om asyl, statsgränser och utlänningar håller på att antas. Parlamentet uppmanar rådet att med stöd av
kommissionen upprätta en konkret färdplan för visumfrihet och anta stödåtgärder för att förbättra möjlig-heterna att resa för en större andel av befolkningen och särskilt de unga. Parlamentet betonar vikten avrörlighet för både den politiska och ekonomiska utvecklingen i Serbien, eftersom rörlighet ger människormöjlighet att få direkt erfarenhet av EU och underlättar Serbiens integrering i Europa. Parlamentet efterlyserett ökat deltagande i livslångt lärande och projekt för kulturellt utbyte. Rådet uppmanas att överväga attupprätta ett gemensamt system för att hantera handläggandet av viseringsansökningar på ett sådant sätt attman avlastar de hårdast belastade konsulaten och ser till att ansökningar handläggs inom rimlig tid.
42. Europaparlamentet anser att reformen av utbildningssystemet inte bara är en absolut nödvändighet,
utan även det enda sättet för Serbien att utveckla ett nytt värdesystem för de yngre generationerna inom denaktuella demokratiseringsprocessen.
43. Europaparlamentet uppmanar rådet, kommissionen och samtliga medlemsstater att göra gemen-
samma ansträngningar för att göra EU synligare i Serbien och uppmanar med kraft kommissionen att
undvika ytterligare förseningar när det gäller rekryteringen av personal till delegationskontoret, inbegripetexperter som ska förvalta medlen från instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA).
44. Europaparlamentet uppmanar utskottet för utrikesfrågor och dess underutskott för mänskliga rättig-
heter att fortsätta att noggrant följa situationen i Vojvodina, och följa upp de slutsatser som drogs i denovannämnda slutrapporten från parlamentets undersökningsuppdrag i Vojvodina.
45. Europaparlamentet uppmanar de serbiska myndigheterna att utan dröjsmål anta restitutionslagar som
överensstämmer med lagarna i andra länder, som i tillämpliga fall ger verklig ekonomisk kompensation istället för statsobligationer.
46. Europaparlamentet uppmanar de nya medlemsstaterna att spela en aktiv roll på Serbiens väg mot EU
och att låta Serbien dra nytta av deras erfarenheter av reformer.
47. Europaparlamentet uppmanar de serbiska myndigheterna att fortsätta närma sig EU:s lagstiftning och
standarder på miljöområdet och att genomföra antagen lagstiftning och se till att den efterlevs.
48. Europaparlamentet välkomnar Serbiens medlemskap i det sjunde ramprogrammet för forskning och
teknisk utveckling. Parlamentet uppmanar rådet att utöka vänortsprogrammen och programmen för teknisktbistånd, särskilt sådana som riktas mot unga.
49. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet och, för
kännedom, till kommissionen och till medlemsstaternas och Serbiens parlament och regeringar.
P6_TA(2007)0483
Förbindelserna EU –Afrika
Europaparlamentets resolution av den 25 oktober 2007 om läget i förbindelserna mellan EU och
Afrika (2007/2002(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av den förklaring och den handlingsplan som utarbetades under toppmötet Afrika –
Europa i Kairo den 3 –4 april 2000 under ledning av Afrikanska enhetsorganisationen (OAU) och EU,
— med beaktande av den strategiska plan för 2004 –2007 som Afrikanska unionens (AU) kommission lagt
fram och som antogs den 7 juli 2004 vid de afrikanska stats- och regeringschefernas tredje möte iAddis Abeba i Etiopien,16.10.2008 SV C 263 E/633 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
— med beaktande av utkastet till en gemensam EU –Afrika-strategi som godkändes av det åttonde minister-
trojkamötet mellan EU och Afrika den 15 maj 2007 i Bryssel,
— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet av den 27 juni 2007
”Från Kairo till Lissabon –Det strategiska partnerskapet mellan EU och Afrika ”(KOM(2007)0357),
— med beaktande av den gemensamma rapporten från kommissionen/rådets sekretariat av den 27 juni
2007 ”Efter Lissabon: Hur vi kan få det strategiska partnerskapet EU –Afrika att fungera ”(SEK(2007)
0856),
— med beaktande av den strategiska planen för 2006 –2010 ”One Africa, One Voice ”som Panafrikanska
parlamentet antog i november 2005,
— med beaktande av arbetsdokumentet om en gemensam vision för en AU –EU-strategi från AU:s kom-
mission,
— med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien
och Stillahavsområdet (AVS) å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstaterå andra sidan, vilket undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000 (
1), ändrat genom avtalet med änd-
ringar av partnerskapsavtalet, som undertecknades i Luxemburg den 25 juni 2005 (2) (Cotonouavtalet),
— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 av den 18 december
2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete (3) (Instrument för
utvecklingssamarbete (DCI)),
— med beaktande av kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekono-
miska och sociala kommittén av den 12 oktober 2005 ”EU:s strategi för Afrika: En pakt mellan EU
och Afrika för att påskynda Afrikas utveckling ”(KOM(2005)0489),
— med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 17 november 2005 om en utvecklingsstrategi
för Afrika (4),
— med beaktande av rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) slutsatser av den 21 –22 november
2005 om EU:s strategi för Afrika,
— med beaktande av slutsatserna från det femte ministermötet för Afrikas och EU:s trojkor i Bamako,
Mali, den 2 december 2005,
— med beaktande av dokumentet ”EU och Afrika: Mot ett strategiskt partnerskap ”som antogs av Euro-
peiska rådet vid dess möte den 15 –16 december 2005 i Bryssel,
— med beaktande av den gemensamma lägesrapporten från kommissionen och rådets generalsekretariat
till rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) om genomförandet av EU-strategin för Afrika av den12 oktober 2006,
— med beaktande av resultaten och slutsatserna från samrådet med det afrikanska civila samhällets orga-
nisationer angående AU:s och EU:s gemensamma strategi för Afrikas utveckling, som anordnades avAU:s kommission i Accra, Ghana, den 26 –28 mars 2007,
(1) EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.
(2) EUT L 209, 11.8.2005, s. 27.
(3) EUT L 378, 27.12.2006, s. 41.
(4) EUT C 280 E, 18.11.2006, s. 475.C 263 E/634 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
— med beaktande av den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas
regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utveck-lingspolitik ”Europeiskt samförstånd ”, undertecknad den 20 december 2005 (
1),
— med beaktande av de regelbundna rapporter om den mänskliga utvecklingen som FN:s utvecklings-
program (UNDP) utarbetar,
— med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 12 april 2005 om Europeiska unionens roll
när det gäller att uppnå millennieutvecklingsmålen (2) och av den 20 juni 2007 om millennieutveck-
lingsmålen i halvtid (3),
— med beaktande av kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekono-
miska och sociala kommittén av den 12 april 2005 ”Om snabbare framsteg i strävan att nå millennie-
utvecklingsmålen –Europeiska unionens bidrag ”(KOM(2005)0132),
— med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000, där världssamfundet gemensamt
fastställer kriterier för fattigdomsutrotning, de s.k. millennieutvecklingsmålen,
— med beaktande av rapporten från Internationella kommissionen om interventioner och statlig suverä-
nitet med titeln ”The Responsibility to Protect ”från december 2001,
— med beaktande av handlingsplanen från Maputo om att göra den kontinentala politiska ramen för
sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter operativ 2007 –2010, vilken antogs vid specialsessionen
av konferensen för AU-ländernas hälsoministrar den 18 –22 september 2006 i Maputo i Moçambique,
— med beaktande av kravet på påskyndade insatser för universell tillgång till hiv/aids-, tuberkulos- och
malariavård i Afrika, som antogs vid AU:s särskilda toppmöte om hiv/aids, tuberkolos och malaria den2–4 maj 2006 i Abuja i Nigeria,
— med beaktande av fjärde utvärderingsrapporten från arbetsgrupp II vid den mellanstatliga panelen för
klimatförändringar (IPCC) med titeln ”Impacts, Adaptation and Vulnerability ”,
— med beaktande av rapporten ”Millennium Ecosystem Assessment ”från 2005, om användningen och
skövlingen av en stor del av planetens naturresurser,
— med beaktande av resultatet av det offentliga samrådet om den gemensamma EU –Afrika-strategin som
anordnades av European Centre for Development Policy Management på begäran av Europeiska kom-
missionen och AU:s kommission,
— med beaktande av artiklarna 177 –181 i EG-fördraget,
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och yttrandet från utskottet för utrikes-
frågor (A6-0375/2007), och av följande skäl:
A. Det internationella planet har utvidgats i hög grad sedan 2000 genom uppkomsten av globala utma-
ningar såsom mänsklig säkerhet, migration, klimatförändringar och ökenspridning, hållbar förvaltningav kollektiva nyttigheter, kampen mot fattigdom och pandemier, inrättandet av AU samt EU:s utvidg-ning.
