändande och hemförlovade befolkningar. De projekt 
som samfinansierats och genomförts av europeiska eller lokala icke-statliga 
organisationer i Centralamerika under 1995 berör huvudsakligen utveckling av 
produktiva aktiviteter inom jordbruk och uppfödning, yrkesutbildning, utveckling av de 
viktigaste vårdtjänsterna och utbildning av vårdpersonal, förbättring av de grundläggande 
infrastrukturerna och miljöskydd. 
Av de 18 projekt som genomförts i Latinamerika berör 4 integration av fördrivna och 
hemvändande, 2 projekt för stöd till utbUdningsprogram, 3 projekt om basinfrastrukturer, 
3 projekt för hälsovårdsprogram och slutligen 6 projekt för utveckling av produktiv 
verksamhet. 
2.5. Handlingsprogram för Nord/Syd-samarbetet för bekämpning av narkotika och 
narkotikamissbruk (budgetpost B7-621Q) 
De åtgärder som genomfördes av icke-statiiga organisationer var i majoritet 1995. De 
utgjorde 41,8% av de totalt beviljade åtagandena, dvs. 4 011 670 ecu (de totala 
åtagandena uppgår till 9 589 100 ecu). 
Samarbetet med de icke-statliga organisationerna har varit mest intensivt i Latinamerika 
och Asien som är två regioner i vilka de projekt som finansierats 1995 under denna 
budgetpost nästan samtliga berörde förebyggande, minskning av efterfrågan och 
återanpassning av narkomaner. 
Den geografiska fördelningen av de projekt som finansierats av de icke-statliga 
organisationerna var följande: 
Latinamerika: 2 546 391 ecu (63,5%) 
Asien: 1 248 348 ecu (31,1%) 
6 Kambodja, Bhutan, Hongkong, Indien, Laos, Sri Lanka. 
7 Afghanistan. 
8 Kambodja. 
28 
Medelhavsområdet: 164 031 ecu ( 4,1 %) 
AVS-länderna: 52 900 ecu ( 1,3 %) 
2.6. Rehabiliterings- pen återuppbyggnadsåtgärder för utvecklingsländerna 
(budgetartikel B7-641) 
2.6.1. Rehabiliteringsprogrammens koncept, innehåll, kriterier för rätt till stöd och 
finansieringskällor 
De utvecklingsländer som efter ett krig eller en allvarlig krissimation lider av en 
försvagad ekonomi, förstörd infrastruktur och ett socialt system i upplösning, har i en 
övergångsperiod behov av rehabiliteringsinsatser. Denna etapp är oumbärlig för att 
sammankoppla det humanitära biståndet med återupptagandet av stödprogrammen för en 
långsiktig utveckling. 
Rehabiliteringen bör gradvis avlösa det humanitära biståndet och minska behovet av det 
och samtidigt bidra till att skapa förutsättningar för en ekonomisk återhämtning och 
politisk och social omställning. 
Begreppet rehabiliteringsstöd definierades närmare av rådet (EG) i december 1993 och 
har genomförts under 1994. Det handlar om program som sammankopplar det 
humanitära biståndet (nödhjälp) och återupptagandet av program för långsiktig 
utveckling. De länder som berörs är de som är på väg ur en allvarlig kris- eller 
krigssituation eller länder vars ekonomi allvarligt påverkats av andra faktorer (till 
exempel naturkatastrof). 
De länder som omfattades av rehabiliteringsstödet 1995 var Haiti, Zaire, Tanzania, 
Etiopien, Eritrea, Moçambique, Angola, Liberia och Rwanda samt Mauritius, Papua Nya 
Guinea, Saint Lucia och Dominica på grund av naturkatastrofer. 
Rehabiliteringsprogrammen kan täcka ett brett led av åtgärder inom fyra huvudsektorer: 
Återställande av produktionsapparaten 
Återställande av de grundläggande infrastrukturerna 
Social återanpassning (omfattande bistånd till flyktingar, hemförlovade och 
fördrivna personer) 
Återupprättande av den institutionella kapaciteten. 
Kriterierna för rätt till stöd har inte formellt fastställts. Vissa viktiga aspekter fastställdes 
dock av rådet den 2 december 1993 särskilt: 
En ansökan skall göras av partnerna i det berörda landet. 
29 
En allvarlig katastrofsituation som förhindrar befolkningen från att tillfredsställa 
sina grundläggande behov. 
Ett effektivt engagemang från myndigheternas sida i en övergångsprocess som tar 
de demokratiska värderingarna och grundläggande friheterna i beaktande. 
Förvaltningarna eller andra berörda parter skall ha kapacitet att genomföra 
rehabiliteringsåtgärderna. 
Dessa olika aspekter och ornfattningen av behoven skall ligga till grund när 
kommissionen skall ta ställning till möjligheterna och innehållet i ett stödprogram till 
rehabilitering och kombinera olika typer av medel för att finansiera 
rehabiliteringsprogrammen. Rehabiliteringsåtgärderna på området för sociala tjänster och 
små infrastrukturer överlåtes helst till de icke-statliga organisationerna. 
2.6.2. De icke-statliga organisationernas roll 
De icke-statliga organisationerna spelar en mycket viktig roll i förverkligandet av de 
rehabiliteringsprogram som finansieras av gemenskapsmedel. Den kunskap som de har 
om de berörda länderna, deras lätta struktur, deras mångsidiga metoder och deras kontakt 
med de lokala befolkningarna är faktorer som är till stor nytta för speciella situationer 
och de behov som uppkommer efter katastrofångest. 
Sedan finansieringen av rådets särskilda initiativ av den 25 maj 1993 har de icke-statliga 
organisationerna visat att de spelar en roll vid själva utarbetandet av 
rehabiliteringsprogrammen och deras företrädare har även knutits till diskussionerna om 
sambandet mellan nödhjälp, rehabilitering och utveckling. 
