Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3254/91 om förbud mot användning av rävsax inom gemenskapen, samt mot införsel av skinn och varor som tillverkats av delar från vissa vilda djurarter med ursprung i länder där man använder rävsax, eller där djur fångas på ett sätt som inte motsvarar internationella normer för humana fångstmetoder" () (96/C 212/11)

Den 2 februari 1996 beslutade rådet att, i enlighet med artikel 130s i Romfördraget, rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, som varit ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 7 maj 1996. Föredragande var Giacomina Cassina.

Ekonomiska och sociala kommittén antog följande yttrande den 29 maj 1996 vid sin 336:e plenarsession den 29-30 maj 1996 (sammanträdet den 29 maj 1996), med 109 röster för, 5 mot och 4 nedlagda.

1. Bakgrund

1.1. Med detta förslag till förordning avser rådet att ändra förordningen (EEG) nr 3254/91, som antogs av rådet den 4 november 1991. Kommittén avgav sitt yttrande i frågan den 26 april 1990 ().

1.2. Artikel 3 i den förordningen förbjöd import av varorna i fråga (skinn och varor som tillverkats av 13 djur som förtecknas i bilagan) från tredje land som inte anpassat sig till normerna för humana fångstmetoder.

1.3. Importförbudet åtföljdes av en en bestämmelse som skulle ge kommissionen en kontrollmöjlighet i fråga om fångstmetoderna i berörda tredje länder. Det datum när denna kontroll skulle vara fullbordad bestämdes först till 31 december 1994, men kommissionen, med förordningen (EG) nr 1771/94, tillät att det flyttades till 31 december 1995, i väntan på resultaten från standardiseringsorganisationen ISO, som skulle ge en referensram för en harmonisering av normerna.

1.4. Nu har också det andra datumet uppnåtts, alltså borde importförbudet träda i kraft.

1.5. Men kommissionen föreslår med detta ändringsförslag att innehållet ändras i artiklarna 3 och 4 av förordningen (EEG) nr 3254/91 på följande sätt:

a) I artikel 3 åtar sig kommissionen att sätta igång eller fortsätta förhandlingar med tredje land för att "uppnå ett ramavtal om humana fångstmetoder, i synnerhet för de djurarter som förtecknas i bilaga 1". Samma artikel fastslår: "Avtalet i fråga omfattar ett tidsschema för genomförandet."

b) I artikel 4 anges 31 december 1995 som nytt datum för en utvärdering av förhandlingsläget och av situationen i de länder som producerar och exporterar varorna i fråga till gemenskapen:

- Om avtalet inte uppnåtts måste kommissionen regelbundet upprätta listor på länder som inte har gjort "tillräckliga framsteg" eller förbjudit användandet av rävsax, och i och med att listan publiceras inleds importförbudet.

- Om avtalet uppnåtts måste kommissionen övervaka att det tillämpas och om tredje land inte "förpliktar sig formellt" att genomföra avtalet inom överenskommen tid eller att förbjuda användandet av rävsax, kommer en förteckning över de försumliga länderna att publiceras och importförbudet följaktligen att träda i kraft.

1.6. Kommittén har kallats att uttala sig om detta förslag.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Problemen tycks ligga på tre plan, två av normativ art och ett av kommersiell karaktär.

2.1.1. Inom den globala standardiseringsorganisationen (ISO) finns sedan en tid tillbaka en teknisk kommitté (TC191), som skulle ha kompletterat förslagen om en internationell standardisering rörande humana fångstmetoder. Men från och med september 1995 har TC191 övergått från att karakterisera rävsaxar till att upprätta normer för en försöksverksamhet med dessa. Därför är man ännu inte i stånd att hänvisa till standardnormer, utfärdade av ISO.

2.1.2. Med tanke på detta och de svårigheter som berörda tredje länder skulle kunna stöta på om importförbudet trädde i kraft, har kommissionen, tillsammans med Kanada, USA och Ryssland, bildat en "arbetsgrupp för införandet av internationella normer för humana fångstmetoder" som, enligt kommissionen, arbetar förtjänstfullt och bör komma med ett beslut under juni månad.