(1) EUT C 46, 24.2.2006, s. 1.
(2) EUT C 33 E, 9.2.2006, s. 311.
(3) Antagna texter, P6_TA(2007)0274.16.10.2008 SV C 263 E/635 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
B. Vid det femte ministermötet mellan trojkorna från Afrika och EU den 2 december 2005 i Bamako
välkomnade den afrikanska sidan 2005 års EU-strategi för Afrika. Båda sidor enades om att omvandladenna strategi till en gemensam Afrika –EU-strategi som återspeglar folkens behov och strävanden och
om att utveckla en handlingsplan för dess genomförande.
C. Afrikanska unionens verkställande råd konstaterar i det ovannämnda arbetsdokumentet om en gemen-
sam vision för AU –EU:s strategi att ”det bör vara tydligt att målet med en gemensam strategi inte får
vara att godkänna den befintliga EU-strategin för Afrika utan att komma med en ny gemensam strategi
som kan återspegla båda sidors förenade strävanden ”.
D. Syftet med en gemensam strategi borde därför vara att utveckla en gemensam politisk vision och
praktiska tillvägagångssätt för det framtida partnerskapet mellan EU och Afrika, som grundas på ömse-sidig respekt, gemensamma intressen och värderingar samt principen om egenansvar.
E. Viljan hos båda sidor att omdefiniera det gemensamma partnerskapet tycks bero på en allt större med-
vetenhet om att Afrika och EU inte längre nödvändigtvis är varandras enda prioriterade partner.
F. Den ovannämnda gemensamma lägesrapporten om genomförandet av EU:s strategi för Afrika har inte
utarbetats på grundval av oberoende externa bedömningar.
G. Afrika är världens fattigaste kontinent och den enda kontinent där fattigdomen har ökat under de
senaste 25 åren.
H. De parter som har undertecknat den ovannämnda handlingsplanen från Kairo ”beklagar det oacceptabla
förhållandet att fler än hälften av alla afrikaner lever i absolut fattigdom och enas om att intensifieraarbetet med att bekämpa fattigdomen. Det främsta ansvaret för att lindra fattigdomen åligger varje land,men det minskar inte betydelsen av den internationella dimensionen för kampen mot fattigdomen. ”
I. Europaparlamentet tillsatte 2006 en tillfällig delegation för förbindelserna med det panafrikanska parla-
mentet, som 2007 tillsatte en tillfällig kommitté för förbindelserna med Europaparlamentet.
J. Parlamenten i de båda unionerna måste som huvudaktörer i utvecklingsprocessen vara aktivt delaktiga i
strategier och handlingsplaner som påverkar de befolkningar de företräder.
K. De flesta afrikanska länder är medlemmar i AVS-gruppen och har undertecknat Cotonouavtalet.
L. Afrika kräver att bli behandlat som en helhet och att få stöd i den panafrikanska integrationsprocessen,
som omfattar även Nordafrika, Afrika söder om Sahara och Sydafrika. AU har även utarbetat ett egetstrategiskt program för Afrikas utveckling.
M. Vid Världstoppmötet för hållbar utveckling i Johannesburg 2002 enades regeringarna om att goda
styrelseprinciper bör bygga på en sund politik för miljöfrågor och för sociala och ekonomiska frågor,på demokratiska institutioner som är mottagliga för alla människors behov, på mänskliga rättigheteroch på rättsstatsprincipen, på korruptionsbekämpningsåtgärder, jämställdhet och en miljö som främjarinvesteringar.
N. Det är av avgörande betydelse att den gemensamma strategin innehåller en helhetsstrategi för mänskliga
rättigheter, inbegripet ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.
O. AU:s institutioner är relativt nytillkomna och har ännu inte samma nivå av integration, organisation och
effektivitet som EU-institutionerna.C 263 E/636 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
P. Effektivitet och gemensam ansvarsskyldighet kräver förutsebara och långsiktiga finansiella resurser, tyd-
liga tidsplaner och att båda sidor uppfyller sina åtaganden.
Q. Alltför ofta förflyttas ansvarsskyldigheten direkt från de nationella verkställande organen till utvecklings-
partnerna, vilket innebär att alla former av parlamentariskt godkännande av internationella avtal (ochsamråd med det civila samhället och lokala myndigheter) åsidosätts.
R. Afrikas bidrag till klimatförändringens orsaker är historiskt sett försumbart, samtidigt som Afrika ound-
vikligen kommer att drabbas värst av klimatförändringens konsekvenser. Enligt uppskattningar frånIPCC kommer mellan 75 och 250 miljoner människor i Afrika att utsättas för en ökad vattenstressfram till 2020, och i vissa länder kommer den regnbevattnade jordbruksavkastningen att minska med50 procent fram till samma år.
S. Uttömmandet av Afrikas naturresurser utgör ett allvarligt hot mot fattigdomsbekämpningen och upp-
nåendet av millennieutvecklingsmålen.
T. Afrika erbjuder världen omfattande ekosystemrelaterade tjänster, inbegripet lagring av kol i dess regn-
skogar, utan någon vederbörlig kompensation.
Process, struktur och principer för den gemensamma strategin
Process och struktur
1. Europaparlamentet välkomnar trojkans utkast av den 15 maj 2007 som en första gemensam insats för
en gemensam strategi.
2. Europaparlamentet beklagar djupt att den ovannämnda EU-strategin för Afrika från 2005 antogs utan
genomgripande samråd med vare sig AU:s institutioner eller regeringarna och parlamenten i Afrika samtutan att det civila samhället och de lokala myndigheterna i Europa eller Afrika var delaktiga. Parlamentetkonstaterar i detta avseende att denna strategi har varit avgörande för vilka centrala frågor som tas upp iden föreslagna nya gemensamma strategin, vilket således riskerar att utelämna andra viktiga frågor för Afri-kas hållbara utveckling. Parlamentet hoppas att den nya strategi som föreslagits kommer att utarbetas iomfattande samråd med AU:s institutioner.
3. Europaparlamentet beklagar att de tidsfrister som fastställts av Europeiska kommissionen och EU:s råd
samt AU:s kommission och dess verkställande råd för inrättandet och antagandet av den gemensammastrategin har lett till allvarliga begränsningar i processen. Parlamentet konstaterar att det är en utmaningatt se till att parlament involveras helt och fullt, och betonar att icke-statliga aktörer och lokala myndigheterutan dröjsmål måste involveras fullt ut och att de måste beaktas under alla faser av antagandet, genom-förandet, övervakningen och utvärderingen av den gemensamma strategin, eftersom Lissabonstrategin börbetraktas som en milstolpe i en längre och öppen process.
4. Europaparlamentet välkomnar kommissionens försäkran att "parlamentet uppenbarligen har en viktig
roll att spela i processen" och dess löfte att "informera parlamentet regelbundet om framstegen i arbetet medden gemensamma strategin " samt dess uppmuntran till parlamentet ”att ta del i debatterna och att ta
initiativet ”. Parlamentet konstaterar dock att tidsplanen för förhandlingarna är fastställd av Europeiska kom-
missionen och AU:s kommission, och förväntar sig därför att dessa båda kommissioner ska agera för attEuropaparlamentet och Panafrikanska parlamentet blir delaktiga i arbetet med att utarbeta den gemensammastrategin samt i dess antagande och genomförande.