2.6.3. Genomförande av rehabiliteringsåtgärderna 1995 
På grundval av särskilt rådets slutsatser av den 2 december 1993 och de senare 
diskussionerna i rådet fortsatte kommissionen under 1995 att genomföra 
rehabiliteringsåtgärder, i synnerhet de som vidtogs inom ramen för det särskilda 
initiativet för Afrika. 
På rådets möte (utvecklingssamarbete) den 20 december 1995 presenterades en detaljerad 
förteckning för medlemsstaterna över pågående rehabiliteringsåtgärder i åtta länder som 
omfattas av det särskilda initiativet för Afrika. Den visar att det totala beloppet för de 
beslutade rehabiliteringsåtgärderna är mycket högt (434 milj. ecu), sedan det särskilda 
initiativet för Afrika lanserades i maj 1993 och att de utbetalningar som gjorts uppgår till 
108 miljoner ecu. Därutöver uppgår beloppet för de nya beslut som fattades 1995 inom 
ramen för rehabiliteringsprogrammen i Afrika till 156 miljoner ecu. 
30 
2.6.4. Budgetartikel B7-641 
Denna nya budgetartikel (tidigare B7-5076) skapades i 1994 års budget för att finansiera 
stödprogrammen till rehabilitering i alla utvecklingsländer. Den berör alltså både de 
latinamerikanska länderna och Medelhavsländerna på samma sätt som AVS-länderna och 
förvaltas gemensamt av generaldirektoraten I/B och VIII. Åtagandebemyndigandena i 
1995 års budget uppgick från början till 60 miljoner ecu och höjdes till 65 miljoner ecu 
inom ramen för tilläggsbudgeten för utvidgningen och därefter till 79,3 miljoner ecu 
inom ramen för åtagandebemyndiganden och slutligen till 30,9 miljoner ecu i 
betalningsbemyndiganden. 
Vad gäller AVS-länderna som mottagit ett totalt belopp på 45,9 miljoner ecu från denna 
budgetpost, är de icke-statliga organisationernas roll särskilt viktig. I AVS-länderna fick 
nämligen under 1995 33 icke-statliga organisationer från nio länder i Europeiska unionen 
totalt 25,9 miljoner ecu för rehabiliteringsprojekt, särskilt inom bassektorerna (hälsa, 
utbildning, jordbruksproduktion) vartill skall läggas 2,8 miljoner ecu till sju lokala icke­
statliga organisationer, särskilt i Haiti. Det totala beloppet till de icke-statliga 
organisationerna utgör 62,5% av de 45,9 miljoner ecu som avsatts till denna budgetpost 
till förmån för AVS-länderna vilket utgör ett mycket stort deltagande av dessa 
organisationer i utarbetandet av programmeringen och genomförandet av 
rehabiliteringsprojekt. 
2.7. Europeiskt program för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika 
(budgetartikel B7-32Q) 
2.7.1. Allmänna målsättningar för det europeiska programmet för återuppbyggnad och 
utveckling i Sydafrika 
Det särskilda program för Sydafrika (tidigare budgetpost B7-5070) som ursprungligen 
föreslogs av Europaparlamentet 1985 och senare flera gånger bekräftats av Europeiska 
rådet döptes om 1995 till det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i 
Sydafrika för att visa Europeiska unionens stöd till den nationella enhetsregeringen och 
den omvandling som Sydafrika genomgår. 
Mellan 1986 och 1996 finansierades 762 projekt till ett totalbelopp på 568 miljoner ecu 
varav 125 miljoner fördelades på 18 program 1995. 
Det allmänna målet för specialprogrammet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika 
har varit att hjälpa Sydafrika i dess fredliga omvandling till ett demokratiskt, icke-
rasistiskt och blomstrande samhälle. 
Europeiska gemenskapens politik gentemot Sydafrika kännetecknades tidigare av två 
infallsvinklar. De positiva åtgärderna utgjordes av ett särskilt program till förmån för 
apartheidoffer och de negativa åtgärderna utgjordes av ekonomiska sanktioner riktade 
mot den tidigare regimen. 
31 
Omvandlingen fortsätter idag. Den nya regeringen fastlägger sina politiska rikdinjer. 
Omställningen av utvecklingssamarbetet mellan EU och Sydafrika berör särskilt följande 
aspekter: 
———————————————-—-——-—. ————————————————————————.^_-^-_—--___-^_—_— 
TIDIGARE NU 
BETECKNING Särskilda program Det europeiska programmet för 
återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika 
MÅLSÄTTNING Hjälp till Deltagande i återuppbyggnaden och 
apartheidoffer utvecklingen av landet 
FÖRHANDLINGS- Icke-statliga Den nationella enhetsregeringen 
PARTNER organisationer 
GENOMFÖRAND Icke-statliga Den nationella enhetsregeringen, icke-
E-ORGAN organisationer stadiga organisationer och den privata 
sektorn 
TYP Stort antal projekt Ett begränsat antal enhetliga program 
OMRÅDEN/ Utbildning, Områden/sektorer som är ett resultat av 
SEKTORER landsbygdsutvecklin diskussionerna med regeringen och som 
g, lokala nämns i avsiktsförklaringen om det 
sammanslutningar, europeiska programmet för återuppbyggnad 
god förvaltning av och utveckling i Sydafrika för 1995: 
offentliga utbildning 
angelägenheter och hälsa 
demokratisering. landsbygdsutveckling 
utveckling av utveckling i städer 
mikroföretag ekonomiskt samarbete, främjande av handel 
och investeringar, stöd till små, medelstora 
och mikroföretag 
god föi^altning av offentliga angelägenheter 
och demokratisering 
Förordning nummer 2259/96 om utvecklingssamarbete med Sydafrika antogs den 
22 november 1996 och trädde i kraft den 1 december 1996. Denna förordning utgör den 
rättsliga grunden för budgetpost B7-5070 (från och med 1996 B7-3200). 