2.1.3. Det tredje problemplanet har sannolikt stor betydelse för dynamiken i förhandlingarna som anges i punkterna 2.1.1 och 2.1.2: gemenskapens import av varorna i fråga representerar en viktig del av pälstillverkningen, framför allt i Kanada, men även i Ryssland och USA. Ett argument som starkt förs fram av produktionsländerna är det som rör svårigheterna som importförbudet skulle skapa för urbefolkningar som ägnar sig åt jakt av pälsdjur med traditionella metoder. I det sammanhanget kan dock noteras att man i artikel 4 i ändringsförslaget tar hänsyn till urbefolkningar och undantar deras jakt från importförbudet.

2.1.4. För att ytterligare komplicera situationen, driver många berörda inom sektorn redan hypotesen att importrestriktionerna i artikel 3 är oförenliga med normerna för liberaliseringen av handelsutbytet som slås fast i ramavtalet från Uruguayrundan. De går så långt att de funderar på möjligheten att att anmäla gemenskapen för WTO.

2.1.4.1. Skälen till restriktionerna som förutses i den aktuella artikel 3 har sin grund i artikel 113 (gemenskapens handelspolitik) och i artikel 130s (miljö). Den sistnämnda artikeln måste alltid läsas tillsammans med artikel 130r som definierar de miljömässiga målsättningarna: bevarande, skydd och förbättring av miljöns kvalitet, ett aktsamt och förnuftigt användande av naturresurserna och att på ett internationellt plan främja åtgärder, ägnade att lösa miljöproblemen på regional och global nivå.

2.1.4.2. EU är därför skyldig att främja miljönormer även i internationella sammanhang och att engagera sig i grunden för en uppbyggnad av miljönormer inom WTO. Detta åliggande berör EU även i egenskap av undertecknare av Bernkonventionen.

2.2. Dessutom kan man fråga sig varför det tagit så lång tid att fastställa normerna i frågan, såväl på internationell nivå (ISO) som i samarbetet mellan produktionsländer och gemenskapen och på enskilda produktionsländers nivå. Ända sedan 1991 har de känt till rådets förordning (EEG) nr 3254/91. Följaktligen är det legitimt att också ställa sig frågan om nyttan av en ytterligare förlängning av undantagsbestämmelserna när man saknar garantier för att man kommer att nå konkreta resultat, när det gäller att fastställa själva normerna.

2.3. Med tanke på de magra och svårutvärderade resultaten av förhandlingarna inom TC191, och en fyrparti-förhandling som ännu är vag, och, vid första anblicken, oförmögen att ge garantier för resultat inom bestämd tid, uttrycker kommittén en stark oro.

2.3. 1 Inför en möjlig låsning i förhandlingarna på olika nivåer eller eller en resultatlös fortsättning, kan man rent teoretiskt tänka sig en rad uppskov som skulle kunna leda till att förordningens målsättning aldrig uppnås.

2.4. Några parlamentsledamöter, som vid plenarförsamlingen i januari motsatte sig att förslaget till ändring togs upp på dagordningen, uttalade sig mot att ge kommersiella skäl företräde framför skäl, kopplade till skydd av miljö och livsbetingelser och djurarternas bevarande.

2.5. När det gäller miljöfrågor har ESK alltid intagit en mycket balanserad hållning, och i liknade fall vägrat att ensidigt gå på djurvännernas linje utan också försökt väga in ekonomiska och kommersiella skäl.

2.6. ESK påpekar dock att ett synsätt börjar breda ut sig alltmer, där man tillbakavisar att man dödar och fångar djur för pälstillverkning och hävdar att minimikravet som man måste ställa på jägarna av pälsdjur är att fångsten och dödandet sker utan grymhet. Att få tredje land att anta denna miniminorm ingår i de värdenormer som EU bör befrämja i sina relationer med omvärlden.

2.7. Med anledning av vad som nämns ovan uttrycker kommittén sin oro över att kommissionen inte har utövat tillräckliga påtryckningar för att det utvecklas kontrollförfaranden som garanterar humana fångstmetoder och hävdar att ändringförslaget av förordning (EEG) nr 3254/91 endast kan godkännas om det kompletteras med inslag och åtaganden som är klart inriktade på att målsättningen med humana fångstmetoder uppnås.

ESK kräver särskilt:

2.7.1. Att man utarbetar en tidtabell som innebär att förhandlingarna med de berörda länderna utanför EU skall avslutas under detta år (1996).