Gemensamma principer och vision
5. Europaparlamentet instämmer i följande uttalande från AU:s verkställande råd: ”Afrika och Europa har
en gemensam vision om utveckling, fred, säkerhet och välstånd, som sätter människan i centrum för insat-serna. Denna vision förs framåt genom ett partnerskap grundat på ömsesidig respekt samt gemensammaintressen och mål som förpliktar båda regionerna att fördjupa den regionala integrationen som ett medel förekonomisk och social utveckling. De har också en gemensam vision om att föra fram demokrati, god sam-hällsstyrning och mänskliga rättigheter som universella värden för att främja utvecklingen och stärka sam-arbetet i ett sammanhang där solidaritet och de båda kontinenternas odelbarhet respekteras ”.16.10.2008 SV C 263 E/637 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
6. Europaparlamentet påpekar att humanitärt bistånd är ett av det internationella samfundets medel för
att bidra till att skydda hotade befolkningar och betonar att EU vill bemöta kränkningar av den internatio-nella humanitära rätten. Parlamentet uppmanar till en genomgripande politisk debatt i medlemsstaterna ochEU-institutionerna om rätten, eller till och med plikten, att ingripa vid allvarliga kränkningar av den inter-nationella humanitära rätten och/eller de mänskliga rättigheterna, med beaktande av slutsatserna och rekom-mendationerna i den ovannämnda rapporten från Internationella kommissionen om interventioner ochstatlig suveränitet med titeln ”The Responsibility to Protect ”.
7. Europaparlamentet betonar att de gemensamma principerna och den gemensamma visionen också
borde omfatta respekten för rättsstatsprincipen såväl som deltagandedemokrati, pluralism och grund-läggande friheter, principer som alla erkänns i den ovannämnda Kairoförklaringen.
8. Europaparlamentet välkomnar de mål som räknas upp i trojkans ovannämnda utkast av den 15 maj
2007: (i) ett politiskt partnerskap mellan EU och Afrika, (ii) ett fortsatt främjande av fred, säkerhet, hållbarutveckling, mänskliga rättigheter samt regional och kontinental integration i Afrika för att nå millennie-utvecklingsmålen, (iii) gemensamma åtgärder mot de globala utmaningarna och (iv) ett partnerskap ”med
människan i centrum ”. Parlamentet insisterar på att dessa mål på ett korrekt sätt bör återspegla prioriter-
ingarna i Afrika och påpekar att utveckling fortfarande är det främsta och prioriterade målet för denna
strategi.
9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att klargöra hur den nya strategin kommer att återspeg-
las i landstrategidokumenten och i de nationella och regionala vägledande programmen inom ramen förCotonouavtalet, och vilken inverkan de eventuella nya inslagen i den nya gemensamma strategin som inrät-tas i december 2007 kommer att ha på dessa strategidokument och vägledande program.
10. Europaparlamentet beklagar att kommissionens och rådets bidrag till strategin inte ger stöd för ett av
huvudkraven från Afrika, nämligen att Afrika behandlas som en helhet. Parlamentet understryker i dettaavseende att ett tillvägagångssätt ”från kontinent till kontinent ”bör tillämpas för den politiska dialogen och
vid förhandlingarna, dock utan att detta hindrar ett differentierat tillvägagångssätt då politiken ska genom-föras. Parlamentet uppmanar EU-institutionerna att anpassa sina instrument för utvecklingssamarbetet tilldetta nya politiska krav från AU och att fullt ut stödja Afrikas politiska och ekonomiska integrationsprocesspå kontinentnivå.
11. Europaparlamentet uppmanar EU-institutionerna att skapa en ny programmerbar och förutsebar
panafrikansk finansiell ram inom Europeiska utvecklingsfonden (EUF), de tematiska instrumenten för instru-menten för utvecklingssamarbete och medlen från det Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet
(ENPI) för att finansiera och stödja genomförandet av denna nya gemensamma strategi.
12. Europaparlamentet beklagar att den gemensamma strategin inte hänvisar till den ovannämnda strate-
giska plan för 2004 –2007 som AU:s kommission lagt fram och uppmanar med kraft Europeiska kommis-
sionen att inrikta de åtgärder som den föreslår mot politiskt, finansiellt, logistiskt och tekniskt stöd samtstöd i form av mänskliga resurser till AU:s institutioner och till de initiativ och prioriteringar som dessa harutarbetat, i stället för att föreslå nya givarinitiativ och parallella strukturer.
13. Europaparlamentet betonar att det krävs ansvar från båda sidor i form av insatser, dialog och ömse-
sidig ansvarighet. Parlamentet understryker i detta avseende att man vid utformningen av den gemensammastrategin också måste ta hänsyn till att parterna visserligen är jämställda i fråga om rättigheter och ansvarmen inte i fråga om integrationsnivå samt till faktorer som tillgänglighet och utvecklingsnivå när det gällerfinansiella, tekniska och personella resurser. Strategin måste dessutom genomföras på ett realistiskt sätt,vilket gör det nödvändigt att definiera ”partnerskap ”och”egenansvar ”mot bakgrund av denna verklighet.
Struktur: fyra prioriterade områden för insatser
14. Europaparlamentet betonar att en rättvis och hållbar utveckling och utrotning av fattigdom måste
vara ett gemensamt åtagande och det överordnade målet för samarbetet mellan EU och Afrika och grundenför all politik. Parlamentet understryker också vikten av millennieutvecklingsmålen, eftersom de utgör eninternationellt erkänd ram för detta mål.C 263 E/638 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
15. Europaparlamentet anser att den gemensamma strategin också måste betona kvinnors, ungdomars
och det civila samhällets betydelse för Afrikas utvecklingsprocess.
16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa en konsekvens mellan denna nya strategi
och övrig EU-politik som kan inverka negativt på främjandet av ett nytt strategiskt partnerskap mellan EU
och Afrika, särskilt politiken för handel, miljö, migration och jordbruk. Parlamentet insisterar på att denpolitiska dialogen mellan EU och Afrika omfattar dessa frågor.
Fred och säkerhet
17. Europaparlamentet stöder en övergripande strategi för konflikter och konfliktsituationer baserad på
ansvaret att skydda, konfliktförebyggande, konfliktlösning och vilket inbegriper konflikthantering samt åter-uppbyggnad.
18. Europaparlamentet är övertygat om att fred är nödvändigt som ett första steg mot en politisk, eko-
nomisk och social utveckling, och att en hållbar och rättvis ekonomisk utveckling är en grundläggandeförutsättning för varaktig fred.
19. Europaparlamentet anser att även konfliktförebyggande är en grundläggande förutsättning för var-
aktig fred och begär att en gemensam AU-EU-strategi utarbetas för att hantera de strukturella orsakerna tillkonflikter genom införande av en hållbar utvecklingspolitik för att möta Afrikas invånares grundläggande
behov och bekämpa arbetslöshet och sociala och ekonomiska orättvisor.
20. Europaparlamentet påminner om att man måste hantera situationen i bräckliga stater med en kon-
fliktkänslig strategi som beaktar främjandet av mänsklig säkerhet och som hanterar konflikters politiskaekonomi och orsakerna till orättvisor och diskriminering, för att nå hållbar fred och säkerhet. Parlamentetkräver en större konsekvens i EU-politiken, till exempel genom att EU genomför sina befintliga åtagandenom att kontrollera vapenhandeln, men också genom att EU uppdaterar sin uppförandekod för vapenexporttill en rättsligt bindande gemensam ståndpunkt för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ochpåskyndar genomförandet av EU:s strategi för att bekämpa olaglig anhopning av och handel med handeld-
vapen och lätta vapen (SALW). Parlamentet betonar i detta avseende hur viktigt det är att förebygga snarare
än att lösa konflikter. Parlamentet kräver internationellt bistånd för att inrätta regionala övervakningscenterefter geografiska kriterier som kan upptäcka om etniska, religiösa eller språkliga spänningar förvärras samtuppmärksamma det internationella samfundet på situationer i Afrika som kan leda till våldsamheter.
21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och dess delegationer att vara särskilt uppmärksamma
och varna det internationella samfundet i god tid för situationer som inbegriper etniska och religiösa spän-ningar inom Afrika.
22. Europaparlamentet anser att EU:s befintliga uppförandekod för vapenexport måste skärpas så att man
kan bekämpa spridningen av SALW, som vidmakthåller de våldsamma konflikterna i många utvecklingslän-der. Parlamentet anser att den gemensamma strategin kommer att stärka kampen mot vapenhandel.