De förhandlingar som för närvarande förs av kommissionen i syfte att ingå ett långsiktigt 
avtal mellan Europeiska unionen och Sydafrika samt utvecklingen av den politiska 
situationen i landet, inverkar på det sätt som europeiska programmet för återuppbyggnad 
och utveckling i Sydafrika genomförs på. EU:s utvecklingssamarbete med Sydafrika 
fortsätter att utvecklas mot en anpassning till de prioriteter som fastställts av den 
sydafrikanska regeringen och som förhandlats fram med kommissionen. 
32 
2.7.2. Särskilda målsättningar 
Det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika för 1995 
utarbetades i nära samarbete med den nationella regeringen. Man övergav en punktuell 
modell baserad projektvis till förmån för en global programbaserad metod. Detta gjorde 
det möjligt att minska antalet åtgärder per år och utöva en mer noggrannare kontroll av 
projektens fortskridande. 
Kommissionen har tillsammans med den sydafrikanska regeringen fastställt vilka sektorer 
de tillgängliga medlen för det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling 
i Sydafrika för 1995 (125 miljoner ecu) skall tilldelas. Kommissionens part i detta 
avseende har varit ministern med ansvar för programmet för återuppbyggnad och 
utveckling, Jay Naidoo, som utsetts av regeringen för att samordna Europeiska unionens 
bistånd. I maj 1995 undertecknade Joäo de Deus Pinheiro och Jay Naidoo den 
avsiktsförklaring som förtecknar de huvudsakliga biståndssektorerna (se tabellen ovan). 
Fram till parlamentsvalen 1994 agerade kommissionen genom de icke-statliga 
organisationerna och särskilt genomförandet hade överförts till följande "traditionella" 
sydafrikanska partner: 
* 
South African Council of Churches (SACC) 
Southern African Catholic Bishops Conference (SACBC) 
Kagiso Trust 
Fackföreningar 
Europeiska kommissionens delegation i Sydafrika (som upprättades i början av 1994) 
inledde därefter gradvis sitt samarbete med den nya regeringen samtidigt som man 
fortsatte att förmedla en del av betalningarna via de icke-statliga organisationerna. 1995 
avsattes 48,57 miljoner ecu under budgetartikel B7-320 (Europeiska programmet för 
återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika) för de icke-statliga organisationernas projekt. 
I detta sammanhang bör nämnas att 15 miljoner ecu har anslagits av det europeiska 
programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika i stöd till de icke-statliga 
organisationerna via Transitional National Development Trust (TNDT). Detta organ 
upprättades i oktober 1995 för att säkerställa att givarna fortsatte sitt finansieringsstöd till 
de icke-statliga organisationerna tills det officiella upprättandet av National Development 
Agency (det nationella utvecklingsorganet) som bildades genom sammanslagningen av 
Kagiso Trust och Indépendant Development Trust. TNDT skall vara det förmedlande 
ledet för de icke-statliga organisationernas projekt och vara fristående från regeringen 
även om fonden för programmet för återuppbyggnad och utveckling skall ge denna ett 
finansiellt regeringsbidrag på 50 miljoner rand (cirka 10 miljoner ecu) utöver de 15 
miljoner ecu från det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i 
Sydafrika. 
Även om det har ingåtts finansieringsavtal med den sydafrikanska regeringen för projekt 
såsom pilotprogrammet för jordreformen (95/3), utvecklingsprogrammet för 
33 
vattenförsörjning till den östra Kapprovinsen (95/4) och utvecklingsprogrammet för 
mikroföretag (95/6), kommer stora delar av dessa projekt att genomföras av de icke­
statliga organisationerna. 
Vad gäller program för de mänskliga rättigheterna har president Nelson Mandela och 
Joäo de Deus Pinheiro undertecknat finansieringsavtalet som dock skall genomföras 
uteslutande av de icke-statliga organisationerna. 
Genomförandet av det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i 
Sydafrika 1995 kännetecknades av en nedskärning av antalet godkända program enligt 
artikel B7-320 (18 program 1995 jämfört med 90 under 1994) och av enhetligheten 
mellan dessa program och regeringens insatser. 
De godkända programmen fördelade sig 1995 på följande sektorer: 
i i i i iiBeaaaMBDogaBBanPBHBBapBBBBBaBBBaBBBBBBBPBBaaBaBBaanaBnBBBBBBBtaBBaBainanBaaBtaaa^aaaBB aasaBaaBBBBBaBaaosa•aaDBBBBaaEnnBBaBBaaaE3>BsaaESE=c=== 
SEKTOR Antal milj. ecu 
projekt 
Utbildning 2 2,96 
Hälsa 4 19,84 
Landsbygdsutveckling 4 34,60 
Utveckling i städer 1 5,90 
God förvaltning av offentliga angelägenheter 2 15,00 
Den privata sektorn 1 11,00 
Annat (utveckling av lokala förvaltningar, 4 33,82 
mikroprojekt) 
TOTALT 18 123,12 
2.7.3. Slutsatser 
1995 var det år som kännetecknades av att man övergick från att genomföra många 
projekt inom ramen för icke-statliga organisationer under budgetartikel B7-320 till en 
dialog om utvecklingspolitik mellan kommissionen och den sydafrikanska regeringen 
som enda "förhandlingspartner" vilket innebar att finansieringen bara avsåg ett litet 
antal sammanhängande program som prioriterades av regeringen. Dessa program 
genomförs av de offentliga myndigheterna (på central, provinsiell och lokal nivå), icke­
statliga organisationerna och den privata sektorn. 