2.7.2. Att kommissionen, inom ramen för de relationer som den har med berört tredje land, tar upp frågan om urbefolkningen som jagar enligt traditionella metoder, och också frågan om lämpligt tekniskt bistånd så att denna befolkning accepterar och utvecklar humana fångstmetoder.

2.7.3. Att man i förhandlingen med produktionsländerna inför en "insynsklausul" till gagn för konsumenterna, som säger att importerade skinn- och pälsvaror skall åtföljas av en deklaration som anger hur djuret fångats och/eller dödats, och också var det fångats eller fötts upp.

2.7.4. Att kommissionen på ett mer allmänt plan förbinder sig att ändra existerande avtal med tredje land och att förhandla om kommande avtal samt införa en gemensam åtagande- och samarbetsklausul för att främja naturskydd.

2.7.5. Att kommittén inom kort färdigställer ett meddelande rörande de strategier som EU borde utveckla inom ramen för WTO så att de bestämmelser, som skyddar miljö och hälsa med avseende på import av varor, åtföljs av ett parallellskydd av miljön i produktionsländerna.

3. Särskilda synpunkter

3.1. Vad beträffar rubriken kan man notera att uttrycket, som finns på många språk, och som hänvisar till "humana" metoder att fånga och döda är helt olämpligt: om vi tillskriver djuren samma känslighet som vår egen, kan inte något slags dödade och fångande anses humant. Om vi däremot refererar till det lidande, som vi kan tänka oss att djuren utsätts för när de fångas eller dödas, är uttrycket "utan grymhet" utan tvivel att föredra.

3.2. Artikel 3

Man måste precisera ett datum före vilket kommissionen åtar sig att komma med ett förhandlingsresultat.

ESK anmodar kommissionen att se till att de administrativa arrangemangen kring genomförandet av förordningen uppfyller alla EU:s internationella förpliktelser på internationell nivå.

3.3. Artikel 4, punkt 1 - första stycket

Kommissionen måste lägga fram en rapport som informerar om resultaten (eller om ett eventuellt misslyckande) inom en månad efter det datum som satts för förhandlingarnas slutförande.

3.4. Artikel 4, punkt 1 - tredje stycket

Man måste precisera vad man menar med "regelbundet". Kommittén föreslår vartannat år.

3.5. Artikel 4, punkt 2

Se anmärkning under punkt 3.2: om kommissionen måste komma med en rapport angående förhandlingsresultaten senast en månad efter det datum som fastställts för förhandlingarnas slutförande, måste denna publiceras omedelbart (med hänsyn tagen till ev. förseningar av teknisk art som är nödvändiga för publicering i EGT).

3.6. Artikel 4, punkt 3 c)

Stryk denna klausul. Den är överflödig, eftersom den redan ingår i EU:s rådande tullbestämmelser.

Bryssel den 29 maj 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 58, 28. 2. 1996, s. 17.

() EGT nr C 168, 10. 7. 1990.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Under debatten avvisades följande ändringsförslag som fick mer än 25 % av rösterna.

Punkt 3.2

Lägg till följande till punkt 3.2:

"De saxfällor som är förbjudna bör noga definieras genom dessa standarder."

Motivering

Beslut om vad som är acceptabelt eller inte när det gäller saxfällor skall fattas på grundval av överenskomna normer. Att automatiskt förkasta alla saxfällor som inhumana är inte berättigat eftersom det underminerar själva idén om att komma överens om normer för saxfällor och sedan använda dessa för att bestämma vad som är acceptabelt.

Vadderade saxfällor används t ex ofta i Nordamerika - även för forskningsändamål. Djuren hålls fast utan att skadas och kan släppas efteråt. Sådana fällor skall inte avvisas om de används i kombination med att jägaren ofta och regelbundet kontrollerar fällorna så att stressituationen begränsas så långt som möjligt.

Saxfällor används också som en dränkningsanordning där djuret dör av drunkning och inte som ett direkt resultat av fällan. Saxfällor som används på detta sätt skall därför inte anses vara oacceptabla när de kombineras med en mekanism som omedelbart, eller så fort som möjligt, gör djuret medvetslöst. Alla andra drunkningsanordningar bör bedömas på liknande sätt.

Resultat av omröstning

För: 42, emot: 51, nedlagda: 14.