23. Europaparlamentet konstaterar att redan bräckliga stater kommer att utsättas för ytterligare påfrest-
ningar på grund av klimatförändringen. Parlamentet betonar i samband med EU –Afrika-partnerskapet om
klimatförändringar och energi behovet av att utveckla en omfattande strategi för en anpassning av klimatfö-rändringen till dess säkerhetsmässiga konsekvenser, inbegripet ett ökat förebyggande av naturkatastrofer ochbättre samhällsstyrning och konfliktförebyggande.
24. Europaparlamentet instämmer i att den fredsbevarande resursen för Afrika måste förstärkas och upp-
muntrar andra civila mekanismer att bidra till detta genom ökad, flexibel och hållbar finansiering. Parla-mentet betonar att utvecklingspolitiken är ett av de centrala instrumenten för att ta itu med de underlig-gande orsakerna till bristande säkerhet men att den inte får underordnas säkerhetspolitiken. Parlamentetpåpekar i detta sammanhang att de kriterier som Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveck-ling/kommittén för utvecklingsbistånd (OECD/DAC) har fastställt för att beakta stöd som officiellt utveck-lingsbistånd för närvarande är för omfattande för att förhindra att vissa utgifter används för andra behov ände som är strikt relaterade till kampen mot fattigdom och beviljandet av verkligt bistånd, och betonar attEuropeiska utvecklingsfonden inte är en lämplig källa för framtida komplettering av den fredsbevaranderesursen för Afrika.16.10.2008 SV C 263 E/639 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
25. Europaparlamentet betonar vikten av hållbar demokrati, inbegripet god samhällsstyrning och demo-
kratiska val, vilket måste omfatta stöd för uppbyggnad av parlamentarisk kapacitet som särskilt främjarsamarbetet mellan Europaparlamentet, det panafrikanska parlamentet och de afrikanska regionala parlamen-ten, och stöd för det civila samhällets organisationer och de lokala myndigheternas delaktighet i den poli-tiska dialogen. Parlamentet förespråkar framför allt samarbete och utbyte mellan det afrikanska och euro-peiska civila samhällets organisationer.
26. Parlamentet kräver i detta sammanhang att både EU och AU, såväl som andra afrikanska regionala
organ, ökar sin valövervakning, och betonar behovet av ett ökat samarbete mellan dessa valobservatörs-delegationer
27. Europaparlamentet betonar vikten av demokratisk kontroll av beväpnade styrkor. Parlamentet kräver
i detta sammanhang att EU ökar sitt arbete på området för reformen av säkerhetssektorn genom att fullt uttillämpa kommissionens och rådets programförklaringar om reformen av säkerhetssektorn.
28. Europaparlamentet anser att den gemensamma strategin också bör omfatta åtgärder mot straffrihet.
Parlamentet begär i detta avseende att Afrikas rättssystem och rättsväsen, och systemens mekanismer för
demokratiövervakning, stärks i enlighet med de mänskliga rättigheterna för att göra det möjligt att ställaförövare av allvarliga brott mot mänskligheten inför rätta i Afrika. Parlamentet uppmärksammar i dettaavseende de avsevärda framsteg som gjorts efter inrättandet av en internationell brottmålsjurisdiktion.
29. Europaparlamentet uppmanar alla aktörer som är delaktiga i att skapa fred och säkerhet i Afrika att
införliva ett genusperspektiv och att öka kvinnors deltagande på alla beslutsfattandenivåer i konfliktlösnings-situationer, inbegripet inom ramen för alla civila och militära fredsbevarandeuppdrag. Parlamentet uppmanarFN:s medlemsstater att fullt ut tillämpa FN:s säkerhetsråds resolution S/RES/1325 av den 31 oktober 2000om kvinnor i fred och säkerhet.
30. Europaparlamentet förespråkar insatser mot en FN-definition av konfliktresurser för att bättre kunna
bekämpa krigsekonomier.
31. Europaparlamentet begär att ett konfliktperspektiv ska införlivas i den gemensamma strategins samt-
liga mål: inte bara på området för fred och säkerhet, utan också för handel, förvaltning av naturresurser,klimatförändringar och andra centrala utvecklingsfrågor.
32. Europaparlamentet begär att ett åtagande om att enas om internationella åtgärder för att hantera
olaglig handel med naturresurser som en orsak till konflikter, inbegripet en definition av vad konfliktresur-ser innebär, införlivas i den gemensamma strategin. Parlamentet begär att en expertgrupp tillsätts som kan
utarbeta multilaterala strategier för denna fråga.
Styrning, inbegripet mänskliga rättigheter och rättssäkerhet, och ömsesidigt ansvarstagande
33. Europaparlamentet påminner om att styrelseformer, såväl som de indikatorer som används för att
utvärdera styrelseformer, inte kan påtvingas av externa aktörer utan bör utvecklas i partnerskap med lokala
aktörer och grundas på gemensamma värderingar och internationellt erkända standarder.
34. Europaparlamentet betonar vikten av goda styrelseformer och demokratiska val. Parlamentet kräver
ett ökat stöd för kapacitetsuppbyggnadsåtgärder med fokus på parlamentariker och på det civila samhälletsorganisationer, med syftet att garantera budgetkontrollen och bekämpa korruption.
35. Europaparlamentet upprepar sitt stöd till den gemensamma parlamentariska AVS –EU-församlingens
begäran vid dess nionde sammanträde i april 2005 om att en lämplig del av anslagen från Europeiskautvecklingsfonden ska användas till politisk utbildning av parlamentsledamöter och politiska och ekono-miska ledare samt arbetsmarknadens parter för att varaktigt främja goda styrelseformer, respekt för rätts-statsprincipen, demokratiska styrelseformer och samspelet mellan regering och opposition i pluralistiskademokratier baserade på fria val. Parlamentet anser att dessa medel bör användas till inrättande av förvalt-ningsskolor och till politisk utbildning av parlamentsledamöter, lokala myndigheter och personer i ansvarigställning inom politiska partier och sammanslutningar.C 263 E/640 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
36. Europaparlamentet anser också att förbättrade styrelseformer i länderna i Afrika är en prioritet.
Parlamentet noterar dock att styrelseformerna måste förbättras på båda sidor –inom EU framför allt när
det gäller förvaltningen av och ansvarsskyldigheten i fråga om biståndsåtaganden samt bättre samordningmellan givarna i syfte att se till att eftersatta mottagarländer ägnas större uppmärksamhet. Parlamentetbetonar att de nationella och kontinentala parlamenten, de icke-statliga aktörerna och de lokala myndig-heterna har stor betydelse på detta område.
37. Europaparlamentet välkomnar inledandet av människorättsdialogen mellan EU och AU i september
2007, och hoppas att detta med tiden kommer att utvecklas till en effektiv plattform som kan göra detmöjligt att ta itu med brådskande enskilda landsfrågor, och som samtidigt kan ge EU och de afrikanskapartnerna möjlighet att identifiera områden av gemensamt intresse och samordna sina åtgärder inom FN:sråd för mänskliga rättigheter och andra FN-organ.
38. Europaparlamentet upprepar sin begäran till kommissionen och rådet om att de regelbundet bör
informera parlamentet om innehållet i och resultatet av EU:s människorättsdialoger och samråd med tredje-länder, med särskilt fokus på människorättsdialogen mellan EU och AU.
39. Europaparlamentet betonar betydelsen av interparlamentariska organ mellan Europaparlamentet och
parlamenten i Afrika –som exempelvis gemensamma parlamentariska AVS –EG-församlingen och den
gemensamma parlamentariska församlingen för Europa –Medelhavsområdet –när det gäller att stärka freden
och säkerheten, goda styrelseformer och demokrati, samtidigt som dessa organ utgör effektiva plattformerför samarbete och hantering av frågor av gemensamt intresse.
40. Europaparlamentet efterlyser en permanent dialog mellan EU och Afrika om styrelseformer och
inrättandet av plattformar för dialog på flera nivåer, så att dialogen inte avbryts vid oenighet eller politiskakriser.
41. Europaparlamentet betonar att icke-statliga organisationer är utvecklingsaktörer i sig själva som i hög
utsträckning bidrar till arbetet på områden som exempelvis styrelseformer, fred och konfliktlösning, genom-förande av sociala tjänster, mänskliga rättigheter, jämställdhet, fattigdomslindring och kunskapsöverföring.Parlamentet understryker att EU –Afrika-partnerskapet bör ha som princip att höra icke-statliga organisatio-
ner i samband med utarbetandet av politiken och i genomförandeprocesserna såväl som vid fastställandet avutvecklingsdagordningen.