Denna metod skall bör tillämpas under de kommande åren (1996-1999). 
34 
De pågående förhandlingarna mellan Europeiska unionen och Sydafrika och 
godkännandet av den rättsliga grunden sammanför de två genomförandeförfarandena 
för budgetartikel B7-320 med de förfaranden som godkänts i andra utvecklingsländer, 
särskilt i AVS-staterna. 
2.8. Rehabiliteringsprogram i södra Afrika 
(budgetartikel B7-321) 
I juni 1988 upprättade gemenskapen en särskild budgetpunkt (B7-9531) till stöd för 
befolkningsgrupperna i frontlinjestaterna och SADC (Southern Africa Development 
Community) som var allvarligt drabbade av krigen och destabiliseringsaktionerna i 
området. 
Med hänsyn till utvecklingen av situationen i södra Afrika heter denna budgetpunkt 
från och med 1993 B7-5071 och har inriktats på stöd till rehabiliteringsprogram i 
området i ett perspektiv att också bidra till den pågående demokratiseringsprocessen i 
södra Afrika. 
Budgetmyndigheten har för räkenskapsåret 1995 beviljat åtagandebemyndiganden på 15 
miljoner ecu (betalningsbemyndiganden på 12 miljoner ecu) under budgetpost B7-5071 
(från och med 1996 budgetartikel B7-321) för att behålla kommissionens 
insatsmöjligheter i de pågående rehabiliteringsprogrammen och de som är under 
planering i södra Afrika och särskilt i Angola och Moçambique. 1995 finansierades 30 
projekt till ett totalbelopp av 15 miljoner ecu. Nästan alla godkända projekt 
finansierades i sin helhet av Europeiska kommissionen. 
Rehabilitering och återuppbyggnad av basinfrastrukturer har särskilt prioriterats 
(90,4% av anslagen) för att möjliggöra för flyktingar, tvångsförflyttade och 
hemförlovade personer att flytta tillbaka till sina ursprungsområden samt för att 
integrera hela befolkningen i ett normalt civilt liv. Den sociala rehabiliteringen har via 
7 projekt till ett totalbelopp på 2 457 640 ecu, inriktats på en förstärkning av stödet till 
kvinnor, barn och de mest sårbara befolkningsgrupperna. 
De fyra målsektorerna är följande: 
Rehabilitering av hälsovårdsinfrasturkturen. 
Rehabilitering av den sociala infrastrukturen och utbildningsinfrastrukturen. 
Rehabilitering av de produktiva infrastrukturerna på landsbygden. 
Informations- och dokumentationsprogram. 
35 
Fördelningen på insatsområden: 
ANSLAGENS FÖRDELNING PÅ INSATSOMRÅDEN 
1. REHABILITERING 
- Hälsovårdsinfrastr. 
- Social rehabilitering 
- Utbildningsinfrastr. 
- Jordbruks-/fiskeriinfrastr. 
2. INFORMATION/DOKUMENT. 
3. UTBILDNING I EUROPA 
4. MIKROREHABILITERINGS­
PROJEKT 
Totalt 1995 Antal projekt 
27 
9 
7 
6 
5 
1 
1 
1 
30 ecu 
13 569 000 
5 255 700 
2 457 640 
2 770 710 
3 084 950 
400 000 
31000 
1 000 000 
15 000 000 % 
90,4 
35,0 
16,4 
18,5 
20,5 
2,7 
0,2 
6,7 
100 
Vad gäller anslagens fördelning på mottagarländer har gemenskapens finansiella bidrag 
precis som tidigare år riktats mot prioriterade rehabiliteringsprojekt i de två mållinjerna 
Angola och Moçambique med mer än 78% av de totala tillgängliga finansiella anslagen 
för 1995 fördelade på totalt 22 projekt (73%). Rehabiliteringsåtgärderna på 
hälsovårdsområdet och det sociala området utgör den största delen av de finansierade 
projekten i dessa två länder där det fortfarande finns risker för osäkerhet och 
instabilitet. 
Fördelning på mottagarländer: 
Mottagarland 
ANGOLA 
MOÇAMBIQUE 
LESOTHIER 
NAMIBIA 
ZIMBABWE 
TANZANIA 
Utbildning i Europa 
Konferenser/seminarier 
Totalt 1995 Antal projekt 
12 
10 
1 
2 
2 
1 
1 
1 
30 ecu 
6 844 700 
4 889 290 
474 000 
1 312 300 
328 000 
720 710 
31000 
400 000 
15 000 000 % 
45,6 
32,6 
3,2 
8,7 
2,2 
4,8 
0,2 
2,7 
100 
36 
De organ som genomför dessa program och som har fått finansiellt stöd från budgetpost 
B7-5071 under 1995 har särskilt varit europeiska icke-statliga orgamsationer med 
92,6% av de beviljade anslagen, dvs. 13 900 000 ecu till totalt 28 projekt. 
37 
Fördelning på genomförandeorgan: 
Genomförandeorgan 
Europeiska icke-statliga 
organisationer 
Delegationen i Moçambique 
Lokala icke-statliga organisationer 
Totalt 1995 Antal projekt 
28 
Ka) 
1 
30 ecu 
13 900 000 
1000 000 
100 000 
15 000 000 % 
92,6 
6,7 
0,7 
100 
(a) Ett program (QDF - Quick Disbursement Fund) som förvaltas direkt av EG-
delegationen i Moçambique för finansiering av små rehabiliteringsåtgärder som 
genomförs av lokala icke-statliga organisationer. 