42. Europaparlamentet uppmanar till ökat stöd till befintliga afrikanska initiativ, såsom den afrikanska
mekanismen för inbördes granskning, som är den mest seriösa insats som ledarna i Afrika hittills gjort föratt förbättra styrelseformerna på kontinenten, och de olika instrument som AU har infört, vilket kommer attöka det afrikanska egenansvaret för processen.
43. Europaparlamentet uttrycker allvarlig oro för att de ”styrningsprofiler ”som kommissionen samman-
ställt för alla AVS-länder, och som kommer att ligga till grund för planeringen av utvecklingsbistånd inomramen för de ytterligare EU-anslagen på 2 700 000 000 euro inom den tionde Europeiska utvecklingsfonden,har utarbetas utan något inslag av delaktighet. Parlamentet konstaterar att möjligheten att bevilja stödmotta-gande länder ytterligare medel har bedömts på grundval av kriterier som rör frågor som migration, libera-
lisering av handeln och terrorismbekämpning och att endast ett kriterium är direkt kopplat till millennieu-
tvecklingsmålen. Parlamentet reagerar starkt mot att kommissionens ”profiler ”riskerar att urholka den afri-
kanska mekanismen för inbördes granskning och mot att kommissionen föreslår att ett ”forum för
styrelseformer ”ska lanseras först när planeringen av de ytterligare anslagen är klar utanför denna mekanism,
och att EU ”för att främja ett mer effektivt stöd till den panafrikanska strukturen för goda styrelseformer ”
kommer att ”undersöka nya möjligheter att kanalisera finansiering från gemenskapen och medlemsstaterna ”.
Parlamentet uppmanar kommissionen att rådfråga och informera parlamentet och rådet om uppföljningenoch genomförandet av denna finansiering så att man ser till att medlen anslås till initiativ för goda styrelse-former, stöd till AU:s agenda för goda styrelseformer och den afrikanska mekanismen för inbördes gransk-ning.
44. Europaparlamentet understryker att ömsesidigt ansvar också innebär att EU måste ta itu med såväl
sin egen bristande samstämmighet i olika samarbetsavtal och finansiella instrument som bristen på harmo-nisering mellan de olika EU-aktörerna (medlemsstaterna, kommissionen och dess olika tjänsteavdelningar).Detta innebär att institutionerna i sina utvärderingar uttryckligen bör redovisa de framsteg som görs för attgöra politiken samstämmig, både internt och externt.16.10.2008 SV C 263 E/641 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
45. Europaparlamentet understryker att både EU och dess afrikanska partner, som en del av ovannämnda
förbindelser, bör erkänna sina skyldigheter att respektera, skydda och respektera de mänskliga rättigheterna isin politik och sina förfaranden för internationell utveckling och internationella investeringar.
46. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen och rådet att fortsätta arbetet med att skapa
samstämmighet i politiken för utveckling i samband med annan EU-politik, till exempel handel, jordbruk,fiske, migration (kompetensflykt), vapenhandel m.m.
47. Europaparlamentet betonar vikten av parlamentarisk insyn i de geografiska strategidokumenten och
välkomnar därför rådets beslut att överlämna utkastet till landstrategidokument för AVS-länderna till dengemensamma parlamentariska AVS –EU-församlingen ”för information ”. Parlamentet framhåller dock att
detta endast är ett första steg och att det bör kunna ha full insyn i dessa programplaneringsdokument.
48. Europaparlamentet konstaterar att ett förstärkt partnerskap mellan EU och Afrika bör leda till att
Afrikas roll på den globala arenan främjas och till att euro-afrikanska allianser bildas i frågor som rörklimatförändringen, ökenspridningen, handeln, styrningen av strukturerna för internationell utveckling,inklusive de internationella finansiella institutionerna.
49. Europaparlamentet konstaterar att det måste råda samstämmighet mellan alla delar i partnerskapet
mellan EU och Afrika och att målsättningarna för energipartnerskapet bör utarbetas så att de överensstäm-mer med målsättningarna för partnerskapen om demokratiska styrelseformer, fred och säkerhet.
50. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen och AU:s kommission att använda stödpro-
grammet för AU för att förbättra möjligheterna för afrikanska parlament, lokala myndigheter och icke-stat-liga aktörer att ta del av den politiska dialog som äger rum inom AU och att öronmärka delar av de55 000 000 euro som avsatts särskilt för att stärka Panafrikanska parlamentet.
51. Europaparlamentet instämmer med Panafrikanska parlamentet i att det finns ett brådskande behov av
att stärka rollen och kapaciteten, inklusive den finansiella autonomin, för både den afrikanska domstolenoch den afrikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna och att antalet AU-medlemsstater som
ratificerat protokollet om inrättandet av denna domstol bör utökas samt att man bör verka för att ge
enskilda och icke-statliga organisationer direkt tillträde till denna, och uppmanar Europeiska kommissionenoch AU:s kommission att lägga fram förslag som kan uppfylla detta grundläggande behov.
52. Europaparlamentet betonar att det är mycket viktigt att integrera principen om de mänskliga rättig-
heterna i samtliga AU-organ, så att alla möjligheter att granska brott mot de mänskliga rättigheterna kanutnyttjas till fullo.
53. Europaparlamentet begär att handlingspunkter införs i den gemensamma strategin i syfte att främja
stärkandet av fred och internationell rättvisa samt bekämpa internationell brottslighet i enlighet med inter-nationell rätt. Dessa handlingspunkter bör bekräfta att EU och medlemsstaterna önskar dela med sig av sina
erfarenheter till de afrikanska staterna när det gäller antagandet av de rättsliga anpassningar som krävs för
att få tillträde till Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen. EU och medlemsstaterna kommerdärför att tillhandahålla tekniskt bistånd och upprätta ett nära samarbete i syfte att införa de ändringar ilagstiftning och författningar som krävs för tillträde till och tillämpning av Romstadgan.
54. Europaparlamentet betonar att de partnerskap som inrättats i syfte att främja goda styrelseformer på
lokal och nationell nivå måste inbegripa förbättrad kapacitet att beakta klimatförändringen när beslut fattaspå nationell nivå genom utökat deltagande i internationella klimatförhandlingar och multilaterala institutio-ner samt förbättrade strategier för riskhantering och katastrofförebyggande.
Ekonomisk tillväxt, handel och regional integration
55. Europaparlamentet betonar att utvecklingsbistånd är en nödvändig men otillräcklig förutsättning för
att bekämpa fattigdom och att det endast är genom rättvis och hållbar ekonomisk tillväxt som ett land kanbörja sin klättring uppför utvecklingsstegen och dess folk gradvis kan ta sig ur fattigdomen, under förutsätt-ning att denna tillväxt kombineras med den rätta sociala och miljömässiga politiken, såväl internt sominternationellt.C 263 E/642 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
56. Europaparlamentet anser att en gemensam strategi för EU och Afrika bör baseras på en politik för
hållbar utveckling där man tar hänsyn till Afrikas befolknings verkliga behov genom att garantera småjord-brukarna anständiga inkomster, öka den lokala produktionen och garantera livsmedelsförsörjning och rim-liga levnadsvillkor på landsbygden samt genom att bygga upp lokala och regionala marknader för attbekämpa fattigdomen i Afrika.
57. Europaparlamentet anser att en gemensam strategi bör ta hänsyn till klimatförändringens förödande
effekter för länderna i Afrika och uppmanar därför AU och EU att sätta klimatförändringen i centrum avden gemensamma utvecklingsstrategin.
58. Europaparlamentet medger att utländska offentliga och privata investeringar potentiellt kan gynna
utveckling. Parlamentet kräver att den gemensamma strategin omfattar stöd och kapacitetsskapande åtgärdersom hjälper afrikanska länder att utveckla ett attraktivt investeringsklimat.
59. Europaparlamentet beklagar djupt det faktum att trojkans ovannämnda utkast av den 15 maj 2007,
trots att fattigdomsminskning och förverkligande av millennieutvecklingsmålen före 2015 med rätta är denfrämsta prioriteringen, saknar konkreta förslag som skulle kunna leda till ökad tillväxt genom främjande avsmå och medelstora företag och utländska direktinvesteringar, stärkt egendomsrätt och minskade administ-rativa bördor.
60. Europaparlamentet uppmanar med kraft EU att se till att låneinstitut, såsom Europeiska investerings-
banken och Centrum för företagsutveckling, underlättar för små och medelstora företag i Afrika och att deföljer de principer för goda styrelseformer i samband med utvinning av naturresurser som fastställs i den
översyn av utvinningsindustrin som gjordes 2004 på uppdrag av Världsbanken. Parlamentet anser att den
informella sektorn bör ägnas större uppmärksamhet och att systemet med mikrofinansiering bör utvidgasoch främjas för att det också ska kunna bli ett verktyg för kvinnors ökade inflytande och sociala integration.
61. Europaparlamentet betonar att avreglering av handeln är ett av de mest effektiva sätten att främja den
ekonomiska tillväxten och den politiska och sociala utvecklingen, att avregleringen är nödvändig för attminska fattigdomen och att den är en viktig katalysator för en världsomfattande hållbar utveckling.
62. Europaparlamentet erinrar om att avtalen om ekonomiskt partnerskap måste utformas och förhand-
las fram som utvecklingsavtal. Detta innebär att de bör grundas på asymmetriska principer som gynnarAVS-regionerna och att de bör stödja AVS-ländernas regionala integration och bidra till genomförandet aven solid och trovärdig ram för att främja handel och investeringar i AVS-regionerna. De bör dessutom bidratill inrättandet och konsolideringen av regionala marknader innan marknaderna öppnas för EU. Parlamentetuppmanar därför kommissionen att, i förekommande fall, vänta med att öppna marknaden tills dess att enkonkret utvecklingsnivå har uppnåtts och att hitta lösningar samtidigt som man fortsätter förhandlingarna.
63. Europaparlamentet bekräftar att avtal om ekonomiskt partnerskap kan bli ett viktigt verktyg för
afrikansk handel och regional integration om de till innehållet är fullt förenliga med utvecklingspolitiken
mål, och endast under förutsättning att de är ”utvecklingsvänliga ”och tillåter undantag och långa övergångs-
perioder när så behövs, för att inhemska tillverkare och företag ska kunna anpassa sig till nya marknads-situationer.
64. Europaparlamentet anser att den gemensamma strategin bör uppmuntra till en dialog för att under-
söka samstämmigheten mellan avtalen om ekonomiskt partnerskap och handelsavtalet med Nordafrika, såatt båda dessa avtal kan utgöra byggstenar i integrationen av Afrika.
65. Europaparlamentet efterlyser ett differentierat tillvägagångssätt baserat på diversifiering med stöd till
befintliga bästa metoder som garanterar anständiga arbetsvillkor i utvecklingsländer, till exempel de somföreskrivs inom rörelsen för rättvis handel, samt till befintliga regionala ekonomiska gemenskaper i Afrika,och under den panafrikanska integrationen att följa sin egen rytm och agenda. Parlamentet betonar att det ärviktigt att stärka syd-sydhandeln samt att främja regional integration och bibehålla högre nivåer på invester-ingarna både från länder inom Afrika och från länder utanför Afrika. Mot bakgrund av detta betonarparlamentet även nödvändigheten av att öka det tekniska biståndet för att utveckla Afrikas förmåga atttillhandahålla ett bredare utbud av varor och tjänster.16.10.2008 SV C 263 E/643 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
66. Europaparlamentet hävdar att de regionala ekonomiska gemenskaperna bör utgöra hörnstenarna i
integrationsprocessen i Afrika och inrättandet av en panafrikansk marknad samt att de inte enbart bör hardirektkontakter med EU. Parlamentet hävdar att avtal om ekonomiskt partnerskap bör inte undergrävaAfrikas egen regionala integrationsagenda utan bör även utgöra verktyg för syd-syd-integration och -handel.Parlamentet uppmanar därför EU att respektera Afrikas egen integrationsprocess i enlighet med det fördragfrån juni 1991 enligt vilket den afrikanska ekonomiska gemenskapen bildas (Abujafördraget), i vilket detföreskrivs att en afrikansk ekonomisk gemenskap ska bildas genom en gradvis process och genom sam-ordning, harmonisering och successiv integrering av befintliga och framtida regionala ekonomiska gemen-skapers verksamheter i Afrika.
67. Europaparlamentet konstaterar att fattigdomen i Afrika huvudsakligen är en landsbygdsföreteelse –
över 70 procent av de fattigaste människorna i Afrika är beroende av jordbruk för sin försörjning och för attfå mat –men att utvecklingsbiståndet till jordbruket trots detta minskar. Parlamentet välkomnar därför alla
ytterligare initiativ för att stärka kapacitetsuppbyggnaden inom jordbrukssektorn i Afrika, till exempelgenom stöd till fröbanker och forskning om diversifiering av grödor, och efterlyser exportprodukter medlokalt mervärde som är förenliga med ”allt utom vapen ”-initiativet.
68. Europaparlamentet erinrar om vikten av goda styrelseformer och insyn i utnyttjandet av naturresurser
för utveckling samt påpekar att naturresurssektorn endast kan bidra till hållbar utveckling om dess negativa
sociala och miljömässiga effekter minimeras och dess vinster och kostnader delas lika bland befolkningen.Parlamentet uppmanar alla EU:s partner, länder i Afrika och andra partner som Kina, att öka sitt arbete pådetta område för att nå dessa resultat. Parlamentet uppmanar länderna i Afrika att se till att intäkterna ocksåanvänds till att diversifiera deras ekonomi och till att utveckla ekonomisk verksamhet på en högre nivå iproduktionskedjan än enbart ren utvinning av naturresurser.
69. Europaparlamentet välkomnar kommissionens initiativ att lansera ett partnerskap mellan EU och
Afrika på energiområdet, vilket visar att kommissionen inser att korrekt använda inkomster från hållbaraenergikällor kan användas som en motor för ekonomisk tillväxt och utveckling. Parlamentet betonar attpartnerskapet i första hand bör inriktas på att minska fattigdomen genom att tillhandahålla billig energibaserad på effektiva och förnybara energikällor snarare än att säkerställa EU:s energiförsörjning.
70. Europaparlamentet betonar att långsiktig ekonomisk tillväxt och utveckling förutsätter en övergri-
pande strategi för att vända den pågående urlakningen av Afrikas naturtillgångar. Parlamentet betonar fram-för allt att det finns ett brådskande behov av att stoppa den pågående avskogningen och undanröja incita-ment som uppmuntrar till skogsskövling. EU uppmanas i detta sammanhang att införa krediter för använd-ning av kol från markanvändning och skogsbruk i tropiska områden i EU:s system för handel medutsläppsrätter (ETS) och att stimulera återuppbyggnad av förstörda ekosystem.
Att investera i människor
71. Europaparlamentet konstaterar att Afrika i varje partnerskap prioriterar den socioekonomiska utveck-
lingen av befolkningen.
72. Europaparlamentet erinrar om att utvecklingsmålen endast kan nås om jämställdhet och kvinnors
rättigheter respekteras. Parlamentet konstaterar att EU i centrala strategidokument har upprepat sitt åtagandeom jämställdhet och att AU själv har gjort långtgående åtaganden på detta område vilka bör ligga till grundför partnerskapet. Parlamentet betonar därför att den gemensamma strategin bör bidra till integrering avjämställdhetsaspekten och till tillämpning av särskilda och konkreta åtgärder i syfte att ge kvinnor ökatinflytande.
73. Europaparlamentet erinrar om att god folkhälsa är en av de viktigaste drivkrafterna för ekonomisk
utveckling och att hög barnadödlighet är en särskilt tydlig fattigdomsindikator. Parlamentet understryker
därför vikten av att skydda barn från smittsjukdomar, särskilt sjukdomar som kan förebyggas med hjälp avnya, ännu dåligt utnyttjade vacciner.
74. Europaparlamentet betonar vikten av att skydda unga flickor och att öka kunskapen om tidiga äkten-
skap, våldtäkt och sexuella trakasserier i skolan samt om flickors sårbarhet när det gäller hiv/aids.C 263 E/644 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
75. Europaparlamentet betonar att det nuvarande internationella åtagandet i fråga om utbildning och
sjukvård för alla uttryckligen måste integreras i den gemensamma strategin. Parlamentet konstaterar atthälsa och utbildning bör vara centrala frågor i varje utvecklingsstrategi, och att tillgången till hälso- ochsjukvårdstjänster, särskilt för kvinnor, barn, sårbara grupper och funktionshindrade personer, bör ägnassärskild uppmärksamhet.