Fördelning på genomförandeorgan efter ursprungsland är följande: 
Genomförandeorganets ursprungsland 
Italien 
Storbritannien 
Portugal 
Frankrike 
Belgien 
Tyskland 
Nederländerna 
Österrike 
Zimbabwe 
Delegationen i Moçambique 
Totalt 1995 Antal projekt 
14 
3 
4 
1 
1 
3 
1 
1 
1 
1 
30 ecu 
6 719 000 
757 000 
2 313 000 
792 000 
844 000 
1 305 000 
400 000 
770 000 
100 000 
1000 000 
15 000 000 % 
44,8 
5,0 
15,4 
5,3 
5,6 
8,7 
2,7 
5,1 
0,7 
6,7 . 
100 
2.9. Gemenskapsstöd till icke-statliga organisationers insatser i Vietnam (budgetpost 
B7-6QQ4) 
Denna budgetpunkt upprättades 1991 i syfte att stödja utvecklingen av vietnamesiska 
befolkningsgrupper genom icke-statliga organisationers insatser. 1995 anslogs 2 
miljoner ecu till denna budgetpost vilket möjliggjorde finansieringen av sju projekt som 
genomfördes av icke-statliga organisationer. De områden som berörs av dessa projekt 
är typiska för denna budgetpunkts särskilda inriktning, nämligen landsbygdsutveckling, 
sociala åtgärder i stads- och landsbygdsmiljö (primär hälsovård, bekämpning av 
undernäring, etc.) 
38 
2.10. Gemenskapsstöd till de icke-statliga organisationernas insatser i Kambodja (B7-
6005) 
Denna budgetpost upprättades 1991 i syfte att hjälpa de kambodjanska 
befolkningsgrupperna via de icke-statliga organisationernas insatser. 
1995 anslogs 1 miljon ecu till denna budgetpost vilket gjorde det möjligt att finansiera 
tre insatser på hälsovårdsområdet. 
Programmen förlöper enligt planerna. 
2.11. Decentraliserat samarbete (budgetpost B7-643Q) 
2.11.1.Sammanfattning av uppgifterna i den decentraliserade samarbetssektorn 
Det decentraliserade samarbetet blir gradvis en fullt berättigad del av gemenskapens 
biståndspolitik. Dessa principer bekräftades eller fördjupades särskilt under översynen 
av den fjärde Lomékonventionen och vid inledandet av den nya dialogen i 
Medelhavsområdet. I Latinamerika och Asien går flera nya och uppmuntrande inititativ 
i samma riktning. 
Denna utvecklingsmodell och den gemenskapspolitik som är under utarbetande, möter 
ett ökat intresse hos de bilaterala och multilaterala långivarna och särskilt hos 
långivarna från medlemsstaterna. Den betydelse som detta område har fått i det 
partnerskap som upprättades med USAID efter toppmötet i Madrid vittnar också om 
detta. 
Genomförandet av denna politik förutsätter en kontinuerlig och kraftig insats på EG-
nivå för att få fart på dialogen med det civila samhällets aktörer, mobilisera energi och 
därefter differentiera, följa och dra nytta av de försök som genomförts inom ramen för 
de offentliga anslagen till exempel under budgetpost B7-6430. Detta leder till en 
tredubbel uppgift: 
Informera, skapa kunskaper hos och mobilisera berörda miljöer (nätverk av 
icke-statliga organisationer, lokala myndigheter, NGO-nätverk, lokala myndigheter, 
förvärvslivet, ...) men även myndigheter i tredje land och EG:s geografiska 
tjänstegrenar samt medlemsstaterna. 
Tekniskt och metodiskt bistånd till identifiering och förundersökning av 
decentraliserade samarbetsprogram som finansieras av offentliga medel och under 
budgetpost B7-6430 (denna förvaltas helt av GD VIII/B/2). 
Slutligen, undersökning och utvärdering/kapitalisering av långivarnas och 
medlemsstaternas åtgärder på detta område. 
39 
Inom varje område kan man notera några åtgärder och mest utmärkande fakta för 1995: 
Information, mobilisering: förberedande av seminarier och möten i Europa med 
de viktigaste decentraliserade grupperna av aktörer (seminarier i Bryssel och 
Maastricht, IULA-kongress, Europa/Maghreb-möten, ...), möten i tredje land med 
nationella ansvariga tjänstemän och med delegationerna (Marocko, Tunisien, Senegal, 
Haiti, Västindien), inspelning av en videofilm om det decentraliserade samarbetet, 
avsluta diskussioner i olika forum om rådets rapport om det decentraliserade 
samarbetet. 
Tekniska och metodiska insatser: I AVS-länderna - stöd till förberedande av åtta 
decentraliserade samarbetsprogram inom ramen för EUF (Madagaskar, Zambia, 
Ghana, Niger, Haiti, Burkina Faso, Nigeria, Jamaica), deltagande i programmeringen 
av den åttonde utvecklingsfonden. I Medelhavsområdet - förberedande av "MED-
sammanslutningar" och av decentraliserade program i Marocko. 
Färdigställande av undervisningsmaterial om den decentraliserade 
samarbetsmetoden. 
Undersökning/kapitalisering: Olika möten med kolleger i medlemsstaterna 
(Italien, Spanien, Frankrike, Storbritannien) samt inititiativ i samarbete med UNDP 
(seminarium om lokala myndigheters förvaltningsmetoder) och USAID. 
De prioriterade målen för användning av budgetpost B7-6430 härrör från ovanstående 
riktlinjer. Budgetpost B7-6430 är inriktad på att främja och mobilisera för att 
säkerställa särskilt fördjupningen och framgången med det decentraliserade samarbetet i 
de officiella programmen. Man prioriterar åtgärder i tidiga led (mobilisering, 
institutionell förstärkning, kapacitetsutveckling) eller projekt och program som har ett 
värde som pilot- eller demonstrationsprojekt (beroende på involverade partnerskap, 
tillämpad metod, område, osv.). 