76. Europaparlamentet anser att bräckliga hälso- och sjukvårdssystem, inklusive bristen på personal,
utgör ett stort hinder för förverkligandet av millennieutvecklingsmålen på detta område och betonar att enförstärkning av hälso- och sjukvårdssystemen bör utgöra en central del i den gemensamma strategin. Dess-utom bör det framhållas att icke-statliga vårdgivare, till exempel gemenskapsbaserade organisationer, spelaren viktig roll genom att de tillhandahåller hälso- och sjukvårdstjänster framför allt i svårtillgängliga områdenoch bland de mest marginaliserade och sårbara befolkningarna.
77. Europaparlamentet konstaterar att 63 procent av de hiv-smittade människorna i världen lever i Afrika
och att den förväntade livslängden i många länder i Afrika sjunker dramatiskt till följd av aids-pandemin.Parlamentet betonar därför att allmän tillgång till tjänster i samband med hiv/aids, tuberkulos och malaria,särskilt allmän tillgång i Afrika till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd bör inkluderas i dengemensamma strategin, eftersom dessa sjukdomar har långtgående effekter för den ekonomiska och socialautvecklingen i Afrika.
78. Europaparlamentet betonar att kvinnor och flickor är särskilt sårbara för sexuellt överförbara infek-
tioner, inbegripet hiv/aids, och graviditetsrelaterade komplikationer som leder till hög dödlighet blandnyblivna mödrar och nyfödda barn och uppmanar därför till att sexuell och reproduktiv hälsa och rättig-
heter från Maputo tas in i den gemensamma strategin i linje med den ovannämnda handlingsplanen om att
göra den kontinentala politiska ramen för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter operativ 2007 –
2010.
79. Europaparlamentet konstaterar att förfalskningarna av läkemedelsprodukter i Afrika (som främst rör
dödliga sjukdomar som malaria, tuberkulos och hiv/aids) är en växande plåga som utgör ett hotmot miljontals människors liv och uppmuntrar EU och de berörda länderna att vidta åtgärder (särskiltjuridiska och straffrättsliga åtgärder) för att bekämpa denna plåga.
80. Europaparlamentet understryker att särskild uppmärksamhet bör ges till sårbara personer, exempelvis
internflyktingar och flyktingar, och betonar därför att hälsovårdstjänster, inbegripet tjänster för reproduktivhälsa och utrustning bör tillhandahållas även under humanitära kriser.
81. Europaparlamentet betonar vikten av utökat stöd till Nepad (Nytt partnerskap för Afrikas utveckling)
som det främsta afrikanska initiativet för en hållbar utveckling.
82. Europaparlamentet insisterar på att jordbruk och tryggad livsmedelsförsörjning bör vara av yttersta
vikt i den gemensamma strategin, och betonar att EU-politiken, inklusive bidragspolitiken, inte får utgöranågot hinder för Afrikas jordbruk eller påverka livsmedelsförsörjningen negativt. Parlamentet kräver därföratt strategin främjar det afrikanska jordbrukets ökade konkurrenskraft och produktivitet, även i sambandmed utvecklingsrundan från Doha, och uppmanar vidare med kraft EU att erbjuda ekonomiskt stöd till det”Omfattande jordbruksprogrammet för Afrika ”som har antagits av AU och Nepad.
83. Europaparlamentet understryker, även när det gäller den oroande och förvärrande företeelsen öken-
spridning, behovet av att stödja hållbara jordbruksmetoder och erinrar i detta avseende om att tillväxten, föratt ha en fattigdomsminskande effekt, måste ha en bred bas, vara inriktad på små ägare och leda till flerarbetstillfällen.
84. Europaparlamentet insisterar att frågan om ökenspridning och tillgången till vatten för alla bör vara
av största betydelse för den gemensamma strategin och uttrycker särskild oro över de många negativaeffekterna av ökenspridningen på bland annat livsmedelssäkerhet, migration, flyktingar och internflyktingar.
85. Europaparlamentet påpekar att Afrika är den världsdel som förutspås lida allvarligast effekter av
klimatförändringarna och uppmanar därför med kraft EU, AU och deras medlemsstater, liksom investerareoch näringslivsaktörer att erkänna sitt ansvar för klimatförändringarna, och uppmanar dem att utveckla enmiljövänlig utvecklingsstrategi för att se till att utvecklingen går i motsatt riktning inbegripet genom enfinansieringsram för miljöanpassning. Parlamentet uppmanar vidare EU att erbjuda ekonomiskt stöd till16.10.2008 SV C 263 E/645 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
den handlingsplan för NEPAD:s miljöinitiativ och dess operativa beslut som antogs av den afrikanska mini-
sterkonferensen om miljön (AMCEN) i Brazzaville, Kongo, år 2006 och som godkändes vid det åttonde AU-toppmötet i Addis Abeba, Etiopien, i januari 2007.
86. Europaparlamentet välkomnar kommissionens initiativ att lansera ett partnerskap mellan EU och
Afrika om klimatförändringarna och att lansera en global klimatförändringsallians, och betonar i detta sam-manhang att EU måste ställa betydande finansiering till förfogande för anpassningsåtgärder i länderna iAfrika. Parlamentet betonar även att anpassningen inte bara får hanteras som en humanitär fråga, under-
stryker att åtgärder för riskreduktion och ”klimatsäkring ”måste integreras i den övergripande utvecklings-
agendan, inbegripet i strategidokument för fattigdomsreduktion och landstrategidokument.
87. Europaparlamentet kräver att man i den gemensamma strategin tar itu med de underliggande orsa-
kerna till migrationen och särskilt uppmärksammar invandrarnas rättigheter och integrering samt frågan omkompetensflykt, särskilt inom vårdsektorn, genom att föreslå praktiska lösningar för en framgångsrik cirku-lär migration. Parlamentet betonar att en begränsning av migrationen till EU varken bör betraktas som ettvillkor för bistånd eller som en utvecklingsstrategi.
88. Europaparlamentet anser att kultur är en central faktor för interkulturell dialog och interreligiös för-
ståelse, för känslan av nationell och regional identitet och för en stark social förankring samt att kultur
utgör en solid grund för solidaritet inom och mellan folk. En hållbar utvecklingsagenda måste därför inbe-gripa kultur.
89. Europaparlamentet anser, med tanke på att flera afrikanska länder fortfarande har stora skulder som
motverkar varje utvecklingsinsats, att man bör överväga att bevilja skuldlättnader från fall till fall. Villkoretför detta bör vara en förstärkning av goda styrelseformer och ekonomisk politik, skuldhantering och särskiltett säkerställande att skulderna inte systematiskt förnyas av andra långivare.
90. Europaparlamentet bekräftar budgetstödets användbarhet och relevans, vilket särskilt möjliggör en
förbättring av de grundläggande sociala tjänsterna samtidigt som det bidrar till att stärka de afrikanska
ländernas struktur, men uppmanar emellertid till försiktighet när det gäller utbetalning av bistånd i formav budgetstöd samt betonar att budgetstöd bör behandlas separat för varje land utifrån dess särskilda situ-ation och att sådant stöd inte är lämpligt för bräckliga stater eller länder i konflikt. Parlamentet anser attindikatorer för mänsklig och social utveckling bör inrättas, att en genusdimension bör införas i de nationellabudgetarna och att utbildning och sjukvård bör främjas. Parlamentet uppmuntrar i detta sammanhang kom-missionen att fortsätta att tillsammans med de avsedda mottagarna av budgetstöd utveckla de ”kontrakt om
millennieutvecklingsmålen ”som den har föreslagit. Parlamentet insisterar också på att budgetstöd måste
åtföljas av en förstärkning av parlamentens, de nationella revisionsmyndigheternas, de lokala myndigheternasoch det civila samhällets insyn i processen för att undvika resursbrist när det gäller grundläggande socialatjänster. Parlamentet föreslår att budgetstöd inte bör ersätta stöd till vissa viktiga utvecklingssektorer såsomutbildning och hälsa eller sektorer som riskerar att marginaliseras av de mottagande regeringarna.