2.11.2. 1995 års resultat av budgetpost B7-6430 
Fakta och siffror; 
Samlat resultat: Genomförande av 24 åtgärder 
EG-åtaganden: 4 998 786 ecu 
Totalbelopp: 12 750 100 ecu 
Samfinansieringsprocent: 39% 
Fördelning efter partnerskapets art: 
Med icke-statliga organisationer och 
sammanslutningar i Nord: 34% 
Med icke-statliga organisationer och 
sammanslutningar i Syd: 13% 
40 
Fördelning på projekttyper: 
Fördelning på regioner: Med lokala myndigheter och icke­
statliga organisationer: 24% 
Med lokala myndigheter: 29% 
Information, främjande, studier: 4% 
Institutionell förstärkning, 
kapacitetsutveckling: 41% 
Pilotprogram och pilotprojekt: 55% 
AVS: 63% 
Medelhavsområdet: 14% 
Latinamerika: 18% 
Asien: 4% 
Alla länder: 1% 
De viktigaste utvecklingstendenserna 1995 
Det skall särskilt nämnas: 
En markant centrering på två regioner där det decentraliserad samarbetet har en 
framträdande plats i riktlinjerna för det officiella samarbetet: AVS-staterna eftersom 
det decentraliserade biståndet fått en större plats i förberedelserna av den åttonde EUF, 
och i Medelhavsområdet inom ramen för förberedelserna av MEDA och dialogen med 
det civila samhället som inleddes under Barcelona-konferensen. De åtgärder som fått 
stöd från budgetpost B7-5077 i dessa regioner syftar huvudsakligen till att bättre 
förbereda genomförandet av de decentraliserade samarbetsprogrammen via 
motsvarande offentliga anslag. 
Prioriteringen av tidigare åtgärder, dvs. institutionell förstärkning och 
utveckling av insatskapacitet bland en rad lokala aktörer, nätverk av icke-statliga 
organisationer (Egypten, ...), lantbruksförbund och lantbruksfackföreningar 
(Zimbabwe...) och sammanslutningar av lokala myndigheter (Chile...). Detta är 
nämligen en nödvändig förutsättning för att kunna bygga upp konsekventa och verkligt 
decentraliserade program, särskilt när de finansieras av offentliga anslag. 
De flesta av de åtgärder som finansieras av budgetposten decentraliserat 
samarbete (66%) involverar icke-statliga organisationer från nord eller grundar sig på 
partnerskap mellan icke-statliga organisationer Nord/Syd eller mellan icke-statliga 
organisationer från nord och lokala myndigheter. Ett enda projekt har avtalats direkt 
med en sammanslutning av lokala kommuner i Latinamerika. 
Inom ramen för detta ges särskild uppmärksamhet till den regionala 
nätverksmodell Nord/Syd- och Syd/Syd av decentraliserade aktörer som främjar 
handel, erfarenhetsutbyte och utbildning. Dessa nätverk syftar också till att främja 
dialogen mellan alla grupper av aktörer (lokala myndigheter, befolkningsgrupper, 
41 
föreningskretsar och privata sammanslutningar...). Detta är fallet i Väst- och 
Centralafrika med "det kommunala utvecklingsprogrammet", i östra och södra Afrika 
med ett regionalt program för decentraliserat samarbete mellan kommuner (omfattar i 
en första omgång Botswana, Malawi och Uganda) och i Palestina med 
"stödprogrammet för lokal demokrati". 
Två framträdande problem: Det ena hänger samman med de lokala 
förvaltningarna, decentraliseringen i riktning mot de lokala myndigheterna och den 
lokala utvecklingskapaciteten, särskilt i stadsmiljö (utöver ovannämnda nätverk berör 
detta åtgärder i Chile, Brasilien, Ecuador och Indien). Det andra problemet berör i 
större utsträckning gräsrotsorganisationerna och ett större deltagande av befolkningarna 
i utvecklingsågärderna (t.ex. i Haiti, Peru, Ecuador, Zambia...). 
2.11.3. Perspektiv för 1996 
Perioden 1992-1995 har lett till många erfarenheter, omfattande aktiviteter och idéer 
som gradvis borde utvidgas och integreras i en decentraliserad samarbetspolitik på 
gemenskapsnivå. Grundvalen för denna politik framställs i kommissionens rapport till 
rådet om det decentraliserade samarbetet och det skall utarbetas detaljerade förslag 
härom för att säkerställa en större enhetlighet och läsbarhet. 
Insatsen för att uppnå dessa mål skall efter planen fortsätta 1996. 
42 
TABELL I 
ÖVERSIKT AV UTVECKLINGSPROJEKT 
SOM SAMFINANSIERATS AV EG UNDER PERIODEN 1976-1995 
FÖRDELADE PÅ MOTTAGARLÄNDER 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
AFGHANISTAN 
AFRIQUE SUB SAHARIENNE 
ALGÉRIE 
ANGOLA 
ANTIGUA-BARBUDA 
ANTILLES NÉERLANDAISES 
ARGENTINE 
BANGLADESH 
BARBADES 
BELIZE 
BÉNIN 
BHOUTAN 
BOLIVIE 
BOTSWANA 
BRÉSIL 
BURKINA FASO 
BURUNDI 
CAMBODGE (KAMPUCHEA) 
CAMEROUN 
CAP VERT 
CARAÏBES 
CENTRAFRIQUE 
CHILI 
CHINE 
CHYPRE 
COLOMBIE 
COMORES 
CONGO 
COREE DU SUD 
COSTA RICA 
COTE D'IVOIRE 
CUBA 
DJIBOUTI 
DOMINIQUE 
EGYPTE 
EL SALVADOR 
EQUATEUR 
ERITHREE 
ETHIOPIE 
FIDJI 
GABON 
GAMBIE 
GHANA 36 
15 
79 
97 
8 
1 
334 
320 
17 
44 
136 
16 
718 
37 
1430 
858 
78 
213 
298 
111 
15 
111 
697 
55 
2 
303 
16 
43 
20 
65 
106 
74 
10 
44 
80 
359 
398 
43 
447 
16 
11 
99 
151 2.485.675 
1.847.521 
2.741.574 
3.282.301 
285.189 
59.226 
15.925.906 
18.089.118 
681.358 
1.472.026 
4.218.914 
291.890 
37.321.191 
3.741.853 
76.199.704 
27.965.427 
5.821.052 
18.476.461 
11.781.015 
5.424.744 
1.128.095 
6.956.576 
33.494.590 
3.946.207 
57.584 
14.174.182 
733.574 
1.589.726 
984.521 
2.778.251 
4.826.439 
5.894.073 
628.658 
1.137.372 
4.911.865 
13.166.094 
19.515.563 
4.368.588 
32.232.782 
890.570 
512.930 
2.323.036 
6.843.753 
42 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
GRENADE 
GUATEMALA 
GUINÉE 
GUINÉE BISSAU 
GUINÉE ÉQUATORIALE 
GUYANE (ETAT) 
HAÏTI 
HONDURAS 
HONG KONG 
ÎLES COOK 
INDE 
INDONÉSIE 
IRAK 
ISRAËL 
JAMAÏQUE 
JORDANIE 
KENYA 
KIRIBATI 
LAOS 
LESOTHO 
LIBAN 
LIBERIA 
MADAGASCAR 
MALAISIE 
MALAWI 
MALDIVES 
MALI 
MAROC 
MAURICE 
MAURITANIE 
MEXIQUE 
MONGOLIE 
MONTSERRAT 
MOZAMBIQUE 
MYANMAR (BIRMANIE) " 
NAMIBIE 
NÉPAL 
NICARAGUA 
NIGER 
NIGERIA 
OUGANDA 
PAKISTAN 
PANAMA 
PAPOUASIE NELLE GUINÉE 
PARAGUAY 
PÉROU 
PHILIPPINES 25 
268 
56 
144 
18 
18 
332 
120 
10 
1 
1944 
145 
16 
11 
57 
26 
512 
2 
101 
75 
252 
22 
193 
18 
128 
2 
444 
41 
36 
73 
199 
3 
2 
378 
7 
134 
83 
864 
93 
91 
287 
159 
29 
43 
109 
847 
533 927.505 
11.826.636 
5.269.537 
8.528.324 
1.086.502 
1.070.943 
18.306.995 
3.270.914 
97.737 
8.124 
67.996.992 
5.716.855 
603.104 
1.488.872 
2.614.689 
3.047.757 
26.186.319 
13.279 
4.521.069 
2.247.927 
18.465.122 
848.246 
11.593.211 
398.003 
7.728.015 
760.277 
19.753.027 
2.999.184 
1.066.121 
4.383.289 
11.957.138 
863.160 
21.438 
16.596.458 
249.054 
8.531.717 
4.016.961 
43.670.168 
5.495.533 
3.257.988 
17.061.362 
4.314.158 
1.325.969 
906.965 
5.200.636 
44.914.528 
28.215.549 
4v 
Nombre 
d'actions Contribution de la CE en 
ECU 
RÉGION AFRIQUE AUSTRALE 
RÉGION AFRIQUE CENTRALE 
RÉGION AFRIQUE DE L'EST 
RÉGION AFRIQUE OCCIDENTALE 
RÉGION AFRIQUE SAHELIENNE 
RÉGION AMÉRIQUE CENTRALE 
RÉGION AMÉRIQUE DU SUD 
RÉGION ASIE 
RÉGION CORNE DE l'AFRIQUE 
RÉGION D'AFRIQUE 
RÉGION MÉDITERRANÉE 
RÉGION PACIFIQUE 
RÉPUBLIQUE DOMINICAINE 
RWANDA 
SAINT VINCENT & GRENADINES 
SAINTE LUCIE 
SALOMON 
SAMOA OCCIDENTAL 
SAO TOME & PRINCIPE 
SÉNÉGAL 
SEYCHELLES 
SIERRA LEONE 
SOMALIE 
SOUDAN 
SRI LANKA 
SURINAME 
SWAZILAND 
SYRIE 
TADJIKISTAN 
TANZANIE 
TCHAD 
THAÏLANDE 
TOGO 
TONGA 
TOUS PAYS' 
TRINITÉ & TOBAGO 
TUNISIE 
TUVALU 
URUGUAY 
VANUATU 
VENEZUELA 
VIETNAM 
WEST BANK & GAZA 
YÉMEN NORD & YÉMEN SUD 
ZAÏRE 
ZAMBIE 
ZIMBABWE 
TOTAL 78 
1 
7 
15 
15 
5 
9 
9 
1 
2 
1 
10 
161 
416 
6 
8 
18 
4 
12 
470 
4 
123 
64 
154 
231 
8 
27 
7 
2 
551 
200 
169 
113 
3 
39 
14 
61 
1 
225 
6 
63 
217 
276 
36 
780 
153 
348 
22.085 1.411.768 
4.000 
918.216 
1.314.376 
1.435.409 
1.027.018 
1.837.147 
512.934 
15.000 
21.031 
396.284 
1.401.411 
8.240.018 
15.798.592 
56.272 
287.716 
937.338 
285.289 
2.281.742 
18.025.472 
113.827 
3.657.088 
5.558.999 
10.096.096 
7.459.197 
170.261 
1.841.364 
387.202 
10.701 
23.855.937 
8.965.265 
10.375.777 
4.824.754 
128.990 
2.849.704 
885.777 
3.199.384 
6.127 
11.989.899 
390.075 
5.117.595 
10.443.042 
19.595.028 
2.727.733 
29.564.955 
7.171.282 
17.824.178 
1076.048.702 
te 
TABELL II 
FÖRDELNING MELLAN MEDLEMSSTATER AV GEMENSKAPSMEDEL SOM BEVILJATS UNDER PERIODEN 1976-1995 
NATIONALITÉ 
CONTRACTANT 
Autriche 
Belgique 
Consortium 
Danemark 
Finlande 
France 
Allemagne . 