91. Europaparlamentet betonar att en hållbar utveckling endast är möjlig om den medför utveckling för
alla, inbegripet kvinnor och minoritetsgrupper och/eller sårbara grupper.
92. Europaparlamentet betonar vikten av EU-stöd för strategier som syftar till att öka kvinnors makt och
inflytande, inbegripet genom stöd för mikrokrediter samt program för sexuell och reproduktiv hälsa, vilka äravgörande i kampen mot hiv/aids.
Genomförande och övervakning
93. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådets generalsekretariat att även skicka alla ytterli-
gare framstegsrapporter om genomförandet av EU:s strategi för Afrika till Europaparlamentet, liksom infor-mation om utbetalningen och genomförandet av de ytterligare anslag om 2 700 000 000 euro under dentionde europeiska utvecklingsfonden, som har tilldelats de ”initiativ för god styrelseformer ”som har utveck-
lats av kommissionen för varje AVS-land.C 263 E/646 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
94. Europaparlamentet begär att kommissionen ska ange hur den nionde europeiska utvecklingsfonden
har använts och programmerats om för att möjliggöra genomförandet av EU-strategin för Afrika, begär enoberoende utvärdering av genomförandet av denna strategi, och ber kommissionen att föreslå en gemensammekanism för att genomföra och utvärdera den nya gemensamma strategin på både teknisk och politiskgrund, inbegripet alla EG:s ekonomiska instrument för utveckling i alla skeden.
95. Europaparlamentet välkomnar EU:s och AU:s avsikt att utarbeta en handlingsplan för den första
perioden av den gemensamma strategin. Parlamentet framhåller att denna handlingsplan måste inbegripakonkret finansiering och mätbara indikatorer på alla genomförandenivåer (lokal, nationell, regional ochkontinental) och över de relevanta ekonomiska samarbetsinstrumenten, som gör övervakningen lättare ochmer öppen. Parlamentet betonar att parlamentarisk övervakning och övervakning från lokala myndighetersoch det civila samhällets sida måste ingå i den officiella övervakningsprocessen.
96. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa att varje övervakningsram omfattar över-
vakning av befintliga åtaganden av AU och EU, exempelvis millennieutvecklingsmålen, det ovannämnda
Cotonouavtalet, det ovannämnda kravet på påskyndade insatser som restes i Abuja och den allmänna för-klaringen om de mänskliga rättigheterna.
97. Europaparlamentet kräver att den gemensamma strategin omfattar ett uttryckligt omnämnande av en
kommunikationsstrategi i syfte att öka allmänhetens kunskap om vad regeringarna gör och att den leder tillinrättandet av ett system för återkoppling för att säkerställa att regeringarna har anknytning till sina väljaresbehov när det gäller denna politik.
98. Europaparlamentet uppmuntrar till skapandet inom ramen för den gemensamma strategin, av det
politiska utrymme som krävs för en äkta och effektiv dialog mellan människor, genom lämplig finansieringoch garantier för politisk självständighet, och till inrättandet mekanismer genom vilka det civila samhälletoch icke-statliga aktörer kan bidra till de statliga beslutsprocesserna och hålla myndigheterna ansvariga gent-emot folket
99. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ange hur den kommer att finansiera den nya strate-
gin och dess handlingsprogram, konstaterar att den tionde europeiska utvecklingsfonden, det geografiskaprogrammet för Sydafrika och de tematiska programmen för DCI samt ENPI är de enda större fonder somär tillgängliga för genomförandet av den gemensamma strategin. Parlamentet uppmanar med kraft kommis-sionen att säkerställa samstämmigheten i genomförandet av dessa samarbetsinstrument och den gemen-samma strategin, och ber kommissionen att informera Europaparlamentet och Panafrikanska parlamentet ialla skeden i processen (inrättande av program, identifiering, värdering, finansiering, genomförande ochutvärdering).
100. Europaparlamentet kräver att den första handlingsplanen innehåller en särskild finansiell ram för
panafrikanska institutioner, aktiviteter som ska genomföras på panafrikansk nivå och de nya partnerskapen(Lissaboninitiativ). Parlamentet understryker också att nationella och regionala parlament samt parlamentsom omfattar en hel kontinent uttryckligen måste ses som biståndsmottagare.
101. Europaparlamentet välkomnar att rådet har inrättat en tillfällig arbetsgrupp med experter från
intresserade medlemsstater för att samordna medlemsstaternas ståndpunkter i de frågor som omfattas av
den gemensamma strategin och begär att kommissionen och rådet regelbundet rapporterar till Europaparla-
mentet om verksamheten i denna arbetsgrupp.
102. Europaparlamentet bekräftar att som viktiga institutioner för samhällsstyrning måste både Europa-
parlamentet och Panafrikanska parlamentet vara viktiga aktörer i uppföljningen av den gemensamma strate-gin och att även lokala myndigheter och icke-statliga aktörer, exempelvis aktörerna vid AU:s ECOSOCC ochdess motsvarighet i EU:s ECOSOC, måste spela en roll.
103. Europaparlamentet är därför fast beslutet att, tillsammans med Panafrikanska parlamentet, nära
övervaka genomförandet av den gemensamma strategin och handlingsprogrammen. Parlamentet begär där-för att en gemensam parlamentarisk delegation för Europaparlamentet och Panafrikanska parlamentet inrät-tas för att fungera som ett forum där de frågor som rör förbindelserna mellan folken i EU och Afrika kandebatteras på ett demokratiskt sätt.16.10.2008 SV C 263 E/647 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007
104. Europaparlamentet är fast beslutet att tillsammans med panafrikanska organisationer säkerställa
samstämmighet mellan politiken för utvecklingssamarbete och andra områden inom EU:s politik som påver-kar Afrikas utvecklingsländer.
105. Europaparlamentet gör bedömningen att en parlamentarisk granskning och godkännande av paket
för utvecklingsbistånd måste vara ett krav för utbetalning av medel.
106. Europaparlamentet beslutar att, tillsammans med Panafrikanska parlamentet, anordna en gemensam
parlamentarisk sammankomst före det andra toppmötet mellan EU och Afrika som planeras att hållas i
Lissabon i december 2007.
*
**
107. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
medlemsstaternas regeringar och parlament, Afrikanska unionens kommission, Afrikanska unionens verk-ställande råd, Panafrikanska parlamentet, AVS-ländernas ministerråd och den gemensamma parlamentariskaAVS–EU-församlingen.
P6_TA(2007)0484
Globalt avtal om multipelbomber
Europaparlamentets resolution av den 25 oktober 2007 om ”På väg mot ett globalt avtal om förbud
mot alla typer av multipelbomber ”
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande om sina tidigare resolutioner om de skadliga effekterna av vissa typen av konventionella
sprängämnen (landminor och multipelbomber, ammunition som innehåller utarmat uran, icke detone-rat kvarlämnat krigsmaterial) som används av såväl stater som icke-statliga aktörer,
— med beaktande av i synnerhet sin resolution av den 16 november 2006 om konventionen om förbud
mot biologiska vapen och terrorvapen (BTU-konventionen), klusterbomber och konventionella vapen (
1),
i vilken institutionerna uppmanades att upprätta en omfattande och effektiv konvention med förbud
mot multipelbomber över hela världen,
— med beaktande av protokoll V av den 28 november 2003, om icke detonerat kvarlämnat krigsmaterial,
till FN-konventionen om vissa konventionella vapen (CCW) som trädde i kraft den 12 november 2006,
— med beaktande av Osloförklaringen av den 22 –23 februari 2007 varigenom ett antal stater och FN-
organisationer samt Internationella rödakorskommittén, multipelbombskoalitionen (Cluster MunitionsCoalition) och andra humanitära organisationer enades om att före utgången av 2008 ingå ett rättsligtbindande internationella instrumentet för att förbjuda användning, produktion, överföring och lagringav multipelbomber som kan åsamka civilpersoner oacceptabla skador (Oslo-processen).
— med beaktande av det förhandlingsmandat om multipelbomber, inom ramen för CCW, som Tyskland
förelagt CCW-gruppen med regeringsexperter för EU:s räkning,
(1) EUT C 314 E, 21.12.2006, s. 327.C 263 E/648 SV 16.10.2008 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 25 oktober 2007