Grèce 
Irlande 
Italie 
Luxembourg 
Pays Bas 
Portugal 
Espagne 
Suède 
Royaume Uni 
TOTAL. Actions de développement 
dans les PVD 
Nbre 
d'Acti 
ons 
12 
991 
103 
11.0 
2 
1104 
1031 
27 
289 
922 
221 
410 
35 
284 
0 
1240 
6781 Contribution CE 
en ECU 
1.885.866 
141.003.022 
66.669.243 
16.985.698 
489.925 
159.710.791 
179.774.034 
4.313.623 
25.343.654 
160.529.541 
13 .412.294 
58.887.568 
5.633.757 
60.681.216 
0 
180.728.670 
1.076.048.702 en % 
0,18 
13 ,10 
6,20 
1,58 
0, 05 
14,84 
16,: 71 
0,40 
2,36 
14,92 
1,25 
5,47 
0,52 
5,64 
0,00 
16', 80 
100 % Actions de sensibilisation de 
1'opinion publique européenne 
Nbre d' 
Actions . 
5. 
191 
15 
48 
0 
222 
198 
16 
56 
191 • 
9 
172 
28 
91 
1 
277 
1520 Contribution CE 
en ECU 
332.790 
12.313.844 
4.698.214 
3.818.928 
0 
12.647.499 
16.359.180 
1.559.999 
3.274.037 
14.928.. 936 
299.395 
12.958.242 
2.357.523 
6.340.204 
56.145 
20.478.085 
112.423.021 en % 
0,30 
10,95 
4,18 
3,40 
11,25 
14,55 
1,39 
2,91 
13,28 
0,27 
11,53 
2,10 
5,64 
0,05 
0, 05 
18,22 
100 % TOTAL 
Nbre d' 
Actions 
17 
1182 
118 
158 
2 
1326 
1229 
43 
-345 
1113 
230 
582 
63 
375 
1 
1517 
8301 Contribution CE 
en ECU 
2.218.656 
153.316.866 
71.367.457 
20.804.626 
489.925 
172.358.290 
196.133.214 
5.873.622 
28.617.691 
175.458.277 
13.711.689 
71.845.810 
7.991.280 
67.021.420 
56.145 
201.206.755 
1.188.471.723 en % 
0,19 
12,90 
6,00 
1,75 
0,04 
14,50 
16,50 
0,49 
2,41 
14,76 
1,15 
6,05 
0,67 
5,64 
0,00 
16,93 
100 % 
TABELL ra 
FÖRDELNING MELLAN MEDLEMSSTATER AV GEMENSKAPSMEDEL SOM BEVDLJATS 1995 
États 
membres 
Autriche 
Belgique 
Consortium 
Danemark 
Finlande 
France 
Allemagne 
Grèce 
Irlande 
Italie 
Luxembourg 
Pays-Bas 
Portugal 
Espagne 
Suède 
Royaume Uni 
TOTAL . Actions de développement 
dans les PVD 
Nbre d' 
Actions 
12 
55 
27 
3 
2 
91 
115 
4 
15 
86 
23 
29 
5 
31 
0 
103 
601 Contribution CE-
en-ECU 
1.885.866 
11.636.201 
16.878.951 
1.027.486 
489.925 
18.880.856 
23.797.637 
445.593 
3.155.346 
19.618.063 
1.680.633 
6.642.062 
1.048.520 
7.929.794 
0 
24.781.046 
139.897.979 en % 
1,35 
8,32 
12,07 
0,73 
0,35 
13,50 
17,01 
0,32 
2,26 
14,02 
1,20 
4,75 
0,75 
5,67 
0,00 
17,71 
100 % Actions de sensibilisation de 
l'opinion publique européenne 
Nbre d' 
Actions 
5 
22 
1 
5 
0 
15 
27 
3 
8 
31 
1 
17 
3 
14 
1 
22 
175 Contribution CE 
en ECU 
332.790 
1.919.238 
239.608 
564.140 
0 
1.477.307 
2.887.698 
213.342 
673.684 
2.141.201 
74.184 
1.636.639 
336.977 
1.254.213 
56.145 
2.265.423 
16.072.589 en % 
2,07 
11,94 
1,49 
3,51 
0,00 
9,19 
17,97 
1,33 
4,19 
13,32 
0,46 
10,18 
2,10 
7,80 
0,35 
14,09 
100 % TOTAL 
Nbre d' 
Actions 
17 
77 
28 
8 
2 
106 
142 
7 
23 
117 
24 
46 
8 
45 
1 
125 
776 Contribution CE 
en ECU 
2.218.656 
13.555.439 
17.118.559 
1.591.626 
489.925 
20.358.163 
26.685.335 
658.935 
3.829.030 
21.759.264 
1.754.817 
8.278.701 
1.385.497 
9.184.007 
56.145 
27.046.469 
155.970.568 
(*) en % 
1,42 
8,69 
10,98 
1,02 
0,31 
13,05 
17,11 
0,42 
2,45 
13,95 
1,13 
5,31 
0,89 
5,89 
0,04 
17,34 
100 % 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 427 slutlig 
DOKUMENT 
SV 11 01 
Katalognummer : CB-CO-97-431-SV-C 
ISBN 92-78-23827-9 
Byrån loi* europeiska gemenskapernas offieiella publikationer 
1,-2985 Luxemburg 
<tf